bet · GG01NU31 · 1993-05-13 00:00:00 — Ändringar i värdepappersfondslagstiftningen m.m. 1992/93NU31ÄrendetI detta betänkande behandlasdels proposition 1992/93:206 om ändringar i lagstiftningenför värdepappersfonder, Allmänna pensionsfonden m.m.,dels en motion som väckts med anledning av propositionen.Fondbolagens förening har avlämnat en skrivelse i ärendet. Utskottet tillstyrker regeringens förslag om ändringar ilagstiftningen för värdepappersfonder. Härigenom blir detmöjligt för fondbolag att lägga samman och dela fonder. Somvillkor uppställs bl.a. att det skall vara förenligt medfondandelsägarnas intressen och att berörda fonder har likartadeplaceringsinriktningar och fondbestämmelser. Finansinspektionenstillstånd fordras för åtgärderna.I betänkandet tillstyrks vidare regeringens förslag tilländringar i reglementet för Allmänna pensionsfonden (AP-fonden).Målen för fondstyrelsernas förvaltning renodlas; det anges attmålet bl.a. skall vara att en långsiktigt hög avkastning uppnås.Placeringsreglerna för första--tredje fondstyrelserna förenklas.Varje fondstyrelse får skyldighet att göra en egenresultatuppföljning och ges möjlighet att anlita externakapitalförvaltare. I reglementet införs en jävsbestämmelse förstyrelseledamöterna. Det klargörs att årsredovisningen skallupprättas enligt god redovisningssed. Antalet revisorer minskasfrån fyra till två.Företrädarna för Socialdemokraterna har avlämnat åttareservationer. Två av dessa avser värdepappersfonderna och gårbl.a. ut på att förslaget beträffande sammanläggning och delningav fonder skall avslås av . I de övriga sexreservationerna krävs bl.a. att det skall slås fast attAP-fondens medel skall få användas endast för ATP-pensionerna,att AP-fonden skall få friare placeringsregler, att AP-fondenskall få placera ytterligare i aktier ochatt avvecklingsstyrelsen (Fond 92--94) skall permanentas.Suppleanten från ansluter sig i en meningsyttringtill dessa reservationer. I propositionen föreslås -- efter föredragning av statsrådetBo Lundgren -- att antar förslag till1. lag om inkomstbeskattning vid ombildning avvärdepappersfond,2. lag om ändring i lagen (1983:1092) med reglemente förAllmänna pensionsfonden,3. lag om ändring i aktiekontolagen (1989:827),4. lag om ändring i lagen (1990:1114) om värdepappersfonder,5. lag om ändring i lagen (1990:1115) om ikraftträdande avlagen (1990:1114) om värdepappersfonder,6. lag om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse,7. lag om ändring i lagen (1992:1627) om ändring i lagen(1983:1092) med reglemente för Allmänna pensionsfonden,8. lag om ändring i lagen (1983:890) om allemanssparande.Lagförslagen återges i bilaga. Lagförslagen 1--7 har granskatsav Lagrådet. Den motion som väckts med anledning av propositionen är1992/93:N54 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen1. avslår propositionen i den del som avser möjligheter attdela och sammanslå värdepappersfonder,2. hos regeringen begär att regeringen återkommer med ettförslag om allemansfondernas storlek och placeringsrätt,3. slår fast att AP-fondens medel endast får användas förATP-pensionerna,4. godkänner vad i motionen anförts om friare placeringsrättför AP-fondens styrelser,5. avvisar förslaget om att fastigheter måste avyttras om depå grund av värdestegringen kommer att överstiga vissa angivnagränsvärden,6. beslutar att fondstyrelsernas årsredovisning skall avlämnassenast ,7. beslutar att Fond 92--94 permanentas under benämningenAllmänna pensionsfonden, sjätte fondstyrelsen,8. beslutar att AP-fonden ges rätt att placera ytterligare 10miljarder kronor i aktier. VärdepappersfonderSammanläggning av värdepappersfonderVärdepappersfonder tar emot kapitaltillskott från allmänhetenoch placerar dessa medel i främst aktier och obligationer. Denenskilde spararen kan härigenom investera på svenska ochutländska riskkapitalmarknader eller obligations- ochpenningmarknader utan att ha någon sakkunskap om marknaderna.Fondernas verksamhet regleras i lagen (1990:1114) omvärdepappersfonder. Fonden skall förvaltas av ett fondbolag, somfått tillstånd av att bedriva fondverksamhet.Den som tillskjuter kapital till fonden blir andelsägare. Omägaren begär det skall fondbolaget lösa in fondandelarna motkontanter. Det föreskrivs i lagen att fondbolaget skall handlauteslutande i andelsägarnas intresse.I lagen finns bestämmelser om hur fondernas tillgångar skallplaceras för att bl.a. riskspridning skall uppnås ochmaktkoncentration motverkas. Sålunda föreskrivs t.ex. att högst5% av fondvärdet får placeras i värdepapper utgivna av sammeemittent. Enligt en kompletterande regel får dock en fond hahögst av sitt värde i aktier i ett företag underförutsättning att det sammanlagda värdet av sådana poster uppgårtill högst av fondens tillgångar. Innehavet av onoteradeaktier får dock uppgå till högst av fondens värde.Härutöver finns det en regel om att fondens tillgångar inte fåröverstiga av röstvärdet av aktierna i ett bolag. Om ettfondbolag har flera fonder gäller röstvärdesbegränsningen förfondernas sammanlagda innehav. För varje fond skall det finnasfondbestämmelser som skall godkännas av Finansinspektionen.Fondbestämmelserna skall ange grunderna för bl.a.placeringsinriktning och beräkning av andelarnas värde.En särskild form av värdepappersfonder är allemansfonder, förvilka det finns bestämmelser i lagen (1983:890) omallemanssparande. Allemansfonder får placera kapital ihuvudsakligen svenska värdepapper. Till skillnad mot vad somgäller för övriga värdepappersfonder finns det förallemansfonder särskilda regler om fondandelsägarstämma ochdelägarnas representation i fondens styrelse. De tidigarebeskrivna reglerna som begränsar fondernas innehav gäller ihuvudsak också för allemansfonderna. Dessa fonder får dockplacera högst av sina tillgångar i värdepapper från sammautfärdare.Av de ca 300 värdepappersfonder som är registrerade i Sverigeär ett 30-tal allemansfonder, som placerar i svenskavärdepapper. /93 hade dessa allemansfonder ensammanlagd förmögenhet på . Vidarefinns ett 20-tal företagsanknutna allemansfonder, som dock intebehandlas här. Dessutom finns ca 110 aktiefonder, varav knappthälften placerar i svenska aktier. /93 vardet sammanlagda värdet av dessa fonders innehav av svenskaaktier . Till detta kommer drygt 70försäkringspremiefonder. De tio av dessa som placerar isvenska aktier hade en total förmögenhet på 160 miljoner kronor.Sammantaget finns det sålunda knappt 100 värdepappersfonder sominvesterar i svenska aktier. Vid utgången av hade dessafonder en förmögenhet på sammanlagt . Helabeloppet var dock inte placerat i aktier, utan en del avsågt.ex. statsskuldväxlar och likvida medel. Enligt uppgift frånett par större fondförvaltare kan i storleksordningen trefjärdedelar av förmögenheten beräknas vara investerad i de 20mest omsatta aktierna på börsen. Variationerna mellan olikafonder kan dock vara betydande. Placeringarna styrs väsentligenav strävan efter så hög värdetillväxt som möjligt för spararna.Under de senaste åren har de större exportinriktade företagenbedömts uppfylla detta krav bäst. Investeringar i små företaganses vara mer riskfyllda och aktierna i dessa företag har enlägre omsättningshastighet.Som jämförelse kan noteras att börsvärdet av aktierna noteradepå var vidutgången av . Börsvärdena för OTC-marknaden och O-listanvar resp. 4,3 miljarderkronor. Av A-listans börsvärde svarade de 20 mest omsattabolagens aktier för . Dessa aktier svarade också för 84%av börsens omsättning.Av de redovisade uppgifterna framgår att värdepappersfondernasinnehav motsvarade 10--av börsens värde vid utgången av år1992 och att placeringen i de större företagens aktiermotsvarade ungefär deras andel av börsvärdet.I proposition 1992/93:206 föreslås att lagen omvärdepappersfonder ändras så att det blir möjligt för ettfondbolag att lägga samman eller dela värdepappersfonder.Förslaget motiveras av att uppköp och sammanläggningar avfondbolag medfört att ett mindre antal fondbolag förvaltar ettstörre antal fonder . En del av fonderna har relativtlitet kapital och relativt få delägare. Hos ett fondbolag kandet finnas flera fonder som har likartade placeringsinriktningaroch fondbestämmelser. Detta kan vara förvirrande för delägarnaoch fördyrar fondbolagets administration och marknadsföring avfonderna, anförs det i propositionen. Där erinras vidare om attregeringen i proposition 1992/93:187 om individuelltpensionssparande lagt fram förslag om att särregleringen av des.k. försäkringspremiefonderna skall upphöra från den 1 januari1994. Dessa fonder är en form av värdepappersfonder som omfattasav lagen (1989:1079) om livförsäkringar med anknytning tillvärdepappersfonder. Eftersom flera fondbolag harförsäkringspremiefonder som, när det gäller placeringsinriktningm.m., i stort sett är identiska med värdepappersfonder, framstårdet enligt regeringen som önskvärt med en möjlighet tillsammanläggning av dessa fonder.Ett fondbolag skall enligt förslaget ansöka hosFinansinspektionen om tillstånd för sammanläggning eller delningav fonder. Tillstånd skall beviljas om det kan anses varaförenligt med delägarnas intressen och fonderna harplaceringsinriktningar och bestämmelser som är likartade. Frånallmän synpunkt är det viktigt, påpekar regeringen, att detfinns en fungerande konkurrens på fondmarknaden och attägarkoncentrationen inte ökar. Av dessa skäl bör tillstånd integes till sammanläggning av fonder som redan är förhållandevisstora, sägs det i propositionen.För att skapa faktiska förutsättningar för sammanläggningaroch uppdelningar av värdepappersfonder föreslås i propositionenatt det genom en särskild lag införs bestämmelser som görbeskattningen neutral i förhållande till nybildningen. Reavinst-eller utdelningsbeskattning skall inte utlösas hos andelsägarnai samband med nybildningen.I motion 1992/93:N54 (s) anförs att ett huvudproblem med densvenska aktiemarknaden är att handeln är starkt koncentreradtill ett begränsat antal stora företag, medan handeln är mycketliten i de allra flesta börsnoterade aktier. Dettamissförhållande orsakas enligt motionärerna av attaktiemarknaden domineras av ett litet antal stora aktörer. Dessaär, hävdas det, inte intresserade av att investera i aktier ismå företag, eftersom sådana aktier är svåra att avyttra snabbtnär det anses lämpligt. De små och medelstora företagen drabbashårt av detta genom att de inte kan utnyttja börsen för attskaffa kapital. Mot denna bakgrund anser motionärerna attregeringens förslag om att möjliggöra sammanläggning avvärdepappersfonder går i fel riktning genom att det förstärkerkoncentrationen på aktiemarknaden. I stället behövs ökadmångfald och flera och mera självständiga placerare.Motionärerna avstyrker därför de delar av propositionen sominnehåller förslag om sammanläggning och delning av fonder.De uppgifter som utskottet redovisat i det föregående visaratt aktiehandeln helt domineras av affärer i de ca 20 mestomsatta aktierna. Institutionella placerare svarar förhuvuddelen av denna handel. Även ägandet i börsföretagen ärkoncentrerat till olika typer av institutioner. uppfattning är det angeläget med en ökadkonkurrens och mångfald i handeln på aktiemarknaden och iägandet av aktier. Utskottet utgår från att regeringen nogaföljer utvecklingen på aktiemarknaden och vid behov vidtar deåtgärder som kan anses påkallade.Av vad som sagts framgår att utskottet i princip kaninstämma i mycket av vad som anförs i motion 1992/93:N54 (s) vadgäller aktiemarknaden. Utskottet anser emellertid attsynpunkterna inte är relevanta i detta sammanhang och inte kananvändas som argument mot förslagen i den nu aktuellapropositionen.När det gäller förslaget om att möjliggöra sammanläggning ochdelning av värdepappersfonder gör utskottet den bedömningen attsådana förändringar kan genomföras utan att de negativt påverkaraktiemarknadens funktion. I propositionen uttalas, som redannämnts, att sammanläggning inte skall få ske av fonder som redanär förhållandevis stora. Därigenom motverkas en alltför storkoncentration. Utskottet vill härutöver erinra om attbegränsningen av hur stor andel av ett företags aktier som enfond får äga har en återhållande verkan i fråga omsammanläggning av fonder. I många fall har nämligen de störrefonderna uppnått de angivna gränsvärdena. Möjligheten tillsammanläggning torde därför i första hand komma att utnyttjasför de vanliga aktiefonderna och inte för allemansfonderna, somi genomsnitt är avsevärt mycket större än de andra fonderna. Avde aktiefonder som kan väntas bli sammanlagda med andra fonderplacerar ett stort antal i utlandet, varför en omstruktureringbland dessa inte kommer att påverka den svenska aktiemarknaden.Förslaget i propositionen syftar till att åstadkomma en vissrationalisering bland fonderna inom ett fondbolag. En sådanåtgärd torde ha en obetydlig effekt på konkurrensen, eftersomdessa fonder redan använder sig av samma analysavdelning hosfondförvaltaren och därmed vanligen följer de köp- och säljrådsom denna avdelning ger. Den eftersträvade rationaliseringenbland fonderna kan enligt utskottets uppfattning innebärafördelar för både sparare och fondbolag. Av den föreslagnalagtexten framgår också att tillstånd endast skall beviljas omdet är förenligt med andelsägarnas intressen. Utskottetförutsätter att de besparingar som fondbolaget kan göra på sinaförvaltningskostnader kommer andelsägarna till godo.Som framgått av den redogörelsen har regeringenföreslagit att särregleringen av försäkringspremiefonder skallupphöra att gälla från . Dessa fonder omfattasredan av lagen om värdepappersfonder om inte annat föreskrivs ilagen om livförsäkringar med anknytning till värdepappersfonder.Sammanläggning av värdepappersfonder föreslås bli möjlig frånden . Om beslutar i enlighet med dessaförslag finns enligt utskottets uppfattning inget som hindraratt prövar frågor om sammanläggning avvärdepappersfonder och försäkringspremiefonder redan underhösten 1993. Vid en sådan prövning skall de föreslagnabestämmelserna i lagen om värdepappersfonder tillämpas. Etttillstånd kan dock gälla tidigast från den 1 januari 1994.Med hänvisning till vad som anförts tillstyrker utskottetförslaget i propositionen om möjlighet till sammanläggning ochdelning av fonder och avstyrker därmed motion 1992/93:N54 (s) idenna del.Värdepappersfondernas storlekVid allemansfondernas tillkomst föreskrevs att antaletandelsägare fick vara högst 75000. Detta motiverades medhänsyn till riskkapitalmarknadens funktionssätt ochandelsägarnas möjligheter att utöva inflytande på fondernasförvaltning. Gränsen för det högsta antalet andelsägare höjdessenare , till 150000delägare. Skälen till höjningarna var en önskan att motverka dekostnadsökningar det skulle innebära att behöva starta nyafonder när gränsen för antalet delägare passerades. I sambandmed införandet av det premiegrundande allemanssparandet den 1juli 1992 upphävdes begränsningen av antalet delägare (prop.1991/92:92, bet. Detta sparande har sedermera avbrutits.För övriga värdepappersfonder har något högsta antal delägareinte föreskrivits.I styrelsen för ett fondbolag som förvaltar en allemansfondskall majoriteten av ledamöterna, däribland ordföranden, utsesav en fondandelsägarstämma. I fråga om övrigavärdepappersfonder upphävdes kravet på attandelsägarna skulle ha en viss representation i styrelsen. Dettaskedde i samband med att lagen om värdepappersfonder ersatte dentidigare lagen om aktiefonder. har på förslag avutskottet , (bet.1992/93:NU10), avslagit motionsyrkanden om ökat inflytande förandelsägarna i värdepappersfonder.I motion 1992/93:N54 (s) anförs att införande av en ordningdär t.ex. allemansfonder inte får bli hur stora som helst ochdär varje fond har en helt självständig placeringsverksamhetborde övervägas. En sådan ordning skulle väsentligt ökamöjligheterna för små och medelstora företag att förstärka sinkapitalbas via aktiemarknaden, understryker motionärerna. Deanför vidare att större fonder inte är bättre för spararna änmindre fonder. En ökad press nedåt på förvaltningskostnadernaskulle kunna åstadkommas om fonderna fick styrelser somrepresenterade spararna, hävdas det i motionen.Enligt vad utskottet har erfarit pågår inom regeringskanslieten översyn av lagstiftningen rörande värdepappersfonder.Översynen har bl.a. till syfte att utröna om det finns anledningatt vidta åtgärder för att stärka andelsägarnas inflytande överen fond och om det föreligger behov av eventuella begränsningari fråga om värdepappersfondernas storlek.Mot bakgrund av vad som här har anförts anser utskottetatt det saknas anledning för att nu ta något initiativi frågan. Utskottet avstyrker därför motion 1992/93:N54 (s) iberörd del.Övriga förslag rörande värdepappersfonder m.m.I propositionen läggs också fram förslag om att återinföra entreårig preskriptionstid för utdelningskuponger tillfondandelsbevis enligt aktiefondslagen (1974:931). Vidareföreslås att värdepappersbolag skall undantas från det s.k.låneförbudet i 12 kap. 7§ aktiebolagslagen (1975:1385). Ilagen (1991:981) om värdepappersrörelse införs i stället enkreditjävsbestämmelse motsvarande de regler som gäller förbanker. Härutöver föreslås en ändring i aktiekontolagen(1989:827) innebärande att och blirkontoförande institut inom sina verksamhetsområden. Slutligenframläggs förslag om att maximiavgiften vid överföring avsparmedel mellan konton inom allemanssparandet skall höjas från100 kronor till . Utskottet tillstyrker dessaförslag.Allmänna pensionsfondenAnvändningen av AP-fondens medelEnligt 4 kap. 3§ lagen (1981:691) om socialavgifter skalltilläggspensionsavgifter föras till Allmänna pensionsfonden(AP-fonden) och förvaltas av första--femte fondstyrelserna.AP-fondens tillgångar skall täcka kostnaderna för försäkringenför tilläggspension enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring. Av 3§ lagen (1983:1092) med reglemente förAllmänna pensionsfonden framgår att pensionsutbetalningar,förvaltningskostnader och andra utgifter avseende försäkringenför tilläggspension skall betalas, i den mån andra medel intestår till förfogande, genom tillskott till Riksförsäkringsverketfrån fondstyrelserna. Från förvaltaravvecklingsstyrelsen de medel som tidigare förvaltades avlöntagarfondstyrelserna. har av dessa medel 600miljoner kronor överförts till Stiftelsen Småföretagsfonden och6 till riskkapitalbolagen.I motion 1992/93:N54 (s) betonas att alla medel som överförtstill AP-fonden, inklusive de medel som avvecklingsstyrelsen--den s.k. Fond 92--94 --förvaltar, skall vara heltreserverade för att trygga ATP-pensionerna. Motionärerna anseratt detta skall slås fast av riksdagen.I reglementet för AP-fonden anges, som utskottet tidigareredovisat, att pensionsutbetalningar, förvaltningskostnader ochandra utgifter avseende försäkringen för tilläggspension skall,i den mån andra medel inte står till förfogande, betalas genomtillskott som erhåller från första--tredjefondstyrelserna. har också utbetalningarnaav tilläggspension, på grund av underskott i avgiftsuttaget,till viss del skett genom att medel från AP-fonden tillskjutits.Någon ändring på denna punkt har inte aktualiserats.De medel som förvaltas av avvecklingsstyrelsen har tillförtsfonden genom tillfällig vinstskatt och vinstdelningsskatt ochskall enligt beslut av utskiftas (prop. 1991/92:36,bet. Målet är att en total utskiftning skall ske senastden . Med hänvisning till vad som anförts avstyrksförslaget i motion 1992/93:N54 (s) om att det skall slås fastatt AP-fondens medel endast skall få användas förATP-pensionerna.Målen för AP-fondens förvaltningEnligt reglementet för AP-fonden skall första--femtefondstyrelserna förvalta medlen så att det gagnar försäkringenför tilläggspension. Förvaltningen skall också vara förenlig medden allmänna ekonomiska politiken och ske med beaktande avkreditmarknadens funktionssätt. Medlen skall placeras så att debl.a. ger god avkastning. För fjärde och femte fondstyrelsernagäller dessutom att placeringarna skall förbättrariskkapitalförsörjningen till gagn för svensk produktion ochsysselsättning.I propositionen föreslås nu att målen för renodlas genom att det markeras att en långsiktigthög avkastning skall uppnås. AP-fondens strävan att nå detta målgör att den, enligt vad som sägs i propositionen, inte kan ageraså att t.ex. kreditmarknaden skadas. Därför är föreskrifterna omhänsynstagande till den ekonomiska politiken och kreditmarknadenobehövliga, och det föreslås att de utmönstras ur reglementet.Av i princip samma skäl föreslås att kraven tas bort på attfjärde och femte fondstyrelsernas placeringar skall förbättrariskkapitalförsörjningen.Det bör enligt regeringen ankomma på fondstyrelserna atttillse att verksamheten bedrivs så att den är förenlig medfondens övergripande mål. Det föreslås därför att varjefondstyrelse skall fastställa närmare mål för sinplaceringsverksamhet. Styrelserna skall fortlöpande utvärderaresultatet av sin placeringsverksamhet och redovisadetta till regeringen. Vid resultatuppföljningen skalltillgångar och kontrakt värderas till marknadspris. Härigenomerhålls en så rättvisande bild som möjligt av det resultat somuppnåtts.Utskottet tillstyrker den i propositionen föreslagnautformningen av målen för AP-fondens förvaltning.AP-fondens placeringsreglerI AP-fondsreglementet anges nu i detalj i vilka tillgångarförsta--tredje fondstyrelserna får placera sina medel. De skalli första hand placeras på obligations- och penningmarknaden. Ireglementet föreskrivs att fondstyrelserna får förvärva bl.a.obligationer utfärdade av vissa uppräknade emittenter. Ipropositionen anförs att den snabba utvecklingen påkapitalmarknaden med bl.a. ökad internationalisering ochtillkomsten av nya instrument medför att detaljeradeplaceringsregler är till nackdel för AP-fonden. Regeringenföreslår därför att det införs enklare och mer generellaplaceringsbestämmelser för första--tredje fondstyrelserna. Ilikhet med vad som gäller nu avses de omfatta obligations- ochpenningmarknaderna samt ge utrymme för direktlån tillnäringslivet och förvärv av fastigheter. I propositionenföreslås inga förändringar i placeringsreglerna för fjärde ochfemte fondstyrelserna. Enligt regeringen föreligger det intebeträffande dessa fondstyrelser samma behov av förenkladeplaceringsbestämmelser.Utskottet finner förslaget i propositionen om förenkladeplaceringsregler för första--tredje fondstyrelserna varavälmotiverat och tillstyrker denna ändring.De regler som gäller för fondernas placeringar är otidsenligaoch de begränsar fondernas möjligheter att få en god avkastningpå pensionsmedlen, hävdas det i motion 1992/93:N54 (s).AP-fonden måste ha större frihet att välja sinplaceringsinriktning. Motionärerna menar att den bör ha sammamöjligheter som privata försäkringsbolag. Vidare anförs att detär oförsvarligt att hindra fonden från att placera i aktier.Härutöver borde rätten att placera i fastigheter vidgas frånnuvarande till 10%.Med anledning av vad som anförs i motionen om placeringsregleroch fastighetsförvärv vill utskottet till en början påpekaatt första--tredje fondstyrelserna vid utgången av år 1992hade endast 2,av sina tillgångar, beräknat efter bokförtvärde, -- och 1,beräknat efter marknadsvärde -- placerade ifastigheter. Det innebär att fonderna bara utnyttjat hälfteneller mindre av sin ram beroende på vilken beräkningsmetod somtillämpas. Utskottet anser bl.a. mot den bakgrunden att det nusaknas anledning att föreslå förändringar på denna punkt. Inteheller i övrigt finner utskottet skäl att aktualiseraförändringar i fondstyrelsernas placeringsbestämmelser utöver desom föreslås i propositionen. Genom de olika regler som finnsför första--tredje resp. fjärde och femte fondstyrelserna anserutskottet att AP-fonden sammantaget har lämpligt utformaderegler för sin placeringsverksamhet. Utskottet avstyrker därförmotion 1992/93:N54 (s) i här aktuell del.Avyttring av tillgångarFörsta--tredje fondstyrelsernas möjligheter att lämnadirektlån och förvärva fastigheter är begränsade till ett beloppsom svarar mot av anskaffningsvärdet av de tillgångar somen styrelse förvaltar. Tillgångarna i utländsk valuta får uppgåtill högst av anskaffningsvärdet.