bet · GH01LU2 · 1993-10-12 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet tre motioner vari begärs enöversyn av lagen (1986:796) om godtrosförvärv av lösöre i syfteatt förhindra handel med stöldgods.Utskottet avstyrker bifall till motionerna med hänvisning tillatt regeringen numera beslutat om en översyn i enlighet medmotionärernas önskemål. 1992/93:L901 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om godtrosförvärv.1992/93:L902 av och ()vari yrkas att hos regeringen begär en översyn avlagstiftningen avseende godtrosförvärv och att erforderligaförslag till ändringar läggs fram i syfte att motverka handelnmed stöldgods samt att förbättra den ursprunglige ägarensställning vad gäller förvärv i god tro.1992/93:L903 av m.fl. (fp, m, c, kds) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en översyn av lagen om godtrosförvärv. Regler om godtrosförvärv av lösöre finns i lagen (1986:796) omgodtrosförvärv av lösöre, vilken trädde i kraft den 1 januari1987. Bestämmelserna innefattar i huvudsak en kodifiering av derättsregler på området som utbildats i rättspraxis. Lageninnebär emellertid också en skärpning och precisering av de kravsom ställs på en förvärvare av lösöre för att denne skall ansesvara i god tro. Sålunda skall enligt 3 § en förvärvare anses havarit i god tro endast om det är sannolikt att egendomensbeskaffenhet, de förhållanden under vilka den utbjöds ochomständigheterna i övrigt var sådana att han inte borde hainsett att överlåtaren saknade rätt att förfoga över egendomen.Regeln, som kom till bl.a. i syfte att motverka handeln medstöldgods, kan sägas innebära att, om situationen vidköpetillfället på något sätt avviker från vad som kan ansesnormalt, krav ställs på särskild försiktighet hos förvärvaren.Godtroskravet innebär en långtgående skyldighet att vidförvärvet iaktta aktsamhet beträffande överlåtarens rätt attförfoga över egendomen. Bedömningen av om förvärvaren har varittillräckligt aktsam skall göras i två led. Först skallförvärvaren göra sannolikt att vissa omständigheter förelåg,dvs. hur det gick till vid förvärvet. Därefter skall man bedömaom dessa omständigheter är sådana att förvärvaren kan anses hauppfyllt kraven på aktsamhet vid förvärvet. Aktsamhetskravenskall anpassas efter egendomens beskaffenhet, de förhållandenunder vilka egendomen bjöds ut och omständigheterna i övrigt.Kraven på aktsamhet för ett giltigt godtrosförvärv ställshögre än de krav som avgör om en förvärvare av egendomen gjortsig skyldig till häleri. Den straffrättsliga och dencivilrättsliga bedömningen skall sålunda göras efter olikamåttstockar. Detta kan få till följd att åtalet mot enförvärvare för häleri lämnas utan bifall men att förvärvarenändå inte skall anses ha gjort ett civilrättsligt giltigtgodtrosförvärv.Lagen om godtrosförvärv av lösöre innehåller också regler omatt den som på grund av någon annans godtrosförvärv har förloratäganderätten till viss egendom har rätt att få tillbakaegendomen mot lösen. Den som vill lösa till sig egendomen skallkräva tillbaka den från innehavaren från detatt han fick eller måste antas ha fått kännedom om dennesinnehav. Gör han inte det är rätten att kräva tillbaka egendomenförlorad (4 §). Lösenbeloppet skall motsvara innehavarenskostnader för förvärvet av egendomen och dess förbättring.Vidare skall hänsyn tas till förändringar i penningvärdet.Beloppet behöver dock aldrig överstiga sakens värde i denallmänna handeln (5 §). Rätten till lösen torde ha störstbetydelse när det gäller personliga värdeföremål med andravärden än rent ekonomiska, museiföremål och andra saker, därutgiven försäkringsersättning inte medger ersättningsköp.De nuvarande bestämmelserna om godtrosförvärv av lösörekritiseras i tre motioner. Kritiken går i huvudsak ut på attbestämmelserna inte i tillräcklig omfattning hindrar handeln medstöldgods. () anser i motion L901 att detär dags att överväga en ny bevisbörderegel som innebär attköparen måste kunna bevisa lagligheten av sitt köp för att ettgodtrosförvärv skall komma till stånd. En sådan regel skulle,menar motionären, få den pedagogiska effekten att allmänhetenskulle uppleva det som riskfyllt att köpa stöldgods.Sven-Olof och (båda c) anser imotion L902 att lagen om godtrosförvärv av lösöre ärotillräcklig för att hindra handeln med stöldgods. Motionärernavill ha till stånd en översyn av lagen i syfte att bl.a. skärpamöjligheten till godtrosförvärv.Liknande synpunkter förs fram i motion L903 av . (fp, m, c, kds). Motionärerna anser att det bör undersökasom möjligheterna till godtrosförvärv helt bör utmönstras isvensk rätt (yrkande 1).Frågan om en översyn av lagen om godtrosförvärv av lösöre harbehandlats av med anledning av motioner(se bl.a. bet. 1989/90:LU27 och 1991/92:LU7). Utskottet hardärvid inte funnit skäl till några särskilda initiativ frånriksdagens sida. När frågan senast behandlades hösten 1992förutsatte utskottet emellertid i sitt av godkändabetänkande /93:LU2 att reglerna följs upp och att regeringenser till att en utvärdering av lagen kommer till stånd ilämpligt sammanhang.Utskottet konstaterar nu att regeringen den 26 augusti 1993beslutat tillkalla en särskild utredare för att se över lagen omgodtrosförvärv av lösöre. Enligt direktiven (dir. 1993:102) ärutredarens huvuduppgift att utvärdera tillämpningen av lagensåvitt gäller godtrosförvärv av stöldgods och att utreda omreglerna bör ändras i syfte att motverka handeln med stöldgods.I uppdraget ingår bl.a. att överväga en ordning med omvändbevisbörda, dvs. att förvärvaren skall styrka sin goda tro föratt få behålla egendomen. Utredningsuppdraget skall redovisasföre utgången av år 1994.Genom den sålunda beslutade utredningen är syftet medmotionsyrkandena tillgodosett. Motionerna L901, L902 och L903yrkande 1 bör därför inte föranleda någon vidareåtgärd. Utskottet hemställerbeträffande godtrosförvärvatt avslår motionerna 1992/93:L901, 1992/93:L902 och1992/93:L903 yrkande 1.Stockholm den 12 oktober 1993På lagutskottets vägnarMaj-Lis LööwI beslutet har deltagit: (), HolgerGustafsson (kds), (), (), BengtHarding (), (), (),(), (nyd), (),(), (), Per ()och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten ()närvarit vid den slutliga behandlingen av ärendet.