bet · GG01KU40 · 1993-05-27 00:00:00 — Motioner med anledning av propositionen I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition1992/93:256 om sekretess i mål om barnpornografibrott jämte tvåmotioner som väckts med anledning av propositionen. Utskottettillstyrker med viss språklig justering propositionens förslagmen avstyrker motionerna. Utskottet utnyttjar vidare sininitiativrätt och föreslår ytterligare ändringar isekretesslagen (1980:100) i syfte att förebygga det brott som envidarespridning av bl.a. beslagtagna exemplar av barnpornografioch olaga våldsskildringar kan utgöra enligt bestämmelser ibrottsbalken, tryckfrihetsförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagen. Dessa ändringar grundas på enframställning från Justitiekanslern. I proposition 1992/93:256 om sekretess i mål ombarnpornografibrott har regeringen föreslagit att riksdagenantar i propositionen framlagt förslag till lag om ändring isekretesslagen (1980:100).Lagförslaget är intaget som bilaga 1 till betänkandet. Motioner med anledning av propositionen 1992/93:K30 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt ytterligare ändringar i sekretesslagen bör utredas.1992/93:K31 av och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad som i motionen anförts om att sekretessregleringenäven bör omfatta de fall av barnpornografibrott där skildringeninte bedöms vara utformad så att barnet eller den unge kan antaslida skada eller men. BakgrundAllmänna handlingars offentlighetVad som utgör en allmän handling och rätten att ta del avsådana handlingar regleras i tryckfrihetsförordningen (TF). Medhandling avses framställning i skrift eller bild samt upptagningsom kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas endastmed tekniskt hjälpmedel. En handling är att betrakta som allmänom den förvaras hos en myndighet och är att anse som inkommentill eller upprättad hos myndigheten (2 kap. 3 § TF).Enligt 2 kap. 1 § TF skall, till främjande av ett frittmeningsutbyte och en allsidig upplysning, varje svenskmedborgare ha rätt att ta del av allmänna handlingar. Rättenatt ta del av allmänna handlingar får begränsas endast om det ärpåkallat med hänsyn till de intressen som närmare anges i 2 kap.2 § TF, bl.a. intresset att förebygga eller beivra brott (förstastycket 4 p.) och skyddet för enskilds personliga ellerekonomiska förhållanden (första stycket 6 p.). En begränsning avrätten att ta del av allmänna handlingar skall anges noga ibestämmelse i en särskild lag (sekretesslagen) eller i annan lagvartill den särskilda lagen hänvisar.En allmän handling som inte omfattas av sekretess skall påbegäran tillhandahållas den som önskar ta del av den, så atthandlingen kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas.Handlingen får även skrivas av, avbildas eller tas i anspråk förljudöverföring. Den som vill ta del av en allmän handling haräven rätt att mot avgift få avskrift eller kopia av handlingentill den del den får lämnas ut (2 kap. 12 och 13 §§ TF).Sekretess med hänsyn till enskilds personliga förhållandenI sekretesslagens 7 och 9 kap. finns regler om sekretess medhänsyn till enskildas personliga förhållanden. Bl.a. vidförundersökning i brottmål, i angelägenhet som avser tvångsmedeli brottmål och i åklagarmyndighets och polismyndighetsverksamhet i övrigt för att förebygga och beivra brottföreligger, enligt 9 kap. 17 § sekretesslagen, sekretess föruppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, omdet kan antas att den enskilde eller honom närstående liderskada eller men om uppgiften röjs. Sekretessen upphör emellertidatt gälla enligt 9 kap. 18 § andra stycket om uppgiften lämnasöver till domstol i samband med att åtal väcks, såvida intesekretess för uppgiften skall gälla hos domstolen enligt 16 §.Enligt 9 kap. 16 § sekretesslagen gäller sekretess hos domstoli mål om ansvar för sexualbrott, utpressning, brytande av post-eller telehemlighet, intrång i förvar eller olovlig avlyssningsamt i mål om ersättning för skada med anledning av sådantbrott för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiskaförhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någonhonom närstående lider skada eller men om uppgiften röjs.Sekretess gäller dock inte för uppgift om vem som är tilltaladeller svarande i målet.I 5 kap. 1 § stadgas att rätten får förordnaom att en förhandling skall hållas inom stängda dörrar, om detkan antas att det vid förhandlingen kommer att förebringasuppgifter för vilka hos domstolen gäller sekretess som avses isekretesslagen och det bedöms vara av synnerlig vikt attuppgiften inte röjs. Även i annat fall får förhandling hållasinom stängda dörrar om sekretess gäller enligt bl.a. 9kap.16§ sekretesslagen.Sekretess med hänsyn till intresset att förebygga eller beivrabrottDe sekretessbestämmelser som vilar på den i 2 kap. 2 § förstastycket 4 p. TF nämnda begränsningen av rätten att ta del avallmänna handlingar om det är påkallat med hänsyn till intressetatt förebygga brott har samlats i 5 kap. sekretesslagen. Enligt5 kap. 1 § sekretesslagen gäller t.ex. sekretess för uppgift somhänför sig till bl.a. förundersökning i brottmål, angelägenhetsom avser användning av tvångsmedel i sådant mål ochåklagarmyndighets och polismyndighets verksamhet i övrigt föratt förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott, om det kanantas att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärdermotverkas eller den framtida verksamheten skadas om uppgiftenröjs.BarnpornografibrottI 16 kap. 10 a § stadgas att den som skildrarbarn i pornografisk bild med uppsåt att bilden sprids eller somsprider sådan bild av barn döms, om inte gärningen med hänsyntill omständigheterna är försvarlig, för barnpornografibrott. Omgärningen begås genom tryckt skrift kan spridandet av bildeninnefatta tryckfrihetsbrott enligt 7 kap. 4 § 12 p. TF. Omskildringen finns i en film, till vilket även videogram räknas,kan spridandet, enligt 5 kap. 1 § första stycketyttrandefrihetsgrundlagen (YGL), innebära yttrandefrihetsbrott.Om gärningen med hänsyn till omständigheterna är försvarlig ärdet inte fråga om brott enligt tryckfrihetsförordningen elleryttrandefrihetsgrundlagen.Olaga våldsskildringDen som i stillbild eller i en film, ett videogram, etttelevisionsprogram eller andra rörliga bilder skildrar sexuelltvåld eller tvång med uppsåt att bilden eller bilderna spridseller som sprider en sådan skildring döms, om inte gärningen medhänsyn till omständigheterna är försvarlig, enligt 16 kap.10b§ , för olaga våldsskildring. Detsamma gällerden som i rörliga bilder närgånget eller utdraget skildrar grovtvåld mot människor eller djur med uppsåt att bilderna spridseller som sprider en sådan skildring.Om skildringen avser sexuellt våld eller tvång och finns itryckt skrift kan spridandet av skriften innefattatryckfrihetsbrott enligt 7kap. 4 § 13 p. TF.Tryckfrihetsbrottet är således begränsat till våldspornografiskabilder. Om skildringen sker i form av stillbilder eller rörligabilder i en film (innefattande även videogram) kan spridandetinnebära yttrandefrihetsbrott. Som yttrandefrihetsbrott ansesdels gärningar som anges som tryckfrihetsbrott enligt bl.a.7kap. 4 § TF om de begås i en film, dels även sådan olagavåldsskildring varigenom någon genom rörliga bilder närgångeteller utdraget skildrar grovt våld mot människor eller djur meduppsåt att framställningen sprids (5kap. 1 § YGL). Gärningenär inte att anse som tryckfrihets- eller yttrandefrihetsbrott omden med hänsyn till omständigheterna är försvarlig.Tvångsmedel och rättegången i tryckfrihets- ochyttrandefrihetsmålEnligt 7 kap. 7 § TF får tryckt skrift som innefattartryckfrihetsbrott konfiskeras. Motsvarande bestämmelserbeträffande filmer och videogram finns i 5 kap. 6 § YGL.Konfiskering innebär att alla för spridning avsedda exemplar avskriften eller filmen skall förstöras. Dessutom skall tillsesatt föremål som kan användas särskilt för att mångfaldigaskriften eller filmen inte skall kunna användas för attframställa ytterligare exemplar. Om det förekommer anledning attskriften eller filmen på grund av tryckfrihets- elleryttrandefrihetsbrott kan konfiskeras, får i avvaktan på beslutdärom skriften eller filmen läggas under beslag (10 kap. 1 §första stycket TF och 7 kap. 3 § första stycket YGL).Tillsynen över tryckfrihetsförordningen ochyttrandefrihetsgrundlagen utövas av Justitiekanslern, som ävenär ensam behörig åklagare i mål om tryckfrihetsbrott ochyttrandefrihetsbrott. Justitiekanslern beslutar även omtvångsmedel, t.ex. beslag, med anledning av misstanke om sådanabrott. Sedan åtal väckts eller ansökan om konfiskering gjortshos rätten förfogar domstolen över frågor om tvångsmedel. Dennaskall även när målet avgörs pröva om tidigare meddeladeförordnanden om tvångsmedel skall bestå eller inte.I en rättegång i tryckfrihets- eller yttrandefrihetsmåltillämpas reglerna i om inte annat följer avtryckfrihetsförordningen, yttrandefrihetsgrundlagen eller lagen(1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens ochyttrandefrihetsgrundlagens områden. Enligt 45 kap. 7 §rättegångsbalken skall åklagaren, då åtal väcks eller så snartsom möjligt därefter, till rätten inge utskrift av protokolleller anteckningar från förundersökningen samt de skriftligahandlingar och föremål som han vill åberopa som bevis. Itryckfrihets- och yttrandefrihetsmål torde därför, när åtalväcks, ofta den skrift, film eller liknande vars innehåll det ärfråga om ges in till rätten och åberopas som bevis tillstyrkande av den brottsliga gärningen. Den framställning sompåstås ha ett brottsligt innehåll kan därmed komma att anses somen allmän handling enligt tryckfrihetsförordningen.Sekretess i mål om ansvar för barnpornografibrott m.m.Propositionens huvudsakliga innehållI propositionen föreslås att sekretesslagen ändras så attsekretess skall gälla hos domstol i mål om ansvar förbarnpornografibrott eller motsvarande tryckfrihets- elleryttrandefrihetsbrott för uppgift om barnet, om det kan antas attbarnet eller någon det närstående lider skada eller men omuppgiften röjs. Propositionen grundas på en framställning tillregeringen från Justitiekanslern. Ändringen föreslås ske i formav ett tillägg till sekretesslagens regler i 9 kap. 16 § omsekretess hos domstol i vissa typer av mål, bl.a. mål om ansvarför sexualbrott.I propositionen påpekas att principen om attdomstolsförhandlingar skall vara offentliga och att det materialsom ligger till grund för domstolens bedömning skall varaoffentligt är av grundläggande betydelse för rättssäkerheten ochför allmänhetens tilltro till rättsväsendet.Domstolsförhandlingar och processmaterial skall därför i störstamöjliga utsträckning vara offentliga. Endast om det föreliggerett mycket starkt intresse av sekretess bör ettsekretessintresse få väga över.Den som har blivit utsatt för eller anser sig ha blivit utsattför ett sexualbrott (målsäganden) har ofta ett sådant starktintresse av sekretess för uppgifter som läggs fram i brottmåleteller i ett mål om skadestånd på grund av sådant brott. Skälenför sekretess i sådana mål har ansetts vara så starka attsekretessintresset fått sätta åsido huvudregeln om offentlighet.Barnpornografibrott utgör emellertid brott mot allmän ordning,och det finns således inte någon enskild målsägande i mål omansvar för sådant brott. För att styrka att barnpornografibrotthar begåtts kan det krävas att handlingar, bilder eller filmerges in till domstolen bl.a. för att företes viddomstolsförhandlingen. I propositionen framhålls att detta i sintur kan innebära att de barn som har utsatts för den kränkningsom framställningen skildrar ytterligare förnedras genom attskildringen, t.ex. videogrammmet, blir tillgängligt förallmänheten. Därmed inträder frågan om behov av skydd förenskilds integritet även i ett mål om ansvar för brott motallmän ordning.Enligt föredragande statsrådet väger hänsynen till dessa barnsintegritet på samma sätt som i mål om ansvar för sexualbrotttyngre än huvudprincipen om att domstolsförhandling ochprocessmaterial till alla delar skall vara offentligt. Vidarevore det, enligt propositionen, olämpligt om en åklagarenödgades väga in hänsynen till ett barns integritet i frågan omdet över huvud taget skall väckas åtal för barnpornografibrott.Ett sådant hänsynstagande skulle nämligen ytterst leda även tilldet anstötliga resultatet att åklagaren måste avstå från attlåta ett under förundersökningen gjort beslag av t.ex. videogrammed barnpornografi bestå och i stället låta det beslagtagnamaterialet återlämnas till den misstänkte. Bestämmelser som gördet möjligt att förhindra att barnens integritet kränks på dettasätt bör därför införas.Med hänsyn till det stora behovet av att snabbt komma tillrätta med det förhållande som ansetts föreligga föreslårregeringen att en ändring i sekretesslagen nu sker. Detta låtersig snabbast göras genom ett tillägg till 9 kap. 16 §sekretesslagen. En sådan ändring, påpekas det, ligger nära tillhands också med beaktande av att barnet kan betraktas som ettoffer för det sexuella övergrepp som skildras. Det föredragandestatsrådet förordar därför att en bestämmelse om sekretessmotsvarande den som redan finns i 9 kap. 16 § om sekretess hosdomstol i mål om ansvar för sexualbrott införs till skydd förbarnets identitet. Det i 9kap. 16 § s.k. raka skaderekvisitet,att sekretess föreligger om det kan antas att den unge liderskada eller men om uppgiften röjs, motiveras av att det är frågaom ett domstolsförfarande och att grundprincipen är atträttegångar i domstol skall vara offentliga (jfr 2 kap. 11 §andra stycket regeringsformen). Bestämmelsen föreslås blitillämplig så snart ett barn går att identifiera, oavsett omdet i det enskilda fallet är svårt att göra en sådanidentifiering, t.ex. därför att det finns anledning att tro attbarnet finns i något annat land. Lagtexten bör vidare utformasså att inte bara den omfattas som är barn i den betydelse dettaord har i ansvarsbestämmelserna om barnpornografibrott, utanäven en sådan ungdom som vid tillämpningen av dessa inte ansesvara barn. I propositionen sägs att detta kan ske genom att denskyddade personen anges som "den unge" och inte "barnet". Liksomi mål om ansvar för sexualbrott bör sekretess även kunna gällaom någon närstående till den unge skulle antas kunna lida skadaeller men om uppgift om den unge röjs.Genom ett tillägg i 9 kap. 16 § sekretesslagen kan, utan annanföljdändring i lag, domstol hålla förhandling inom stängdadörrar med stöd av 5kap. 1§ ochförundersökningssekretessen komma att bestå när åtal har väckts(9kap. 18§ andra stycket sekretesslagen). Det framhållsvidare att, om sekretess enligt den föreslagna bestämmelsenskall bestå under hela rättegången och även efter denna,reglerna i 12 kap. 3 och 4 §§ sekretesslagen om fortsattsekretess hos domstol måste vara tillämpliga, vilket kan krävasärskilda beslut av domstolen.Slutligen påpekas att samma problemställning som finns i målom ansvar för barnpornografibrott också infinner sig i mål omansvar för olaga våldsskildring som också kan utgöratryckfrihets- och yttrandefrihetsbrott, men att detta brott intelåter sig infogas lika lätt i 9 kap. 16 § sekretesslagen,eftersom det mera sällan kan vara tal om att skydda någotbrottsoffer. Det som i detta fall skulle motivera sekretess ärintresset att förhindra brott som består i att en våldsskildringsprids sedan den lämnats ut som allmän handling. Det har därför,enligt det föredragande statsrådet, inom ramen för detsynnerligen brådskande lagstiftningsärende som lagts framinte varit möjligt att behandla brottet olaga våldsskildring,eftersom det inte omfattades av den framställning somJustitiekanslern lämnade till regeringen om sekretess i mål ombarnpornografibrott.MotionernaI motion 1992/93:K30 av () anförs att den ipropositionen aviserade kommande analysen av avvägningen mellantryckfrihetsförordningens regler och hänsynen till integritetenhos de barn som utsatts för övergrepp genom barnpornografiskafilmer måste leda till mer långtgående förändringar på dettaområde. Enligt motionären har tidigare föreslagitkriminalisering av innehav av barnpornografiska alster.Motionären anser att absolut sekretess bör övervägas, eftersomdet inte finns någon anledning att domstolar över huvud tagetskall lämna ut beslagtagna filmer, även om barnet i fråga intekan identifieras. Det kan gälla barn som i filmerna har ansiktettäckt eller barn utan anknytning till . Det påpekas att ialla dessa filmer barnen uppenbarligen har kränkts och att detinte ligger i rättskipningens intresse att dessa filmer fårytterligare spridning. Med hänsyn till det anförda bör därförytterligare ändringar i sekretesslagen utredas.I motion 1992/93:K31 av och () påpekas att propositionen inte belyser problemetnär barnets identitet inte kan röjas i det barnpornografiskaalstret. Barnets ansikte kan på olika sätt vara dolt eller intesynas i bild. Motionärerna tillägger att ett barns identitetnaturligtvis kan röjas på annat sätt än genom en identifieringav just ansiktet. Enligt motionärerna har propositionen denbegränsningen att en målsägande måste finnas, dvs. att ett barnkan sägas lida skada eller men. Motionärerna menar att det måstestå utom allt tvivel att ett barn som utsätts för sexuellaövergrepp och dessutom fotograferas eller filmas under dettanaturligtvis lider men vid varje visning av detbarnpornografiska alstret. Detta borde man ha tagit hänsyn tilli propositionen. Motionärerna anser därför attsekretessregleringen också bör omfatta de fall avbarnpornografibrott där skildringen inte bedöms vara utformad såatt barnet eller den unge antas lida men eller skada. Det sägsvidare att regeringen i en kommande analys bör uppmärksammakopplingen mellan sexuella övergrepp och barnpornografi.Produktionen och distributionen av barnpornografi krävernämligen att barn utnyttjas sexuellt, och man måste därför kunnadöma till någon form av medgärningsmannaskap. Vidare bör, enligtmotionen, innehav av barnpornografiska alster kriminaliseras.Med hänvisning till det anförda anser motionärerna attregeringen bör ges till känna att sekretessregleringen även böromfatta de fall av barnpornografibrott där skildringen intebedöms vara utformad så att barnet eller den unge kan antas lidaskada eller men.Lagrådets yttrandeUtskottet har inhämtat Lagrådets yttrande över lagförslaget.Yttrandet bifogas som bilaga 2 till betänkandet.Utskottets bedömningAllmänhetens i grundlag värnade rätt att ta del av allmännahandlingar har gamla traditioner i Sverige.Offentlighetsprincipen i dess olika beståndsdelar utgör enomistlig del av vårt demokratiska samhälle. Itryckfrihetsförordningen ställs därför upp de begränsningar irätten att få ta del av allmänna handlingar som kan komma ifråga. Ett intresse som ansetts berättiga till en sådanbegränsning är hänsynen till enskilds personliga förhållanden.En sådan begränsning skall därvid anges noga, i princip isekretesslagen.Sekretesslagen innehåller begränsningar att ta del avuppgifter om en enskilds personliga förhållanden i bl.a. mål omansvar för sexualbrott. De hänsyn som i denna typ av mål tastill skyddet för bl.a. den enskilde målsägandens integritet kansägas göra sig lika starkt gällande beträffande de barn somförekommer i barnpornografiska skildringar. Utskottet anserdärför i likhet med regeringen att hänsynen till dessa ungapersoners integritet väger så tungt att huvudprincipen omoffentlighet måste få vika. Utskottet tillstyrker därförregeringens förslag om ett tillägg till 9 kap. 16 §sekretesslagen så att sekretess gäller även i mål om ansvar förbarnpornografibrott eller motsvarande tryckfrihets- elleryttrandefrihetsbrott.Lagrådet har vid sin granskning föreslagit att det ilagförslaget använda uttrycket "den unge" byts ut mot "en ungperson som skildras i pornografisk bild". Genom den av Lagrådetföreslagna ändringen klargörs på ett tydligare sätt vem somavses att skyddas av nämnda sekretessregel. Utskottet, sominstämmer med Lagrådet, förordar därför att uttrycket "den unge"byts ut på det sätt som Lagrådet föreslagit samt att lagtexten i9 kap. 16 § sekretesslagen får den utformning som framgår avutskottets förslag i bilaga 3 i betänkandet.De problem som tas upp i motionerna får sin lösning genom detförslag till en ny sekretessbestämmelse i 5kap. som utskottetlägger fram i det följande. Syftet med motionerna får därigenomi allt väsentligt anses tillgodosett, och något tillkännagivandetill regeringen från sida är därför inte nödvändigt.Motionerna avstyrks följaktligen.Sekretess i mål om ansvar för olaga våldsskildring m.m.InledningI anslutning till utskottets behandling av regeringensproposition /93:256 har Justitiekanslern i en skrivelse tillutskottet föreslagit att utskottet med utnyttjande av sininitiativrätt föreslår att en ändring sker i sekretesslagen ävenbeträffande mål om ansvar för olaga våldsskildring m.m. för attkomma till rätta med problemet med olaga våldsskildringar somhålls tillgängliga enligt offentlighetsprincipen i en rättegång.De föreslagna ändringarna återfinns i 5kap. 3§ första stycket sekretesslagen i den som bilaga 3betecknade bilagan till betänkandet.Justitiekanslerns förslag till ändringar i sekretesslagenFörslaget innebär att det införs en regel om sekretess i syfteatt förebygga det brott som vidarespridning av bl.a. beslagtagnaexemplar av olaga våldsskildringar m.m. kan utgöra enligtbestämmelser i , tryckfrihetsförordningen resp.yttrandefrihetsgrundlagen. Bestämmelsen tar närmast sikte på atthindra att kopior av beslagtaget, förverkat eller konfiskeratmaterial lämnas ut av domstolen. Regleringen har utformats isyfte att kravet på allmänhetens möjlighet till insyn idomstolarnas och åklagarnas verksamhet, dvs. kravet pådomstolsoffentlighet, skall tillgodoses. Vidare föreslås enföljdändring i 12 kap. 3§ första stycket sekretesslagen.I förslaget påpekas att principen att domstolsförhandlingarskall vara offentliga och att det material som ligger till grundför domstolens bedömning skall vara offentligt är avgrundläggande betydelse för rättssäkerheten och allmänhetenstilltro till rättsväsendet. I fråga om brottet olagavåldsskildring kan det därför, enligt Justitiekanslern, knappasthävdas att intresset att värna den personliga integriteten ifråga om de vuxna människor som förekommer i skildringarnagenerellt väger lika tungt som i fråga om barn och unga ibarnpornografiska skildringar. Mot denna bakgrund är det inte påsamma sätt motiverat att lägga fram förslag om inskränkningar ioffentligheten så som skett beträffande barnpornografibrottetsåvitt gäller ett sådant brott som olaga våldsskildring.Justitiekanslern menar emellertid att det föreligger ettstarkt samhälleligt intresse av att söka förhindra vidarebrottslig spridning av det material som omfattas av beslag ellerkonfiskation i denna typ av mål. Samma intresse kan för övrigtsägas gälla även i mål om ansvar för barnpornografibrott i deundantagsfall där den i regeringens proposition föreslagnaregeln i 9 kap. 16 § sekretesslagen inte kan tillämpas, därföratt skildringen inte bedömts vara sådan att den unge kan antaslida men eller skada om uppgiften röjs. För att tillgodoseintresset att förebygga brottslig spridning finns i 6 kap. 3 §andra stycket TF och 3kap. 13 § fjärde stycket YGLbestämmelser som kriminaliserar vidarespridning av sådantmaterial som lagts under beslag eller förklarats konfiskerat.Förhållandet mellan å ena sidan reglerna itryckfrihetsförordningen om allmänna handlingar och om rättenatt erhålla kopior av sådana handlingar (2 kap. 12 och 13 §§TF) och å andra sidan reglerna om beslag och konfiskation itryckfrihetsförordningen (till vilka yttrandefrihetsgrundlagenhänvisar) framgår inte uttryckligen av tryckfrihetsförordningen,och frågan har inte behandlats i samband med tillkomsten av nugällande tryckfrihetsförordning eller yttrandefrihetsgrundlagen.Inte heller synes frågeställningen ha fått någon belysning i denjuridiska litteraturen. Justitiekanslern menar, liksom även harframförts i proposition 1992/93:256, att saken allmänt sättförtjänar en närmare belysning.