bet · GH01JuU4 · 1993-10-26 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet ett antal motioner somväckts under den allmänna motionstiden och som rör olikaprocessrättsliga frågor.Utskottet avstyrker bifall till samtliga motionsyrkanden.Till betänkandet har fogats åtta reservationer (nyd).I ärendet föreligger ett yttrande från försvarsutskottet,bilaga. 1992/93:Ju204 av och (nyd) variyrkas att föranstaltar om sådan ändring ilagstiftningen angående övervakningskameror att endastvideoinspelad kameraövervakning kräver tillstånd.1992/93:Ju217 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omuppgifter till socialnämnd vid utredning om barn.1992/93:Ju219 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ändrad lagstiftning för att underlättanarkotikabekämpningen.1992/93:Ju302 av m.fl. (nyd) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att skapa bättre förutsättningar förmålsäganden att åtala och föra processen om åklagaren avböjeratt åtala.1992/93:Ju405 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom informationsskyldighet för domstol vad gäller vissa personersom fällts för brott.1992/93:Ju411 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åtgärder mot den som medvetet uteblir frånrättegång.1992/93:Ju420 av m.fl. (nyd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att reglerna för rekrytering av nämndemänbör ändras så att det blir en jämnare åldersfördelning idomstolen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att den som fyllt inte bör fåtjänstgöra som nämndeman i domstol,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att reglerna måste ändras så att yngrenämndemän tjänstgör i ungdomsmål i enlighet med vad som förordasi motionen.1992/93:Ju421 av m.fl. (nyd) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att utreda förutsättningarna för en särskildungdomsdomstol.1992/93:Ju638 av m.fl. (nyd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att utreda förutsättningarna för ettsystem med omvänd bevisbörda i fråga om rattfylleri och andragärningar där bilen fungerat som ett "brottsverktyg".1992/93:Ju704 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom en översyn av lagstiftningen rörande polisens tvångsmedel vidinsatser mot den brottsliga hanteringen av narkotika vidgatulangningen.1992/93:Ju705 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att förutsättningslöst pröva frågan omändrade forumregler i 10 kap. , innebärande attmål kan överflyttas till annan domstol om särskilda skälföreligger.1992/93:Ju706 av och (m, c) variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om lagstiftning för att förbättra polisensarbetsmöjligheter.1992/93:Ju707 av och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om polisens störningsverksamhet.1992/93:Ju708 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av att endast en domstol behandlarärenden om barn.1992/93:Ju710 av m.fl. (nyd) vari yrkas attriksdagen begär att regeringen tillsätter en utredning meduppgift att presentera ett nytt nämndemannainstitut fördomstolarna i syfte att komma åt problemet med de politiskautnämningarna av nämndemän.1992/93:Ju712 av m.fl. (nyd) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att skapa bättre förutsättningar förhäktning i syfte att finna lämplig påföljd för den misstänkteeller att få fram annan lämplig brottsavhållande åtgärd.1992/93:Ju713 av m.fl. (nyd) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att reglerna för offentlighet viddomstolarna och medborgarnas rätt och möjlighet att följarättegångar direkt eller via media, t.ex. radio och TV, måsteses över i syfte att vidga informationsfriheten.1992/93:Ju714 av m.fl. (nyd) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att införa ett system till skydd för vittnenoch andra uppgiftslämnare vilket går ut på att den som vittnareller lämnar uppgifter rörande vissa typer av allvarligbrottslighet, exempelvis narkotikabrott, terrorism, organiseradbrottslighet med internationell anknytning, får rätt att göradet anonymt och att hans identitet inte får röjas för dentilltalade eller annan som inte kan anförtros uppgiften.1992/93:Ju716 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom delgivningar i den summariska processen.1992/93:Ju812 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom ändring av reglerna för återlämnande av beslagtagna varor somhar samband med brottslig verksamhet.1992/93:Ju821 av m.fl. (nyd) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att målsäganden, brottsoffret, ges enstarkare ställning under förundersökningen och idomstolsprocessen,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att regelsystemet förändras med inriktningpå att brottet mera skall ses som en sak mellan förövaren ochoffret än mellan åklagaren och gärningsmannen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att det i införs enbestämmelse som går ut på att målsäganden, brottsoffret, i helarättsprocessen skall behandlas med aktning för sittmänniskovärde och mötas med medkänsla och förståelse,15. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att utreda förutsättningarna för att gemålsäganden, brottsoffret, större möjligheter att föra process.1992/93:Ju829 av m.fl. (nyd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om tillsättande av en utredning i syfte attförbättra domstolarnas, åklagarnas och polisernas möjligheteratt i varje enskilt fall följa principerna om saklighet ochopartiskhet samt att behandla lika fall lika,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att rättegångsreglerna bör ses över isyfte att minska åklagarens bevisbörda och jämna ut bevisläget ibrottmålsprocessen till förmån för brottsoffret,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att införa ett system där den tilltaladespassivitet, felaktiga uppgifter eller lögner tillmäts störrebetydelse än och att sådana förhållanden kan inverka påbedömningen av målet,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att införa ett system som går ut på attdomstolen får ställa krav på att den tilltalade skall vara aktivi processen och föra fram egen bevisning för invändning som hangör eller andra påståenden som han för fram om han vill attdomstolen skall beakta påståendet,5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att utreda förutsättningarna för attgenerellt tillmäta målsägandens uppgifter ett större bevisvärdeän ,6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att införa ett system som innebär attsåväl målsäganden som den tilltalade får höras under ed idomstolen, dvs. vid straffansvar,7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att pröva ett system med ombytta roller ifråga om bevisningen, exempelvis för rattfylleristen som körtihjäl ett barn eller för den som uppenbarligen förfogar överstöldgods,8. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att skapa bättre förutsättningar för aktivprocessledning med utredningsskyldighet hos domstolen i syfteatt motverka godtycke och öka rättssäkerheten ochrättstryggheten för brottsoffret.1992/93:Ju830 av m.fl. (nyd) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att utreda förutsättningarna för attstärka målsägandens, brottsoffrets, inflytande istraffprocessen.1992/93:Ju831 av m.fl. (nyd) vari yrkas7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att målsägandens rätt att utverka åtal börbli föremål för särskild utredning.1992/93:Ju836 av m.fl. (nyd) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att skapa större möjligheter attfrihetsberöva ungdomar fr.o.m. i utredningssyfte,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att i större utsträckning samordnarättsväsendet och socialtjänsten.1992/93:Ju837 av m.fl. (nyd) vari yrkas7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att polisen tillåts använda bättre ochsäkrare spaningsmetoder,8. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att tillåta hemlig avlyssning (buggning),9. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att tillåta fjärrstyrd doldövervakningskamera för personspaning.1992/93:Ju843 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om vidgad elektronisk övervakning i banker.1992/93:Ju846 av m.fl. (s) vari yrkas20. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om fördelningen av ansvaret mellansocialtjänsten och kriminalvården för ungdomar som begår brott,28. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om översyn av den rättsliga regleringen avpolisens arbetsmetoder.1992/93:A444 av m.fl. (m) vari yrkas15. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om tillåtelse av buggning ochbevisprovokation som polisiära spaningsmetoder.1992/93:K22 av m.fl. (nyd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av regeländringar så att polisenpå ett lagligt sätt kan dölja sitt ägande av fordon som användsi spaningsverksamhet,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att det skapas förutsättningar så attkroppsvisitation kan användas i större utsträckning än förnärvarande. InledningI detta betänkande behandlar utskottet ett antal motioner medanknytning till processrättsliga frågor. Motionerna har väcktsunder den allmänna motionstiden år 1993.ÖvervakningskamerorI motion Ju204 (nyd) begärs att lagen om övervakningskamerorändras så att endast kameraövervakning med videoupptagning blirtillståndspliktig. I motion Ju843 (m) anförs att det börövervägas att låta bankerna använda övervakningskameror ävenutanför banklokalerna.BakgrundLagen (1990:484) om övervakningskameror trädde i kraft den 1juli 1990 (prop. 1989/90:119, JuU34, rskr. 320) och ersatte dålagen (1977:20) om TV-övervakning.Syftet med lagstiftningen är att ge enskilda ett skydd motintegritetskränkningar som sker med hjälp av apparatur sominnebär särskilda risker för detta. En grundläggande princip äratt övervakning av enskilda med TV-kamera inte får ske utanderas vetskap och att det krävs tillstånd för att få övervakautrymmen som används av allmänheten.Lagen om övervakningskameror omfattar TV-kameror och andraoptisk-elektroniska instrument och därmed jämförbarautrustningar som är uppsatta så att de, utan att manövreras påplatsen, kan användas för personövervakning (1 §). Enligt lagenkrävs tillstånd av för att få använda enövervakningskamera som är uppsatt så att den kan riktas mot enplats dit allmänheten har tillträde (4 § första stycket). Vissaundantag från tillståndskravet finns; bl.a. får polisen ellerden som är räddningsledare under viss ha enövervakningskamera uppsatt på det angivna sättet.Förutsättningen är att användningen av kameran är oundgängligennödvändig vid en olyckshändelse eller överhängande fara för enolyckshändelse eller för att upprätthålla allmän ordning ochsäkerhet (4 § andra stycket).Tillstånd får meddelas bara om sökanden kan anses ha ettbefogat intresse av att använda en övervakningskamera och dettaintresse inte lika väl kan tillgodoses på något annat sätt (5 §första stycket). Vidare skall vid tillståndsgivningen alltidprövas vilken betydelse övervakningen kan ha för enskildaspersonliga integritet. Om man därvid kan konstatera att enkameraövervakning endast skulle ha ringa betydelse skalltillstånd ges. I dessa fall görs ingen prövning av syftet medövervakningen (5 § andra stycket).I de fall däremot då riskerna för integritetskränkning intekan bedömas som ringa skall syftet med övervakningen vägas motintegritetsintresset, och tillstånd ges endast om syftet medövervakningen bör ges företräde framför intresset av att värnaenskildas personliga integritet (5 § tredje stycket). Det skallhär vara fråga om intresset att förebygga brott eller attförhindra olyckor eller andra syften som kan jämföras med dessaintressen.Tillstånd får förenas med rätt att bevara de bilder som tasupp av kameran, om sökanden av särskilda skäl har behov av detta(6 §). Som exempel kan nämnas en bank eller annanpenninginrättning som kan vara beroende av att få bevara bilderfrån upptagningar av inträffade rån e.d.Affärslokaler inom detaljhandeln liksom bank- och postlokaleri allmänhet hör till den kategori som faller under 5 § andrastycket förutsatt att utrustningen endast medger en allmänövervakning och inte tillåter närbilder eller annan mernärgången granskning. Även områden i anslutning tillporttelefoner skall kunna ges tillstånd enligt andra stycketunder förutsättning att kameran inte medger övervakning avområden som används för allmän trafik.Områden som används för allmän trafik anses däremot fallautanför andra stycket, eftersom risken för integritetsintrångvid övervakning av sådana områden i allmänhet får anses varapåtaglig.Enligt praxis är det endast polisen och som, itrafikövervakande syfte, ges tillstånd för TV-övervakning påområden för allmän trafik. För områden utanför banklokalermedges inte tillstånd till TV-övervakning.Utskottets bedömningAv ovanstående redogörelse framgår att syftet med gällandelagstiftning är att ge enskilda skydd motintegritetskränkningar. Kravet på tillstånd har tillkommit föratt garantera integritetsskyddet.Införandet av lagen om övervakningskameror innebar, iförhållande till vad som tidigare gällt, att integritetsskyddetför den enskilde stärktes, bl.a. genom att tillståndskravetutvidgades. Vid riksdagsbehandlingen, (1989/90:JuU34), uttaladeutskottet bl.a. sin tillfredsställelse över lagförslagetsförstärkning av integritetsskyddet. Denna förstärkning medfördock nya avgränsningsproblem av den typ som aktualiseras imotion Ju843. Enligt utskottets mening bör frågor härom tas uppi lämpligt sammanhang. Utskottet anser inte att någrainskränkningar av integritetsskyddet nu bör övervägas ochavstyrker bifall till motionerna Ju204 och Ju843.Polisens arbetsmetoderBuggning och övervakning med dold kameraI motion Ju837 (nyd) anförs att polisen måste få bättre ochsäkrare spaningsmetoder, t.ex. i form av avlyssning med doldmikrofon, s.k. buggning, och övervakning med dold kamera. Även imotion A444 (m) anförs att polisen måste få använda sig avbuggning.Avlyssning med dold mikrofon är inte tillåtet. Detgrundläggande skyddet mot hemlig avlyssning finns i 2 kap. 6 §regeringsformen (RF). Detta skydd kan inskränkas endast genomlag. I 4 kap. 9 a § (Brb) stadgas att den som görsig skyldig till olovlig avlyssning medelst tekniskt hjälpmedelkan dömas till böter eller fängelse högst . Angåendetillämpligheten av bestämmelserna om nöd i 24 kap. 4 § i sitt slutbetänkande (SOU 1990:51)Säkerhetspolisens arbetsmetoder, personalkontroll ochmeddelarfrihet (s. 158) att dessa bör vara tillämpliga ävenbeträffande hemlig avlyssning (se även (SOU 1982:63) Polislag,och dom , DB 32).Beträffande övervakning med dold kamera, dvs. med fjärrstyrdkamera, finns inget skydd i RF. Optisk övervakning är inteheller kriminaliserad i Brb.Bestämmelser som reglerar övervakningskameror finns, som ovanframgått, i lagen om övervakningskameror som trädde i kraft den1 . Denna lagstiftning reglerar dock användningen avövervakningskameror i helt andra sammanhang.I regeringens proposition 1988/89:124 om vissatvångsmedelsfrågor behandlades bl.a. ett utredningsförslag ominförande av buggning och dold TV-övervakning. Justitieministernanförde därvid bl.a. att de argument som utredningen framförtför att införa dessa tvångsmedel inte hade övertygat henne omatt dessa metoder var försvarliga med hänsyn till deinvändningar som kunde riktas mot dem (s. 59). Justitieministernansåg därför inte att dessa spaningsmetoder skulle införas ipolisarbetet och något förslag i den delen lades inte fram.Utskottet delade justitieministerns uppfattning (1988/89:JuU25).När det gäller säkerhetspolisens () arbetsmetoderbehandlades frågan om användning av dold mikrofon och doldkamera i slutbetänkande. Enligt kommitténsförslag skall hemlig avlyssning med dold mikrofon ochövervakning med fjärrstyrd kamera tillåtas som arbetsmetoder förSÄPO. Kommittén föreslår en reglering som nära anknyter tillregleringen i lagen (1952:98) med särskilda bestämmelser omtvångsmedel i brottmål.Vid remissbehandlingen av slutbetänkandet framfördes i vissaavseenden kritik mot kommitténs förslag.I årets budgetproposition (prop. 1992/93:100 bil. 3 s. 30)uttalade departementschefen bl.a. att förslag omhemlig teknisk avlyssning och om användning avövervakningskameror i den brottsutredande verksamheten börbedömas i belysning också av den ytterst snabba tekniskautveckling som äger rum på teleområdet och hur denna förhållersig till reglerna om hemlig teleavlyssning och hemligteleövervakning. Hon anförde vidare att frågan dessutom haranknytning till frågan om en eventuell permanentning av lagen(1952:98) med särskilda bestämmelser om tvångsmedel i brottmål.Enligt departementschefen borde ett slutligt ställningstagande idessa frågor i vart fall avvakta att vissa pågående rättegångarslutförts (se ovannämnda dom från ).SÄPO-kommitténs förslag är alltjämt under beredning inomJustitiedepartementet. Det fortsatta beredningsarbetet böravvaktas. Utskottet förutsätter att regeringen läggerfram ett förslag för . Utskottet avstyrker därförbifall till yrkandena i motionerna Ju837 och A444 i dessa delar.SpaningsfordonI motion K22 (nyd) anförs, i anledning av ett uttalande av JO(nr 1845-1988), att polisen bör ges lagliga möjligheter attdölja sin äganderätt till fordon som används ispaningsverksamhet.I slutbetänkande, liksom i JO:s ovannämndauttalande, konstateras att polisen ibland i sinspaningsverksamhet har behov av att registrera t. ex. ett fordonpå någon annan än den rätte innehavaren. Enligt SÄPO-kommitténär detta en fullt acceptabel spaningsmetod. SÄPO-kommitténkonstaterar att utgångspunkten beträffande olikaspaningsmetoder dock alltid måste vara att olagligheter inte kangodtas (s. 153).I ovannämnda JO-uttalande ställde sig JO kritisk till attpolisen använt aktiebolagsformen för att dölja det rättaägarförhållandet. JO uttalade vidare att även en registrering avfordon på olika privaträttsliga subjekt för att dölja statensäganderätt inte är förenlig med bilregisterkungörelsens regleroch straffbestämmelsen om osant intygande.Utskottet, som utgår ifrån att regeringen har frågorna underuppsikt, finner inte anledning att föreslå några åtgärder medanledning av motionen. Utskottet avstyrker bifall till motionK22 i denna del.BevisprovokationI motion A444 (m) anförs att det bör bli möjligt för polisenatt använda sig av bevisprovokation som spaningsmetod.Frågor om bevisprovokation har behandlats bl.a. i den s.k.SPANARK-rapporten och underrättelseförfarandeår 1980 (se även JuU 1981/82:38), i polisberedningens betänkande(SOU 1982:63) Polislag, och i nr 51983 samt i olika uttalanden från JO och JK.Någon lagreglering som förbjuder bevisprovokation finns inte.När det gäller polisens arbete kan dock hänvisas till deprinciper som kommer till uttryck i 8 § polislagen och i 23 kap.12 § (RB) samt till förarbetena tillpolislagen.Vad gäller tillåtligheten av bevisprovokation harJustitieombudsmannen (JO) uttalat attprovokativa åtgärder måste handhas med största restriktivitetoch urskillning och att huvudregeln är att sådana åtgärderendast får tillgripas i grova brottmål eller när synnerliga skäli övrigt gör detta motiverat (se bl.a. JO 1973 s. 91, JO 1977/78s. 105 och s. 126 f).Utskottet som inte finner skäl att föreslå att göranågot uttalande i frågan avstyrker bifall till motion A444 idenna del.Frågor om tvångsmedelBeslag, husrannsakan och kroppsvisitationI flera motioner tas upp frågor om tvångsmedel. I motionernaJu219 (fp), Ju704 (c), Ju706 (m, c), Ju707 (kds), Ju846 (s) ochK22 (nyd) anförs att reglerna om husrannsakan ochkroppsvisitation inte medger att polisen kan arbeta effektivtvid bekämpning av bl.a. narkotikabrott. Motionärerna efterlyseren översyn av den gällande regleringen. I motion Ju812 begärsatt reglerna om återlämnande av beslagtaget gods skall ändras.I 27 och 28 kap. regleras möjligheterna attvid förundersökning i brottmål använda bl.a. beslag,husrannsakan och kroppsvisitation. Bestämmelser om tvångsmedelvid förundersökning finns också i lagen (1952:98) med särskildabestämmelser om tvångsmedel i vissa brottmål. Bestämmelser omtvångsmedel finns även i ett stort antal andra lagar, t.ex. ipolislagen (1984:387) och i lagen (1991:572) om särskildutlänningskontroll.Reglerna om beslag i 27 kap. RB innebär i korthet att föremål,som kan antas ha betydelse för utredningen om ett brott ellersom har avhänts någon genom brott eller som har förverkats pågrund av brott, får tas i beslag. Åtgärden får företas även omenbart böter är stadgat för brottet. Beslag får ske inte barahos den som är misstänkt utan hos vem som helst.Undersökningsledare, åklagare eller rätten och, i vissa fall,polisman får besluta om beslag. När det inte längre finns skälför ett beslag skall det hävas och det beslagtagna skall dååterlämnas.Reglerna om husrannsakan och kroppsvisitation finns i 28 kap.RB. Om det förekommer anledning att anta att ett brott på vilketkan följa fängelse har förövats får husrannsakan företas för atteftersöka föremål som är underkastat beslag eller för att eljestutröna omständigheter som kan ha betydelse för utredning ombrottet. Särskilda bestämmelser gäller för husrannsakan hosannan än den som är skäligen misstänkt. Förordnande omhusrannsakan får meddelas av undersökningsledare, åklagare ellerrätten och i vissa fall av en polisman.Förutsättningarna för kroppsvisitation är desamma som förhusrannsakan. Kroppsvisitation får endast vid synnerliga skälavse annan än den som är skäligen misstänkt för brottet.Reglerna i 27 och 28 kap. RB kvarstår i huvudsak oförändradesedan tillkomst. Reglerna har varit föremålför en enda större översyn. tillkallades en kommitté föratt se över tvångsmedelsregleringen vid förundersökning ibrottmål. Kommitténs huvudförslag om en särskild tvångsmedelslag(SOU 1984:54) ledde inte till lagstiftning. Däremot infördes påförslag av kommittén en uttrycklig reglering i (prop. 1988/89:124, JuU25, rskr. 313) av den s.k.proportionalitetsprincipen. En sådan regel infördes bl.a. vidbeslag (27 kap. 1 § tredje stycket) och husrannsakan (28 kap. 3a §).På senare tid har vissa av reglerna om beslag, husrannsakanoch kroppsvisitation på nytt varit föremål för översyn. Iproposition 1993/94:24 med förslag till ändrade regler omkroppsvisitation och kroppsbesiktning, m.m. har bl.a. reglernaom kroppsvisitation blivit föremål för översyn ur vissaaspekter. Bl.a. föreslås en ny definition av begreppetkroppsvisitation.