bet · GH01KU3 · 1993-10-12 00:00:00 — Ipropositionen föreslogs bl.a. att inkomster frånTV-reklammarknaden skulle bidra till att finansiera svenskmarksänd television, att för all marksänd television skullegälla krav på kvalitet och ett mångsidigt programutbud samt attSveriges verksamhet skulle finansieras ihuvudsak med TV-avgiftsmedel.Riksdagen ställde sig i huvudsak bakom propositionen ochgodkände således propositionens förslag i fråga om grundläggandekrav på programverksamheten i reklamfinansierat TV-företag (bet.1990/91:KU39, rskr. 370).Proposition 1991/92:140 om den avgiftsfinansierade radio- ochTV-verksamheten 1993--1996 m.m. innnehöll förslag till villkoroch riktlinjer för företagen inom underkommande avtalsperiod. Den innehöll också ett förslag ombildandet av ett nytt statligt aktiebolag med huvudmannaskap förrundradionätet och om bolagets verksamhet m.m. Publicservice-företagens uppdrag föreslogs i huvudsak vara oförändrati förhållande till vad som då gällde. Bolagen för lokalradio ochriksradio borde föras samman till ett bolag kallat . Finansieringen av public service-verksamhetenföreslogs oförändrat ske huvudsakligen genom TV-avgiftsmedel.Riksdagen godtog i huvudsak förslagen (bet. 1991/92:KrU28,rskr. 329).Riksdagen har beslutat (prop. 1992/93:236, bet.1992/93:KrU28, rskr. 377) att , och skall ägas av tre förändamålet bildade stiftelser. De tre stiftelsestyrelserna skallha samma ledamöter. skall bestå avordförande och tio övriga ledamöter som skall utses avregeringen. De politiska partierna i skall föreslåkandidater. Stiftelsernas syfte skall vara att främjasjälvständigheten hos bolag som, i den omfattning och på detsätt som och regeringen bestämt, bedriverrundradiosändningar av radio- och televisionsverksamhet iallmänhetens tjänst. Stiftelserna skall tillgodose sitt syftegenom att äga och förvalta aktier i bolagen samt utöva debefogenheter som är förknippade med detta.Styrelserna i programbolagen skall vardera bestå av nioledamöter. Regeringen skall utse ordförande medan ägarna pårespektive bolagsstämma skall utse fem ledamöter. Denverkställande direktören samt två personalföreträdare ärsjälvskrivna ledamöter. Programföretagens styrelser bör bestå avpersoner som kan förväntas bidra på ett kompetent ochprofessionellt sätt till företagens ledningar. Något uttryckligtförbud mot att styrelseledamöter tillika är riksdagsledamöterställs inte upp.Utskottets bedömningI motion 1991/92:K431 (yrkande 1) yrkas en grundlig översyn avpublic service-verksamhetens struktur, organisation,finansiering och reglering. I fråga om verksamhetens strukturbegärs en omprövning av ägarstruktur. som t.ex. äger de rörelsedrivande programbolagen underledning av professionella styrelser sägs vara en möjlig ägarformvärd att närmare pröva. Med hänsyn till det fattaderiksdagsbeslutet om ägandet av den avgiftsfinansierade radio-och TV-verksamheten får motionsyrkandet i denna del ansestillgodosett.När det gäller de övriga frågor som enligt motionen bör bliföremål för prövning under den begärda översynen vill utskottethänvisa till att ställt sig bakom den nugällande ordningen (prop. 1991/92:140, bet. 1991/92:KrU28, rskr.329). I propositionen framhöll kulturministern att det enligthennes mening var för tidigt att överväga en mer radikalomprövning av det uppdrag som bör åvila public service-radionoch TV . De skäl som tidigareanförts mot reklam ansågs fortfarande aktuella, ochkulturministern föreslog därför inte några förändringar. Ettskäl är att det inte är lämpligt att tillåta reklamfinansieringav program i kanaler när man villåstadkomma så stor breddning av radioverksamheten som möjligt.Genom att vara garanterade en viss på förhand känd tillförsel avmedel har public service-företagen en fördel framför privatradio och TV. Public service-företagen är därmed inte beroendeav att maximera antalet tittare och lyssnare för att genereraintäkter. I gengäld får de företag som ges dessa förmåner svaramot vissa krav som inte kan ställas på de privata aktörerna.Kulturministern framhöll att förutsättningarna att på kort siktreklamfinansiera ytterligare en TV-kanal med ett ambitiöstprogramutbud därför i dåläget tedde sig alltför begränsade.Avtalsperioden för public service-företagen begränsades docksålunda till och skall upphöra den 31 december 1996.Riksdagen har således för endast något sedanställt sig bakom de organisations- och finansieringsformer somnu gäller för public service-företagen och som skall gälla underytterligare . Enligt utskottets mening är det ännu förtidigt att ta ställning till behovet av en översyn. Ytterligareerfarenheter behöver vinnas av effekterna för publicservice-företagen av inrättandet av den nya marksändareklamfinansierade TV-kanalen. Till detta kommer att det finnsanledning att avvakta den utredning rörande bl.a.frekvensutrymmet som enligt tilläggsdirektiv(dir. 1993:99) bedrivs av Utredningen (U 1991:26) om tekniskaförutsättningar för utökade sändningar av radio och televisiontill allmänheten. Utskottet är således inte berett att nuförorda den begärda översynen. Motion 1991/92:K431 yrkande 1avstyrks följaktligen.När det gäller de i motion 1991/92:K432 behandlade frågorna omljudradioverksamheten vill utskottet hänvisa till att riksdageni februari beslutat att privata reklamfinansieradeljudradiosändningar skall vara tillåtna fr.o.m. den 1 april1993. Beslutet innebär att de nya lokalradiostationerna kansända dygnet runt. Motionens yrkande 1 är därmed delvistillgodosett. När det gäller de i motionen upptagna frågorna omutförsäljning av lokalradioverksamhet samt omatt reklamradions reklamintäkter skall bidra till närradionsverksamhet är utskottet inte berett tillstyrka motionens yrkandeom riktlinjer för den framtida svenska radioverksamheten. Motion1991/92:K432 yrkande 1 avstyrks.Enligt 22 § lokalradiolagen (1993:120) skall under minst entredjedel av sändningstiden sändas sådana program somframställts särskilt för den egna verksamheten. Det är intenågot som hindrar att program under övrig sändningstid samordnasmed program som sänds av andra lokalradiostationer. Mångfaldeninom radion främjas emellertid av att ett flertallokalradiostationer kan inrättas. Mot denna bakgrund och medhänsyn till det begränsade analoga frekvensutrymmet saknasenligt utskottets mening anledning att förorda inrättandet av enrikstäckande reklamradiokanal. Utskottet avstyrker såledesmotion 1991/92:K432 yrkande 2.Den s.k. piratradiolagenMotionenIan m.fl. (nyd) begär i motion 1991/92:Kr299yrkande 17 att den s.k. piratradiolagen avskaffas.Tidigare riksdagsbehandlingEtt liknande motionsyrkande behandlades avkonstitutionsutskottet (1990/91:KU12). Utskottetkonstaterade att lagen (1966:78) om förbud i vissa fall motrundradiosändning från rundradioanläggning på öppna havetgrundar sig på en internationell överenskommelse som ärbundet av. Överenskommelsen, som lades fram i förundertecknande och tillträddes av ,avser, enligt artikel 1, rundradiostationer som är upprättadeeller i drift på fartyg m.m. och som utanför nationellaterritorier utför sändningar avsedda att mottas, helt ellerdelvis, inom fördragsslutande parts territorium eller som kanorsaka menlig störning för radiotrafik som sker med någonfördragsslutande parts godkännande. De fördragsslutande parternahar enligt artikel 2 förbundit sig att i överensstämmelse medsin nationella rättsordning vidta nödvändiga åtgärder för attbeivra såsom lagöverträdelse upprättandet eller användandet avsådana rundradiostationer.Mot bakgrund av att ett upphävande av lagen om förbud i vissafall mot rundradiosändning från rundradioanläggning på öppnahavet skulle innebära ett brott mot överenskommelsen avstyrkteutskottet motionsyrkandet. godkände utskottetsförslag.Utskottets bedömningUtskottet gör fortfarande samma bedömning som . Sverigehar förbundit sig att som lagöverträdelser beivra den aktuellaverksamheten. Ett bifall till motionen skulle innebära ett brottmot Europarådsöverenskommelsen 1965. Motion 1991/92:Kr299yrkande 17 avstyrks följaktligen.Ägarkoncentrationen i massmediaMotionenMotion 1991/92:K429 yrkandena 1--3 av ochRichard Ulfvengren (nyd) vänder sig mot den bristandekonkurrensen i massmedia. Regeringen bör enligt motionentillsätta en utredning om begränsning av ägarkoncentrationen imassmedia. Frågan om att begränsa ägarandelen i radio- ochTV-företag, t.ex. TV4, bör bli föremål för särskilt skyndsambehandling.BakgrundI betänkandet (SOU 1980:28) Massmediekoncentrationpresenterades ett lagförslag om förvärvskontroll för motverkandeav massmediekoncentration. Förslaget föranledde inte någonåtgärd.I rapporten (SOU 1991:28) Konkurrensen i -- enkartläggning av konkurrensförhållandena i 61 branscher --lämnade en redovisning av förhållandena inombl.a. branschen för dagstidningar. En uppdatering av uppgifternaliksom en redovisning av hur förutses påverka bl.a.de nu nämnda branscherna lämnades i hösten1992 publicerade rapport om effekter av påkonkurrensen i . Med stöd av konkurrenslagstiftningen haren rad konkurrensbegränsningar inom olika delar avmassmediebranschen prövats. har bl.a. granskatTidnings AB förvärv av köpoptioner avseende aktier iSydsvenska AB. Verket fann inte att sådan skadligverkan som avses i konkurrenslagen förelåg och avskrev därförärendet utan ytterligare åtgärd. har i fråga omtryckta medier i uppgift att följa ägarutvecklingen på området,i huvudsak från ekonomiska utgångspunkter. TV-området hardäremot inte varit föremål för någon uppföljning annat än densom görs inom ramen för instruktion attsärskilt följa utvecklingen inom branscher som utmärks avägarkoncentration.Utredningar rörande ägandet m.m. av massmedieföretag hargenomförts i en rad internationella organ. Sålunda harEuroparådet inom ramen för en konsultrapport redovisatöverväganden beträffande skärningspunkten mellanyttrandefrihets- och konkurrensaspekterna. Också inom görsen översyn av hithörande frågor. Vidare publicerade en arbetsrapport (1992:514)Medieföretagsköp och mediekoncentration. I någon mån berörs därförhållandena i . Inom EG pågår ett arbetemed frågor som gäller ägarkoncentrationen i massmedia. Iseptember 1992 krävde parlamentet åtgärder av rättslig karaktärmot massmediekoncentration, och ladeEG-kommissionen fram en grönbok (92) 480 Pluralism and Mediaconcentration in the Internal Market: an assessment of the needfor community action. är föremål förremiss och en hearing hölls i april 1993.Motioner som riktar sig mot ägarkoncentration inom massmediahar behandlats av utskottet . Underriksmötet /92 yrkades i motion K7 av m.fl. (v)regler för kabelsändningsverksamheten som hindrarägarkoncentration inom medierna. Utskottet, som utgick från attfrågan om koncentrationen av ägarintressena inom tråd- ochetermedierna ägnades uppmärksamhet i den bredare översyn av denradiorättsliga lagstiftningen som förestod, avstyrktemotionsyrkandet (bet. I en reservation (s) framhölls att tiden nu var mogenatt tillsätta en parlamentarisk beredning om den privataägarkoncentrationen på radio- och TV-området.I samband med behandlingen av regeringens proposition1992/93:56 om ny konkurrenslagstiftning beredde näringsutskottetkonstitutionsutskottet tillfälle att yttra sig över en motion(nyd), vari begärdes en utredning med uppgift att inomkonkurrenslagstiftningens ram lägga fram ett lagförslag sombegränsar ägar- och företagskoncentrationen i massmedia.Konstitutionsutskottet hänvisade till den nu aktuella motionen1991/92:K429. Utskottet, som då avsåg att behandla motionen isamband med behandlingen av proposition 1992/93:70 Privatlokalradio, ansåg sig inte böra ha någon uppfattning i fråganeftersom beredningen av det ärendet inte var avslutad.Näringsutskottet avstyrkte i sitt betänkande 1992/93:NU17 denmotion som hänvisats till det med hänvisning tillkonstitutionsutskottets ställningstagande samt till deutredningsarbeten som ovan redovisats.Det bör vidare erinras om att lokalradiolagen (1993:120)innehåller bestämmelser som syftar till att förhindraägarkoncentration på massmedieområdet. I 5 § föreskrivs atttillstånd att sända lokalradio lämnas till en fysisk ellerjuridisk person och endast omfattar ett sändningsområde. Ingenkan, vare sig direkt eller genom företag i vilket han på grundav aktie- eller andelsinnehav eller avtal ensam har ettbestämmande inflytande, få mer än ett tillstånd. Enligt 7 § fårinte tillstånd ges till någon som ger ut dagstidning, till någonsom på grund av aktie- eller andelsinnehav har ett bestämmandeinflytande över ett företag som ger ut dagstidning eller tillföretag i vilket någon som avses i det föregående ensam har ettbestämmande inflytande. I lagens förarbeten (prop. 1992/93:70 s.16 f.) betonades vikten av att mångfalden främjas. Detunderströks att om dagstidningsföretag skulle kunna erhållatillstånd att sända lokalradio skulle dessa företag kunna ökasitt inflytande över nyhetsförmedling och opinionsbildning istället för att antalet självständiga röster skulle bli flera.Kulturutskottet framhöll i sitt yttrande 1992/93:KrU3y att detär angeläget att tendenser till bristande innehållsmässigmångfald eller till informations- eller åsiktsmonopol motverkas.Konstitutionsutskottet tillstyrkte regeringens förslag tillbegränsningar (bet. 1992/93:KU15 s. 17). Redan i den propositionsom innehöll förslag om införande av en tredje reklamfinansieradTV-kanal (prop. 1990/91:149) uttrycktes en vilja att motverkamaktkoncentration inom de svenska massmedierna. Det framhöllsatt vid tillståndsgivningen borde eftersträvas en bred krets avägare och att sammansättningen blev sådan attmaktkoncentrationen inom de svenska massmedierna inteförstärktes. Det var enligt propositionen inte bra om maktenöver ett TV-företag och över andra mediaföretag samlades påsamma hand. Som särskilt olämpligt framstod det om fleraTV-företag eller TV-företag och viktiga dagstidningardominerades av en och samma ägare.Utskottets bedömningUtskottet vill understryka att det för mångfald i informationoch opinionsbildning är angeläget att tendenser till alltförstor ägarkoncentration inom massmedieområdet motverkas.Regeringen har också genom uttalanden i propositionen(1990/91:149) om radio- och TV-frågor ochlokalradiopropositionen (1992/93:70) ställt sig bakom ett sådantsynsätt och förordat åtgärder för att i de sammanhangen begränsaägarkoncentration. Utskottet har dessutom inhämtat att ,inom för mediekoncentration ochpluralism, aktivt deltar i undersökningar om ägarkoncentrationoch mångfald i massmedierna i . har förordat atten mer ingående granskning, s.k. landexamination, skall göras avsituationen i de enskilda medlemsländerna. har ocksåerbjudit sig att medverka i en förstaförsöksverksamhet av detta slag.Utskottet anser sig mot den bakgrunden ha anledning attförutsätta att regeringen med uppmärksamhet följer utvecklingennär det gäller ägarförhållandena inom massmedia. Också denaviserade pressutredningen kan ha anledning att komma in pådenna fråga, såväl konsekvenserna för konkurrensen på marknadensom mångfalden i nyhetsförmedlingen. Utskottet anser således attsådana tillkännagivanden till regeringen om ägarkoncentrationeni massmedia som begärs i motion 1991/92:K429 yrkandena 1--3 intebehövs. Motionen avstyrks.Radio- och TV-ombudsmanMotionenHarriet m.fl. (nyd) begär i motion 1992/93:K415 enuppdelning av utrednings- och beslutsfunktionerna vidKabelnämnden, , och Styrelsen förlokalradiotillstånd. En beslutsmyndighet bör handlägga frågor omtillståndsgivning, sanktioner, återkallande av tillstånd m.m.Utredningsmyndigheten med gransknings- och utredningsuppgifterskulle kunna kallas Radio- och TV-ombudsmannen.Ombudsmannafuktionen skulle möjligen kunna utvidgas till attomfatta hela medieområdet -- ett slags massmedieombudsman. Manbör enligt motionärerna inte heller vara främmande för attinrätta en särskild Radio- och som dels handläggerfrågor om yttrandefrihetsbrott, dels frågor om tillstånd,sanktioner och återkallande av tillstånd, dels utfärdande avrekommendationer av det slag gör . Det kanäven finnas andra organisationsformer. Enligt motionärerna börfrågan utredas.BakgrundNärradionämndens, och verksamhethar utretts av Utredningen (U 1991:09) om myndighet för radio-och TV-sändningar till allmänheten. Utredningen har lämnat ettförslag till organisation för en sammanhållen central myndighetför radio- och TV-sändningar till allmänheten (SOU 1992:36 Radiooch TV i ett). Den nya myndigheten avses ersätta ,och och även ansvara förmyndighetsuppgifter som tillkommer på grund av t.ex. nya slag avsändningar till allmänheten. Meningarna är delade bl.a. när det gäller omuppgiften att meddela olika slags tillstånd skall hanteras inomsamma organisation som granskningen eller om dessa olikauppgifter skall bedrivas inom skilda organisationer. Enproposition beräknas föreläggas under detta riksmöte.Utskottets bedömningFrågan om myndighetsorganisationen på medieområdet kommer attbehandlas i en proposition som föreläggs under dettariksmöte. Enligt utskottet bör propositionens förslag inteföregripas. Motion 1992/93:K415 yrkandena 1--3 avstyrksföljaktligen.Pressetik m.m.MotionernaI motion 1991/92:K430 yrkande 1 av och (nyd) föreslås en frivillig auktorisation avjournalister. Den praktiska utformningen skall enligt motionennaturligtvis göras av journalistkåren själv i samråd medkvalificerade specialister från olika områden. Regeringen börtillsätta en projektgrupp med uppgift att utarbeta ett konkretförslag till "auktorisationsinstitut". m.fl.(nyd) föreslår i motion 1992/93:K432 att regeringen skalltillsätta en utredning med uppgift att komma med förslag tillhur en allsidig och saklig journalistik och opinionsbildning kanuppmuntras och säkerställas såväl från yttrandefrihetssynpunktsom från medborgarsynpunkt.Bengt () begär i motion 1992/93:K408 en utredning ocheventuell lagstiftning på pressetikens område. Utredningen börfölja upp utvecklingen av pressens självsanerande verksamhet. Enlagreglering på detta område och en statlig pressombudsman kanenligt motionären antagligen inte undvikas. Det behövs enligtmotionären en lagstiftning som ger små företag ochorganisationer möjlighet att få åtal väckt och skadestånd utdömtför förtal.BakgrundÅr 1970 fick frågan om pressetiska normer en ingåendebehandling av (bet. KU 1970:41). Enfyllig redovisning av de gällande pressetiska normerna och deorgan som verkade för pressens självsanering redovisades.Utskottet hade överläggningar med ochPressens samarbetsnämnd. Studieresor företogs till västtyskapressrådet, och det brittiskapressrådet. Utskottet hänvisade till ett tidigare uttalande attdet inte kunde förnekas att missförhållanden förekommer på sinahåll i pressen men att det i första hand borde ankomma påpressen själv att vidta åtgärder för att hålla journalistiken påen önskvärd kvalitativ nivå. Utskottet hänvisade till deåtgärder som vidtagits från pressens sida. hade förstärkts med lekmannarepresentanter,utsedda av JO och ordföranden i . Vidare skullepressombudsmannen utses av ett tremannakollegium, där endast entillhör pressen. Slutligen erinrades om att antagit en yrkeskodex och att nya stadgarutfärdats för opinionsnämnden. Utskottet ville inte förneka attde åtgärder som vidtagits från pressens sida kunde utgöravärdefulla bidrag till att åstadkomma en bättre ordning påförevarande område. De resurser som ställts till förfogandesyntes otillräckliga men det fanns anledning att avvaktaresultatet av reformerna.En översyn av de etiska reglerna för press, radio och TVgjordes 1978. Bakom reglerna står pressens huvudorganisationer(, och ). Lokalradio, SverigesRiksradio, och Utbildningsradiobeslutade att reglerna skulle gälla i den utsträckning som dekan tillämpas med hänsyn till radiolagen och programföretagensavtal med staten. För tolkning av begreppet god publicistisk sedsvarar för pressens del i första hand Pressens opinionsnämndsamt, i ärenden som inte hänskjuts till nämnden, . har enligt sin instruktiontill uppgift att på eget initiativ eller efter anmälan påtalaavvikelser från god publicistisk sed i periodisk skrift.Pressens opinionsnämnd är enligt sina stadgar en hedersdomstol iärenden som gäller tillämpningen av god publicistisk sed.Frågan om s.k. ekonomiskt förtal behandlades avjustitieutskottet (JuU 1974:21). föreslogett tillkännagivande till regeringen om en förutsättningslösutredning om gränsdragningen mellan behovet av skydd motskadeverkningar av ekonomiskt förtal och intresset av att bevarade vida gränserna för yttrandefrihet och tryckfrihet. Iriksdagens kammare underströks i debatten behovet avyttrandefrihet och tryckfrihet, och vid omröstningen fölljustitieutskottets förslag.Utskottets bedömningEnligt utskottets mening bör det med hänsyn till vikten avvidast möjliga yttrandefrihet i första hand ankomma på pressensjälv att vidta åtgärder för att hålla journalistiken på enönskvärd kvalitativ nivå. Utskottet är därför inte berettförorda en statlig utredning eller projektgrupp om pressetiskafrågor eller "auktorisationsinstitut". Motionerna 1991/92:K430yrkande 1, 1992/93:K432 och 1992/93:K408 avstyrks följaktligen.Långvågssändningar i MotalaMotionenHarriet m.fl. (nyd) begär i motion 1992/93:K430 attdet skapas förutsättningar för långvågssändningar i Motala.Sändaren är i användbart skick och skulle kunna bli en levandedel av Radiomuseet i . Sändaren skulle kunna hyras ut ochfinansieras med reklam på kommersiella villkor.Utskottets bedömningUtskottet har inhämtat att långvågssändaren i intelängre finns kvar. Anledning att tillstyrka motionen saknasdärför. Motion 1992/93:K430 avstyrks följaktligen.Lokalisering av en ny mediemyndighetMotionenI motion 1992/93:A422 av m.fl. (c, s, fp)yrkande 2 begärs en kompletterande utredning rörande inrättandetav en ny myndighet för alla radio- och TV-frågor inom Kabel-,Närradio- och Radionämnderna. Starka skäl talar för att den nyamyndigheten placeras i Kalmar.Tidigare riksdagsbehandlingEtt motionsyrkande med motsvarande innehåll som det nuaktuella behandlades under /92. Kulturutskottetansåg att den fortsatta beredningen av utredningsbetänkandet(SOU 1992:36) Radio och TV i ett inte borde föregripas ochavstyrkte motionsyrkandet (1991/92:KrU28).Utskottets bedömningFrågan om myndighetsorganisationen på medieområdet kommer attbehandlas i en proposition som beräknas föreläggas riksdagenunder detta . Enligt utskottet bör propositionensförslag inte föregripas av . Motion 1992/93:A422yrkande 2 avstyrks följaktligen.Trådlösa mikrofonerMotionenAlf Wennerfors (m) tar i motion 1992/93:K412 upp frågan omtillståndskrav för mikrofoner som används på teatrar,revyscener, konferenslokaler, utställningar och kyrkor.Uteffekten på dessa trådlösa mikrofoner har i bästa fall enräckvidd på 100--. Tillståndskravet på dessa trådlösatelefoner med extremt låg uteffekt är enligt motionären onödigoch han anser att den typen av byråkrati måste bort.BakgrundI 1 § lagen (1993:599) om radiokommunikation anges att lagensbestämmelser syftar till att främja ett effektivt nyttjande avmöjligheterna till radiokommunikationer och andra användningarav radiovågor. Vidare föreskrivs att vid tillämpningen av lagenskall radiokommunikationens betydelse för yttrandefriheten ochinformationsfriheten beaktas särskilt.Enligt lagens 3 § krävs tillstånd för att här i landet fåinneha och använda en radiosändare. Regeringen eller denmyndighet regeringen bestämmer får enligt 8 § meddelaföreskrifter om undantag från tillståndsplikten bl.a. i fråga omradiosändare som uttnyttjar särskilda bestämda gemensammafrekvenser.Lagen beslutades av och trädde i kraftden (prop. 1992/93:200, bet. 1992/93:TU30, rskr.443). Syftet med förslaget till lag om radiokommunikation varatt ge grundläggande regler avseende fördelning av denbegränsade resurs som för tillgängliga radiofrekvenserutgör. Vägledande för de nya reglerna om tillståndsgivningen börenligt propositionen vara det grundläggande syftet att hållaordning i etern för att det skall gå att få till stånd enfungerande radioanvändning. Vid varje tillståndsprövning skallutgångspunkten vara den positiva inriktningen att var och en somanser sig vara i behov av radio skall få tillstånd.