bet · GG01UU15 · 1993-04-01 00:00:00 — Utskottetframhöll dock att hänsyn måste tas till de prioriteringar som är nödvändiga medhänsyn till de begränsade medel som står till förfogande samt att det inteankommer på utskottet att ta ställning beträffande enskilda professurer ellerderas finansiering.Utskottet konstaterar att SAREC stöder en omfattande verksamhetinom området mödrahälsovård.Med det anförda betraktar utskottet motion U268 (s) som besvarad.I tre motioner aktualiseras frågan om barnens livsvillkor i u-länder.I juni 1990 ratificerade som trädde i kraft iseptember 1991. Konventionen omfattar barn i såväl i- som och är enuppmaning till alla länder att på alla plan se till barnens bästa. Biståndet ärett medel för att förverkliga konventionens normer och förpliktelser. Det äruppenbart att hoten mot barnens överlevnad, hälsa och utveckling är allrastörst i de fattigaste, mest skuldtyngda och konfliktdrabbade länderna.Situationen för barnen fortsätter att vara svår i många delar av världen.Undernäring, övergrepp av olika slag, dåliga eller inga utbildningsmöjligheterhör till bilden. Många barn får aldrig gå i skola. Barnadödligheten har undersenare år ökat i och . bistånd är också i hög gradinriktat på exempelvis primärhälsovård, familjeplanering, nutrition, vatten ochsanitet, primärskolor och andra utbildningsinsatser. är den störstabidragsgivaren till och finansierar avorganisationens budget.Utskottet noterar med tillfredsställelse regeringens målsättning att ökaduppmärksamhet måste ägnas det växande våldet mot barn, vilket tar sig uttryck islavarbete, jakt på gatubarn och barnprostitution. Det är också positivt attregeringen avser att verka för att barnens rättigheter i enlighet medbarnkonventionen samt den handlingsplan som världstoppmötet om barn enades omår 1990 skall ges hög prioritet i biståndssamarbetet med berörda länder. SIDAhar av regeringen fått i uppdrag att utarbeta en plan för insatser till stödför barnets rättigheter. Även icke-programländer som och Filippinernabör komma i fråga för dessa insatser.Det råder ingen tvekan om att -- som framhålls i motion U221 -- kvinnorslivsvillkor i hög grad bestämmer barnens situation. Utskottet har också i detföregående understrukit vikten av biståndsinsatser som tar sikte på att stärkakvinnors ställning.Avgörande härvidlag är att kvinnor får tillgång till utbildning. Det gäller ihög grad för de unga flickorna, vilkas skolgång ofta avbryts på ett tidigtstadium.Med hänvisning till det anförda får motionerna U221 (c) yrkande 11, U640 (fp)yrkande 1 och U650 yrkande 3 anses besvarade.Bindning, återflödeSammanfattning av motionernaEnligt yrkande 13 i motion U250 (s) visar erfarenhet och forskning att bundetbistånd är ett ineffektivt bistånd. Frågan om bundet bistånd och svenskindustris intressen i bör belysas i den kommission somSocialdemokraterna föreslår och som behandlas senare i betänkandet.I motionerna U202 (m) och U225 (kds) föreslås en ökning av det bundnabiståndet.UtskottetUtskottet har i stort sett behandlat frågan om bundet bistånd. Ibetänkande 1991/92:UU15 angavs följande.Utskottet har tidigare mycket klart framhållit sin principiella syn attbiståndet bör vara obundet. Upphandling enligt frihandelsprinciper och i frikonkurrens ger bäst utbyte för de resurser som avsätts. Effektiviteten ärenligt utskottet högre i obundet bistånd än i bundet. Återflödet av svenskabiståndsmedel är dessutom betydligt större än vad graden av bindning kan geintryck av. Närmare hälften av biståndet återvänder till i form avbetalning för svenska varor och tjänster. Den del av biståndet som är formelltbunden till upphandling i inriktas på konkurrenskraftiga varor somdirekt efterfrågas av mottagarländerna.Denna utskottets bedömning kvarstår.Härmed avstyrks motionerna U202 (m) och U225 (kds). Yrkande 13 i motion U250(s) får anses besvarat med vad utskottet anfört.Organisationsfrågor, effektivitet och utredningarSammanfattning av motionernaI yrkande 7 i motion U250 (s) föreslås med hänvisning till motionen"Solidaritet och säkerhet för ett ny värld" hemställs att en kommission medsyfte att se över internationella ansvarstagande tillsätts.Kommissionen bör ta upp de principiella frågorna om biståndet, t.ex. riksdagensinflytande, landramar, myndigheternas roll, bundet bistånd m.m. De utredningarsom nu genomförs eller inleds bör föras in som underlag till kommissionensarbete.I samma motions yrkande 10 konstateras att landramsmedlen bara är en del avdet bistånd som går till de s.k. programländerna. Bistånd utgår också frånsakanslag. Det totala svenska biståndsflödet till länderna kan därmed inteanges i förhand, men däremot kan det redovisas i efterhand. Regeringen bordeenligt motionen mer systematiskt redovisa det samlade biståndsflödet för att geriksdagen ökad möjlighet till insyn och styrning.Enligt motion U221 (c) är det viktigt att det finns en samordnande myndighetför det svenska biståndet. Motionärerna anser att SIDA även fortsättningsvisbör ha denna roll. SIDA:s nuvarande organisation bör därför, säger de, inteytterligare reduceras annat än vad som påkallas på grund av reguljärarationaliserings- och effektiviseringskrav (yrkande 12).Vänsterpartiet föreslår i motion U233 att en brett förankrad parlamentariskutredning tillsätts för att komma med förslag till en övergripande svensku-landspolitik, som även innefattar handels- och skuldpolitik, råvaror ochvapenhandel samt för att söka lösningar på problemet med biståndets minskandeeffektivitet.I motion U250 (s) yrkande 11 anges att för att svenskt bistånd skall kunnaupprätthållas på både kvantitativt och kvalitativt hög nivå är det angelägetatt regeringen ger SIDA och andra biståndsmyndigheter tillräckligt stöd ochresurser.I yrkande 12 anges att utan större medvetande om de internationella frågornasvikt bland allmänheten riskerar stödet för biståndet att försvagas. Mot dennabakgrund bör ambitionerna beträffande internationaliseringen i undervisningenöka.I motion U260 (s) yrkande 4 föreslås kraftfulla informations- ochfolkbildningsinsatser syftande till att förankra biståndet och öka intressetför etiska frågor med anknytning till biståndet.Enligt yrkande 3 i motion U233 (v) bör regeringen redovisa hur mycketadministrationen tar av biståndet genom olika kanaler (som SIDA, BITS,, , FAO etc.)Enligt samma motions yrkande 4 skulle nedläggning av biståndskontor urholkabiståndskompetensen, och förslag därom avvisas. Det är enligt motionärernabättre och billigare att lägga ned ambassaderna.UtskottetUnder senare år har olika delar av biståndet granskats och utvärderats inomramen för separata översyner och utredningar. Exempel härpå är översynen av biståndsmålen (SOU 1987:28), utredningen omSwedfund (SOU 1988:4), Kultursamarbetet med (Ds UD 1987:2),U-landsinformation (SOU 1988:19), Vissa aspekter av u-kreditsystemet (1988:42),Organisation och arbetsformer i det bilaterala biståndet (SOU 1990:17),Effektivitet och utvärdering i biståndet (Ds 1990:63), FN iutvecklingssamarbetet (Nordiska 1991), Bistånd genominternationella organisationer (SOU 1991:48), Krediter för utveckling (SOU1991:74) och Styrnings- och samarbetsformer i biståndet (SOU 1993:1). Vidarehar översyner om bl.a. bistånd till och genomförts. Blandaktuella utredningar kan också nämnas utredningen om valövervakning samt ombistånd till politiska partier.Utskottet har tidigare gett sitt stöd till att olika aspekter av biståndet pådetta sätt ingående analyseras och granskas. De förslag till nyordningar inomolika delar av biståndsverksamheten som lagts fram med anledning avutredningarnas slutsatser har gett värdefulla bidrag till förnyelsen ochanpassningen av formerna och metoderna i biståndet.Inte desto mindre är det enligt utskottets uppfattning av stort värde attefter göra en bredare och mer övergripande översyn avbiståndet. Detta har tidigare tagit sig uttryck i s.k. biståndspolitiskautredningar varav den senaste ägde rum . Dessa utredningars mandat harvarit mycket breda och omspunnit såväl biståndspolitiska mål som metoder påalla sakområden som involveras i biståndet. Utredningarna har i allmänhet haftstark parlamentarisk förankring.I två motioner förs tanken på en sådan helomfattande översyn av biståndetfram. Som framgår av motionsreferatet föreslås både i motion U250 (s) och iU233 (v) att en bredare och mer övergripande översyn av biståndet görs somockså skall innefatta principiella frågor kring biståndet.Förslaget i U250 (s) om att tillsätta en kommission med syfte att se överSveriges internationella ansvarstagande har ett ännu bredare angreppssättenligt vilket biståndet är en del och andra delar av förslaget bl.a. berörsäkerhetspolitik och nedrustning, fredsbevarande insatser, allmän FN-politik,Östeuropasamarbetet och flyktingfrågor.Utskottet har -- som nämnts i det föregående -- vid flera tillfällen tidigareställt sig positivt till att analyser och granskningar liksom även merövergripande översyner av biståndet äger rum. Utskottet ställer sig docktveksamt till förslaget i motion U250 (s) om tillsättande av en kommission meddet vida utredningsuppdrag som anges i motionen. Motionärernas förslag innebäratt i stort sett hela den svenska utrikespolitiken skulle bli föremål förgranskning. Från biståndspolitisk utgångspunkt kan ifrågasättas om detta är denmest fruktbara ansatsen.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motion U250 (s) yrkande7.Även förslaget i motion U233 (v) yrkande 23 om en u-landspolitisk utredningavstyrks.Utskottet delar den syn som framförs i yrkande 11 i motion U250 (s) och imotion U221 (c) yrkande 12 om att SIDA ges tillräckligt stöd och resurser föratt biståndet skall kunna upprätthållas på kvantitativt och kvalitativt högnivå. Utskottet tar ställning till SIDA:s anslag i andra avsnitt i dettabetänkande med målsättningen att garantera ett generöst och effektivt bistånd.Med anledning av de synpunkter på SIDA:s nuvarande organisation som förs frami motion U221 (c) vill utskottet erinra om att frågor rörande styrnings- ochsamarbetsformer i biståndet kommer att behandlas i samband med dennyligen avlämnade propositionen 1992/93:244.Med hänvisning till det anförda får motionerna U221 (c) yrkande 12 och U250(s) yrkande 11 anses besvarade.Enligt motion U233 (v) bör ambassader och inte biståndskontor läggas ned.Utskottet vill även beträffande detta förslag hänvisa till den kommandebehandlingen av regeringens förslag i propositionen 1992/93:244 om styrnings-och samarbetsformer i biståndet.Utskottet avstyrker därför motion U233 (v) yrkande 4.Regeringen gör i samband med den årliga prövningen i budgetarbetet enuppföljning av biståndets administrativa kostnader. Vissa år sker enfördjupning av detta arbete i samband med utredningar av olika delar avbiståndet, som exempelvis utredningen genom internationellaorganisationer (SOU 1991:48).I juni 1992 tillsatte regeringen en utredning för att göra en översyn avvissa internationella organisationers budgetar. Syftet var att förbättraunderlaget för att bedöma budgetutveckling och ekonomiadministration inom deolika FN-organen. Granskningen skall även omfatta organisationernasresultatanalys och allmänna prioriteringspolitik. Utredningens resultat kommerenligt vad utskottet inhämtat att redovisas under våren 1993.Härmed får yrkande 3 i motion U233 (v) anses besvarat.Utskottet delar uppfattningen att en internationalisering av undervisningenmed stort utrymme för u-landsfrågor har en positiv effekt när det gällermedvetandet om de internationella och globala frågornas vikt bland allmänhetenoch engagemanget för biståndet. Utskottet noterar biståndsmyndigheternas ökadeambitioner härvidlag. Internationaliseringen av undervisningen bör enligtutskottets mening ytterligare betonas och utvecklas.Härmed får yrkande 12 i motion U250 (s) anses besvarat.I motion U260 (s) framhålls betydelsen av informations- ochfolkbildningsinsatser syftande till att förankra biståndet och öka intresset.Utskottet delar denna uppfattning. SIDA disponerar särskilda medel förinformationsverksamhet. Utskottet understryker i detta sammanhang den storabetydelse som de i biståndet verksamma enskilda organisationerna har när detgäller folkligt engagemang, förankring och information.Härmed får yrkande 4 i motion U260 (s) anses besvarat.Bistånd och EGPropositionen (s. 66--67)Genom ikraftträdande kommer att anslutas till EG:stredje ramprogram för forskning. Ett av delprogrammen, det s.k.STD-programmet, är inriktat på u-landsforskning. Det svenska deltagandet påprogramnivå i STD beräknas kosta ca per år.Frågan om huruvida subsidiaritetsprincipen (närhetsprincipen), dvs. att ingenfråga skall avgöras eller hanteras längre upp i en organisatorisk hierarki änvad som är sakligt motiverat, skall gälla inom biståndsområdet tas även upp ipropositionen. Det erinras om att det inom EG pågår omfattandediskussioner och arbete med att förtydliga principen. Närhetsprincipenstillämpning var även en av huvudfrågorna vid EG:s senaste toppmöte i . Regeringens bedömning i denna fråga är att såväl EG:sställningstagande i fråga om närhetsprincipen som formerna för en förbättradsamordning medlemsländerna emellan vad gäller biståndet kommer att utvecklassuccessivt. En god balans mellan intresset av ett fortsatt stort nationelltansvar och engagemang i biståndet och en mer effektiv givarsamordning är enligtpropositionen en uttalat högt prioriterad fråga inför kommandemedlemskapsförhandlingar.Sammanfattning av motionernaEnligt yrkande 1 i motion U273 (s) bör ett utredningsarbete nu inledas föratt man skall kunna lämna förslag om hur de organisatoriska sambandenmellan och biståndsverksamhet skall utformas. Det bör ocksåklargöras från vilka delar av nuvarande biståndsbudget som de svenska medlentill EG:s gemensamma bistånd skall tas.I yrkandena 3 och 5 i motion U262 (fp) anges att samma krav på nyordning börställas på det för EG gemensamma biståndet som på vårt nationella bistånd. Detgäller bl.a. krav på marknadsekonomi i mottagarländerna, liksom krav pådemokrati och mänskliga rättigheter (yrkande 6). Enligt motionens yrkande 4 börnärhetsprincipen tillämpas i detta sammanhang, dvs. den övervägande delen avbiståndet från bör beslutas och administreras på nationell nivå.Enligt yrkande 22 i motion U233 (v) bör inte anslå pengar till EG:su-landsforskningsprogram. I motionen ifrågasätts om programmet, som enligtmotionen inriktas på energiområdet, är till nytta för u-länderna.UtskottetUtskottet konstaterar att biståndet är en integrerad del av EG:sverksamhet. I huvudsak består EG:s bistånd av stöd till 69 afrikanska,västindiska och Stillahavsländer som är anslutna till den s.k.Lomékonventionen, stöd genom andra arrangemang till ochett antal länder i och samt stöd till de flesta länder iMedelhavsområdet som inte är medlemmar i . Därutöver lämnas ett relativtomfattande livsmedels- och katastrofbistånd. Biståndet inom Lomékonventionenfinansieras genom att medlemsländerna gör fleråriga utfästelser till (). Det övriga biståndet finansieras över EG:s ordinariebudget.Inriktningen av EG:s bistånd överensstämmer i stort med ambitionerpå biståndsområdet. Enligt bedömningar som regeringen bl.a. har offentliggjorti skriften ger ett svenskt medlemskap i inte anledningtill några principiella betänkligheter vad gäller samstämmigheten med desvenska biståndsmålen. Utskottet delar denna bedömning men vill samtidigtunderstryka vikten av att såväl i förhandlingarna om medlemskap som vidett eventuellt medlemskap värnar om den hittillsvarande svenska ambitionsnivånpå biståndsområdet.Sverige har som medlem av EG möjligheter att påverka innehållet igemenskapens utvecklingssamarbete dels och i första hand genom de gemensammaEG-programmen, dels genom bilaterala och multilaterala dialoger inom EG. Underförutsättning att av BNI avsätts för bistånd ställs vid medlemskapinför uppgiften att bereda plats för bistånd genom EG motsvarande ungefär 7 %av det totala biståndsanslaget. Av Maastrichtöverenskommelsen framgår att enökad koordinering mellan medlemsländerna på biståndsområdet med avseende på denationella anslagen kan förväntas . kan enligt utskottetsbedömning påverka denna process. Redan i medlemskapsförhandlingarna är detviktigt att understryker sin syn på biståndsfrågorna.Utskottet har i det föregående redovisat regeringens inställning till fråganom närhetsprincipens giltighet i EG-sammanhang. Vad som anförts i propositionenhar inte gett utskottet anledning till erinran.Som framgår av redovisningen pågår inom EG diskussioner om vilken avvägningsom skall göras mellan bistånd som en uppgift för gemenskapen ochmedlemsländernas nationella biståndsansträngningar. Utskottet anser i likhetmed vissa av motionärerna att bör verka för att subsidiaritetsprincipen(närhetsprincipen), skall gälla inom biståndsområdet. Effektiviteten ibiståndet gynnas av flera kompletterande organisationsformer. Detta synsätttorde äga aktualitet även för EG:s bistånd. EG:s och medlemsländernas samladebistånd torde nå de bästa resultaten om de gemensamma programmen tar sig an defrågor där behoven av samlat agerande är störst och de nationella programmenfår utvecklas utifrån sina egna förutsättningar.Vad gäller frågan om att krav på demokrati och respekt för de mänskligarättigheterna skall ställas på mottagarna av EG:s gemensamma bistånd är dessaprinciper genom överenskommelsen i redan inskrivna som grundsatserför EG-biståndet. Som medlem i EG kan verka för att dessa principerverkställs i praktisk handling. Utskottet konstaterar också att EG genomenhälliga beslut redan har kunnat införa sanktioner mot tredje land närexempelvis brott mot de mänskliga rättigheterna föreligger.Härmed får motion U262 (fp) yrkandena 3--6 anses besvarad.Utskottet konstaterar med hänvisning till vad som ovan anförs att omriksdagens ambition att skall bli medlem i EG förverkligas får dettaeffekter också på biståndspolitiken. skall i så fall bidra finansiellttill EG:s gemensamma bistånd. Vidare kommer troligen en viss samordning av dennationella biståndspolitiken att äga rum, något som utskottet ser övervägandefördelar med. Regeringen har genomfört ett analysarbete av EG-samarbetetskonsekvenser på biståndet, bl.a. redovisat i skriften och genomseminarier. sker en fortlöpande analys av dessa frågor.Utskottet vill understryka vikten av ett fördjupat analysarbete på området, ienlighet med vad som anges i yrkande 1 i motion U273 (s). En analys avEG-samarbetet på biståndsområdet samt konsekvenserna härav för del vidett medlemskap bör alltså komma till stånd.Vad utskottet här anfört med anledning av motion U273 (s) yrkande som sin mening ge regeringen till känna.Genom ikraftträdande kommer att anslutas till EG:stredje ramprogram för forskning. Utskottet ser positivt på detta samarbete.Härmed avstyrks yrkande 22 i motion U233 (v).Multilateralt utvecklingssamarbeteÖkade behov av internationell samverkan (prop. s. 71--79)framstår enligt propositionen alltmer som den ledandeutvecklingsinstitutionen i världen, främst finansiellt men även i flerautvecklingspolitiska hänseenden. Eftersom agerande fåråterverkningar på utvecklingsarbetet i stort är det särskilt glädjande attdebatten och analyserna i utifrån ett fattigdomsperspektiv alltmerfokuserar på frågeställningar som utvecklingen av mänskliga resurser,miljömässigt hållbar utveckling, betydelsen av god förvaltning (goodgovernance), den privata sektorns utveckling och behovet att hålla tillbakamilitära utgifter. har aktivt medverkat till ett sådant synsätt.De multilaterala organisationerna har en avgörande roll för mobilisering avresurser, framför allt på områden där samordnade insatser krävs. Därtill kommerutvecklingsbankernas förmåga att mobilisera mycket betydande resurser förutvecklingsändamål genom upplåning på de internationella kapitalmarknaderna.Erfarenheter från det svenska utvecklingssamarbetet med olika länder kanbilda underlag för svenska ställningstaganden i multilaterala fora ochdärigenom få ännu större genomslagskraft.Svensk aktiv medverkan i internationella organ på utvecklingsområdet ärenligt propositionen av grundläggande betydelse i det svenska biståndet.Nya problem, möjligheter och krav på ställer krav påreformer av FN-systemet. Det ställer också krav på att klyftan mellanomfattningen av de uppgifter som läggs på FN och de resurser som ställs tilldess förfogande måste minska.Det var bl.a. mot den här bakgrunden som det nordiska startadesför . Som redovisades mer i detalj i föregående årsbudgetproposition var projektets syfte att formulera förslag till förändringarsom kan stärka och effektivisera FN:s verksamhet på utvecklings- ochkatastrofområdet.Utgångspunkten i projektarbetet var att komma fram till konkreta ochgenomförbara reformer utan att behöva få till stånd en utdragen och besvärligförändring av . Projektet överlämnade sin slutrapport till FN:sgeneralsekreterare i maj 1991.Det i rapporten framlagda förslaget om att inrätta ett internationelltutvecklingsråd (IDC) syftar till att samla medlemsstaternas ministrarför utvecklingsfrågor till ett möte där de övergripande riktlinjerna för FN:sbiståndsverksamhet diskuteras och läggs fast.Som komplement till detta utvecklingsråd föreslås inrättande av mindrestyrelser för var och en av FN:s olika biståndsorganisationer. Dessa organskall löpande styra organisationernas verksamhet utifrån en operationaliseringav utvecklingsrådets riktlinjer. Utgångspunkten är att dessa organ skall förenauniversalitet och representativitet med en ökad effektivitet. Vikten av atthitta styrelseformer med mindre, men representativa, organ understryksnaturligtvis av det snabbt växande antalet medlemmar i de totala bidragen till organisationer som svarar för . Det innebär att Sverigeoch de övriga nordiska länderna har ett särskilt ansvar för dessaorganisationers effektiva skötsel.Mot den här bakgrunden presenteras också förslag till ett nyttfinansieringssystem med en kombination av tre former av bidrag till deoperationella aktiviteterna på biståndsområdet. Den första formen utgörs avreguljära bidrag från alla medlemmar. Fördelningen av bidragsbördan skall skeefter betalningsförmåga, och därmed blir beloppen mycket begränsade författigare länder.Den andra formen av bidrag skall ges som "förhandlade bidrag". Givarna fårhärigenom i ett sammanhang ta ställning till både den totala bidragsvolym somkrävs och hur den skall finansieras, dvs. hurbidragsbördan skall fördelas mellan givarna.Den tredje formen av bidrag skall, som , utgöras av frivilliga bidrag somtillägg till de två föregående bidragsformerna.FN-projektets slutrapport behandlar även en lång rad andra frågor avsystemkaraktär för att skapa starkare FN-organisationer med stor integritet iförhållande till både givar- och mottagarländer. Det gäller fackorganens rolloch ställning i systemet, framför allt en förstärkning av deras fackkompetens.Det gäller också FN:s personalfrågor, inkl. löner och andra förmåner, medinriktning på att stärka FN-organens integritet och generellt stärkakompetensen bland personalen.Reformerna på katastrofområdet och i sekretariatet visar att förändringar avFN verkligen är möjliga. Omfattande nordiska konsultationer i både u- ochi-länder visar att det finns ett brett stöd för fortsatta reformer på deekonomiska och sociala områdena.Den hittillsvarande presentationsfasen av har övergått i enintensiv förhandlingsfas, som inleddes vid i början avjuli 1992.