bet · GG01KU15 · 1993-02-09 00:00:00 — Regeringen anser emellertid att det skulle vara mindrelämpligt att ställa upp krav på att vissa ämnesområden skallbehandlas eller att programinnehållet på något annat sätt skallha en lokal anknytning. Regler av detta slag skulle enligtregeringen bli svåra att tillämpa och skulle kunna låsaprogramverksamheten på ett mindre önskvärt sätt.Regeringen pekar på att krav på opartiskhet och saklighet förnärvarande gäller för Radio-företagen och . De kanenligt regeringen motiveras med att de rikstäckande marksändaradio- och TV-sändningarna har mycket stor betydelse förnyhetsförmedling och opinionsbildning. Det regelverk somföreslås för lokalradion syftar till att motverka att detuppstår monopolsituationer i dessa hänseenden. Det finns därförenligt regeringen inget skäl att föreslå att det skall gällakrav på opartiskhet eller saklighet för lokalradion. Regeringenanser att det heller inte finns något behov av att staten, vidsidan av lagstiftningen om yttrandefrihetsbrott, sätter uppregler som gäller etiska frågor i lokalradion. I stället bör manenligt regeringen kunna räkna med att lokalradioföretagen -- påsamma sätt som har skett inom bl.a. tidningsområdet -- gemensamtkommer överens om etiska normer och om former för attupprätthålla normerna.MotionernaI motion K6 (s) förklarar motionärerna att de anser att kravetatt minst en tredjedel av sändningstiden skall varaegenproduktion är skäligen meningslöst. Nivån är så låg att enreklamradiostation som utnyttjar en självspelande CD-automatunder natten klarar villkoret. Motionärerna anser att det istället är rimligt att, liksom man gjort i , kräva attminst av programmen bör produceras vidreklamradiostationen. En sådan regel innebär enligt motionärernainte någon spärr mot visst nätverkssamarbete. Det kommer attfinnas goda möjligheter att komplettera sändningarna med inköptariksnyheter, frågesporter, underhållningsprogram och andraprogram, som kan förväntas locka lyssnare.Den viktigaste funktionen med en 70-procentsregel är enligtmotionärerna att den hindrar att reklamradion blir enunderordnad distributör av centralt producerade program. Varjeradiostation måste skaffa sig egen personal för att klara denegna programproduktionen. Motionärerna menar att regeln gynnaruppkomsten av självständiga reklamradioredaktioner som taransvar för det egna programurvalet. De anser att garantierdärmed skapas för att reklamradion verkligen kommer att bidratill att öka mångfalden i radioutbudet.I motion K7 yrkande 9 (v) pekar motionärerna på risken förlikriktning av programinnehållet och liten lokal förankring avproduktionen. Motionärerna anser att sökandenas intentioner vadgäller musikinnehållet i lokalradion skall tas med i bedömningenvid fördelning av sändningstillstånd. De anser atturvalsmyndigheten bör åläggas att eftersträva ett allmänt settbrett musikutbud inom och mellan lokalradiostationer. Enligtmotionärerna bör det vara en uppgift för regeringen att utformade närmare detaljerna i detta avseende. Motionärerna uttalarvidare att de inte tror att den privata lokalradion skullehämmas av ett krav på saklighet. Enligt motionärernas mening ärdet tvärtom väsentligt att lokala radiostationer i"monopolställning" inte blir språkrör för en enda åsiktsriktningeller samhällsuppfattning. De menar därför att ett krav påsaklighet bör ingå i reglerna för lokalradions innehåll iallmänhet.I motion 1991/92:K422 yrkande 6 av m.fl. (s)anförs att försiktighet bör iakttas när det gäller krav påprograminnehållet i kommersiella radiostationer. Vissaminimikrav på mångfald, variation och lokal nyhetsrapporteringbör dock kunna ingå.Kulturutskottets yttrandeKulturutskottet delar regeringens uppfattning att det finnsbehov av en bestämmelse i lokalradiolagen om skyldighet attsända viss andel lokal produktion. Det får ankomma påkonstitutionsutskottet att närmare överväga hur bestämmelsen börvara utformad.Konstitutionsutskottets bedömningSom kulturutskottet anfört behövs en bestämmelse om viss andellokal produktion. Syftet med den privata lokalradion är inte attmöjliggöra radiostationer som endast återutsänder centraltproducerade program. Å andra sidan har hävdats att en regel omminst en tredjedel lokalt producerat material, åtminstoneperiodvis, kan bli betungande för vissa lokalradiostationer, somändå fyller en viktig funktion. Inte minst på mindre orter kandetta problem tänkas uppkomma. Vid Radionämndens tillämpning avsanktionsbestämmelsen måste yttrande- och informationsfrihetenalltid vägas in. En sådan möjlighet finns med den föreslagnautformningen av bestämmelsen.Konstitutionsutskottet anser att det inte bör föras in reglerom programinnehållet utöver dem som regeringen föreslår.Konstitutionsutskottet avstyrker därför motionerna K7 yrkande 9och 1991/92:K422 yrkande 6.Regler för reklam och sponsringPropositionenI fråga om reklam och sponsring föreslår regeringen att sammaregler skall gälla som för egensändningar av ljudradio i kabel.Det betyder följande.Reklam mot vederlag och program mot betalning får endastsändas under särskilt markerad annonstid. är det inte tillåtet att mot vederlag eller annarspå ett otillbörligt sätt gynna ett kommersiellt intresse.Av en annons som sänds under annonstid skall framgå i vemsintresse sändningen sker.I annonser som sänds mot betalning eller annat vederlag fårdet inte uppträda personer som spelar en framträdande roll iradioprogram som huvudsakligen handlar om nyheter ellernyhetskommentarer.Högst av sändningstiden får avse annonser underannonstid. Inom en sändningstid av mellan helaklockslag får annonser förekomma under högst eller,i rena undantagsfall, . Annonstiden vid ett givettillfälle får inte understiga en minut, sedan sändningstiden förden särskilda signaturen har frånräknats.Om ett program helt eller delvis har bekostats av någon annanän den som bedriver sändningsverksamheten, skall detta anges pålämpligt sätt i början och slutet av programmet.Den ansvariga myndigheten skall kunna förelägga entillståndshavare att vid vite följa reglerna.I sin motivering till förslaget hänvisar regeringen tillriksdagens beslut om regler för reklam ochsponsring i egensändningar av ljudradio i kabel och anför attsamma regler bör gälla även för reklam och sponsring ilokalradion.MotionernaI motion K6 (s) förklarar motionärerna att de delarregeringens uppfattning att det är önskvärt att det klart ochtydligt framgår vad som är annonser och att det skall framgå ivems intresse reklamsändningen sker. Däremot anser de att detinte behövs en särskild övervakning av annonsernas omfattning itid.Skälet till detta anges vara att reklammängden i radio tillskillnad från i TV är självreglerande. Om reklamen förekommerför frekvent stöter den bort lyssnare. Erfarenheter frånutlandet pekar enligt motionärerna dessutom på att det är svårtatt sälja reklam för mer än 5--av sändningstiden. I ettinledningsskede förefaller det därför vara möjligt att avståfrån en reglering av reklamens omfattning under dygnet.Därmed befrias myndigheten från en tämligen tungroddbevakningsuppgift. Om erfarenheterna ger vid handen attstriktare regler för reklamens omfattning kan behövas, kanriksdagen enligt motionärerna ompröva regelverket i denna del.Motionärerna konstaterar att åsiktsreklam ärförbjuden i marksänd TV. De anser att reglerna för radio och TVpå denna punkt skall vara likartade och att det inte är möjligtatt i längden motivera skillnaderna mellan de två medierna.De anser att ett förbud mot åsiktsreklam är principielltmotiverat. Åsiktsreklam i etermedierna leder enligt motionärernatill ett förytligande av det politiska samtalet, vilket inte ärtill gagn för den demokratiska processen. Till detta kommer attetermediereklam är dyrbar. Motionärerna anser vidare attåsiktsreklam gynnar partier och organisationer som är ekonomisktstarka och missgynnar åsiktsriktningar som förfogar över mindreresurser. Också i motion K7 yrkande 8 (v) vänder sigmotionärerna mot att åsiktsreklam skall vara tillåtet ilokalradion. Detsamma gör motionärerna i motion 1991/92:K422yrkande 7 av m.fl. (s).I motion K7 yrkande 7, såvitt nu är i fråga, förklararmotionärerna att de anser det vara helt uteslutet att tillåtasådan reklam i lokalradio som vänder sig till barn. Deförespråkar därför en regel som förbjuder sådan reklam. Sammainställning har motionärerna i motionerna 1991/92:K422 yrkande 8av m.fl. (s) och 1991/92:K423 yrkande 2 avMaj-Inger m.fl. (s).Kulturutskottets yttrandeI sitt yttrande i denna del redogör kulturutskottet först förregeringens förslag i fråga om regler för reklam och sponsring.Kulturutskottet konstaterar att reglerna har olika syfte.Reglerna som bör gälla för lokalradion bör enligtkulturutskottet syfta till att lyssnaren klart skall kunnaurskilja program som tillståndshavaren sänder på uppdrag avandra och program där någon annan än tillståndshavaren harmedverkat i finansieringen.Vissa av de regler som regeringen föreslår syftar till att påolika sätt reglera reklamens mängd. hänvisartill motion K6 (s) vari anförs att regler av detta slag äronödiga, eftersom en radiostation som sänder för mycket reklamskulle svikas av publiken. Enligt motionen skulle reklammängdendärför vara självreglerande. finner att dettaresonemang i princip har fog för sig och anser att det ilokalradiolagen inte bör tas in regler som föreskriver vilkenandel av sändningstiden som får avse annonser underannonstid (27 § andra stycket) eller som föreskriver hur långannonstiden vid ett givet tillfälle skall vara (28 §). Däremotanser kulturutskottet att det finns anledning att särskiltreglera hur stor del av sändningstiden som varje timme fårutgöras av annonser (27 § första stycket).Konstitutionsutskottets bedömningKonstitutionsutskottet delar kulturutskottets mening ochförordar därför att bestämmelserna i 27 § första stycket och28§ i regeringens förslag till lokalradiolag utgår.När det gäller reglerna för reklam och sponsring i övrigtfinner i likhet med regeringen att sammaregler skall gälla som för egensändningar av ljudradio i kabel.Det innebär att det inte skall finnas förbud mot annonser somsyftar till att vinna stöd för politiska eller religiösa åsiktereller för åsikter i intressefrågor på arbetsmarknaden. Vidareinnebär denna lösning att några särskilda regler inte kommer attgälla i fråga om reklam för barn. Med det anförda avstyrksmotionerna K7 yrkandena 7 såvitt nu är i fråga och 8,1991/92:K422 yrkandena 7 och 8 samt 1991/92:K423 yrkande 2.Närradions ställningPropositionenRegeringen föreslår att närradion även i fortsättningen skallvara en föreningsradio på ideell grund. Sammanslutningar medtillstånd att sända närradio föreslås få rätt att sända reklamoch sponsrade program enligt i stort sett samma regler somgäller för lokalradion. Närradioföreningar får emellertid ingenrätt att sända reklam eller sponsrade program. Regeringenföreslår vidare att möjligheten att återkallasändningstillstånden slopas vid överträdelser av bl.a. reglernaom reklam och förbudet att låta programutbudet innehållamaterial som inte framställts enbart för den egna verksamheten.Regeringen föreslår att det i stället skall vara möjligt attförelägga vid vite i sådana fall.Regeringen anför att det sedan närradioverksamhetens start harvarit förbjudet att sända kommersiell reklam i närradion och attdet har ansetts att närradion inte kan fungera som åsiktsradiooch språkrör för olika opinioner, om den också skall uppfylla dekrav som ställs på radio som reklammedium.Regeringen anför vidare att närradioverksamheten på många hållbedrivs enligt de ursprungliga intentionerna men att det underde har skett förändringar som har samband med attvissa personer och företag har börjat att utnyttja närradion förandra syften än att sända föreningsradio. Regeringen beskriverutvecklingen på följande sätt.Innehållsmässigt kännetecknas förändringen av att sändningarnautgörs av allmän underhållningsradio utan föreningskaraktär, därmusiken dominerar. I den mån föreningsmaterial över huvud tagetförekommer har det formen av korta "reklaminslag". Vissaorganisationer som bedriver sändningar av detta slag respekterarförbudet mot kommersiell reklam. I många fall bryter manemellertid systematiskt mot reklamförbudet. För att verksamhetenskall kunna fortsätta trots ingripande från Närradionämndenlåter de som bär det verkliga ansvaret för sändningarna ettstort antal föreningar fungera som bulvaner för det sändandeföretaget. Så snart en förening mister sändningstillståndetanmäler en ny förening intresse att sända . Denna taktik har visat sig framgångsrik. Deorganisationer som bedriver sändningar av här åsyftat slagsträvar efter så långa sammanhängande sändningstidsblock sommöjligt. I många fall dominerar en tillståndshavare heltsändningarna från en viss sändare.Enligt regeringen innebär den beskrivna utvecklingen ett klartbrott mot närradions idé. Önskan att utforma sändningarnautifrån intresset att erhålla reklamintäkter medför att detinnehåll som är specifikt för föreningssändningar försvinner.Regeringen anför att föreningarna i många fall inte synes hanågot att göra med själva verksamheten, utan att denna bedrivsav företag som endast använder föreningen som skylt vid sinamellanhavanden med . Tendensen att bilda långasammanhängande sändningstidsblock kan enligt regeringen ocksåförsvåra för de föreningar som verkligen vill sändaföreningsradio att få tillgång till lämpliga sändningstider.Regeringen anför att det också finns en risk att en allmänkommersialisering av närradion kommer att driva upp nivån påupphovsrättsersättningar till nackdel för alla som sändernärradio.Enligt regeringen är det angeläget att föreningslivet även ifortsättningen garanteras möjlighet att föra fram sina åsikteroch meningar i radion. Denna möjlighet bör inte kunna inskränkasgenom att föreningarna tvingas konkurrera med kommersiellakrafter om sändningstiden. Närradion bör därför enligtregeringen även i fortsättningen endast vara tillgänglig för detlokala ideella föreningslivet.Regeringen anför att tillgången till närradion inte bara börinnebära en formell rätt för föreningslivet att användaradiomediet för sina budskap utan också en praktisk möjlighetför föreningarna att bedriva en fortlöpande sändningsverksamhet.Därför bör föreningsradion enligt regeringen kunna få tillgångtill den ytterligare finansieringsmöjlighet somreklamfinansiering innebär. Regeringen anser attförutsättningarna för närradion bör vara sådana att det inteskall vara lockande för den som önskar bedriva kommersiellaradiosändningar att försöka utnyttja närradion för sina syften.Han bör i stället söka sig till den föreslagna lokalradion.Regeringen anför att de villkor som föreslås för närradion harutformats mot denna bakgrund.För närvarande kan även närradioföreningar, dvs.sammanslutningar av flera tillståndshavare för gemensammanärradioändamål, erhålla tillstånd att sända i begränsadutsträckning. Regeringen anser att de även i fortsättningenskall kunna få sändningstillstånd och att deras sändningsrättliksom bör var begränsad till att avse uppgifterom program och programtider samt andra upplysningar omnärradioverksamheten på orten, sändningar från evenemang avgemensamt intresse för tillståndshavarna på orten, information ibegränsad omfattning om verksamhet samt provsändningarav program som sammanställts av sammanslutningar som saknarsändningstillstånd. Med hänsyn till att närradioföreningarnaäven i fortsättningen kommer att spela en begränsad roll bör detenligt regeringen inte vara tillåtet att sända reklam i desändningar som de svarar för.MotionernaEnligt motion 1991/92:K425 av () bör reklamtillåtas i närradion.Enligt motion K6 yrkande 3 (s) finns det goda skäl att låtaregelverket för närradion och reklamradion bli så likartat sommöjligt. Den enda grundläggande skillnaden, som motionärernaanser behöver upprätthållas, är att alla föreningar skall harätt att sända på samma villkor i närradion. Detta förutsätteratt i sista hand skall kunna avgörasändningstidens fördelning, om man i en närradioförening intesjälv kan enas.I övrigt bör enligt motionärerna inte ha andraövervakande och granskande funktioner visavi närradion än demsom den också har för reklamradion. Om flera föreningar villsamordna sin reklamförsäljning, skall detta vara möjligt. Om enförening vill sälja reklam i egen regi skall detta varatillåtet. Om en förening inte vill ha reklam i sina program,skall detta enligt motionärerna givetvis också vara möjligt.I de fall föreningar överenskommit om samordnad försäljningoch tvister uppstår om reklamintäkternas fördelning, får dessa isista hand enligt motionärerna lösas i en civilrättslig process.Närradionämnden skall inte ha rätt att fälla avgörande i sådanatvister. bör dock kunna ge de sändandeföreningarna råd och rekommendationer om hur avtal omreklamförsäljning kan utformas samt sprida kunskap om deerfarenheter som görs i olika närradioföreningar. mer fungera som ett serviceorgan åtnärradioföreningarna.Motionärerna anför att nuvarande förbud i närradiolagen, sominnebär att föreningarna bara i begränsad omfattning får sändaprogram som inte exklusivt producerats för den egnaverksamheten, bör utgå. För närradion bör enligt motionärernagälla regeln att av sändningstiden bör bestå avmaterial som är producerat för den egna verksamheten. I övrigtbör för närradion, liksom för reklamradion, gälla attsändningarna får innehålla utifrån inköpta program.I motion K7 yrkande 7 såvitt nu är i fråga (v) förklararmotionärerna att de anser det helt uteslutet att tillåta sådanreklam i närradio som vänder sig till barn. De förespråkardärför en regel som förbjuder sådan reklam.Enligt motion K8 (nyd) bör några särskilda regler förreklamens omfattning och innehåll i närradion inte förekomma.Motionärerna föreslår därför att närradiolagen ändras så attreklam och sponsring blir tillåtna i närradion (yrkande 2). Deanser också att den som sänder närradio när lagändringen träderi kraft skall ha rätt att behålla sin sändningstid (yrkande 3).I motion K13 av () och () förespråkar motionärerna avgiftsbefrielse för desammanslutningar som inte finansierar sin verksamhet medreklamsändningar.Kulturutskottets yttrandeKulturutskottet delar den i propositionen redovisadeuppfattningen om samstämmighet -- med undantag avåttaminutersregeln -- mellan lokalradions och närradionsregler. I enlighet med den bedömning utskottet gjort i fråga omlokalradion föreslår dock utskottet att regeringens förslag tillnärradiolag bör ändras så att de lagbestämmelser, som svarar mot27 § första stycket och 28 § i regeringens förslag tilllokalradiolag utgår.Enligt kulturutskottets bedömning kommer många enskildaföreningar att avstå från möjligheten att sända reklam. Dessaföreningar bör bli avgiftsbefriade till staten i ärenden omnärradio.För att nödvändiga anpassningsåtgärder skall möjliggöras börenligt kulturutskottet den föreslagna ändringen av 6 §närradiolagen, där principen om en sändningsmöjlighet förnärradio per kommun slås fast, träda i kraft först den 1 januari1994.Konstitutionsutskottets bedömningKonstitutionsutskottet tillstyrker regeringens förslag attverksamheten i närradion får finansieras med reklamsändningardär. Därmed tillgodoses motion 1991/92:K425.Konstitutionsutskottet delar regeringens bedömning att det dockinte bör vara tillåtet med reklam i de sändningar somnärradioföreningarna svarar för. Konstitutionsutskottetavstyrker därmed motion K6 yrkande 3. I likhet med regeringenfinner att en särreglering för reklam somriktar sig till barn inte är nödvändig. Motion K7 yrkande 7 idenna del avstyrks följaktligen. Som kulturutskottet har anförtbör närradiolagen inte innehålla bestämmelser om hur stor del avsändningstiden som får avse annonser under annonstid och omannonstidens längd vid ett givet tillfälle. Detta innebär att 10c § och 10 d § i regeringens förslag till lag om ändring inärradiolagen bör utgå. ansluter sigockså till förslaget att bestämmelsen om en sändningsmöjlighetför närradio per kommun skall träda i kraft änövriga bestämmelser. nu redovisadeställningstaganden innebär att motion K8 yrkandena 2 och 3avstyrks.I detta sammanhang konstaterar att 10§, 10a§ och 10 b § i regeringens förslag till lag om ändringi närradiolagen innehåller bestämmelser där uttrycket"annonstid" används. Förslaget innehåller dock ingen definitionav detta begrepp. Efter mönster av 2§ förslaget tilllokalradiolag bör därför i närradiolagen föras in en bestämmelsedär begreppet annonstid definieras.De ändringar i regeringens förslag till ändring inärradiolagen som föranleds av vad nu harförordat bör utformas i enlighet med förslagen ikanslipromemorian. Vidare bör en mindre redaktionell ändringgöras i 13 a § i regeringens förslag till lag om ändring inärradiolagen.Som kulturutskottet har anfört bör sammanslutningar som intesänder reklam i närradion vara befriade från avgifter tillstaten. Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna. tillstyrker således motion K13.Åtgärder mot rasism i närradionPropositionenRegeringen föreslår åtgärder mot att närradion används tillbl.a. propaganda för organiserad rasism och annanfrämlingsfientlighet. Vid dom för allvarligayttrandefrihetsbrott skall sändningstillståndet enligt förslagetkunna återkallas i högst , om det föreligger synnerligaskäl. I övriga fall föreslås återkallelsen vara liksomfallet är . Beslut om återkallelse fattas avdomstol med jury.Regeringen anför att vissa organisationer har använt närradionför att sprida främlingsfientliga och rasistiska budskap och attuppmärksamheten har riktat sig särskiltmot en sammanslutning. I samband med att utgivaren försändningarna dömdes till fängelse för hets mot folkgruppåterkallades sändningstillståndet interimistiskt för avett år. Sammanslutningen återfick tillståndet kort efter det attdomen mot utgivaren fastställdes av hovrätten. Sändningarnakunde därför pågå medan utgivaren avtjänade sitt straff. Även defortsatta sändningarna hade rasistiskt innehåll.Regeringen anför att uppfattningen om alla människors likavärde är en av förutsättningarna för demokratin och attorganiserad rasism därför utgör ett angrepp på grundläggandeprinciper i vårt samhälle. Enligt regeringen ger lagstiftningenom hets mot folkgrupp staten en möjlighet att försvara sig motsådana angrepp. Regeringen anser att det också finns behov av enåtgärd som på ett effektivt sätt kan stoppa rasistiska ochliknande sändningar i de -- i och för sig sällsynta -- fall dåhot om straff inte har tillräckligt avhållande effekt.En förutsättning för att sändningstillståndet skall kunnaåterkallas för än skall enligt förslagetvara att det finns synnerliga skäl. Regeringen anför att ettsådant skäl kan vara att brottet utgör en särskilt allvarligöverträdelse eller att det rör sig om upprepad brottslighet.Upprepad brottslighet skall enligt regeringen anses föreliggainte bara när en viss utgivare har blivit dömd förlikartade brott, utan även när sammanslutningens sändningar harbefunnits innefatta yttrandefrihetsbrott vid flera tillfällen.Vidare anför regeringen att sändningar av olika sammanslutningarsom består av i huvudsak samma krets av personer skulle kunnainnebära upprepning, nämligen om sammanslutningarna har sådankaraktär och sammansättning att de utåt framstår som sammasammanslutning eller grenar av samma organisation.Regeringen anför att förslaget i första hand föranleds avintresset att motverka organiserad rasism. Det kan emellertidenligt regeringen inte uteslutas att även andra brott än hetsmot folkgrupp skulle kunna vara av sådan karaktär att en längreåterkallelsetid skulle vara befogad. Regeringen anser därför attden längre återkallelsetiden bör kunna tillämpas även vid andrayttrandefrihetsbrott än hets mot folkgrupp.Konstitutionsutskottets bedömningKonstitutionsutskottet tillstyrker regeringens förslag i dennadel.Frågan om rätt att överklaga beslut om sändningsområdenasomfattningPropositionenEnligt regeringens förslag får beslut om sändningsområdenasomfattning inte överklagas.