bet · GG01TU35 · 1993-05-27 00:00:00 — Yttrandet har fogats tilldetta betänkande som bilaga.InledningI detta betänkande behandlar utskottet regeringens förslag iproposition 1992/93:176 om investeringar i trafikensinfrastruktur m.m. samt vissa frågor i årets budgetproposition(prop. 1992/93:100 bil. Vidare behandlar utskottet motionersom väckts med anledning av den förstnämnda propositionen samtmotioner som väckts under den allmänna motionstiden i januari1993 och med anledning av proposition 1992/93:161 omtrafiksäkerheten på vägarna inför 2000-talet.Under arbetet med dessa frågor har utskottet mottagit en radsynpunkter i form av uppvaktningar och skrivelser frånlänsstyrelser, kommuner, organisationer och enskilda.Betänkandet är indelat i följande huvudavsnitt.Trafikpolitikens förutsättningar och utgångspunkterInvesteringsplaneringenPlaneringsramar och finansieringsfrågorVägar m.m.StorstadsfrågorJärnvägarÖvriga motionsyrkanden om infrastruktursatsningarAnslaget A 2. Utredningar m.m.Hänvisningar till propositionen avser proposition 1992/93:176.Hänvisningar till budgetpropositionen avser bilaga 7 tillproposition 1992/93:100. 1 Trafikpolitikens förutsättningar och utgångspunkter1.1 Inriktningen av trafikpolitiken1.1.1 PropositionenKommunikationsministern erinar om att det övergripande måletför trafikpolitiken enligt trafikpolitiska beslut äratt erbjuda medborgarna och näringslivet i landets olika delaren tillfredsställande, säker och miljövänlig trafikförsörjning,till lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnader. Detta mål harvidareutvecklats i fem delmål:Minimimålet: transportsystemet skall utformas så attmedborgarna och näringslivets grundläggande transportbehovtillgodoses.Effektivitetsmålet: transportsystemet skall utformas så attdet bidrar till ett effektivt resursutnyttjande i samhället somhelhet.Säkerhetsmålet: transportsystemet skall utformas så att detmotsvarar högt ställda krav på säkerhet i trafiken.Miljömålet: transportsystemet skall utvecklas så att en godmiljö och en långsiktigt god hushållning med naturresurserfrämjas.Det regionalpolitiska målet: transportsystemet skall byggasupp så att det bidrar till regional balans.Beträffande inriktningen av trafikpolitiken i stort gällerenligt beslut att konsumenterna bör ha så storvalfrihet som möjligt i fråga om utnyttjandet av olikatrafikmedel.I propositionen framhålls att under en lång rad av år harväg- och järnvägsinvesteringarnas andel avbruttonationalprodukten sjunkit. --1988 varinfrastrukturinvesteringarnas andel av BNP knappt 0,medangenomsnittet för var . Under innevarandebudgetår beräknas i investeringar för 13 miljarderkronor bli genomförda, vilket är nästan dubbelt så mycket somunder förra budgetåret och så mycket som under ettnormalår under 1980-talet.Enligt kommunikationsministern är det angeläget med enkraftfull utbyggnad av infrastrukturen. En sådan utbyggnad kanbidra till att uppfylla flera samhällsmål. Såväl ekonomisktillväxt, miljö, trafiksäkerhet som regional utveckling kansålunda förbättras genom en välplanerad infrastrukturutbyggnad.I propositionen framhålls att infrastrukturens betydelse förekonomisk tillväxt ökar. Åtgärder för att förbättrainfrastrukturen blir en allt viktigare del i den ekonomiskapolitiken i takt med att den ekonomiska integrationen minskarutrymmet för penning- och finanspolitiska åtgärder. I ställetmåste strukturpolitiska åtgärder vidtas som förbättrar ekonominsfunktionssätt. Ett sätt att förbättra kvaliteten itransportsystemet är att dels binda samman landets olika delarpå ett effektivt sätt, dels öka tillgängligheten till de för vårekonomi betydelsefulla europeiska marknaderna.Kommunikationsministern anser att vid utbyggnad avinfrastrukturen måste stor hänsyn tas till kraven på god miljöoch en långsiktig hushållning med naturresurser. Vägsystemetskall utformas så att utsläppen minimeras och ett miljövänligtkörsätt premieras. Satsningar måste göras på strategiskakollektivtrafik- och järnvägsprojekt för att minska utsläppenfrån vägtrafiken. Det är önskvärt att en överflyttning avtransportarbetet från väg till järnväg skall kunna äga rum bl.a.till följd av en omfattande upprustning av det svenskajärnvägsnätet. Dessa infrastrukturåtgärder är emellertid långtifrån tillräckliga. De måste kompletteras med åtgärder riktademot fordon och bränslen.Sverige har en mycket hög ambition vad gällertrafiksäkerheten. Vid en internationell jämförelse framstårtrafiksäkerheten på de svenska vägarna som god. Trots det dödasoch skadas alltför många. Kommunikationsministern anser att viav etiska och ekonomiska skäl inte kan avstå från att ta tillvara alla möjligheter till att förbättra trafiksäkerheten genomutbyggnad av infrastrukturen.De av fastställda trafiksäkerhetsmålen haruppnåtts genom förbättringar av infrastrukturen kombinerade medandra trafiksäkerhetsåtgärder såsom direkta åtgärder riktademot fordon och förare. Härutöver måste strategiska järnvägs- ochkollektivtrafiksatsningar ta till vara möjligheten att överföratrafik från väg till järnväg och genom trafikminskning få tillstånd en olycksminskning.Enligt propositionen är en god infrastruktur engrundläggande förutsättning för ekonomisk utveckling inte baranationellt utan också regionalt. Infrastrukturutbyggnad kan gebetydande regionalpolitiska effekter. För att vi skall få enregional utjämning måste dessa möjligheter tas till vara iinfrastrukturplaneringen. En samordnad syn på prioriteringen avinfrastrukturinvesteringar är nödvändig så att alla delar avlandet kan få del av den ekonomiska tillväxt som en anslutningtill de europeiska gemenskaperna väntas ge.Kommunikationsministern framhåller vidare betydelsen av atterforderliga hänsyn tas till beredskapsaspekterna vidutbyggnad av infrastrukturen på transportområdet.1.1.2 MotionernaI motionerna T216 (s) och N281 (s) framhålls att enutgångspunkt för satsningarna på infrastrukturen bör vara att deskall medverka till en förbättring av industrins internationellakonkurrenskraft. Det är enligt motionerna nödvändigt att byggaut infrastrukturen framför allt av tre skäl. Först och främstför att vi behöver bättre vägar och järnvägar. Ett annat skäl äratt vi måste skapa meningsfulla jobb och därmed minskaarbetslösheten. Ett mycket viktigt skäl är också att vi måsteförbereda oss för en bättre konjunktur. Som mål bör gälla attinvesteringarna i vägar och järnvägar ökar med ytterligare 1%av BNP . Detta innebär en total nivå om ca20--i investeringsvolym. Av såvältillväxt- som miljöskäl vill motionärerna prioriterainvesteringar i järnvägar.I motion T216 (s) anförs vidare att trafiken svarar för enbetydande andel av den negativa påverkan på miljön. En fortsattaktiv miljöpolitik förutsätter därför fortsatta insatser påtrafikens område. Investeringar, främst i järnvägar,kollektivtrafik och förbifarter, men också destorstadsuppgörelser som Socialdemokraterna tagit initiativ tillär åtgärder som påverkar utvecklingen positivt. Regeringen börvidare enligt motionen stimulera uppbyggnaden av en projektbank.Även i motion Jo630 (s) framhålls att det är angeläget attstyra trafikutvecklingen mot mer miljövänliga trafikslag. Enligtmotionen måste instrumenten för en god samhällsplaneringutvecklas. Kommunerna måste stimuleras till att avsätta resurserför ökad planering så att person- och godstransporterna blir mermiljövänliga som transportsträckorna minskar.Motionärerna begär vidare att vägtrafikkungörelsen (1972:603)ändras så att det blir möjligt att föreskriva att endast tungadieseldrivna fordon som infriar hårda avgaskrav skall tillåtastrafikera miljökänsliga delar av stadskärnorna.I motion T208 (v) framhålls att trafiksektorn måste ingå iett bärkraftigt samhälle, vilket betyder satsningar påkollektiva färdmedel på bekostnad av individuella ochenergislukande transportslag. Landets järnvägs- och vägkapitalfår ej fortsätta att minska.Enligt motion T62 (v) bör i första hand miljöanpassadekommunikationsslag byggas. Därefter kan behovet av nya vägar ochflygplatser bedömas. Från energisynpunkt är flyget det sämstatransportmedlet som dessutom ger upphov till svåramiljöstörningar. Samhällsplaneringen måste inriktas på attminska behovet av gods- och persontransporter. Frågan om enfungerande kollektivtrafik är en viktig jämställdhetsfråga.Framtidens kommunikationer måste i högre grad tillgodosekvinnors, äldres och barns behov. Spårbundna trafiksystem ochmiljövänliga sjötransporter skall prioriteras. Säkerheten måsteöka inom kommunikationssektorn. Vägtrafiken orsakar flerdödsfall bland barn än någon annan mänsklig aktivitet.Motionärerna framhåller vidare att regering och riksdag måsteagera aktivt för svensk medverkan i en samordnad alleuropeiskjärnvägspolitik. En järnvägstunnel under borde ingå somen naturlig del i ett Nordeuropaprojekt. Vidare anförs imotionen att varje trafikslag skall stå för sinasamhällsekonomiska kostnader samt att ekonomiska styrmedel böranvändas för att styra utvecklingen mot ekologiskt anpassadetrafikslag.I motion T203 (c) framhålls att principerna förtrafikpolitiken bör vara sådana att investeringarna leder utveckling i hela landet och till förbättrad miljö.Miljövänliga transporter såsom järnväg och sjöfart bör därförprioriteras.I motion Jo253 (c) anförs att för att möjliggöra en positivutveckling av landsbygden krävs att ökade resurser ges till delågtrafikerade områdena.Enligt motion T202 (c) kan ekonomiska styrmedel stimulera enövergång av godstransporter från väg till järnväg på längresträckor.I motion T210 (kds) framhålls att målet måste vara attkraftfullt minska trafiksektorns miljöbelastning och desskonsumtion av fossila bränslen. Vägen till ett hållbarttrafiksystem är troligtvis lång och besvärlig. Vi måste i dagkunna staka ut vägen och införa sådana styrmedel som får verkanförst på lång sikt. Motionären begär att en utredning tillsättsmed uppdraget att ta fram en strategi för styrning mot hållbaratrafiksystem.I motion N432 (c) framhålls att energiåtgången måste minskainom transportsektorn. I motionen föreslås åtgärder med dettasyfte såsom omläggning av transportsektorn till energisnålatrafikslag, minskning av företagens transporter, attstadsplaneringen måste utgå från att transportbehovet minimeras,att skattelagstiftningen bör gynna låg energiförbrukning ochmiljövänliga bränslen samt att kommunerna bör vara aktiva t.ex.genom att använda miljövänliga drivmedel.I motion T223 (c, m, fp, kds) framhålls att satsningar påinfrastruktur behövs för att det skall bli attraktivt att startaoch driva företag i hela . Investeringarna måste komma igång och gynna små och medelstora företag i hela landet.Satsningarna på såväl vägar som järnvägar måste ge ettväsentligt bidrag till sysselsättningen i framför allt glesbygd.Enligt motion T348 (s) måste vidfastställandet av trafikplanerna för västra ta storhänsyn till miljön.1.1.3 Utskottets ställningstagandeDet övergripande trafikpolitiska målet är enligt 1988 årstrafikpolitiska beslut att erbjuda medborgarna och näringsliveti landets olika delar en tillfredsställande, säker ochmiljövänlig trafikförsörjning till lägsta möjligasamhällsekonomiska kostnader (prop. 1987/88:50 bil. 1, bet.TU13, rskr. ställde sig också bakom defem delmål om tillgänglighet, effektivitet, säkerhet, god miljöoch regional balans som föreslogs i den trafikpolitiskapropositionen.Utskottet anser för sin del att dessa mål som fastställdesav under stor politisk enighet bör ligga fast.I de motioner som utskottet behandlar i detta avsnitt begärsutökade infrastruktursatsningar, att investeringarna skallunderlätta den ekonomiska tillväxten, att trafikpolitiken skallmedverka till förbättrad miljö och regional balans samt atttrafiksäkerheten förbättras.Utskottet har vid ett flertal tillfällen uttalat attinvesteringarna i infrastruktur och underhållsinsatserna måsteöka. De förslag som presenteras i propositionen innebär enligtutskottets mening en kraftfull ökning av nivån beträffande såvälväg- som järnvägsinvesteringar.Som framgår av propositionen anser regeringen attinfrastrukturen har mycket stor betydelse för den ekonomiskatillväxten. Ett sätt att förbättra kvaliteten itransportsystemet är enligt regeringen att binda samman landetsolika delar på ett effektivt sätt och öka tillgängligheten tillde för vår ekonomi betydelsefulla europeiska marknaderna.Det framgår vidare av propositionen att inriktningen avinvesteringarna i vägar och järnvägar måste vara sådan att storhänsyn tas till kraven på god miljö och långsiktig hushållningmed naturresurser. Vägsystemet skall utformas så att utsläppenminimeras och ett miljövänligt körsätt premieras. Satsningarmåste göras på strategiska kollektivtrafik- och järnvägsprojektför att på det sättet bidra till en minskning av utsläppen frånvägtrafiken. Infrastruktursatsningar måste kompletteras medåtgärder riktade mot fordon och bränslen.Som framhålls i propositionen är en god infrastruktur engrundläggande förutsättning för ekonomisk utveckling bådenationellt och regionalt. För att vi skall få en regionalutjämning måste dessa möjligheter tas till vara iinfrastrukturplaneringen.Nödvändigheten av ökad trafiksäkerhet betonas starkt ipropositionen. En trafiksäkerhetsinriktad utbyggnad avinfrastrukturen kan minska antalet döda och skadade väsentligt.I likhet med vad som anförs i motion T216 (s) anserregeringen att och skall upprätta enprojektreserv av lämplig omfattning.Utskottet anser att det råder en betydande samsyn mellan depolitiska partierna om de övergripande trafikpolitiska målen.Utskottet ser detta som mycket positivt. Enligt utskottetsmening kommer ett genomförande av de förslag som redovisas ipropositionen att förbättra möjligheterna till ekonomisktillväxt, bättre miljö, regional balans och ökad trafiksäkerhet.Sammanfattningsvis anser utskottet att motionerna intepåkallar någon åtgärd från sida. De avstyrksföljaktligen.1.2 Utvärdering av trafikpolitikenFrågan om utvärdering av trafikpolitiska beslut, isin helhet eller delar därav, tas upp i följande motioner.I motion T226 (s) framhålls att det har blivit allt merapåtagligt att det föreligger en konflikt mellan detrafikpolitiska målen. Enligt motionen är det nödvändigt attutvärdera vilka effekter den förda politiken gett upphov tillunder åren efter 1988 varvid frågan också måste ställas om målenvar rätt utformade. Om detta skall vara möjligt krävs ett välgenomarbetat underlag som gör det möjligt att värdera effekternaav olika inslag i trafikpolitiken. I motionen pekas på denkomplikationen att väg- och järnvägsinvesteringar görs utifrånsamhällsekonomiska bedömningar, medan sådana inte är likauttalade när det gäller och Sjöfartsverketsinvesteringar.I motion T217 (s) begärs att en samlad utvärdering omtrafikpolitiken görs innan frågan om avreglering avjärnvägstrafiken tas upp till behandling.Enligt motion N293 (s) framstår aktiebolagsformen som enrimlig alternativ företagsform för de statligainfrastrukturverken. Motionärerna anser att ett starkt statligtägarengagemang är nödvändigt om de regionala förpliktelsernaskall kunna upprätthållas. De anför vidare att det inte itillräcklig utsträckning belysts vilka effekter enomstrukturering kommer att få för möjligheten att leva och bo iolika delar av landet. De begär därför att en analys ochutvärdering görs, av bl.a. nya företagsform, innanman går vidare i förändringsarbetet.I motion T915 (s) framhålls vissa svagheter ilänstrafikreformen såsom bristande samordning mellanlänshuvudmännen och bristande konkurrens inom kollektivtrafiken.Motionärerna anser därför att tiden nu är mogen för enuppföljning och översyn av denna reform.I motion T911 (kds) framhålls att den nuvarandegränsdragningen mellan länshuvudmännen bör ändras och bättreanpassas till hur resandet är orienterat. Motionärerna yrkardärför att en förändring genomförs som gör det möjligt att delaupp ansvaret för kollektivtrafiken efter andra principer änlänsgränserna.I motion T903 (s) framhålls att eftersom kollektivtrafikenhar så många samhällsekonomiska aspekter i en vidare mening ärdet allvarligt om inte de politiska instanserna i kommuner,landsting och riksdag anlägger en helhetssyn på trafiken.Motionärerna yrkar att kollektivtrafikens utveckling följs uppoch beaktas i ett sådant helhetsperspektiv.I årets budgetproposition kommenteras behovet av enutvärdering av trafikpolitiska beslut.Kommunikationsministern framhåller att något krav på en totalutvärdering av trafikpolitiken inte återfinns idetta beslut. I samband med bl.a. budgetpropositionframhölls att det trafikpolitiska beslutet skall utvärderasefter hand. Enligt kommunikationsministern har vissa områdensetts över. Det gäller t.ex. frågor om trafikens kostnadsansvar,investeringsplaneringen och transportforskningen. Med hänsyntill det anförda har regeringen inte för avsikt att göra entotal utvärdering av trafikpolitiska beslut.Utskottet delar regeringens uppfattning att 1988 årstrafikpolitiska beslut bör utvärderas efter hand. Denproposition om investeringar i trafikens infrastruktur somutskottet nu behandlar är ett resultat av detta arbete, liksompropositionerna om trafiksäkerheten på vägarna inför 2000-taletoch om en telelag och en förändrad verksamhetsform förTeleverket m.m.Utskottet anser mot denna bakgrund att motionerna intepåkallar någon åtgärd från sida och avstyrkerföljaktligen desamma.2 Investeringsplaneringen2.1 Samordnad investeringsplaneringI sitt av godkända betänkande 1991/92:TU22 framhöllutskottet att och regeringens inflytande överinvesteringsplaneringen borde stärkas utan att någondetaljstyrning får ske. Ett förbättrat underlag måste därförredovisas till som innebär att inneboende konflikterlyfts fram och alternativa utvecklingar ställs mot varandra.Riksdagen skulle därmed kunna spela en mer aktiv roll. Kravmåste ställas på uppföljning och utvärdering avinvesteringsbesluten anförde utskottet vidare.2.1.1 PropositionenI propositionen anförs att regeringen mot bakgrund avutskottets synpunkter har justerat sitt förslag tillplaneringsprocess på sådant sätt att i ett tidigtskede får inflytande genom att ett underlag med förslag tillövergripande riktlinjer för hur infrastrukturen skall utvecklasunderställs prövning.Enligt propositionen innebär den revideradeplaneringsprocessen följande ordning:1. Trafikverken utarbetar ett underlag som beskriverkonsekvenserna av alternativa investeringsinriktningar.2. Mot bakgrund av trafikverkens underlag utformarregeringen en proposition med förslag till övergripanderiktlinjer för utbyggnaden av infrastrukturen.3. beslutar mot bakgrund av regeringens förslag omen investeringsinriktning och om ekonomiska planeringsramar.4. Regeringen uppdrar till , ochlänsstyrelserna att upprätta tioåriga investeringsplaner ienlighet med gällande förordningar om plan för stomjärnvägar,rikstäckande väghållningsplan, regionala väghållningsplaner ochplaner för länstrafikanläggningar. ochSjöfartsverket får i uppdrag att redovisa långsiktigainvesteringsplaner.5. Upprättade förslag sänds ut på remiss.6. Verken redovisar upprättade planer för regeringen somgodkänner planerna. godkänner de regionalaväghållningsplanerna. Länsstyrelserna fastställer planen förlänstrafikanläggningar. Regeringen redovisarinvesteringsplanerna för riksdagen.7. Planerna ligger till grund för att upprätta treårigbudget och för den fysiska planeringen.2.1.2 MotionernaI motion T71 (s) framhålls att propositionen saknar etthelhetsperspektiv. Vilka konsekvenser utbyggnaden avinfrastrukturen får för olika trafikslag har inte analyserats.Sjöfart, luftfart, post- och telekommunikationer har i detnärmaste negligerats anser motionärerna. De yrkar att enutredning tillsätts om sjöfartens och hamnarnas roll i denframtida trafikpolitiken. Samma yrkande återfinns i motion T216(s).Även i motion T611 (nyd) yrkas att sjöfarten integreras iden övergripande trafikpolitiken. Motionären begär attregeringen får i uppdrag att ta fram en översiktlig plan överhur dagens landbaserade infrastruktur på bästa sätt kanintegreras med närsjöfarten.Sjöfartens betydelse och dess roll i trafikplaneringenbehandlas vidare i motionerna T49 (s), T58 (s), T63 (s) ochT607 (v).I motion T63 (s) yrkas att de inre vattenvägarna integrerasi investeringsplaneringen, samt betonas särskilt betydelsen avsjöfarten på och . Vänersjöfartenbehandlas även i motion T49 (s) i vilken också sjöfarten frånkusthamnarna i och tas upp. I motion T607 (v)anförs att vinster skulle göras om hamnarna organiserades om såatt terminaler för gods kan nås från fartyg, järnväg ochlastbil. Enligt motion T58 (s) är det angläget att Mälarhamnarnaomfattas av det s.k. kustsjöfartsprojektet.I motion T203 (c) framhålls behovet av en bättre samordningoch samverkan mellan de olika trafikslagen. Det är enligtmotionärerna viktigt att rätt prioriteringar görs när strateginför en fortsatt infrastrukturpolitik läggs upp. För att dettaskall vara möjligt krävs en bättre helhetssyn än tidigare.I motionerna T218 (fp) och T219 (s) betonas behovet av enövergripande trafikplanering för och Mälardalen.I motion T909 (kds) yrkas att ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av ett övergripandeoptimeringsansvar för den kollektiva trafiken. Staten bör som endel i det övergripande ansvaret för infrastrukturbevaka att en samverkan sker i syfte att uppnå ett optimaltresande.I motion T69 (kds, m, fp, c) framhålls att Banverketsmetoder för att beräkna de samhällsekonomiska effekterna är välutvecklade på persontransportsidan, men däremot inte pågodstrafiksidan. Motionärerna begär därför att Banverketsmetoder för att beräkna godstrafikens samhällsekonomiskaeffekter utvecklas.I motion T62 (v) framhålls att och regeringenmåste styra utvecklingen inom kommunikationssektorn. Ipropositionen utgår man enligt motionen från en prognos baseradpå den faktiska utvecklingen och räknar utifrån denna fram olikaslag av trafikbehov. Regeringen har inga förslag eller idéer hurtrafiksektorn skall förändras. Som en följd härav är riksdagensinflytande över de strategiska besluten minimalt. Tiden iriksdagen går åt till detaljstyrning, vilket är ettmissförhållande som revisorer anmärkt på. För attgöra rätt avvägningar måste förhållandet mellan olikakommunikationsslag snabbt utredas av en oberoende instans ansermotionärerna. I denna utredning skall även beräkningar avkostnader för miljöskadorna och hur dessa skall minska ingå.Enligt motionen måste järnvägen och sjöfarten samarbeta för attta över gods från landsvägstrafiken.2.1.3 Utskottets ställningstagandeStor enighet råder om att det främst är statens ansvar att setill att vi har en modern och effektiv infrastruktur i Sverige.Till grund för beslut om en förbättradinvesteringsplanering låg bl.a. en granskning av Riksdagensrevisorer (förs. 1991/92:18, bet. TU22, rskr. 333 och rskr.334). Revisorerna anförde därvid att det trafikpolitiska mål somlagts fast av är sammansatt, vilket leder till attavvägningar måste göras mellan olika delmål och att dessaavvägningar till stor del är av politisk karaktär. Trots dettaförhållande konstaterade revisorerna att regeringen i storutsträckning överlåter till de enskilda trafikverken att på egenhand tolka och fatta de närmare inriktningsbesluten, varförriksdagens och regeringens styrning av investeringsplaneringen ipraktiken var starkt begränsad.Liknande synpunkter har förts fram från flera andra håll.Ekonomikommissionen (SOU 1993:16) framhåller sålunda att lokalaeller regionala särintressen och andra påtryckargruppersnedvrider beslutsprocessen kring infrastrukturen så att denfaktiska nyttan av skattemedlen blir mindre än den skulle kunnavara. Genom lämpliga incitament kan beslutsprocessen förinvesteringar i högre utsträckning än tillgodose kravet påhögsta möjliga samhällsekonomiska avkastning. Ett vidare steg äratt inte prioritera inom en och samma sektor utan även mellanolika sektorer på basis av likartade samhällsekonomiskaöverväganden.