bet · GG01FiU30 · 1993-05-27 00:00:00 — Mot bakgrund avdetta avstyrker utskottet motion Fi93 yrkande 34.Finansutskottet ansluter sig till kulturutskottets bedömning ochavstyrker motion Fi93 (nyd) yrkande 34.BudgetpolitikenBudgetunderskott och upplåningsbehovStatsskulden ökar mycket snabbt och kommer att överstiga1000 miljarder kronor. väntas den uppgå till 1250 miljarderkronor. Statsskulden har då på endast fördubblats i storlek. Dennaaccelererande försämring av statsfinanserna har fått ett snabbt genomslag påstatsskuldräntorna som nästa budgetår väntas uppgå till 95 miljarder kronor.Statens ränteutgifter motsvarar då ca per vuxen svensk.Kan inte utvecklingen mot allt större underskott brytas kommerstatsskuldräntorna likt en gökunge successivt att tränga undan alltmer avangelägna utgiftsbehov. tar de i anspråk av statsbudgetensinkomster. I sin yttersta förlängning leder en utveckling av detta slag tillatt medborgarna även i fortsättningen måste erlägga höga skatter men inte fårnågot i utbyte för dem eftersom statens utgifter till stor del består avräntebetalningar. Självklart kan en sådan situation inte accepteras. Den ärfullt möjlig att undvika om tillräckligt kraftfulla motåtgärder vidtas. Hurdetta lämpligen bör ske återkommer utskottet till längre fram i dettabetänkande.Statsskuldens ökning kan i första hand ses som en återspegling av de storabudgetunderskotten. Till en inte oväsentlig del sammanhänger emellertidökningen också med att vissa, mycket stora utgifter har kommit att finansierasvid sidan av statsbudgeten. Underskotten i arbetsmarknadsfonden ochlönegarantifonden finansieras sålunda med lån direkt i Riksgäldskontoret.Detsamma gäller stora delar av stödet till bankerna. Sedan mitten av 1980-talethar också statliga investeringar i affärsverk och myndigheter samt studielånlyfts ur statsbudgeten och finansierats direkt i . Underinnevarande budgetår väntas statliga utgifter på sammanlagt44 miljarderkronor finansieras på detta sätt med lån direkt i . Regeringenhar föreslagit att även infrastrukturinvesteringar skall finansieras i sammaordning, och för nästa budgetår skulle en sådan lösning innebära att densamlade direktupplåningen i skulle komma att uppgå till64miljarder kronor.En tredje faktor som påverkat statsskuldens storlek är den effektdeprecieringen av kronan haft på vår utlandsskuld samt de skulddispositionersom gör varje år.Sambandet mellan budgetunderskott, lånebehov och statsskuldens årliga ökningframgår av nedanstående tabell i vilken uppgifterna avseende budgetåren 1992/93och 1993/94 återger de prognoser som finns redovisade ikompletteringspropositionen. Noteras bör dock att propositionens uppgifteravseende inkomsterna under nästa budgetår har justerats ned med 2,1 miljarderkronor mot bakgrund av att effekterna av ett förslag på det kommunalekonomiskaområdet inte har beaktats i de tabeller som finns intagna i propositionen. Detgäller förslaget att låta kommunerna kunna få behålla de skatteinkomster somuppkommer när grundavdraget sänks . Noteras bör även att fördelningenmellan utgifter inom resp. utanför statsbudgeten under nästa budgetår kan kommaatt påverkas av ställningstagande till regeringens förslag tillinfrastrukturinvesteringar (prop.171). som bereder dettaärende (1992/93:TU35) har på inrådan av finansutskottet (FiU4y) förordat attfinansieringen löses på ett delvis annat sätt än regeringen föreslagit.Tabell 9. Budgetsaldo och upplåningsbehov för budgetåren 1990/91--1993/94Miljarder kronor1990/91 1991/92 1992/93 1993/94Inkomster 403,5 397,7 375,0 344,0Utgifter exkl.statsskuldräntor 377,0 418,5 492,1 442,3Statsskuldräntor 61,0 60,0 73,0 95,0Budgetunderskott -34,5 -80,8 -190,1 -193,3Utgifter m.m. utanförstatsbudgeten 9,4 7,9 43,8 64,1Lånebehov 43,9 88,7 233,9 257,4Skulddispositioner 0,3 -4,4 52,0 -10,0Ökning av statsskuldenunder budgetåret 44,2 84,3 285,9 245,3Statsskuld vid resp.budgetårs slut 626,7 711,0 996,9 1 242,2Utskottet kommer på sedvanligt sätt att senare i särskilda betänkandenredovisa förnyade beräkningar av statsbudgetens inkomster (FiU31) och utgifter(FiU32) för nästa budgetår. I det sammanhanget kommer utskottet också attbeakta de ytterligare ändringar som gjorts under riksdagsbehandlingen avregeringens olika budgetförslag. För definitiva uppgifter om riksdagensställningstaganden i dessa frågor hänvisar utskottet till dessa betänkandenliksom till utskottets sammanställning av statsbudgeten (FiU33).Långsiktigt besparingsprogramRegeringen begär i kompletteringspropositionen godkännande avett saneringsprogram för de offentliga finanserna --1998(bil. 1, yrkande 2). Programmet omfattar besparingar och inkomstförstärkningarpå sammanlagt och väntas leda till att detkonjunkturrensade underskottet i de offentliga finanserna avskaffas motperiodens slut.Enligt regeringen är det av stor vikt att ett mera detaljerat långsiktigtbudgetsaneringsprogram kan beslutas av . En förstärkning avfinanspolitiken i detta perspektiv gör det möjligt att stabilisera denoffentliga finansiella skulden och undvika en accelererande offentligskuldsättning. Ett åtgärdsprogram av detta slag ligger också i linje med derekommendationer som lämnat i sitt betänkande Nya villkorför ekonomi och politik (SOU 1993:16).Regeringens saneringsprogram bygger på en kombination av ekonomisk tillväxtmed bevarad låg inflation, betydande effektivisering och besparingar inom denoffentliga sektorn samt reducering av utrymmet för privat konsumtion genom iförsta hand minskade hushållstransfereringar och höjda avgifter samt vissahöjda skatter.Utgifterna för den offentliga sektorns konsumtion skall enligt programmetbehållas på en realt sett oförändrad nivå. Eftersom demografiska förändringarväntas leda till att servicebehoven ökar inom vissa områden innebär detta ipraktiken att produktiviteten inom den offentliga sektorn måste förbättras med2--för att nuvarande servicenivåer skall kunna upprätthållas. Antarman att de reala utgifterna för den offentliga konsumtionen annars skulle havuxit med motsvarar den föreslagna begränsningen en begränsningav den offentliga sektorns resursanspråk med 35 miljarder kronor.Transfereringarna till hushållen skall enligt programmet minskas med 26miljarder kronor . Dessa nedskärningar berör pensionerna somskall minskas med genom att delpensioneringen avskaffas ochgenom olika åtgärder som höjer den genomsnittliga pensionsåldern med ett år.Vidare skall besparingar göras i arbetslöshetsförsäkringen vars finansieringför närvarande utreds. Ersättningsnivån inom lönegarantisystemet skall ocksåsänkas till av lönen. Statens utgifter för dessa båda ändamål väntasdärigenom kunna minska med . Inom sjuk- ocharbetsskadeförsäkringen skall en besparing motsvarande görasoch ett lika stort belopp skall dras in genom att patientavgifterna inom sjuk-och tandvården höjs. Inom föräldraförsäkringen kommer ersättningsnivån attsänkas från av inkomsten som även andra förändringarprövas. Mot slutet av perioden skall också bostadssubventionerna reduceras,vilket enligt regeringen t.ex. kan ske genom att räntebidragen minskas med 3miljarder kronor åren 1997 och 1998.Saneringsprogrammet skall också öka det offentligas inkomster med 15miljarder kronor genom effektivare skatteindrivning, breddad bas förmervärdebeskattningen, successivt höjda miljö- och punktskatter samt genom enny fastighetstaxering. I programmet ingår också en genomgripande reformering avATP-systemet som bl.a. innebär att pensionsavgifterna helt eller delvis betalasav den enskilde själv i form av en egenavgift.Regeringens förslag till långsiktigt saneringsprogram kan sammanfattas påföljande sätt.Tabell 10. Regeringens förslag till saneringsprogram för de offentligafinanserna 1994--1998Miljarder kronorBegränsning av den offentliga konsumtionen 35Minskade transfereringar 26-Pensioner 8-Arbetslöshetsförsäkring m.m. 10-Sjuk- och arbetsskadeförsäkringen 2-Avgifter inom sjuk- och tandvården 2-Familjepolitik 1-Bostadssektorn 3Ökade inkomster 15-Effektivare skatteindrivning 4-Breddad bas för mervärdesskatten 2-Miljö- och punktskatter 8-Ny fastighetstaxering 1Reformerat ATP-system 5Totalt 81Socialdemokraterna avvisar i motion Fi92 det föreslagnasaneringsprogrammet (yrkande 2). Enligt motionärerna är det omöjligt attåstadkomma balans i statsfinanserna genom ensidiga köpkraftsindragningar i ettläge när hushållens köpkraft och företagens investeringsvilja är svag. Det är,anser motionärerna, inte tillräckligt att nu enbart fatta beslut som avsesträda i kraft . Varaktiga besparingar måste börjagenomföras . För att inte efterfrågan kortsiktigt skall pressastillbaka -- vilket skulle äventyra hela rekonstruktionen av ekonomi --förordar de tillfälliga stimulansåtgärder som är mer kraftfulla än vad somannars skulle ha varit motiverat. Det långsiktiga utgiftsprogrammet kandärigenom börja genomföras utan att efterfrågan pressas ned på kortsikt.Motionärerna ifrågasätter sålunda den allmänna uppläggningen av regeringenssaneringsprogram och har dessutom invändningar mot några av de förslag somingår i programmet. Sålunda förordas i motionen en alternativ lösning när detgäller finansieringen av arbetslöshetsförsäkringen. Motionärerna avvisar ocksåregeringens förslag att, som de ser det, dramatiskt höja egenavgifterna tillATP-systemet, minska bostadssubventionerna samt höja avgifterna inom sjukvårdenoch tandvården. Däremot finner de det riktigt att man, som regeringenföreslagit, strävar efter att höja den faktiska pensionsåldern, förutsatt attdetta sker genom rehabilitering och andra åtgärder som leder till att människorinte tvingas pensionera sig . De är också positiva till att prövaenhetliga nivåer i socialförsäkringssystemen, inkl. föräldraförsäkringen.Däremot avvisar de varje förslag om att använda en finanspolitiskt motiveradbesparing i föräldraförsäkringen som anledning till att införa ettvårdnadsbidrag. Motionärerna ställer sig även bakom regeringens planer på atthöja miljö- och punktskatter, bredda basen för mervärdesskatt samt genomföra enny fastighetstaxering.I motionen sammanfattas det socialdemokratiska alternativet på följande sätt.Tabell 11. Socialdemokraternas förslag till långsiktigt åtgärdsprogramMiljarder kronorHalverad arbetslöshet 55-60Effektivare insatser mot ekobrott m.m. 10-20Ny finansiering av sjukförsäkringen 30Försvaret 5-6Flyktingpolitiken 3-4Jordbruksstödet 1-2Vårdnadsbidrag 3Miljö- och punktskatter 8Breddad bas för mervärdesskatten 2Ny fastighetstaxering 1Totalt 118-136Vänsterpartiet vänder sig i motion Fi94 (yrkande 26) mot regeringenssaneringsprogram. Det är, anser motionärerna, inte rimligt att låta den privatakonsumtionen öka i takt med BNP, som den offentliga konsumtionen ipraktiken förutsätts sjunka. Motionärerna kan acceptera oförändrad nivå på denstatliga konsumtionen och anser att man fram bör kunna omfördela25% av militärutgifterna till folkbildning och högre utbildning. I motsatstill regeringen anser de emellertid att den kommunala konsumtionen måste fåväxa med realt i genomsnitt fram till år 1998.Motionärerna är överens med både regeringen och om attden offentliga nettoskuldens tillväxt måste begränsas, men inriktningen avförslagen finner man vara fördelningspolitiskt oacceptabla. Enligt motionärernakan det strukturella budgetunderskottet lättast opereras bort om det sker ikombination med kraftigt minskad arbetslöshet och en starkt utjämnandefördelningspolitik. Motionärernas alternativ till att minska procentandelentäckt inkomstbortfall i alla inkomstgrupper är sänkta tak och lägreprocentandel täckning av inkomstbortfall för högre inkomster i systemen.Problemet med budgetunderskotten kan enligt motionärerna inte lösas genomskattehöjningar, men det kan inte heller lösas utan vissa skattehöjningar.Motionärernas åtgärdsprogram innefattar sålunda inkomstförstärkningar somenligt deras egna uppskattningar uppgår till . Ienlighet härmed föreslår de skärpt kapitalbeskattning, begränsning avränteavdrag, skärpt förmögenhetsbeskattning, höjd bolagsbeskattning, ökat uttagav energi- och miljörelaterade punktskatter samt breddad bas förfastighetsskatten.Bostadsutskottet kommenterar i sitt yttrande (BoU9y) den del avregeringens saneringsprogram som omfattar besparingar i bostadsstödet.Bostadsutskottet anser det lämpligt att på det sätt som sker gesmöjlighet att bedöma hur regeringen ser på bostadssubventionernas omfattning iett längre tidsperspektiv. beslut om besparingar i bostadsstödet harinte sällan kritiserats för att ha fattats alltför nära inpåikraftträdandetidpunkten. har inga invändningar mot den nutillämpade beslutsordningen, inte heller mot omfattningen av den föreslagnareduktionen av bostadssubventionerna . Bostadsutskottetförutsätter att föreläggs förslag om hur besparingennärmare skall genomföras och avstyrker vad som sägs i denna fråga i motion Fi92(s). socialdemokrater redovisar i en avvikande mening enannan uppfattning om det framtida bostadsstödet.Finansutskottet vill i denna fråga framföra följande. Det är angelägetatt komma till rätta med de rådande obalanserna i den offentliga sektorn ochatt dämpa den snabbt ökande skuldsättningen. Den leder nämligen till att dagenskostnader på ett orättfärdigt sätt vältras över på kommande generationer ochbidrar till en svagare realekonomisk utveckling genom att räntornapressas upp. Skall de rådande problemen kunna lösas på ett varaktigt sätt,krävs att saneringen av de offentliga finanserna bedrivs målmedvetet och enligten i förväg uppgjord plan som sträcker sig . Åtgärderna måstedessutom vara förenliga med en långsiktigt god ekonomisk utveckling med högsysselsättning och låg inflation. Såsom också framhålls i propositionen är detbetydelsefullt att tilltron till långsiktigheten i låginflationspolitiken ochsaneringen av de offentliga finanserna inte rubbas.I anslutning till årets finansplan förklarade att de varberedda att genomföra ett långsiktigt besparingsprogram av minst sammaomfattning som regeringens. Något program redovisades dock inte i dettasammanhang. I det förslag som Socialdemokraterna nu redovisar uppskattas desamlade effekterna av det långsiktiga åtgärdsprogrammet till 110--130 miljarderkronor. Som utskottet ser det tycks motionärerna utgå från att den ekonomiskakrisen i allt väsentligt är en kortsiktig efterfrågekris som kan lösas medhjälp av efterfrågestimulanser. I konsekvens härmed motsätter sig motionärernanämligen flera av regeringens förslag till strukturell omprövning och förnyelseav svensk ekonomi.Närmare hälften av den angivna förbättringen är sålunda en prissattuppskattning av motionärernas ambition att halvera arbetslösheten. Självklartär det önskvärt att på olika sätt begränsa arbetslösheten. Som utskottettidigare framhållit är det dock helt orealistiskt att tro att desocialdemokratiska åtgärderna i sig långsiktigt skulle leda till en halveringav arbetslösheten.Starkt överdriven är enligt utskottets mening också motionärernasuppskattning av effekterna av andra förslag som de för fram. Så t.ex. förordarde, liksom regeringen, att insatserna mot ekobrott skall effektiviseras. Menmedan regeringen anser det realistiskt att tro att statens inkomster skullekunna öka med ca genom sådana åtgärder, utgårSocialdemokraterna från att det skall vara möjligt att få in ett upp till femgånger så stort belopp, bl.a. genom en ny typ av avgiftsbelagd skatterevision.Anmärkningsvärt är också att Socialdemokraterna räknar med att långsiktigtkunna spara 1--på jordbruksstödet, trots att de liksomregeringen strävar efter att den svenska jordbrukspolitiken skall bli en del aven gemensam jordbrukspolitik inom EG. Vidare avvisar de regeringens planer påatt reformera ATP-systemet med hänvisning till att detta leder till dramatiskthöjda egenavgifter. Trots det anser de sig vara oförhindrade att förordabetydligt mer långtgående höjningar av egenavgifterna till sjukförsäkringen,höjningar som enligt deras egna uppskattningar skall inbringa 30 miljarderkronor.Motionärerna räknar också med att långsiktigt kunna spara tre miljarderkronor genom att inte införa ett vårdnadsbidrag, men anger inte hur detta skallske. Eftersom något förslag om vårdnadsbidrag ännu inte föreligger måste denprincipiella innebörden av detta ställningstagande vara att Socialdemokraternaavvisar reformen som sådan men är beredda att obesett godta regeringens förslagtill finansiering.Sammanfattningsvis noterar utskottet sålunda att Socialdemokraterna liksomregeringen vill spara på kostnaderna för flyktingpolitiken genom att korta nerhandläggningstiderna. Gemensamt är också förslaget om insatserna mot ekobrott.Liksom regeringen vill Socialdemokraterna även höja miljö- ochpunktskatter, bredda basen för mervärdesskatt samt genomföra en nyfastighetstaxering. Dessa gemensamma förslag kan långsiktigt stärka deoffentliga finanserna med . En gemensam syn tycksockså föreligga i fråga om behovet av att höja den faktiska pensionsåldern samtatt sänka förslaget om ersättningsnivåerna inom föräldraförsäkringen. I övrigtförordar emellertid Socialdemokraterna andra lösningar än regeringen, och avdessa alternativ är det som utskottet ser det bara två som skulle haförutsättningar att leda till en varaktig förstärkning. Det är dels enföreslagen nedskärning av utgifterna inom försvaret med 5--,dels den föreslagna höjningen av egenavgiften till sjukförsäkringen med 30miljarder kronor, som i sig är en mycket kraftig köpkraftsindragning.Det finns enligt utskottets mening skäl som talar för attsjukförsäkringssystemet bör ges en mer försäkringsmässig utformning än det nuhar. Utskottet har berört denna fråga tidigare i betänkandet, och frågan om attlyfta ut sjuk- och arbetsskadeförsäkringen utreds . Men medantyngdpunkten i regeringens långsiktiga saneringsprogram ligger i olika typer avutgiftsbegränsningar, är de socialdemokratiska alternativa lösningarna merinriktade på avgiftshöjningar. I sitt besparingsprogram bortser motionärernadessutom från flera av de strukturella problem som finns i den svenskaekonomin. Förslaget har enligt utskottets mening därför inte den bärighet somfordras för att det skall kunna ligga till grund för en sanering av deoffentliga finanserna.Med det anförda avstyrker utskottet motion Fi92 (s) yrkande 2.Även tycks helt blunda för de strukturella problemen iekonomin. Detta understryks inte minst av att partiet förordar att denkommunala konsumtionen skall tillåtas växa realt fram till år1998. Dessutom föreslås en rad skattehöjningar. En politik med denna inriktningkan utskottet inte biträda. Med hänsyn härtill avstyrker utskottet även motionFi94 (v) yrkande 26.Vad utskottet här anfört innebär att utskottet biträder regeringens förslagtill saneringsprogram för de offentliga finanserna på i1994 års priser för åren 1994--1998 (bil. 1 yrkande2).De allmänna riktlinjerna för budgetpolitikenUtskottet har i samband med behandlingen av årets finansplan ställt sig bakomdet förslag till budgetpolitiska riktlinjer som regeringen redovisat där.Riktlinjerna innebär att budgetpolitiken i fortsättningen skall utformas iöverensstämmelse med två normer enligt vilka det strukturella underskottet i deoffentliga finanserna avskaffas och de offentliga utgifterna mätt som andel avBNP successivt sänks. Riktlinjerna innefattar även förslag om tillkommandebesparingar som för nästa budgetår uppgår till 11,9 miljarder kronor.Socialdemokraterna förespråkar i sin motion Fi92 ett mycket omfattandestimulanspaket. Tyngdpunkten i detta förslag ligger i en momssänkning, somväntas ge ett inkomstbortfall för staten på . Inkluderasäven effekterna av att Socialdemokraterna motsätter sig den föreslagnaminskningen av dagersättningen från arbetslöshetsförsäkringen och KAS kan,enligt utskottets bedömning, deras samlade alternativa förslag väntas försvagade offentliga finanserna med i runt tal brutto under nästabudgetår. Beaktas även förslagens indirekta effekter begränsas försvagningentill grovt räknat halva detta belopp.Utskottet har tidigare i detta betänkande avvisat Socialdemokraternas förslagtill efterfrågestimulanser. Häri ligger att utskottet också avvisar det förslagtill budgetpolitiska riktlinjer som förespråkas i motion Fi92 (s).Vad utskottet här anfört innebär att utskottet biträder regeringens förslagtill budgetpolitiska riktlinjer (bil. 1 yrkande 4) och avstyrker motion Fi92(s) yrkande 3.Statsbudgetens omfattning, uppdelningen av statens utgifter samt det statligaupplåningsbehovetÅr 1981 slopades uppdelningen av statsbudgeten i en drift- och enkapitalbudget. Kapitalbudgeten syftade till att öppet redovisa förändringarnai den statliga förmögenheten. Intresset för förmögenhetsfrågorna kom under1960-talet i bakgrunden, och större vikt lades vid budgetensstabiliseringspolitiska roll. Man skapade en totalbudget som inte gjordeskillnad på utgifter för driftkostnader och för investeringar.Finansutskottet har behandlat motionersom tagit upp frågan om att återinföra en drift- och en kapitalbudget.Utskottet har därvid avvisat sådana förslag bl.a. med hänvisning till att dengamla drift- och kapitalbudgeten var svåröverskådlig och ofullständig. Påkapitalbudgeten togs endast de investeringar upp som kunde förväntas ge monetäravkastning. Till dessa investeringar hörde inte väginvesteringar. Investeringari järnvägar togs endast upp till den del de motsvarade en bedömdavkastningsnivå. En återgång till en särskild kapitalbudget skulle således intelösa de problem med finansieringen av infrastrukturinvesteringar som tagits uppi de aktuella motionerna.Våren 1991 beslutade dock på utskottets förslag (1990/91:FiU30) attge den s.k. i uppdrag att närmare överväga vissa frågor ominvesteringarnas behandling i statsbudgeten som påtalats i en motion1991/92:T43 av m.fl. (m). Utskottet anförde då att det arbete sompågår inom statsförvaltningen med anledning av den nya budgetprocessen med attutveckla styrformer och förbättra statens redovisning förhoppningsvis ocksåskall resultera i en förbättrad redovisning till . Utskottet anfördeatt en återgång till en uppdelning av budgeten i en drift- och en kapitalbudgetinte skulle lösa de problem som redovisades i den då aktuella motionen. Istället borde andra metoder övervägas för att komma till rätta med deolägenheter som motionärerna påtalade.I utskottets betänkande med anledning av finansplanen 1993 (1992/93:FiU10)behandlade finansutskottet ånyo ett antal motioner med förslag om att införa endrift- och en kapitalbudget. Utskottet var i betänkandet för sin del inteberett att tillstyrka att en drift- och en kapitalbudget skulle återinföras menansåg att frågan om hur investeringarna i infrastruktur skulle finansieras,budgeteras och redovisas borde övervägas ytterligare.I årets budgetproposition aviserade regeringen ett förslag till ändradfinansiering av investeringar i infrastruktur. I stället för direktfinansieringmed anslag över statsbudgeten föreslogs en lånefinansiering direkt iRiksgäldskontoret. Förslaget innebar att kostnaderna för dessa lån skullefinansieras i efterhand över statsbudgeten på s.k. kapitalkostnadsanslag.Utskottet berörde detta i sitt betänkande med anledning av finansplanen(1992/93:FiU10 s. 64--68).När regeringen därefter lade fram ett förslag till infrastrukturprogram(prop. 1992/93:176) där finansieringsmodellen utvecklades bereddetrafikutskottet finansutskottet tillfälle att yttra sig över förslaget. Såskedde i yttrandet FiU4y. anförde bl.a. följande.Som skäl för att införa en ny finansieringsmodell anförs att flera mycketangelägna investeringar inte har gått att finansiera inom anslagnaramar. I finansplanen sägs att genom en övergång till lånefinansiering kaninvesteringsnivån höjas ytterligare.Som utskottet redovisat i ett yttrande till TU (1987/88:FiU3y) innebär enövergång till att finansiera investeringar med lån i ()eller på kapitalmarknaden inte att det skapas något ökat realt utrymme som gördet möjligt att öka investeringarna i samhället. Att finansiera statligainvesteringar genom lån i RGK i stället för över anslag skapar inte hellernågot ökat finansiellt utrymme. Även finansieringen via anslag innebär, i denmån inte statsinkomsterna räcker till, att lån upptas i RGK.