bet · GG01SfU17 · 1993-04-29 00:00:00 — I propositionen föreslås därför att den somförvärvsarbetar i verksamhet här i riket utan att vara försäkradför sjukvårdsförmåner och sjukpenning enligt AFL skall vidarbetsskada under sjukdomstid erhålla sjukvårdsförmåner,sjukpenning och rehabiliteringsersättning frånarbetsskadeförsäkringen på samma villkor som den som ärförsäkrad enligt AFL. På så sätt bör, enligt vad som framhålls ipropositionen, de i uppställda kraven omersättningens storlek samt kravet att varje land har skyldighetatt inom sitt territorium behandla dem som inte är medborgarelika med landets egna medborgare vid arbetsskada blitillgodosedda.De föreslagna förändringarna kommer att få konsekvenser för deavtalsbundna försäkringarna. Enligt vad som uppges ipropositionen utgör försäkringskassornas beslut i regel grundenför den ersättning som utges enligt dessa försäkringar. Denföreslagna samordningen kommer därför enligt propositionen attfå såväl administrativ som kostnadsmässig betydelse för dessa.För att upprätthålla principen om ett likvärdigt skydd vidskada i arbete och verksamhet som omfattas av LSP fordras enligtpropositionen en ändring också i denna lag. Förslaget får ocksååterverkningar på ersättningar enligt lagen omkrigsskadeersättning till sjömän.Ersättning för kostnader från arbetsskadeförsäkringenI propositionen föreslås att nödvändiga kostnader för sjukvårdutom riket, tandvård och särskilda hjälpmedel vid arbetsskadaäven fortsättningsvis skall ersättas enligt LAF. Motivet härförär enligt propositionen att AFL ger ett otillräckligt skydd förden som till följd av arbetsskada är i behov av sjukvård utomriket och att kostnader för tandvård endast delvis ersätts avden allmänna försäkringen och i många fall är relativt kostsamför den enskilde. Hjälpmedel tillhandahålls i regelkostnadsfritt av landstingen enligt särskilda förteckningar. fall ett hjälpmedel inte finns förtecknat föreslås attersättning för dessa utges från LAF. Övriga förmåner som i dagkan erhållas från arbetsskadeförsäkringen, läkarvård,sjukvårdande behandling, sjukhusvård och läkemedel,subventioneras -- enligt vad som anges i propositionen -- i höggrad inom den allmänna försäkringen. Ersättning för dessaförmåner bör därför enligt förslaget även vid arbetsskada utgesenligt AFL. Den som inte är sjukförsäkrad enligt AFL skall harätt till motsvarande förmåner från LAF. Föredragande statsrådetanser att inte uppställer något hinder mot ensådan ändring.De nämnda förslagen föranleder även ändringar i LSP och fåråterverkningar på ersättningar som utges enligt lagen omkrigsskadeersättning till sjömän.Försäkringskassornas skyldighet att pröva anmälda arbetsskadorSom nämnts i det föregående har försäkringskassorna skyldighetatt pröva om en arbetsskada föreligger oavsett om någotersättningsanspråk görs gällande. Dessa ärenden brukar benämnasserviceärenden. Med de nu i propositionen föreslagnaförändringarna kommer en försäkringskassa i regel inte att haanledning att pröva om en arbetsskada föreligger förrän enanmäld arbetsskada har föranlett arbetsbyte med inkomstförlustsom följd eller i samband med en pensionsprövning och fråga omrätt till livränta uppkommit. För att begränsaadministrationskostnaderna föreslås i propositionen att de s.k.serviceärendena inte längre skall prövas avförsäkringskassorna. I vissa fall kommer det dock att finnas ettbehov av en prövning av om arbetsskada föreligger trots att ettsjukdomstillstånd inte upphört. Detta gäller dels beträffandedem som inte omfattas av sjukförsäkringen enligt AFL, dels ifråga om sådana kostnader som enligt förslaget fortfarande skallersättas enligt LAF. I propositionen föreslås därför en regel avinnebörd att en anmäld arbetsskada skall prövas endast om detbehövs för att bestämma rätten till ersättning enligt LAF. Ipropositionen framhålls att detta förslag får konsekvenser föravtalsförsäkringarna genom att utredningar och beslut som nuerhålls från försäkringskassorna inte kommer att blitillgängliga i samma utsträckning. Statsrådet uppger att hanskulle vara positiv till en lösning av detta problem som innebäratt försäkringskassorna, om avtalsförsäkringarna så önskar,yttrar sig över om en arbetsskada bedöms föreligga. Frågan bördock beredas ytterligare.De nu föreslagna förändringarna föreslås träda i kraft den 1juli 1993. Äldre bestämmelser föreslås tillämpas före ikraftträdandet, och detsamma föreslås gälla förbeslut där något ersättningsanspråk inte gjorts gällande.Ekonomiska beräkningarI propositionen beräknas utgifterna förarbetsskadesjukpenningen för /94 till ca . Av dessa utgifter avser dagar isjukfall som varat längre än . För dessa sjukpenningdagarkommer kompensationsgraden enligt vad som anförs i propositionenatt sänkas från till , vilket skulle innebära attutbetalningarna minskar med . Försjukpenningdagar som avser sjukfall mellan 181--kommerkompensationsgraden att minska från till , vilketskulle innebära en besparing på . Enligtpropositionen kommer därför slopandet avarbetsskadesjukpenningen att innebära besparingar på sammanlagt1700 miljoner kronor.MotionernaI motion 1992/93:Sf26 yrkande 1 av m.fl. (s)föreslås avslag på propositionen i de delar som avser slopandetav arbetsskadesjukpenningen och övriga försämringar inomarbetsskadeförsäkringen. I motionerna framhålls att ett antalingrepp har gjorts inomarbetsskadeförsäkringen, bl.a. beträffande samordningstidenslängd och med avseende på begreppet arbetsskada, vilket innebäratt antalet ersatta skadefall kommer att halveras. De företagnaändringarna innebär också en övervältring av kostnader påtrygghetsförsäkringarna. Motionärerna framhåller attarbetsskadeförsäkringen är grundad på skadeståndsrättsligaprinciper och att därför full kostnadstäckning skall råda förskador som vållats genom arbete. De tidigare förändringarna ochde nu föreslagna bäddar för processer i allmän domstol mellanarbetstagare som skadats i arbetet och deras arbetsgivare.Sådana processer kan ställa sig mycket dyrbara för såväl denenskilde som för samhället. Enligt motionärerna måstekostnaderna för arbetsskadorna angripas på så sätt att insatsergörs för att förbättra de arbetsmiljöer som skapar arbetsskador.De besparingar som angivits för de föreslagna åtgärderna ärklart överskattade. Vidare innebär enligt motionärerna deföreslagna förändringarna att antalet anmälda skador kommer attminska och att därför värdet av det system för statistik,ISA-systemet, som byggts upp kommer att försämras. Detta innebäratt möjligheterna att förebygga dåliga arbetsmiljöer kommer attminska. Slutligen ifrågasätter motionärerna det lämpliga i attnu fatta beslut i en fråga som kommer att bli föremålför en omfattande beredning, där sjuk- ocharbetsskadeförsäkringens framtida utformning kommer attdiskuteras.Även i motion 1992/93:Sf269 yrkande 2 väckt motsätter sig m.fl. (s) försämringarinom arbetsskadeförsäkringen.Berith m.fl. (v) begär i motion 1992/93:Sf25 yrkande7 att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att göra enöversyn av sjuk- och arbetsskadeförsäkringarna. I motionenanförs att de tidigare och föreslagna förändringarna inomarbetsskadeförsäkringen i princip innebär ett avskaffande avdenna. Motionärerna anser att det nu behövs en nyarbetsskadeförsäkring och att en utredning bör tillsättas somgör en analys av det rådande läget och därefter kommer medförslag till ny försäkring inom sjuk- och arbetsskadeområdet.Utskottets bedömningUtskottet vill inledningsvis erinra om att väsentliga reglerinom arbetsskadeförsäkringen har ändrats fr.o.m. den 1 januari1993. Dessa förändringar innebär bl.a. att kravet på skadlighethöjts från sannolikhet till hög grad av sannolikhet och attbevisregeln skärpts. Förändringarna medför med stor sannolikhetatt antalet godkända arbetsskador kommer att sjunka i avsevärdomfattning. Som tidigare anförts kommer underskottet iArbetsskadefonden vid utgången av /93 att uppgåtill . Det löpande underskottet hari budgetpropositionen (prop. 1992/93:100, bilaga 6.2) /94 beräknats till omingenting görs. Underskotten har alltsedan år 1987 fått täckasöver statsbudgetens inkomsttitel. Som framgår av den nuförevarande propositionen kommer ett genomförande av förslagetatt slopa arbetsskadesjukpenningen att innebära enbruttobesparing för staten under nästa budgetår med . Mot denna bakgrund anser utskottet att detfinns starka ekonomiska skäl för att genomföra denföreslagna förändringen.I propositionen framhålls att ett slopande avarbetsskadesjukpenningen inte innebär någon som helst ändring ifråga om arbetstagares resp. arbetsgivares skyldighet att anmälaarbetsskada och att det är angeläget att skador anmäls även ifortsättningen. Det erinras också om att arbetsgivare somunderlåter sin anmälningsskyldighet kan dömas till böter.Utskottet anser därför att farhågorna för att antalet anmäldaarbetsskador kommer att minska är överdrivna.Utskottet vill i detta sammanhang erinra om att på andraområden inom socialförsäkringssystemet i besparingssyfte redangenomförts en rad förändringar som medfört en lägrekompensationsnivå på ersättningarna. har också nyligengenom ett principbeslut beslutat att sänka ersättningsnivån inomarbetslöshetsförsäkringen från till av den försäkradesdagsförtjänst. I den avlämnadekompletteringspropositionen aviseras ytterligare besparingarinom försäkringen, bl.a. en sänkt ersättningsnivå inomföräldraförsäkringen. Förslaget om att även kompensationsnivånvid sjukdom på grund av arbetsskada skall sänkas till vad sommotsvarar kompensationsnivån vid sjukdom av andra orsaker måsteockså ses mot denna bakgrund.Utskottet ansluter sig med det anförda till de bedömningar somgjorts i propositionen, och utskottet tillstyrker bifall tillpropositionen i nu behandlade delar och avstyrker bifall tillmotionerna Sf26 yrkande 1 och Sf269 yrkande 2.Med hänsyn till det samhällsekonomiska läget förutsätterutskottet att någon kompensation genom avtalsförsäkringarna intesker.Utskottet anser att motion Sf25 yrkande 7 är tillgodosedd medvad som ovan anförts angående direktiven till beredningen somhar till uppgift att komma med förslag till en ny ordning förförsäkringsersättningar vid sjukdom och arbetsskada.ArbetsskadelivräntaFöre gällde att olika principer tillämpadesvid beräkning av livräntor för förfluten tid och vid beräkningav framåtverkande livräntor. Fr.o.m. nämnda tidpunkt harreglerna ändrats så att livränteunderlaget när livränta beviljasför förfluten tid fastställs med utgångspunkt från denförsäkrades sjukpenninggrundande inkomst frånvilken livräntan skall utges första gången eller den inkomst somdå skulle ha utgjort den försäkrades inkomst omförsäkringskassan hade känt till samtliga förhållanden. Dennatidpunkt blir således avgörande för livräntans storlek och detfastställda underlaget gäller för den framtida livräntan.Arbetsskadeförsäkringen ersätter under dessa förutsättningar enårlig inkomstförlust upp till samma inkomsttak som gäller förATP, dvs. 7,5 basbelopp.Motivet för de nu nämnda ändringarna av reglerna för beräkningav livräntor var att, för såväl tidsbegränsad livränta som förlivränta som beviljas tills vidare, låsa livränteunderlaget tillbegynnelsetidpunkten för utgivande av livränta i ett skadefalloch därmed underlätta handläggningen i försäkringskassorna.Enligt vad som anförs i propositionen har sedan de nya reglernaträtt i kraft uppmärksammats vissa svårigheter i fråga ombasbeloppsanknytningen av tidsbegränsade livräntor. Ipropositionen föreslås, för att skapa klarhet på denna punkt,ett förtydligande i 6 kap. 2 § LAF av innebörd att en fastställdlivränta skall anknytas till det basbelopp som gällde vid dentidpunkt från vilken livränta första gången utges.Den föreslagna förändringen i 6 kap. 2 § LAF föreslås skolatillämpas på beslut som fattas fr.o.m. den 1 januari 1993.I motion 1992/93:Sf26 yrkande 2 av m.fl. (s)begärs ett tillkännagivande om ett klarläggande angåendevärdesäkringen av livräntor. Motionärerna anför att de nyligenföretagna och föreslagna ändringarna för beräkning avlivräntor skapar osäkerhet om tillämpningen.Före gällde som nämnts olika principer vidberäkning av retroaktiva och framåtverkande livräntor.När livränta skulle utges för förfluten tid skulle, enligtgällande praxis, om det förelåg inkomstvariationer för olikatidsperioder, livränta beräknas för varje tidsperiod för sig.Retroaktivt verkande löneavtal som förelåg förförsäkringskassans slutliga fastställande av underlaget skullebeaktas fr.o.m. dagen för dess tillkomst men inte för tiddessförinnan. Detta sätt att beräkna livräntor för förfluten tidmedförde i många fall ett betydande merarbete förförsäkringskassorna. Med anledning härav tillskrevRiksförsäkringsverket medbegäran om en lagändring så att såväl retroaktiva somframåtverkande livräntor skulle kunna fastställas efter sammaprinciper. I proposition 1992/93:30 om ändring av begreppetarbetsskada framlades förslag i nu nämnt hänseende. Förslagetsom behandlades av utskottet och antogs av (1992/93:SfU8, rskr. 1992/93:142) innebär att livränteunderlagetnär livränta beviljas för förfluten tid fastställs medutgångspunkt från den försäkrades sjukpenninggrundande inkomstvid den tidpunkt från vilken livränta skall utges första gångeneller den inkomst som då skulle ha utgjort hanssjukpenninggrundande inkomst om känt tillsamtliga förhållanden. Denna tidpunkt är således avgörande förlivräntans storlek, och det fastställda underlaget gäller förden framtida livräntan.Utskottet har från olika håll erfarit att de ändrade reglernaför beräkning av livräntor vid tillämpningen fått icke avseddaeffekter. De ändrade reglerna har i många enskilda fallinneburit såväl över- som underkompensation med . Den i propositionen föreslagna ändringenbeträffande anknytning av livräntan till det basbelopp somgällde från vilken livränta första gången utgeslöser enligt utskottets mening inte de problem som föreliggerbeträffande över- och underkompensation.Utskottet är medvetet om den svåra problematik i tekniskthänseende som hänger samman med dessa frågor. Utskottet hardiskuterat olika förslag som kunde undanröja de olägenheter ikompensationshänseende som uppkommit till följd av de nyareglerna som trädde i kraft och som samtidigtskulle uppfylla syftet med de nya reglerna att varaadministrativt enkla. Utskottet har emellertid kommit tillslutsatsen att det krävs en ingående analys av hur reglernaskall utformas för att undvika att nya problem ikompensationshänseende uppstår. Det får därför ankomma påregeringen att på nytt överväga frågan hur ett rättvist ochsamtidigt administrativt enkelt system för beräkning avarbetsskadelivräntor bör utformas, och utskottet föreslår etttillkännagivande härom. Eftersom utskottet inte kan accepteraatt de nuvarande stora olägenheterna får bestå ens under kortaretid föreslår utskottet en tillbakagång till de regler som gälldeför beräkning av livränteunderlag och omprövning av livräntorföre . För att de som missgynnats av denuvarande reglerna skall kunna kompenseras föreslår utskottetatt de skall ha möjlighet att ansöka om att få sin livräntaomprövad enligt de nya reglerna. En omprövning skall gälla denperiod eller de perioder som varit föremål för prövning enligtde regler som gällt -- den 31 maj1993. Utskottets ställningstagande medför dels attpropositionens förslag i denna del bör avslås av , delsatt utskottet lägger fram ett eget lagförslag i frågan. MotionSf26 yrkande 2 får därmed anses tillgodosedd.Sjukpenninggrundande inkomst för försäkrad som uppbärarbetsskadelivränta under tid för studierEnligt gällande regler kan ersättning enligt LAF underrehabilitering, t.ex. vid studier, utges antingen i form avsjukpenning eller livränta. Vidare gäller enligt AFL att enfastställd sjukpenninggrundande inkomst inte skall sänkas ivissa situationer och att den får anpassas efterlöneutvecklingen inom den försäkrades yrkesområde. utfärdade av framgår attdetta gäller en försäkrad som inte förvärvsarbetar av anledningsom berättigar till ersättning enligt LAF under rehabilitering.Vidare gäller att sjukpenning enligt AFL inte betalas ut församma skada som föranleder ersättning enligt LAF. För enstuderande som börjar uppbära livränta under utbildning med stödav 6 kap. 5 § LAF innebär reglerna att han får behålla sinsjukpenninggrundande inkomst och följalönsamhetsutvecklingen inom det egna yrkesområdet. Därav följeratt den som uppbär livränta under studier kan fåsjukpenning enligt AFL om han sjukanmäler sig av annan orsak änden som utgör grund för livräntan och därmed bliöverkompenserad. För att minska risken för överkompensationföreslås i propositionen att den sjukpenninggrundande inkomst påvilken livräntan är grundad skall vara vilande somföranleder livräntan. Det anförda föreslås även gälla om denförsäkrade uppbär livränta enligt LSP och lagen omkrigsskadeersättning till sjömän.Bestämmelserna i nu berört hänseende föreslås träda i kraftden 1 juli 1993.Enligt vad utskottet erfarit är det praxis attarbetsskadelivränta utges vid rehabilitering i form av studiersom varar än . En sådan tillämpning avlivräntereglerna har sannolikt tillkommit av praktiska skäl.Utskottet vill emellertid peka på att en sådan ordning kan verkarehabiliteringshämmande genom att en försäkrad kan vilja få sinrätt till livränta prövad innan han påbörjar en rehabilitering.Utskottet förutsätter att regeringen överväger om lagändringarbehövs på detta område.Utskottet tillstyrker förslaget i denna del och förutsätteratt den föreslagna förändringen inte utesluter en fortsattöversyn i syfte att komma till rätta med eventuellöverkompensation. Utskottet föreslår en redaktionelländring i 3 kap. 5 § andra stycket AFL.Övriga frågor väckta i motionerI motion 1992/93:Sf203 av () begärs etttillkännagivande om vad i motionen anförts om särbehandling avtandsköterskor vid arbetsskadebedömningar samt åtgärder för atthindra sådan särbehandling. Motionären anför att den risk som ärförenad med arbete med amalgam inte beaktats. Det finnsett stort antal tandsköterskor som fått sådana hälsoproblem attde inte kunnat fortsätta arbeta inom sitt yrkesområde. Trotsintyg från ytterst kvalificerade läkare har de inte fått sinasjukdomsbesvär klassade som arbetsskada.Frågan om tandsköterskors arbetsskador har utskottet tidigarebehandlat (se /93:SfU8). Utskottet har därvid anförtatt arbetsmarknadsutskottet i sitt betänkande 1992/93:AU3behandlat bl.a. arbetsmiljörisker inom tandvården.Arbetsmarknadsutskottet anförde att Arbetarskyddsstyrelsen år1989 utfärdat allmänna råd om arbete med kvicksilver och amalgaminom tandvården. I övrigt hade i augusti 1992lagt fram en expertrapport om möjligheten att avveckla amalgamsom tandlagningsmedel (Ds 1992:95). I rapporten presenteradesförutsättningarna för att successivt avveckla amalgamet under1990-talet liksom en bedömning av insatsbehovet vid en omedelbaravveckling.Socialförsäkringsutskottet förutsatte att berörda myndigheterföljer den praxis som domstolarna utvecklar i syfte att fåklarlagt i vad mån nya vetenskapliga rön, förändradesjukdomsmönster och ökad kunskap om arbetsmiljön påverkardomstolarnas bedömning.Utskottet vidhåller sin tidigare bedömning och avstyrkerbifall till motion Sf203.MedelsanvisningI budgetpropositionen 1992/93:100 beräknades anslaget C 1.Bidrag till sjukförsäkringen för /94 till 4 649miljoner kronor.Ett slopande av arbetsskadesjukpenningen fr.o.m. den 1 juli1993 innebär enligt propositionen att sjukförsäkringens utgifterberäknas öka med . Belastningen på anslagetC 1, som utgör av bruttoutgiften, ökar därmed med 675miljoner kronor. Dessutom ökar belastningen på detta anslag medytterligare till följd av att kommunernafr.o.m. får uppbära avgifter i sjukhem och andravårdinrättningar som kommunerna övertagit av landstingen ellerhar betalningsansvar för. Dessa avgifter kan därför inte längretillföras sjukförsäkringen.Med hänsyn till att i kompletteringspropositionen(1992/93:150, bilaga 4) föreslås ytterligare ändringar avanslaget Bidrag till sjukförsäkringen anser utskottet attfinansutskottet bör ta slutlig ställning till anslaget.Utskottet kommer därför att med eget yttrande överlämnaproposition 1992/93:178 i denna del till finansutskottet förbehandling. beträffande utformningen av socialförsäkringssystemetatt avslår motionerna 1992/93:So449 yrkande 6,1992/93:Sf244, 1992/93:Sf245, 1992/93:Sf250, 1992/93:Sf264,1992/93:Sf273, 1992/93:Sf283 yrkande 1, 1992/93:Fi211 yrkande 8,1991/92:Sf278 och 1991/92:Sk351 yrkande 9,res. 1 (nyd)2. beträffande folkrörelsernas socialavgifteratt avslår motion 1991/92:Sf245,3. beträffande avgiftsfria sjukvårdsförmåner m.m. för vissahivsmittadeatt antar de i proposition 1992/93:178 framlagdaförslagen till1. lag om avgiftsfria sjukvårdsförmåner m.m. för vissahivsmittade,2. lag om ändring i lagen (1988:1465) om ersättning ochledighet för närståendevård såvitt avser 4 och 6 §§,4. beträffande ytterligare ersättning till hivsmittadeatt riksdagenavslår motionerna 1992/93:Sf25 yrkandena 1 och 3 och1992/93:L608 yrkande 2,5. beträffande ändring i semesterlagenatt med bifall till propositionen och med avslag påmotion 1992/93:Sf25 yrkande 2 antar det i propositionenframlagda förslaget till lag om ändring i semesterlagen(1977:480),men. (v) - delvis6. beträffande företagshälsovårdenatt med bifall till propositionen och med avslag påmotion 1992/93:Sf25 yrkande 4 antar de i propositionen framlagdaförslagen till1. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkringsåvitt avser 2 kap. 6 §,2. lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkringsåvitt avser 3 kap. 9 §,3. lag om ändring i lagen (1981:49) om begränsning avläkemedelskostnader,men (v) - delvis7. beträffande sjukpenninggrundande inkomst m.m. förbiståndsarbetareatt med bifall till propositionen och med anledningav motion 1992/93:Sf248 antar det i propositionen framlagdaförslaget till lag om ändring i lagen (1962:382) om allmänförsäkring såvitt avser 3 kap. 5 b § och 4 kap. 9 §,8. beträffande kontaktdagaratt antar det i propositionen framlagda förslagettill lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkringsåvitt avser 4 kap. 10 §,9. beträffande arbetsskadelivräntaatt med anledning av motion 1992/93:Sf26 yrkande 2och med avslag på propositionendels avslår det i propositionen framlagda förslaget tilllag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkringsåvitt avser 6 kap. 2 § och andra stycket tredje meningenikraftträdande- och övergångsbestämmelserna,dels antar utskottets förslag till lag om ändring i lagen(1976:380) om arbetsskadeförsäkring,dels som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,10. beträffande arbetsskadesjukpenning m.m.att med bifall till propositionen och med avslag påmotionerna 1992/93:Sf26 yrkande 1 och 1992/93:Sf269 yrkande 2antar de i propositionen framlagda förslagen till1. lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkringtill den del förslaget inte berörts under momenten 6 och 9 ovan,2. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkringsåvitt avser 2 kap. 13 § och 3 kap. 13 §,3. lag om ändring i lagen (1977:265) om statligtpersonskadeskydd,4. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370),res. 2 (s)11. beträffande sjukpenninggrundande inkomst ocharbetsskadelivräntaatt antar de i propositionen framlagda förslagentill1. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkringsåvitt avser 3 kap. 5 § med den ändringen att i andra stycketandra meningen orden "1 § fjärde stycket" byts mot "8 § fjärdestycket andra meningen",2. lag om ändring i lagen (1988:1465) om ersättning ochledighet för närståendevård till den del förslaget inte berörtsunder moment 3,12. beträffande översyn av sjuk- ocharbetsskadeförsäkringenatt avslår motion 1992/93:Sf25 yrkande 7,13. beträffande tandsköterskors arbetsskadoratt avslår motion 1992/93:Sf203,14. beträffande lagförslagen i övrigtatt antar de i propositionen framlagda förslagentill1. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring tillden del förslaget inte berörts under momenten 6--8, 10 och 11samt med den ändringen att 3 kap. 4 c och 4 d §§ och sistameningen i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna utgår,2.