bet · GH01AU6 · 1993-12-08 00:00:00 — En allmän och obligatorisk försäkringLaila (nyd) anför:Jag ansluter mig till majoriteten när det gäller grundtankarnaom en framtida allmän obligatorisk arbetslöshetsförsäkring.Inriktningen bör vara att skapa en försäkring som gerinkomstrelaterade förmåner till personer med stark anknytningtill arbetsmarknaden. Jag är också enig med majoriteten attutskottet inte nu bör binda sig för några närmare riktlinjer förregelverket kring denna försäkring; regeringen får återkommatill med ett konkret förslag.I det kommande beredningsarbetet inom anserjag att man bör ta fasta på det förslag tillarbetslöshetsförsäkring som läggs fram i Ny demokratis motionA32.Förslaget innebär att det skall finnas ett grundskydd somsvarar mot av lönen. Grundskyddet finansieras avarbetsgivarna, arbetstagarna och staten med en tredjedelvardera. Finansieringsmodellen medför ett ansvar för de partersom kan påverka arbetsmarknaden. Avgifterna fastställs en gångom året baserat på försäkringens kostnader föregående år. På detsättet blir finansieringen stabil över tiden.För skydd av lönen eller högst vad som motsvararen årslön på 7,5 basbelopp tecknar arbetsgivaren en obligatorisksparförsäkring. Premiebetalningen fördelas mellan arbetsgivareoch arbetstagare. Fördelningen fastställs vid förhandlingarmellan parterna. Arbetsgivaren betalar sin del av premien,vilket kan beräknas ta 5--. För arbetstagaren gällerbetalningsansvaret till pensioneringen. Vid pensioneringenomvandlas sparförsäkringen till en pension. Försäkringen fårdärigenom också formen av ett pensionssparande. Det är alltsåfråga om en försäkring där inbetalda avgifter knyts till ochföljer individen.Ersättning skall kunna utgå under . Även vidsjukdom under arbetslösheten bör ersättning kunna utbetalas.Den som vill försäkra sig mot inkomstbortfall som överstiger80 % eller som vill förlänga ersättningstiden skall kunna tecknaen frivillig privat försäkring.Försäkringen bör enligt min mening helt administreras avförsäkringskassan.Jag anser också att det måste vara svårare än att tackanej till anvisat arbete.Strävan skall vara att ersättningsnivån skall vara densamma iförsäkringen och i den statliga lönegarantin.2. Hanteringen i utskottet av proposition nr 80Ingela , , , ,, och (alla s)anför:Vi är ytterst kritiska till hanteringen i utskottet avproposition nr 80. Man borde inte ha skjutit upp behandlingen avvissa delar av propositionen. Detta framstår som ologiskt närdet mesta tyder på att regeringspartierna i utskottet i alltväsentligt sympatiserar med regeringens förslag. Det konsekventahade då varit att försöka driva igenom dem i riksdagen.Propositionens lagförslag yttrande1993/94:FiU3yBilaga 2En allmän och obligatorisk arbetslöshetsförsäkringTill arbetsmarknadsutskottetArbetsmarknadsutskottet har berett finansutskottet tillfälleatt yttra sig över proposition 1993/94:80 om en allmän ochobligatorisk arbetslöshetsförsäkring jämte motioner i vad avserfinansutskottets beredningsområde.InledningI propositionen föreslås att beslutar om en allmänoch obligatorisk arbetslöshetsförsäkring avsedd att börjatillämpas . Försäkringen skall finansieras delsmed nuvarande arbetsmarknadsavgift som behålls oförändrad, delsmed en ny avdragsgill egenavgift kallad allmän avgift förfinansiering av kontantförmåner vid arbetslöshet.Förslaget om arbetslöshetsförsäkringen är framlagt som enprincipskiss, och mer detaljerade föreskrifter om försäkringensutformning och organisation kommer att redovisas längre fram.Redan nu framläggs emellertid förslag till de lagändringar somerfordras för att den nya egenavgiften skall kunna tas ut medbörjan . De framlagda lagförslagen innebärdessutom att a-kassornas bidrag till finansieringen avarbetslöshetsförsäkringen avskaffas samt att villkoren för rätttill arbetslöshetsersättning skärps i vissa avseenden, i bådafallen med verkan från den 1 januari 1994.Sammanlagt 13 motioner har väckts med anledning avpropositionen.Finansutskottet kommer att lägga fram ett betänkandeom inriktningen av den ekonomiska politiken (1993/94:FiU1). Idet sammanhanget redovisar utskottet sin principiella syn påvilka åtgärder som erfordras för att man skall komma till rättamed obalanserna i den svenska ekonomin. Inte minst gäller dettafrågan om sysselsättningen och behovet avarbetsmarknadspolitiska åtgärder.Mot bakgrund härav inskränker sig finansutskottet i dettayttrande till att behandla de frågor inom utskottetsberedningsområde som har mer direkt anknytning tillpropositionens och motionernas förslag. I första hand gällerdetta de förslag till alternativa lösningar som förordas förarbetslöshetsförsäkringens finansiering.Frågor av detta slag tas upp i propositionen samt i departimotioner som väckts i anslutning till denna, dvs. imotionerna A23 och A26 av m.fl. (s), i motionA32 av m.fl. (nyd) samt i motion A25 av GudrunSchyman m.fl. (v).Underskottet i ArbetsmarknadsfondenKostnaderna för arbetslöshetsersättning, utbildningsbidragtill a-kassamedlemmar, permitteringslöneersättning samt kontantarbetsmarknadsstöd (KAS) finansieras vid sidan av statsbudgetenmed en särskild arbetsgivaravgift samt med bidrag fråna-kassorna.Arbetsgivaravgiften kallas arbetsmarknadsavgift och utgårmed av löneunderlaget. a-kassornas bidrag benämnsfinansieringsavgift och skall för varje ansluten kassamedlemmotsvara av respektive kassas genomsnittliga dagpenning.Dessutom betalar a-kassorna en mindre avgift, den s.k.utjämningsavgiften som per medlem skall motsvara avkassans högsta dagpenning.Intäkterna från arbetsmarknadsavgiften ochfinansieringsavgiften (inkl. utjämningsavgiften) förs tillArbetsmarknadsfonden, som är ett särskilt konto iRiksgäldskontoret varifrån statsbidragen tillarbetslöshetsersättning m.m. betalas ut.Under /93 tillfördes Arbetsmarknadsfonden13,från arbetsmarknadsavgiften och1,från finansieringsavgiften. Det innebäratt arbetsgivarna under detta budgetår svarade för avfondens intäkter och kassamedlemmarna genom a-kassorna för 8 %.Finansieringsavgiften fördubblades i princip vid ingången av1992minskades arbetsmarknadsavgiftenmed genom en avgiftsväxling (då den s.k.utbildningsavgiften höjdes lika mycket). Före /93var sålunda a-kassornas bidrag till finansieringen relativt settmindre än för närvarande.Den snabbt stigande arbetslösheten har fört med sig dramatisktökade utbetalningar från Arbetsmarknadsfonden vars kostnaderunder senare år vida överstigit intäkterna. Fondens ackumuleradeunderskott uppgick till 16,5 miljarder kronor.Ersättningsnivån inom arbetslöshetsförsäkringen har nyligensänkts från till . Trots det väntas fondens samladeunderskott under innevarande budgetår öka med ytterligare38,till . Även omarbetslösheten skulle avta kommer med oförändrade reglerobalanserna att kvarstå.Underskottet finansieras med en rörlig kredit iRiksgäldskontoret; en kredit som kontoret i sin tur finansierargenom den statliga upplåningen.Fonden belastas med räntekostnaderna för den rörliga krediten,och dessa kostnader växer nu snabbt. Såsom också påpekas ipropositionen kommer, om inget görs, räntekostnaderna inom ensnar framtid att överstiga de samlade avgifter som flyter intill fonden.Mot bakgrund härav är det enligt finansutskottets meningangeläget att frågan om finansieringen avarbetslöshetsförsäkringen får en snar lösning och attunderskottet i Arbetsmarknadsfonden bemästras.Alternativa förslag till finansiering avarbetslöshetsersättningenMellan regeringen, Socialdemokraterna, demokrati ochVänsterpartiet råder enighet om att finansieringen avarbetslöshetsförsäkringen måste stärkas. Regeringen och de treoppositionspartierna anvisar emellertid olika lösningar för attkomma till rätta med detta problem.Regeringens förslagRegeringen föreslår att en ny allmän avgift för finansieringav kontantförmåner vid arbetslöshet införs fr.o.m. den1 . Avgiften skall tas ut på inkomster upp till 7,5basbelopp (). Underlaget för avgiften skallvara inkomst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete,dvs. inte bara lön utan också sådana inkomster som sjukpenning,a-kassaersättning, KAS, utbildningsbidrag och delpension.Avgiften skall utgå under och med 2 %under och därefter. Den skall betalas av allasom har inkomster motsvarande minst 0,25 basbelopp (år1994) och som vid inkomstårets början ännu inte fyllt 65 år.Avgiften skall vara avdragsgill vid såväl den statliga som denkommunala beskattningen. Den dras därvid automatiskt från dentaxerade inkomsten. Avgiften skall föras till staten.Av propositionen framgår att den föreslagna avgiften är avseddatt utgöra en övergångslösning.Propositionens förslag innebär vidare att a-kassornasfinansieringsavgift avskaffas . Som en följd härav behövera-kassornas medlemsavgifter i fortsättningen täcka barakostnaderna för administration och de tämligen begränsadekostnaderna för utjämningsavgiften. Regeringen förutsätter attmedlemsavgifterna anpassas till den nya situationen. Ipropositionen framhålls att slopandet av finansieringsavgiftenbör leda till att a-kassornas medlemsavgifter sänks imotsvarande mån som kostnaderna för finansieringsavgiftenförsvinner.Medan propositionens lagförslag i första hand reglerar deavgifter som tillförs arbetslöshetsförsäkringen, har deförändringar som följer på själva principförslaget om denobligatoriska arbetslöshetsförsäkringen effekt enbart påförsäkringssystemets kostnader. Det föreslagna obligatorietliksom förslaget om höjd minsta dagpenning (från 198 till227 kr/dag) leder sålunda till ökade utgifter för försäkringen.Å andra sidan kan utgifterna väntas minska till följd av deskärpta kvalificeringsvillkor som aviseras i propositionen.Utgifterna kommer från också att begränsasav de skärpta villkor som föreslås bli införda i lagen(1973:370) om arbetslöshetsersättning och lagen (1973:371) omkontant arbetsmarknadsstöd.Enligt vad som uppges i propositionen väntas de aviserade ochlagreglerade förslagen sammantaget och i full effekt leda förstärkning av de offentliga finanserna på drygt6 miljarder kronor. Hänsyn har därvid tagits till att denföreslagna avdragsrätten för den nya avgiften begränsar såvälkommunernas som statens skatteinkomster.Socialdemokraternas förslagSocialdemokraterna yrkar i motion A26 avslag på propositionen(yrkande 1). Skulle detta krav avvisas begär motionärerna attriksdagen avslår samtliga de lagförslag som är föranledda av dentilltänkta avgiften för finansiering av kontantförmåner vidarbetslöshet (motion A26 yrkandena 7--15). Avgiften har enfördelningspolitiskt oacceptabel konstruktion, ansermotionärerna som också ifrågasätter avgiften med hänsyn till attden är regressiv och därigenom kommer att drabba lågavlönadehårdare än högre avlönade.I en av samma motionärer väckt motion om inriktningen av denekonomiska politiken (Fi10) framhålls som en grundläggandeprincip att kostnaderna för arbetslöshetsförsäkringen och förvissa aktiva åtgärder i allt väsentligt skall bäras avproduktionen genom arbetsgivaravgifter. Arbetsmarknadsfonden börenligt vad som sägs i detta sammanhang finansiera såvälarbetslöshetsförsäkring som vissa aktiva åtgärder, och ikonsekvens härmed bör utgifterna för arbetsmarknadsutbildning,rehabilitering, stöd till arbetshandikappade m.m. lyftas överfrån statsbudgeten till Arbetsmarknadsfonden. Kostnaderna fördessa åtgärder bör finansieras med de arbetsgivaravgifter somhittills gått till sjukförsäkringen.I överensstämmelse med detta synsätt föreslås i motionerna A23(yrkande 3) och A26 (yrkande 3) att arbetsmarknadsavgiftenhöjs . För attundvika att företagen belastas med ökade kostnader skall, enligtvad som framgår av motivtexten, arbetsgivarnassjukförsäkringsavgift sänkas i motsvarande mån.Motionärernas yrkanden i detta avseende (motionerna A23 yrkande2 och A26 yrkande 4) har emellertid felaktigt kommit attutformas som ett krav på en avgiftssänkning med1,2 procentenheter.Det bortfall som arbetsgivarnas sänkta sjukförsäkringsavgiftger upphov till skall kompenseras genom att löntagarnasegenavgift i sjukförsäkringen höjs till den 1 januari1994 (motion A23 yrkande 1 och A26 yrkande 5). I sistnämndamotion sägs att denna avgift bör utformas på ettfördelningspolitiskt godtagbart sätt.Motionärerna föreslår dessutom att den statliga inkomstskattenhöjs och att de ökadeskatteintäkter detta ger upphov till förs tillArbetsmarknadsfonden. Denna skattehöjning skall gälla till dessArbetsmarknadsfondens inkomster och utgifter är i balans (motionA23 yrkande 4 och A26 yrkande 6).Regeringens förslag att avskaffa finansieringsavgiften avvisasav motionärerna (motion A26 yrkande 17, delvis) som finner detangeläget att ha kvar en mindre egenavgift i försäkringeneftersom det ger en anknytning till a-kassan, vilket främjaransvarskänslan för att hålla kassans kostnader nere.Ny demokratis förslagÄven Ny demokrati avvisar i motion A32 regeringens förslagtill avgift för finansiering av kontantförmåner vid arbetslöshet(yrkande 3). Motionärerna vill i stället att den allmännasjukförsäkringsavgiften på omvandlas till enarbetslöshetsskatt (yrkande 4) samt att ersättningsnivån iföräldraförsäkringen sänks från (yrkande 5). Nydemokrati begär dessutom att regeringen skall återkomma med ettnytt förslag till finansiering av kontantförmåner vidarbetslöshet för och tiden därefter (yrkande 6).Vänsterpartiets förslagVänsterpartiet yrkar i motion A25 avslag på propositionen(yrkande 1). Motionärerna föreslår att Arbetsmarknadsfondenförstärks på det sätt tidigare föreslagit(yrkande 6), dvs. genom skärpt beskattning av högre inkomstersamt genom höjda arbetsgivaravgifter. I motionen begärs ocksåatt skall återställa tidigare ersättningsnivåer förarbetslöshetsförsäkringen (yrkande 3) samt avskaffa de nyligeninförda karensdagarna för arbetslöshetsförsäkringen (yrkande 4)och för KAS (yrkande 5).Förslagens statsfinansiella effekterRegeringens förslag till finansiering av kontantförmåner vidarbetslöshet skall införas i två steg. Inledningsvis utgåravgiften och höjs därefter vid ingången till år 1995till . Enligt finansutskottets bedömning kan avgiften fulltgenomförd väntas ge ett bruttotillskott på 13,7 miljarderkronor, men i och med att finansieringsavgiften slopasbortfaller ca avArbetsmarknadsfondens nuvarande finansiering.Avgiftsförändringarna leder sålunda till attArbetsmarknadsfonden tillförs netto.Fondens sammanlagda inkomster kommer därigenom att uppgå till26 miljarder kronor, och av detta belopp kommer inkomsttagarnaatt svara för en ungefär lika stor andel som arbetsgivarna.Den föreslagna avgiften är avdragsgill vid beskattningen,vilket medför att statens och kommunernas skatteinkomsterminskar med ca . Härav faller i runt tal4 miljarder kronor på kommunerna.Sammantaget innebär sålunda regeringens förslag till ändradfinansiering för arbetslöshetsförsäkringen att de offentligafinanserna förstärks med . Beaktasäven nettot av de ökade kostnader som är förknippade med denobligatoriska försäkringen inskränker sig nettoeffekten tilldrygt 6 miljarder kronor.Socialdemokraternas finansieringsalternativ innebär formelltsett att arbetsgivarnas bidrag till Arbetsmarknadsfonden ökar.Men med den avgiftsväxling som förordas blir det i praktikeninkomsttagarna som svarar för detta tillskott genom höjningen avden allmänna sjukförsäkringsavgiften.Avgiftsunderlaget för den allmänna sjukförsäkringsavgiften äridentiskt med det som föreslås gälla för avgiften förkontantförmåner vid arbetslöshet. Beräkningsgrunden för de bådaavgifterna överensstämmer även i övrigt. För den enskildeinkomsttagaren ger således en höjning av den allmännasjukförsäkringsavgiften samma effekt som en lika stor höjning avregeringens tilltänkta arbetslöshetsavgift. Statsfinansielltskiljer sig de båda avgifterna inte heller åt på annat sätt änatt inkomsterna från arbetslöshetsavgiften är avsedd att förastill Arbetsmarknadsfonden.Socialdemokraterna avvisar regeringens förslag tillarbetslöshetsavgift och föreslår själva att den allmännasjukförsäkringsavgiften höjs till , dvs. med 0,95procentenheter. Skillnaden mellan regeringens ochSocialdemokraternas förslag i detta hänseende är således för1994 en avgiftsnivå på 0,5 promilleenheter.Socialdemokraternas förslag till höjd allmänsjukförsäkringsavgift ökar statens inkomster med brutto 6,5miljarder kronor men ger genom avdragsrätten upphovtill ett skattebortfall på ca , varav ca 2,0miljarder kronor faller på kommunerna. Nettotillskottet uppgårsåledes till drygt 4 miljarder kronor.Avgiftsväxlingen för arbetsgivarna är statsfinansielltneutral, men innebär att arbetsgivarnas bidrag tillArbetsmarknadsfondens finansiering ökar med ca 6,4 miljarderkronor, eller med ca 50 %.Till detta kommer effekten av Socialdemokraternas förslag tillhöjning av den statliga inkomstskatten från till somkan uppskattas till 4,0--4,, ett belopp somskall föras till Arbetsmarknadsfonden.Av betydelse i detta sammanhang är emellertid attSocialdemokraterna ser den föreslagna skattehöjningen som ettalternativ till att grundavdraget slopas vid denstatliga taxeringen. Om detta grundavdrag behålls vid nuvarandenivå skulle statens skatteinkomster reduceras med ca 2,0miljarder kronor nästa år.Socialdemokraternas förslag innebär sålunda i de här nämndaavseendena att de offentliga finanserna förstärks med(4,0+4,2-2,0=) . Från detta bör dras deökade utgifter som följer av motionärernas förslag och somutskottet saknar underlag för att kostnadsberäkna.Tillskottet till Arbetsmarknadsfonden ökar med ettnågot större belopp, eller med (6,4+4,2=) ,vilket innebär att tillskottet till en del finansieras genom ettökat underskott i statsbudgeten.Arbetsmarknadsfondens sammanlagda inkomster skulle med enbibehållen finansieringsavgift komma att uppgå till ca 25miljarder kronor i det socialdemokratiska alternativet, varavinkomsttagarna svarar för ungefär 1/5 och arbetsgivarna för 4/5.Ny demokrati föreslår att den allmänna sjukförsäkringsavgiftenomvandlas till en arbetslöshetsskatt. Om dessa inkomster förstill Arbetsmarknadsfonden får det till följd att fondensunderskott begränsas med ca somunderskottet i statens budget ökar med ett lika stort belopp. av underskottet i Arbetsmarknadsfonden flyttas med andra ordöver på statsbudgeten. Omfördelningen förändrar emellertid intestatens samlade upplåningsbehov och saknar därigenomstatsfinansiell betydelse.Partiet föreslår emellertid också att ersättningsnivån inomföräldraförsäkringen skall minskas från till , ochdetta kan väntas leda till att statens utgifter begränsas medbrutto . Beaktas även det bortfall av skattsom detta ger upphov till inskränker sig nettobesparingen tillca 1,25 miljarder kronor.Vänsterpartiet har i sitt förslag till förstärkt finansieringav Arbetsmarknadsfonden inte närmare angivit hur skatte- ochavgiftshöjningarna skall utformas i alla delar. Med hänsynhärtill går det inte att bedöma förslagets statsfinansiellaeffekter. noterar dock att motionärernas förslag-- om de genomfördes -- skulle leda till väsentligt ökadeutgifter för arbetslöshetsförsäkringen.Finansutskottets samlade bedömningRegeringens förslag om en obligatorisk arbetslöshetsförsäkringinnebär att alla arbetstagare ges samma grundläggande rätt tillstöd i händelse av arbetslöshet. En sådan inriktning av stödetser utskottet som värdefull.Förslaget inrymmer också vissa begränsningar i rätten tillstöd, bl.a. i fråga om möjligheten att kvalificera sig för nyaersättningsperioder. Den som redan uppburitarbetslöshetsersättning skall sålunda kunnakvalificera sig för en ny, lika lång ersättningsperiod baragenom förvärvsarbete. Det skall alltså inte som varamöjligt att tillgodoräkna sig arbetsmarknadsutbildning för attkvalificera sig för en ny ersättningsperiod , utanersättningen kommer i det fallet att begränsas till 150 dagar.Utskottet vill erinra om att regeringen under våren 1994återkommer till med detaljerade regler.Våren 1993 godkände regeringens förslag tillsaneringsprogram för de offentliga finanserna under perioden1994--1998 (prop. 1992/93:150, FiU30, rskr. Programmetomfattar besparingar och inkomstförstärkningar på sammanlagt 81miljarder kronor och väntas leda till att det konjunkturrensadeunderskottet i de offentliga finanserna avskaffas mot periodensslut.Den största enskilda besparingsposten i saneringsprogrammetuppgick till och avsågarbetslöshetsförsäkring m.m. Regeringens avsikt var attreformera försäkringen så att löntagarna och arbetsgivarnabetalar ungefär hälften vardera av kostnaderna vid en vissarbetslöshetsnivå medan staten står för kostnaderna vid högrenivåer. Löntagarnas egna avgifter skulle därför komma att höjaskraftigt som arbetsmarknadsavgiften också höjs.Enligt finansutskottets mening svarar regeringens nuredovisade förslag väl mot det saneringsprogram som riksdagentidigare lagt fast. Nettobesparingen uppgår till 6 miljarderkronor och därigenom uppnås ett betydande etappmål. Såsomtidigare nämnts innebär den föreslagna lösningen dessutom attarbetsgivarna och löntagarna kommer att svara för ungefärhälften vardera av de avgifter som tillförs försäkringen.Det är som finansutskottet ser det angeläget attfinansieringen utformas som en avgift och inte som en skatt. Iregeringens förslag finns det för alla med inkomster upp till186 ett direkt samband mellan storleken på den premiesom erläggs och värdet av utfallande förmåner. Alla inkomsterupp till denna nivå är nämligen ersättningsberättigade.För huvuddelen av de försäkrade finns således en tydligförsäkringsprincip. De med högre inkomster får dock betalahögre avgift utan att förmånerna förbättras. Avgiftsskyldighetenomfattar nämligen inkomster upp till 7,5 basbelopp, dvs.264 000 kr nivå och sålunda får alla med inkomsteröverstigande betala en extra avgift, vilken som mestuppgår till ca , och som därefterblir dubbelt så stor.Med hänsyn till det ekonomiska läget kan utskottet godta dennabrist i överensstämmelsen mellan premie och förmån. I rådandeläge ter det sig rimligt att de med högre inkomster övergångsvislämnar ett "solidaritetsbidrag" till försäkringens finansiering.Det är emellertid angeläget att försäkringssystemet gesen sådan utformning att förmånerna är relaterade till deninkomst för vilken avgiften tas ut. Utskottet noterar att dettaockså är regeringens avsikt.Den avgiftsväxling som Socialdemokraterna förordar i sittalternativ ger en försäkringsmässig koppling tillsjukförsäkringen. Däremot eftersträvas inte något liknandesamband för arbetslöshetsförsäkringen. Det direkta bidrag sominkomsttagarna lämnar till arbetslöshetsförsäkringen är --förutom en mindre medlemsavgift -- i stället en skatt sombelastar endast en mindre del av inkomsttagarna, nämligen demmed inkomster över brytpunkten.Enligt finansutskottets mening kan det i rådande läge finnasskäl att även i detta avseende låta dem med högre inkomsterlämna ett extra bidrag till saneringen av statens finanser. Såkommer också att ske när grundavdraget vid den statligabeskattningen enligt tidigare beslut slopas fr.o.m. inkomståret1994, varvid alla med inkomster över brytpunkten kommer att fåerlägga högre skatt. Något skäl att specialdestinera dylikaskatteinkomster till särskilda ändamål föreligger däremot inteenligt utskottets mening. Tvärtom har tidigare påförslag av finansutskottet uttalat sig mot en dylikspecialdestinering av statsbudgetens skatteinkomster.Av större intresse i detta sammanhang är emellertid att detsocialdemokratiska förslaget är finansieringsmässigt svagare änregeringens. Såsom utskottet tidigare visat väntas i regeringensalternativ det offentligas inkomster öka med 8 miljarder kronormedan motsvarande tillskott i Socialdemokraternas förslagbegränsas till . Därtill kommer attregeringens förslag innebär minskade utgifter, vilket avvisas avSocialdemokraterna.Med hänvisning till det anförda kan utskottet inte biträda detsocialdemokratiska förslaget till finansiering avarbetslöshetsförsäkringen.Ny demokratis finansieringslösning för stärkerstatsfinanserna med endast och bör därförenligt finansutskottets mening inte ligga till grund för enreformerad arbetslöshetsförsäkring.Vänsterpartiets förslag går ut på att skall riva upptidigare fattade besparingsbelut.