bet · GG01UU21 · 1993-03-25 00:00:00 — Som jag sade imitt anförande har den ju visat sig vara effektiv just för atthålla civilbefolkningen under ständig skräck och ständigt tryck,som man undviker att slåss i städer som är ettbesvärligt sätt att föra krig på.Håkan : Bosnien är ju erkänt av detinternationella samfundet och av . spekulerasdet med jämna mellanrum i någon sorts pakt mellan ochKroatien, eller kanske mellan och om att istället dela landet mellan sig. Bland mycket annat skulle dettainnebära att återflyttning av flyktingar ytterligare försvåradesoch att risken för något slags permanentPalestinaflyktingsproblem i ökade. Dessutom finnsaspekten att man därmed riskerar att skapa ett prejudikat omplötsligt ens grannar avskaffar en av det internationellasamfundet erkänd stat. Det finns ju andra länder som i så fallkan börja fundera över hur säker deras ställning är. Jag undrarom någon vågar sig på en bedömning av hur pass realistiskt dethär perspektivet, att man plötsligt klipper till och förklararatt man drar en gräns mitt i, är. Sedan undrar jag också omnågon vågar göra en bedömning av det internationella samfundets-- dvs. FN:s, ESK:s och EG:s -- reaktion i händelse av en sådanutveckling. Finns det i så fall en risk för att man resigneraroch accepterar det hela, vilket väl vore ganska farligt?Hans Magnusson: I mitt inledningsanförande nämnde jag attdet förekom många uppgifter om att det skulle föreligga någonform av serbisk-kroatisk uppgörelse rörande Bosnien-Hercegovina.Det här är naturligtvis mycket svårt att bevisa, i synnerhet somdet förnekas av de två ledarna för resp.Restjugoslavien.Det pågår nu förhandlingar om en konstitutionell lösning förBosnien. Dessa förhandlingar har sin utgångspunkt i ett förslagom en indelning av landet i provinser som i första hand ickeskall ha gränser enligt den etniska uppdelningen. Det kommer attbli ett mycket starkt internationellt tryck på parterna att fåtill stånd en sådan lösning och även att tillåta flyktingarnaatt återvända. Detta tryck ligger naturligtvis också på Serbien.Mycket är beroende av vad som där händer i valen . Mendet kommer också att ligga ett tryck på , som vid behovkan ökas. Det internationella samfundets och särskiltGenèvekonferensens företrädare, och , kommer inte attge upp så lätt. De har en mycket långsiktig inställning tillsitt arbete.Inger : sade att framtiden ärberoende av vilka ledare som kommer att styra, med andra ord avvilka ledare som folket kommer att välja. Jag komdå att tänka på det som ambassadör sade, att detgällde att få albanerna att delta i kommande val. Men då måstede också ha ett förtroende för valproceduren. Från derastidigare erfarenheter har de kanske inte det. Finns det risk föratt situationen kan bli densamma som den var för den ungerskabefolkningen i vid valet där. Man godkände inte självavalförfarandet och vilka som fick välja, eftersom man ansåg attfolkräkningen var helt felaktig. Sedan kunde t.ex. militärakrafter rösta där de befann sig, vilket gjorde att valresultatetinte blev exakt för just det området.Har den permanenta ESK-närvaron en stabiliserande inverkan,eller har man möjlighet att gå in, om man ser att det inte ärett fritt och rättvist val?Jan : Frågan om huruvida de internationellaorganen skall lägga sig i om albanerna skall delta i valen ellerinte är mycket känslig. Personligen lutar jag åt uppfattningenatt detta måste albanerna utifrån sina förutsättningar självaavgöra. Det är nämligen mycket svårt för den internationellaopinionen att ha en bestämd uppfattning om det valsystem somutarbetas och om de författningsregler som är i kraft ärrättvisande mot den albanska majoriteten. Detta är alltså i höggrad en fråga för albanerna själva.Kjell : Det är en viktig skillnad när det gällervalsystemet. Det är nu fråga om proportionella val, vilketalltså gynnar oppositionen i och även albanerna.Anders Bjurner: Inom ramen för fanns deten uppmaning till albanerna att delta i de förestående valen.ESK diskuterade rätt så ingående bl.a. sin egenroll och sitt stöd beträffande valövervakning. Det finns eninstution i (ODIHR), som uppmanas att underlättainternationell observation av valen. Man understryker att helavalprocessen skall observeras, framför allt problemen när detgäller användning av media. Det finns en viss skepticism mothuruvida valen kommer att vara rättvisa. Man vill ju inte apriori ta avstånd från själva valet, utan man vill, medförhoppning om att det skall bli rättvisa val, snarare uppmanatill ett deltagande. Om valen inte blir rättvisa, har albanernarätt i sina misstankar som kanske delas av många andra.Berndt : Jag skulle vilja fråga om omfattningen avde hjälpinsatser som görs av frivilliga organisationer av olikaslag. Vilken omfattning har de? Har de någon framgång ochbetydelse i sammanhanget? Fungerar de över huvud taget?Min andra fråga spinner på samma tema. Finns det några andraaktörer vid sidan av de statliga och mellanstatliga aktörerna,som försöker vara med och påverka och medla i konflikten? Hardetta i så fall någon effekt och någon betydelse i omfattning?Carl : Av de enskilda organisationerna ärnaturligtvis Röda korset den stora aktören. Men det finns ettstort antal mindre enskilda organisationer som har fått bidragpå sammanlagt 17,5 miljoner. Det är då fråga om sådanaorganisationer som t.ex. Hoppets stjärna, , Svenskaalliansen, Örebromissionen, Svenska kroatiska stödföreningen,tre ankare, Sjundedagsadventister och . De har inte fått mycket pengar, men de har använtsför matpaket o.d. Organisationerna anordnar också transportermed lastbil till de behövande. Dessa organisationer har här roll att spela.UNHCR har inte någon genomförandeorganisation. Man måsteförlita sig på enskilda organisationer för att få ut hjälpen.Berndt : Finns det några frivilliga organisationersom arbetar aktivt med medlingsförsök och påverkansförsök? Vihar talat om de stora organisationerna, men det finns ju ocksåsmå aktörer överallt. Har ni någon kunskap om huruvida de småaktörerna spelar någon roll i konflikten? När intevärldssamfundet fungerar på ett tillfredsställande sätt, kan desmå nätverken ha en viss betydelse.Anders Bjurner: Jag känner inte till att det är någonsådan organisation som har fått statligt stöd, men det kanskeordföranden gör.Daniel Tarschys: Viss verksamhet får förekomma även utanstatligt stöd.Jan : Det finns ett antal organisationer som påett eller annat sätt verkar för att öka förståelsen mellan destridande parterna. Den viktigaste gruppen är naturligtvisHelsingforskommittén och dess avläggare i , somarbetar förtjänstfullt.Kristina : Min fråga anknyter litet grand tillBerndt . Ni har beskrivit för oss de olika aktörer somfinns, ESK, FN och EG, samt betydelse. Jagundrar: Vem intar egentligen den koordinerande rollen när detgäller t.ex. hjälpbehoven, som ni har beskrivit som så otroligtstora. Är det , eller kan man förvänta sig ensärskild Jugoslavienkoordinatör?Anders Bjurner: Det faller inte inom Londonkonferensensmandat att samordna operativa hjälpinsatser. Man haruttryckligen sagt att det framför allt är UNHCR som skall ståför den rollen. Genom att flyktingkommissarien är ordförande iden arbetsgrupp som har hand om humanitära frågor inomLondonkonferensen har det blivit ett naturligt samband mellanUNHCR och . Svaret är att det är UNHCR somframför allt på det här planet står för samordningen.Carl : I såg jag att UNHCR hadeväldigt nära kontakter med UNPROFOR. Det fanns s.k.sambandsmänniskor som förmedlade kontakter.Daniel Tarschys: Tack. Därmed avslutar vi morgonens del avutfrågningen. Vi samlas återigen för att då begrundaflyktingproblemet.4. FlyktingproblemetDaniel Tarschys: Vi återupptar nu det öppna sammanträdetmed utrikesutskottet. behandlade vi bakgrundentill konflikten i . Vi har behandlat de historiskaoch kulturella aspekterna. Vidare har vi behandlat detinternationella samfundets reaktion.Vad vi nu skall ägna oss åt är flyktingproblemet. , som är UNHCR:s företrädare i , ochdepartementsrådet från finnshär. Utöver vad som står i programmet finns också ambassadörHans Corell här. Ambassadör har, som nämndes iförmiddags, ingått i en internationell grupp av höga juristersom har besökt i första hand. Men det gällerkanske också andra delar av det . Avsikten varatt undersöka vad man kan göra åt de omfattande systematiskaövergrepp mot de mänskliga rättigheterna som pågår.Jag föreslår att vi stuvar om i programmet. Således ber jagförst att ge oss en kort inledning och en översiktöver sitt arbete. Därefter tar vi UNHCR. Härmed har Hans Corellordet.Hans Corell: Herr ordförande! Vi har alltså kommit överensom att fem minuters inledning skulle kunna passa in iprogrammet.Jag vill börja med att säga att den mission som jag var ute påvar initierad av inom ramen för den s.k.Moskvamekanismen. Det är ett nytt system för att utserapportörer inom ram. Tolv länder utsågmig till rapportör. Enligt reglerna kunde sedan de länder som viskulle besöka -- Bosnien och -- utse en person. Detblev min österrikiske kollega ambassadör . Vi två utsåg,tillsammans , norsk ledamot av den europeiskakommissionen för mänskliga rättigheter, som tredje rapportör.Men vi konstaterade snabbt att vi ansåg oss jämställda. Ingenvar så att säga ordförande i den här gruppen -- det har kanskecirkulerat en del felaktiga uppgifter i det sammanhanget.Vi fick vårt mandat . Vi bestämde oss för att besöka tre av deområden som skyddas av FN -- sektorerna öst, väst och syd -- ochför att i huvudsak i övrigt koncentrera vår verksamhet i Zagrebgenom att sammanträffa med så många företrädare som möjligt förolika institutioner, främst regering och riksdag men ocksåvetenskap och andra intressen i Zagreb.Jag vill gärna säga att utan UNPROFOR:s hjälp hade den härmissionen varit omöjlig. Vi kom alltså . besökte vi de här områdena och hade samtal i Zagreb.Vi återvände till . Två dygn senarevar rapporten klar. Den överlämnades dagen därpå, , till de ambassadörer som närmastberördes av rapporten.Vårt mandat var att se efter i vilken utsträckning "ethniccleansing" förekom och i vilken utsträckning övergrepp hadeskett mot obeväpnade civila. Vi tyckte att vi som jurister sågen huvudpunkt i programmet när det gällde att undersöka i vadmån man kunde fastställa individuellt ansvar för de brott sombegåtts i form av krigsförbrytelser och brott mot humanitetenslagar.Under våra besök i de här tre områdena sammanträffade vi medFN:s personal, civilbefälhavarna och militärbefälhavarna. Viträffade också företrädare för de lokala myndigheterna, ihuvudsak företrädare för den regering som utropat sig i Knin somden självständiga staten företrädare.Vi ville inte bli en dålig kopia av missioneller den tidigare premiärministern mission, som jui huvudsak har koncentrerat sig på att besöka fångläger ochliknande. Vi såg att vår nisch snarare var att genom samtal medföreträdare utröna läget och att se vad vi kunde göra på denjuridiska sidan.Vi säger i vår rapport att här måste olika åtgärder vidtas påmånga fält. Ett av de fälten är det juridiska fältet. Vi såg däratt det var vår uppgift att se om vi kunde komma med ettförslag.Sammanfattningsvis: De myndigheter som vi träffade i Zagrebtog emot oss helt enligt . Vi blev väl bemötta, ochdet var positiva samtal. Man erkände också att inte varutan skuld. Det fanns säkert misstänkta krigsförbrytare också påkroatisk sida. Men självklart ville man lägga huvudskulden påmotsidan.Vi har inte särskilt mycket gått in på detta med att fördelaskuldbördor. Det enda vi har tillåtit oss i rapporten är attsäga att vi nog anser att på den serbiska sidan har den etniskarensningen setts som något mera systematiskt, närmast som ettutslag av en politiskt medveten handlingslinje.I övrigt menar vi som jurister att vad det handlar om här ärdet personliga ansvaret. Det är det som skall fastställas. Dåfår var och en stå till svars för sina gärningar på grundval avdet material som kan tas fram.Jag går förbi rapportens mera allmänna delar, som vi hargrundat på samtal med många interlokutörer, och där har vi inteuttryckt oss på ett sådant sätt att vi själva har gjortiakttagelser utan snarare i form av uttryck som "detrapporterades" ("it was reported", "it was noted" osv. ).Så koncentrerar vi oss på den rättsliga sidan. Det intressantadär var först och främst att den tidigare socialistiskarepublikens lagstiftning närmast var en återspegling avGenèvekonventionernas regler om förbud mot krigsförbrytelser,givetvis försedda med straffbestämmelser. Vi kunde såledessnabbt konstatera att det fanns en inhemsk lagstiftning sommycket väl skulle kunna läggas till grund för en rättskipninghär.Därutöver konstaterade vi att hade infört en nystrafflag av i huvudsak samma innebörd. Men man hade tagit bortdödsstraffet. Det var för oss kanske mera en perifer fråga isammanhanget, eftersom vi ändå inte kan tänka oss att somESK-rapportörer föreslå att en internationell tribunal skallutdöma dödsstraff.När vi hade konstaterat det fick vi genom det kroatiskajustitiedepartementet reda på att det i konstitutionen intefanns något hinder när det gällde att överlämna rättskipning åtett internationellt organ. Frågan ställdes mot bakgrund av attvi själva i grundlag ju har regler som inskränkermöjligheten att göra det.När vi fått det beskedet gick vi vidare i analysen ochundersökte tre alternativ: nationell rättskipning,internationell rättskipning i FN:s regi av en allmän domstol,och en särskild domstol avsedd för just det här fallet.När det gäller den nationella rättskipningen har vi på femolika grunder avvisat det alternativet som en effektiv möjlighetjust . Jag kan inte, med tanke på den korta tid som härstår till buds, gå in på exakt varför. Vi menar att man intekommer så långt här.Jag tror att man på nationell sida är medveten om detta. Detär därför som man vill medverka till en internationellrättskipning.Vi undersökte därefter FN-alternativet och konstaterar att FNnu i varje fall har hållit på och arbetat med frågan omen internationell brottmålsdomstol. Man har ännu inte lyckats.Jag har just återkommit från . Även om det är efterrapportens datum kan jag konstatera att det nu är en merapositiv ton i juridiska utskottet i FN, till förmån för enstadga för en internationell domstol. Men jag tror att det ärlångt kvar. Många länder är tveksamma. Jag vågar inte sia omtiden. Men jag vill säga att det inte kan bli fråga omrättskipning . Det var det som vi somrapportörer tyckte var angeläget.Därför koncentrerade vi oss på det tredje alternativet, ensärskild domstol för ändamålet. Vi menar att det borde gå attinrätta en sådan domstol, om den politiska viljan finns. Förstsåg vi på det förstadium som vi i termerskulle kalla för förundersökning. Vi vet att det samlasinformation på olika håll. Men vi tyckte att det sker förosystematiskt, och framför allt saknas det klara regler för hurinformationen skall hanteras. De som lämnar information måstekunna lita på att den inte cirkulerar på ett sådant sätt att desjälva utsätter sig för onödiga risker, i varje fall innanrättskipningen kan ta sin början.Därefter såg vi på domstolens konstruktion och drog upp vissariktlinjer för det. Vi föreslog att man skulle sammankalla enexpertkommitté för att på få fram ett underlagsom kan användas som ett arbetsdokument vid endiplomatkonferens. Det tidsperspektiv som i varje fall jagtänkte mig här var att en domstol skulle kunna vara i funktioninom loppet av några månader. Och, som jag uttryckt i någotsammanhang, jag tror att möjligheten sammanhänger med styrkan iden politiska viljan.Som ni känner till har rapporten nu behandlats av Committee ofSenior Officials, inom ESK, och man har beslutat att överlämnavåra förslag till FN. Vi får väl se hur FN kommer att hanteradet. Jag har redan varit i kontakt med den kommission somSäkerhetsrådet har tillsatt.Herr ordförande! Jag har redan dragit över tiden, och jagkonstaterar att jag inte har kunnat gå in på andra förslag somvi har lämnat -- bl.a. om exhumering av misstänkta massgravar.Men det blir kanske en fråga för utfrågningen. Tack så mycket!Daniel Tarschys: Tack, ! Innan jag ger ordettill UNHCR:s företrädare vill jag erinra om att det finns ensvensk sammanfattning av denna rapport utdelad dels på läktaren,dels i entrén.I would like to call upon Mr. from theUNHCR to present the view of the agency of the situation inYugoslavia. , the floor is yours!George , UNHCR: Thank you Mr. Chairman anddistinguished members of this us theopportunity to address you today and give you a few details onthis situation from UNHCR's perspective.In order to help you with your work, we have also provided youwith a certain amount of written material -- perhaps rather alot to digest, but we felt that it would be useful for themembers of this committee and others to have these documents.There is also a brief note in Swedish in telegraphic stylecovering some of the points that I intend to speak aboutbriefly. I will try to stay within the time limit, although, ofcourse, it is a very dense material that we have. Obviously onecould go on for a very long time.First of all I would like to say that the High Commissionerhas been involved in the humanitarian assistance in formerYugoslavia for about a year now. In of last year shewas asked by the Secretary General to take on the role of leadagency within the UN-system for humanitarian assistance. Thefirst appeal was launched in , jointly by UNHCR, Unicefand the . At that time there were some600000 affected persons, refugees, displaced persons and otherswho were covered by the appeal.As you can see today there are five times as many victims ofthis conflict needing a humanitarian assistance as we estimated.More than 3 million persons have been uprooted and are eitherexternal refugees or internally displaced persons in the formerYugoslavia and outside also in the immediate region and incountries further afield.When Mrs. had the honour of meeting members of thiscommittee last , she already drew the attention to theseriousness of the situation. As we all have been hearing todayand as we all know -- both from the media and from collegues andfriends here, who have visited the area -- the situation is justgetting worse and worse. There is perhaps a glimmer of hope inthe latest cease fire. And we must all hope and pray that thislatest agreement will hold, although I would caution against anyover-optimism, as we have seen in the past that these ceasefires are extremely fragile.In of 1992 the High Commissioner called an informalmeeting in of all concerned and interested in thehumanitarian situation in the former . This meetingwas fully supported by a number of governments. And theinitiative I think was very much supported and strengthened bySweden's and some other governments' initiatives in this respectand also, as you know, the appeal of the Prime Minister ofSweden at the CSCE summit meeting in Helsinki.So on the 29th of this meeting took place. I thought Iwould just quickly mention the various points that the HighCommissioner submitted to the meeting in the framework of acomprehensive response to the humanitarian crisis in the formerYugoslavia. This is also contained in documents, which are atyour disposal. However, I thought I would just underline some ofthese points.The effective implementation of a comprehensive approachrequires the commitment and contribution of various parties,including the states emerging from the former , thestates which offer temporary protection to refugees, donorgovernments, international and non-governmental organizations,NGOs, and the International Community at large.Appropriate burden sharing mechanisms based on a notion ofinternational solidarity and respect for human rights andhumanitarian principles must underlie such a comprehensiveapproach. I think that the High Commissioner has put it verywell, when at a recent meeting in , she stressed thatthere is a crucial linkage -- and this I think is important tosay here in this house -- between political action andhumanitarian work. There is a need for close collaborationbetween political and humanitarian work and for bringingtogether all countries and organizations involved in response tothis staggering emergency.The comprehensive approach contains a number of points. Thefirst point is, and ambassador has certainly spokeneloquently of this question, the respect for human rights andhumanitarian law. The reaffirmation of basic human rights andhumanitarian law principles must be an essential element of acomprehensive humanitarian approach, and demands for theirrespect should be persued vigorously at the highest politicallevels. I think that is a very, very important point.The second point is the question of preventive protection.This is something that we have been trying to do, not alwayswith much success but we must continue. It is incumbent on theInternational Community to pursue every opportunity forpreventive action in order to reduce the factors which compeldisplacement and ease the way for the early resolution of theproblem. In this context the international presence to providerelief to the affected population should be encreased -- thiswas in , by the way -- to enhance preventive protection inaddition to stressing humanitarian needs.I have put up here a very schematic map of the mainUNHCR-offices in the former , so you can see that wehave presences -- and, of course, the other agencies are with usin , which was our traditional branch office in theformer times -- in , in and other places, inSlovenia, in , , in , in . And weare setting up a presence also in . Then the variouspoints in , including Zarajevo, such as BanjaLuka and others.Closely linked with the international presence to providerelief to the affected population to enhance preventiveprotection in addition to addressing humanitarian needs is theneed for humanitarian access. Humanitarian access at all timesto those in need of protection and assistance, whether inconflict or non-conflict areas, must be upheld by all partiesand the International Community with respect to the freedom ofmovement of the individuals and their right to seek protectionand assistance. This is, of course, a point of a very, verygreat actuality.Then the Conference also addressed certain categories ofpersons who have special humanitarian needs, and in some casesthere is a need for an evacuation from the immediate conflictareas. However, it was felt that the utmost efforts shouldcontinue to be made to reduce the need for evacuation byproviding adequate supplies and equipment for localtreatment.The Conference also addressed the question of temporaryprotection. Since the outbreak of the conflict UNHCR has feltthat persons fleeing from the former , who are in needof international protection, should be able to receive it on atemporary basis. Of course, there are very large numbersinvolved, and we will come back to that point also in a moment.Finally and last, but certainly not least, is the question ofinternational assistance. The magnitude of the needs goes veryfar beyond all the appeals that have been made to date, as wellas the capacity of the agencies to deal with them. It stillrequires the massive mobilization of the entire UN humanitariansystem and the International Community at large. Those were theguidelines that were given to this . The JulyConference gave itself a , of which the HighCommissioner is chairman.At the Conference it was decided that the HighCommissioner would chair the humanitarian issues working groupof the International Conference. And so these two concepts havebeen blended in fact. to the GenevaMeeting and the humanitarian issues working group have nowbecome one in , and they are chaired by the HighCommissioner.I thought I would just give you a few points from a statementthat she made at a recent meeting of this group. She said, and Ithink this is just as true today as it was a few weeks ago: Weare poised on the edge of a humanitarian nightmare.