bet · GH01BoU6 · 1993-12-02 00:00:00 — De nu redovisade bestämmelserna föreslås träda ikraft den 1 januari 1994.Utskottet föreslår att godkänner vad regeringenförordat i fråga om räntebidrag efter exekutiv försäljningm.m.Utskottet har noterat att regeringen under innevaranderiksmöte avser att återkomma till vissa spörsmål som rör bl.a. i vad avser frågan om hur förvaltningen m.m.skall administreras av sådana lån som beslutats avlänsbostadsnämnderna och för vilka ålagtsförvaltningsansvaret.Av propositionen framgår också att det kan finnas anledning seöver hur ansvaret för den särskilda statligt regleradeersättningslångivning som åvilar bolaget skall utformasframöver och om anledning finns att förändra detta ansvar medhänsyn till de regler för behandlingen av räntebidrag som kommeratt gälla vid ett godkännande av det nu behandladeregeringsförslaget.Utskottet har slutligen noterat och vill för sin delunderstryka att en utgångspunkt för kommande regeringsförslagbeträffande är att situationen för innehavare av bolagetsobligationer inte skall försämras. I den proposition som nubehandlas anförs att staten självfallet bör ta sitt ägaransvarför . Utskottet delar givetvis denna uppfattning.Övriga frågorI motion Bo13 (s) hemställs att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om nödvändighetenav en social bostadspolitik. Motionärerna anför bl.a. att olikaåtgärder måste vidtas som gör det möjligt att värna om densociala bostadspolitiken.Den genom motionen aktualiserade frågan har inte tagits upp ipropositionen. Utskottet vill erinra om att utskottet under enlång följd av år och (bet. 1992/93:BoU11s. 5--7) behandlat motionsyrkanden med samma innebörd som det imotion Bo13 (s). I sitt betänkande hänvisadeutskottet till sin tidigare deklarerade uppfattning och anfördeföljande:Sedan efterkrigstiden har det grundläggande bostadspolitiskamålet formulerats som att alla människor skall ha tillgång sund, rymlig, välplanerad och ändamålsenligt utrustad bostadtill ett rimligt pris. Som grund för de bostadspolitiskasträvandena har detta mål fortsatt giltighet. Med utgångspunkt ide boendes önskemål och den bostadsefterfrågan som finnsgäller frågan därför närmast hur det allmänt formulerade måletskall utvecklas och konkretiseras. Detta måste ske bl.a. pågrundval av de boendes egna prioriteringar. För att skapaförutsättningar härför måste bostadspolitiken utformas så attalla upplåtelseformer, bostadstyper och fastighetsägarebehandlas lika. De hittillsvarande regleringarna bör ersättasmed ett system där det är de boendes önskemål och behov som ärstyrande för bostadsefterfrågan och därmed också förbostadsmarknaden. Härigenom kan en balanserad bygg- ochbostadsmarknad i hela vårt land skapas.Utskottet kan inte finna att den nu i korthet redovisademålsättningen innebär ett avsteg från vad som väglettsamhällets bostadspolitiska insatser. Inte heller kan utskottetfinna att denna politik på något avgörande sätt skulle stå istrid med vad som i de nu aktuella motionerna framförts.Som kommentar till det nu redovisade referatet anfördeutskottet att det inte torde vara de bostadspolitiska målen somutgjorde skiljelinjen i bostadspolitiken utan snarare de medelsom erfordras för att nå målen. Med hänvisning till den grad avsamstämmighet om den bostadspolitiska målsättningen som enligtutskottet förelåg avstyrkte utskottet den då behandlade motionensom avslogs av riksdagen.Utskottet har inte ändrat uppfattning. Den samsyn somonekligen finns i om de grundläggande bostadspolitiskamålen och som delas även av regeringen är av stort värde.Regeringens förda politik ligger väl i linje med dennasamsyn. Denna politik bör ligga till grund även för de fortsattakonstruktiva överväganden som kan finnas anledning att göra fråntid till annan. Mot bakgrund av vad nu anförts kan utskottetinte finna att något väsentligt skulle stå att vinna på etttillkännagivande till regeringen om den socialabostadspolitiken. Motion Bo13 (s) avstyrks. beträffande slopande av krav på särskildlånefinansieringatt godkänner vad i proposition 1993/94:76föreslagits och avslår motionerna 1993/94:Bo10 yrkande 1 och1993/94:Bo12 yrkande 1,res. 1 (s)2. beträffande införande av en statlig kreditgaranti för attomfördela vissa ränteutgifter utom såvitt avser principerna förbestämning av subventionsräntanatt godkänner vad i proposition 1993/94:76föreslagits,3. beträffande införande av en statlig kreditgaranti för attomfördela vissa ränteutgifter såvitt frågan inte behandlatsovanatt godkänner vad i proposition 1993/94:76föreslagits och avslår motionerna 1993/94:Bo10 yrkande 2 och1993/94:Bo12 yrkande 2,res. 2 (s)4. beträffande stödet till vissa bostadsrättsföreningaratt avslår motion 1993/94:Bo11,res. 3 (s)5. beträffande utökade kreditgarantier för ny- ochombyggnad av vissa bostäderatt riksdagena) som sin mening ger regeringen till känna vad utskottetanfört om omfattningen av kreditgarantin,b) i övrigt godkänner vad i proposition 1993/94:76föreslagits,6. beträffande räntebidrag efter exekutiv försäljningm.m.att godkänner vad i proposition 1993/94:76föreslagits,7. beträffande den sociala bostadspolitikenatt avslår motion 1993/94:Bo13.res. 4 (s)den 2 december 1993På bostadsutskottets vägnarAgne HanssonI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (),(), (), (),(), (), (),(), (), () och i (nyd). , , , , , och (alla s) har till betänkandet avgivit följande reservationer.1. Slopande av krav på särskild lånefinansiering (mom. 1)Reservanterna anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 5 börjarmed "Vad gäller" och slutar med "yrkande 1" bort ha följandelydelse:Som framgått av motionerna Bo10 (s) och Bo12 (v) innebärregeringens bostadspolitik stora boendekostnadsökningar förmånga. Detta beror bl.a. på effekterna av den snabbaavtrappningen av räntebidragen som majoritet nyligenbeslutat om med stöd av regeringspartiernas företrädare och Nydemokrati. Detta beslut innebär att räntebidragen minskar med 3miljarder kronor åren 1994--1996. Detta beslut samt denomständigheten att bostadsinstitutens räntemarginaler, dvs.skillnaden mellan marknadsräntan och subventionsräntan, intesällan uppgår till 1,0--1,kan beräknas medföramånatliga kostnadsökningar för de boende i storleksordningen1 för flertalet årgångar som finns kvar iräntebidragssystemet.Regeringen har inte haft några konstruktiva lösningarför att mildra de svårigheter som mer eller mindre oförskylltdrabbat många boende, speciellt dem som bor i nya hus. Inteförrän majoritet -- företrädare förSocialdemokraterna, demokrati och -- våren1993 i tog initiativet i frågan och föreslog att enutredning tillkallades för att analysera problemen påbostadskreditmarknaden blev regeringen tydligen medveten om attproblem över huvud taget finns på denna marknad. Trots attriksdagen fattade sitt beslut och trots att frågani allra högsta grad brådskar dröjde det mer än två månader innanen utredare tillkallades. Om denna långa tidsutdräkt i enbrydsam situation tyder på ointresse eller oförmåga frånregeringens sida att samla sig i frågan är kanske i och för sigegalt för de boende som drabbas och som tvingas takonsekvenserna i form av personliga konkurser eller som fårsvårigheter på grund av att den bostadsrättsförening eller denfastighet de bor i kommit på obestånd.När regeringen nu presenterar förslag i avsikt att stabiliserabostadskreditmarknaden måste tyvärr konstateras att ettgenomförande av förslagen sannolikt är otillräckligt för attförhindra att fastighetskrisen sprids. Emellertid måste allamöjligheter prövas, även det i och för sig otillräckligaregeringsförslag som diskuteras. Vissa ändringar i detta bördock göras bl.a. i vad avser ordningen för fastställande avsubventionsräntan och omfattningen av slopande av krav på visslånefinansiering som förutsättning för räntebidrag.Beträffande sistnämnda fråga innebär regeringsförslaget attkrav på särskild lånefinansiering som förutsättning förräntebidrag slopas enligt de regler som gällde till utgången avår 1991. Utskottet kan ställa sig bakom detta förslag dock medden ändringen att även bostäder som fått beslut enligt 1992 årssystem kommer att omfattas. Vad nu föreslagits innebär enanslutning till motionerna Bo10 (s) och Bo12 (v). Ettgenomförande av motionärernas förslag skulle få stor betydelseinte minst för nyare bostadsrättsföreningar eftersom för dessa,till skillnad från andra upplåtelseformer, ett samband ännufinns mellan lån och räntebidrag. Enligt en av Konsumentverketnyligen presenterad undersökning har 29 bostadsrättsföreningargått i konkurs . Det är nästandubbelt så många som . De föreningar som gåtti konkurs är tämligen nybildade. De finns ofta på mindre orter.Med hänvisning till vad nu anförts föreslår utskottet ettriksdagens tillkännagivande till regeringen med anledning avmotionerna.dels att moment 1 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse:1. beträffande slopande av krav på särskildlånefinansieringatt med anledning av proposition 1993/94:76 ochmotionerna 1993/94:Bo10 yrkande 1 och 1993/94:Bo12 yrkande 1 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,2. Införande av en statlig kreditgaranti för att omfördelavissa ränteutgifter i vad avser subventionsräntan vidkonvertering (mom. 3)Reservanterna anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 7 börjarmed "Den av" och på s. 8 slutar med "behandlats ovan" bortha följande lydelse:Den av motionärerna och i skrivelsen behandlade frågan omreglerna för bestämning av subventionsräntan är ofta avgörandeför nivån på boendekostnaden. En räntemarginal om innebärexempelvis enligt skrivelsen från ,, och enboendekostnadsökning om ca /m2 och år vid konverteringav ett femårigt bostadslån . Bara denna omständighetinnebär en månadskostnadsökning om för en normalstortrerumslägenhet.I s- och v-motionerna anförs att det uppenbarligen förhållersig så att det bland de mest nödlidande företagen inte finnsutrymme för ökade räntemarginaler. Det bör därför föreskrivassom villkor för en utökad statlig kreditgaranti föromfördelningslån att vid nästkommande konverteringfastighetslånen inte åsätts högre räntor än den statligasubventionsräntan.Ett tillkännagivande i frågan till regeringentydliggör självfallet för bostadsinstituten och för övrigaaktörer på bostadskreditmarknaden inställning ifrågan. Regeringen kan naturligtvis genom sitt agerande medanledning av det nu förordade tillkännagivandet ge ytterligareeftertryck åt uppfattningen att åtgärder måste vidtasför att minska räntemarginalerna och därigenom ocksåboendekostnaderna.Sammanfattningsvis anser utskottet att med anledningbl.a. av motionerna Bo10 (s) yrkande 2 och Bo12 (v) yrkande 2som sin mening ger regeringen till känna vad nu förordats omsubventionsräntan vid konvertering. En anslutning tillmotionärernas förslag innebär även delvis en anslutning till vadi skrivelsen förordats.dels att moment 3 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse:3. beträffande införande av en statlig kreditgaranti för attomfördela vissa ränteutgifter i vad avser subventionsräntan vidkonverteringatt med anledning av proposition 1993/94:76 ochmotionerna 1993/94:Bo10 yrkande 2 och 1993/94:Bo12 yrkande 2 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,3. Stödet till vissa bostadsrättsföreningar (mom. 4)Reservanterna anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 8 börjarmed "Det är" och slutar med "bör utformas" bort ha följandelydelse:Utskottet delar uppfattningen i motion Bo11 (s) om att vissabostadsrättsföreningar, och då speciellt relativt nybildadesådana, inte sällan har stora problem. Utskottet delar ocksåuppfattningen att förslagen i den nu behandlade propositionenkan behöva kompletteras så att dessa föreningar inte baratillfälligtvis utan även ges möjligheter att klara sinaekonomiska problem. Dessa problem ligger ofta inte endast hosföreningarna utan har inte sällan och föga överraskande kommitatt drabba också de boende i föreningarna med personligakonkurser som följd.Förutom att ytterligare ekonomiska åtgärder är nödvändigaskulle troligen också vissa ändringar bl.a. i bostadsrättslagenbidra till att föreningarnas problem skulle minska.Det bör i sammanhanget erinras om att i ett särskilt yttrande(s) till betänkande 1992/93:BoU11 med instämmande avvänsterpartiet uttalanden gjorts om behovet avsärskilt stöd till vissa bostadsrättsföreningar. I dettasärskilda yttrande anfördes bl.a. att för bostadsrättsföreningarbör undersökas om direkt skuldsanering av det slag som äraktuellt för särskilt utsatta privatpersoner skulle vara enutväg för att lösa de ekonomiska problemen.Med hänvisning till vad nu anförts och till utskottetsställningstagande ovan med anledning av motionerna Bo10 (s) ochBo12 (v) och med anslutning till det nu refererade särskildayttrandet och till motion Bo11 (s) anser utskottet att riksdagenmed anledning av den sistnämnda motionen som sin mening bör geregeringen till känna vad nu anförts om ytterligare åtgärderbeträffande stödet till vissa bostadsrättsföreningar.dels att moment 4 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse:4. beträffande stödet till vissa bostadsrättsföreningaratt med anledning av motion 1993/94:Bo11 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,4. Den sociala bostadspolitiken (mom. 7)Reservanterna anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 10börjar med "Den genom" och på s. 11 slutar med "Bo13 (s)avstyrks" bort ha följande lydelse:Frågan om en socialt inriktad bostadspolitik är en av de mestbetydelsefulla när det gäller att lägga fast denbostadspolitiska målsättningen. Det är naturligtvis viktigt attständigt hålla debatten och diskussionen levande om hursamhällets insatser och ansvar för bostadspolitiken skallutformas och hävdas. Här finns en väsentlig skillnad mellan detbostadspolitiska synsätt som i företräds avregeringspartierna och Ny demokrati och det som ligger tillgrund för den bostadspolitik som Socialdemokraterna ofta medinstämmande av anser bör drivas. Ett uttryck föroppositionens syn på frågan kan hämtas från det tillfälle våren1993 när utskottet och senast behandlade motioner omde bostadspolitiska målen. Med anledning av vissa motioneranfördes då (bet. 1992/93:BoU11 s. 23--24) i en reservation (s)och med instämmande av följande om debostadspolitiska målen:Sedan regeringsskiftet har en rad beslut fattatssom påverkat inriktningen och utformningen av bostadspolitiken.I utredningar och uttalanden från olika företrädare förregeringspartierna har ytterligare förändringar på i principalla områden med betydelse för en socialt inriktadbostadspolitik aviserats. Det gäller ändringar inomhyreslagstiftningen, plan- och byggreglerna,bostadsbyggnadssubventionerna osv. I nästan samtliga fallinnebär de genomförda eller planerade åtgärderna förändringarsom leder bort från de mål som väglett densvenska bostadspolitiken. Det finns därför med rätta anledningatt, som i de aktuella motionerna, ifrågasätta den nuvaranderegeringens bostadspolitiska ambitioner.Den socialt inriktade bostadspolitik som successivt vuxit framunder flera årtionden bygger på att stat och kommun tar ettbetydande ansvar för att målet om att alla skall ha rätt till engod bostad till rimlig kostnad skall kunna uppfyllas. Dennuvarande regeringspolitiken tycks i stället vara inriktad påatt stat och kommun skall dra sig tillbaka och låtamarknadskrafterna helt ta över. Marknadskrafterna skall tillåtasbestämma vad som skall byggas, vem som skall få tillgång tillbostäderna och vad det skall kosta att bo. Enligt utskottetsmening måste denna utveckling brytas och de bostadspolitiskamålen åter få bilda utgångspunkt för de förändringar iregelsystem m.m. som kan behöva genomföras.Bostaden är, som framhålls i de aktuella motionerna, engrundläggande social rättighet som kan likställas med rättentill arbete, utbildning och sjukvård. Denna insikt har lett tillatt vi i vårt land har ett modernt bostadsbestånd av högkvalitet och att boendekostnaderna till viss del jämnas utgenom generella bostadssubventioner och bostadsbidrag. Iförhållande till många andra länder är boendestandarden relativtjämnt fördelad. Bostadsslum i egentlig bemärkelse saknas helt.Detta förhållande kan givetvis inte tas som intäkt för att densociala bostadspolitiken nu kan avskaffas. Tvärtom är det i daglika nödvändigt som tidigare att med kraft försvara vad somuppnåtts genom flera decenniers bostadspolitiskt arbete.Vad som anfördes i den nu redovisade reservationen ärfortfarande i hög grad aktuellt. Motiven för att detbostadspolitiska arbetet bedrivs utifrån ett bostadssocialtsynsätt har vunnit i styrka . I avsiktatt ge eftertryck åt denna uppfattning föreslår utskottet attriksdagen med anledning av motion Bo13 (s) som sin mening gerregeringen till känna vad nu anförts och redovisats om en socialbostadspolitik.dels att moment 7 i utskottets hemställan bort ha följandelydelse:7. beträffande den sociala bostadspolitikenatt med anledning av motion 1993/94:Bo13 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.Program vid bostadsutskottets offentliga -- 13.00 Lokal 25>Andrakammarsalen i östra09.30 25>InledningTEMA I Bostadsbyggande utan statliga subventioner;möjligt och önskvärt?09.35--10.05 25>Inledningsanföranden av25>professor , Nationalekonomiska institutionenUppsala Universitet25>docent , Tekniska Högskolan,--11.0525>Frågor från utskottets ledamöter och suppleanter11.05--11.20 25>PausTEMA II Hur skall bristerna i dagens bostadskreditgivningundanröjas?11.20--11.50 25>Inledningsanföranden av25>överdirektör --12.50 25>Frågor från utskottets ledamöter ochsuppleanter12.50--13.00 25>Sammanfattning och avslutningDeltagande riksdagsledamöterAgne () ordförande, () viceordförande, (), (), MagnusPersson (s), (), (), SörenLekberg (s), (), (), UlfBjörklund (kds), Bo G Jenevall (nyd), (), BirgerAndersson (c), (), (), LarsStjernkvist (s), (), i (nyd), () och ().Protokoll från bostadsutskottets offentliga utfrågning den26 om bostadsfinansieringen ochbostadskreditmarknadenI underbilaga till detta protokoll har tagits in de bildersom visades i samband med utfrågningen.Tema I Bostadsbyggande utan statliga subventioner; möjligt ochönskvärt?Ordföranden: Jag ber att få hälsa våra inledande talare,utskottets ledamöter och övriga här närvarande välkomna till denoffentliga utfrågning som bostadsutskottet arrangerar.Som framgår av programmet har utfrågningen två teman. Detförsta är huruvida ett bostadsbyggande utan statligasubventioner är möjligt eller önskvärt, med ett frågeteckenefter.Under de senaste åren har såväl den förra som den nuvaranderegeringen förelagt genomgripande förslag om nyabostadsfinansieringssystem. Vid båda dessa tillfällen -- delshösten 1990, dels -- anordnade bostadsutskottetoffentliga utfrågningar.När vi för tredje gången på nästan exakt valtatt i en offentlig utfrågning på nytt ge oss i kast medbostadsfinansieringen vill vi delvis ge ärendet en litetannorlunda inriktning. Frågan för dagen är inte att överväga ettfinansieringssystems fördelar eller nackdelar framför ett annatsystems.Vi vill försöka att vara mer långsiktiga i våranärmanden till dessa bostadsfinansieringssystem. Vi beskylls sompolitiker ofta för att mest vara fokuserade på dagens problem,eller problemen närmast i tiden, och därmed skjuta de mergrundläggande principiella frågeställningarna framför oss. Inteminst , under trycket av en svårstatsfinansiell situation, har frågan om bostadssubventionernasvara eller inte vara kommit att bedömas utifrån ett delvis annatperspektiv än tidigare.Riksdagen har vid skilda tillfällen fattat beslut som innebäratt bostadssubventionerna kommer att avvecklas fram till år2010. Det finns också inlagt i denna avveckling enkontrollstation där man skall avgöra om detta är möjligteller inte. Besluten har emellertid inte fattats med någondirekt politisk enighet här i riksdagen.I dag skall vi försöka att se litet längre än till vad somnärmast är dagens problem. Vi skall fundera över om vi har rådmed, och om det kan anses vara tillräckligt motiverat med,statliga bostadssubventioner framöver och hur ettfinansieringssystem i så fall skall utformas.Intressant är också att få belyst behovet av individuellasubventioner och fördelningen mellan sådana subventioner och degenerella subventionerna. Förhoppningen är attinledningsanförandena tillsammans med frågorna från utskottetsledamöter och suppleanter skall ge om inte svaret på frågorna ombehovet av bostadssubventioner eller ej så åtminstone bliutgångspunkt för en konstruktiv debatt i dessa viktiga frågor.Jag skall strax lämna ordet till , som är förstav våra inledande talare. är professor pånationalekonomiska institutionen vid och harsysslat mycket med dessa frågor.Tyvärr har vi fått en jobspost. meddelat att han ligger sjuk i feber och därförinte kan delta. Det har inte varit möjligt att med ett så kortvarsel få en ersättare för honom. Men de två inledande talarnaklarar säkert av uppgiften själva.Vi har totalt beräknat för de inledande talarna.Det hade inneburit var med tre talare. Jag kanutsträcka mig något i tiden och ge maximalt tillvardera talare. Därefter kan ledamöterna ställa frågor.Jag vill än en gång hälsa alla välkomna. Jag ber att få lämnaöver ordet till : Tack för denna introduktion. Jag harförstått min uppgift som att jag skall försöka ha ettlångsiktigt perspektiv på bostadspolitiken. Jag kommer att följaden instruktionen till och försöka lyfta mig överdagens kris. Jag tror emellertid inte att det är ändamålsenligtmed enbart ett långsiktigt perspektiv, och jag kommer därför attavsluta med att knyta an till de mer dagsaktuella problemen.När man diskuterar bostadspolitik utgår man vanligen med rättafrån att bostaden är en mycket speciell vara. Bostadspolitikenanalyseras ofta isolerat från den ekonomiska politiken i övrigt.Jag tänker ta den omvända vägen och först betrakta bostaden somen alldeles vanlig vara, fråga mig vilka slutsatser man kan draav det, och sedan diskutera vad som är speciellt.Bostadshus är kapitalföremål som tillsammans med insatser avdrift, underhåll och arbetskraftstjänster av olika slaggenererar boendetjänster. Boendetjänster är konsumtionsvaror somvi i och för sig kan betrakta som andra konsumtionsvaror.Vi kan om sådana varor fråga oss: Bör varan subventioneras,eller bör den beskattas lindrigare än andra varor? Bör det sättpå vilket varan produceras påverkas genom statliga subventioneroch skatter? Subventioner är ju ingenting annat än negativskatt, eller en avvikelse från ett i övrigt symmetrisktskattesystem.Ekonomer ställer sådana frågor utifrån två grundprinciper. Fördet första önskar man sig ett subventionssystem som ger en såliten snedvridning som möjligt och som påverkar konsumenternasbeteenden så litet som möjligt. Slutsatsen blir här att man hårtbör beskatta sådana varor vilkas efterfrågan är okänslig förprisförändringar.Förvisso visar empiriska studier och sunt förnuft att bostadenär en sådan vara. Bostaden är en nödvändighetsvara, ochefterfrågan är därför rätt okänslig för prisändringar.Slutsatsen av den grundprincipen skulle tagen isolerad vara attbostaden inte alls lämpar sig för att subventioneras, utansnarare för att beskattas extra hårt.Här kommer man uppenbart i konflikt med den andragrundprincipen, nämligen att skatte- och subventionssystemet börbidra till en jämnare inkomstfördelning. Slutsatsen blir här hårdare bör beskatta varor som tar i anspråk en stor andelav höginkomsttagarnas budget och subventionera varor som tar ianspråk en stor andel av låginkomsttagarnas budget. Detta är ettav grundargumenten för att bostadssektorn i och i mångaandra länder har varit och är subventionerad.Vi ser alltså att dessa båda grundprinciper i praktiken ledertill motstridiga slutsatser. Nettot av de båda principerna bliratt vi saknar starka argument för att avvika från en uniform ochenhetlig beskattning. Det är det grundläggande synsätt somfastlades i samband med den stora skattereformen.Visserligen kan man på en rad områden -- mat, hotelltjänsteroch vad det nu kan vara -- uppamma särskilda skäl för avvikelsefrån enhetlighet.