bet · GH01KrU4 · 1993-11-11 00:00:00 — I betänkandet behandlas två motioner från allmännamotionstiden 1993.En av motionerna syftar till att det skall fastställas enofficiell namnlängd som införs i statskalendern. Motionenavstyrks bl.a. med hänvisning till att det numera står var ochen fritt att ge ut en almanacka och själv bestämma vilkennamnlängd som skall införas i en sådan.Utskottet avstyrker även en motion som syftar till att ordetriksdagen skall skrivas med stor begynnelsebokstav. 1992/93:Kr238 av och () variyrkas att beslutar att skall stavas med storbokstav.1992/93:Kr319 av (m) vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär fastställande av en auktoritativ officiellnamnlängd i statskalendern.En officiell namnlängd (motion 1992/93:Kr319)Allmänna uppgifterDe första svenska almanackorna -- av vilka den äldsta bevaradehärrör -- var i regel kopior av tyska almanackor.Namnlängder i almanackorna byggde på olika katolska kalendarier.En större enhetlighet skapades först när Kungl.Vetenskapsakademien fick ensamrätt att ge ut almanackorfrån . Namnlängden behöll sin ålderdomliga prägel underhela . Först utkom en moderniserad version, avKungl. Maj:t gillad och stadfäst året innan (uppgifterna hämtadeur Vanliga almanackan för året efter Frälsarens födelse1993, 1992).De följande uppgifterna i detta avsnitt har i huvudsak hämtatsfrån en uppsats om Den svenska almanackans namnlängd 1901--1993i vilken rektor redovisar svensknamnlängdshistoria. Uppsatsen kommer att publiceras under hösten1993 i Studia Anthroponymica Scandinavica nr 11 1993. Bl.a.citerar författaren ett yttrande avUppsalaprofessorerna över enriksdagsmotion med förslag att modernisera namnlängden.Almanackans gamla namnlängd, som var gällande t.o.m. ,var ett arv från den katolska kyrkan och grundade sig på enreligiös princip: var helgad åt en bibliskperson eller ett katolskt och ställd under dess beskydd.Genom den reform, som första gången kom till uttryck i 1901 årsalmanacka, bröts denna princip och namnlängden sekulariserades.Därmed var grunden lagd till en ny typ av namnlängd, nämligenett allmänt namnregister till vägledning vid namngivning.Principen genomfördes dock icke konsekvent, och många av degamla helgonnamnen bibehöllos, även sådana som sällan elleraldrig förekomma som verkliga namn. Man kan sätta ifråga,huruvida denna kompromiss var lyckad, och om det under sådanaförhållanden icke hade varit klokare att behålla den gamlanamnlängden som ett vördnadsvärt dokument från en gången tid.Men då nu den gamla principen en gång är bruten, tala många skälför att steget bör tagas fullt ut och almanackans namnlängdförvandlas till ett verkligt register över de vanligaste ochmest brukliga förnamnen i vårt språk.1901 års namnlängd innebar en väsentlig förändring ijämförelse med tidigare namnlängder. Mer än 150 gamla helgonnamnströks och nya namn tillkom. Antalet kvinnonamn ökade till 134mot tidigare 79. En del historiska bemärkelsedagar togs också ini almanackan (t.ex. på dennes dödsdag ,på födelsedag och påBirger Jarls dödsdag ).Frågan om en modernisering av namnlängden har vid fleratillfällen behandlats av och har även debatterats ifråge- och interpellationsdebatter. Också förslag av innehållsom ligger nära den nu aktuella motionen och som avser enåtergång till namnlängden från tiden har behandlats avriksdagen, något som närmare redovisas i ett följande avsnitt idetta betänkande.Vetenskapsakademiens privilegium att ge ut almanackor gälldet.o.m. , då den löpande privilegieperiodenutgick. Efter denna tidpunkt står det envar fritt att ge ut enalmanacka och att själv bestämma namnlängd. Namnlängden harsåledes inte längre någon officiell, auktoritativ status.Esselte almanacksförlag tog sedermera initiativ till ennamnlängdsreform och vände sig till namnforskaren docent , som var den som i huvudsak utarbetade entrenamnslängd som första gången utkom i en särskildkalender, Nya namnsdagskalendern. Den nya namnlängden -- med trenamn fördelade på -- infördes successivt av iflertalet av förlagets kalendrar. Även andra almanacksförlaganvände trenamnslängden.Efter att vissa kritiska synpunkter framkommit på 1986 årsnamnlängd lät almanacksförlag utarbeta en tvånamnslängdmed inslag av ett mindre antal ettnamnsdagar som finns i deflesta kalendrar . har stöttprincipen med två namn för och har även uttalat attdet knappast är möjligt att nå fram till för alla acceptablaprinciper och lösningar. Huvudansvarig har varit Per Henningssonsom nämnts i det föregående. Syftet med revideringen har angettsi följande tre punkter:att redovisa ett representativt namnurval som tar hänsyn bådetill den kulturhistoriska traditionen och tillfrekvensundersökningar ,att erbjuda vägledning vid val av förnamn,att genom ett fylligare och modernare namnurval uppmuntra tillnamnsdagsfirande.Den nya tvånamnslängden bygger på namnstatistik från hela1900-talet. Av de 719 namnen är ca en tredjedel nordiska, entredjedel bibliska eller kyrkliga och en tredjedel från övrigaspråkområden. Huvudprincipen har varit att såvitt möjligtsammanföra besläktade namn. Fyra typer av släktskap nämns:1. Mans- och kvinnonamn av typen -- Augusta.2. Namnpar av typen -- Mats.3. Namn med gemensam för- eller efterled såsom -- Ingvor.4. Namn som börjar på samma bokstav utan att vara släkt enligt1--3, s.k. allitteration, t.ex. -- Hagar.I dagarna har informerat om att den beslutatge ut en almanacka, grundad på den traditionella namnlängdenfrån . Enligt har de olika namnlängder somlanserats vållat en hel del olägenheter, bl.a. genom att ettfyrtiotal namn har flyttats från sina hävdvunna dagar. Akademienframhåller att namnlängden tillhör vårt kulturarv. Att låtaalmanackans namnlängd variera med namnmodet är enligt akademieninte rimligt och kräver ständiga revisioner.Den s.k. Akademialmanackan, som beräknas ges ut november/, kommer att ha endast ettnamn per dag men ger ändå alla landets invånare möjlighet attfira namnsdag. Detta uppnås på följande sätt.Själva almanackans namn täcker en stor del av befolkningen. Enalfabetisk namnlista åtföljer almanackan. Den upptar förutomnamnen i almanackan en lång rad namn som är språkligt besläktademed något av almanackans namn. Vid ett namn som gesupplysningen att det är besläktat med , vilket innebäratt kan fira sin namnsdag på Birgittadagen den 7 oktober.Vidare införs en allmän namnsdag, Nyårsdagen, för alla som villfira namnsdag men inte kan eller vill göra det på något av detidigare nämnda sätten.Uppgifter om statskalendernStatskalendern utkommer i en upplaga om 5 500exemplar. Kalendern säljs i huvudsak till statliga och kommunalamyndigheter samt till ett fåtal privata kunder.Tidigare riksdagsbehandlingFrågan om återinförande i statskalendern av den gamlanamnlängd som gällde har behandlats avkulturutskottet i betänkandet KrU 1981/82:1. Motionärerna bakomden då behandlade motionen påpekade bl.a. att den gamlaalmanackan speglade gamla kulturtraditioner och framhöll att detär en missuppfattning att tro att namnlängdens uppgift är attvara en namnlista för namnsdagsfirande. Motionärerna ansåg attdet skulle vara en kulturgärning att återinföra den gamlanamnlängden och att det skulle öppna förståelsen för äldretiders kultur och litteratur samt stärka anknytningen till deteuropeiska kulturarvet.Kulturutskottet anförde bl.a. följande.I den svenska statskalendern ingick fram t.o.m. ettkalendarium innehållande bl.a. en namnlängd motsvarande den somfanns i almanackan. års statskalender hardetta kalendarium slopats men det har senare ersatts med vissakortfattade almanacksuppgifter på pärmarnas insidor -- -- --.Dessa almanacksuppgifter innehåller inte någon namnlängd.Utskottet delar motionärernas uppfattning om detkulturhistoriska värdet av den gamla namnlängden från tiden före1901 års revision. Den påminner om gamla kulturtraditioner ochär på sitt sätt ett kulturminne som är värt att bevara.Utskottet har förståelse för syftet med motionen men finner detinte sannolikt att ett införande av namnlängden i statskalendernmed dess relativt begränsade spridning skulle ha den värdefullaeffekt som motionärerna tänkt sig. Utskottet avstyrker därförmotionen men vill uttala att det ökade intresse förden historiska bakgrunden till dagens samhälle, som numerakommer till uttryck på så många sätt, enligt utskottetsbedömning också kan väntas medföra att uppmärksamheten riktasmot den gamla namnlängden och de kulturtraditioner som liggerbakom denna.Även förslag som avser modernisering av namnlängden harbehandlats och avslagits av , . Isitt betänkande KrU 1985/86:2 framhöll utskottet bl.a. följande.Var och en som vill ge ut en almanacka är enligttryckfrihetsförordningen berättigad att göra detta och kandärmed själv bestämma vilken namnlängd han vill införa i dennaalmanacka.Stor eller liten begynnelsebokstav i ordet (motion1992/93:Kr238)Allmänna uppgifterSvenska ordlista () har karaktär av rikslikareför svensk stavning och ordböjning (se förordet till , 11uppl., 1986).Svenska språknämnden har till uppgift att följa det svenskaspråkets utveckling i tal och skrift samt utöva en språkvårdandeverksamhet. utgav en handledning iskrivtekniska frågor, Svenska skrivregler. I skriften framhållsbl.a. följande (s. 54 f.).Det är ibland svårt att urskilja vad som är egennamn och vadsom är rent beskrivande substantiv -- inte minst beträffandemyndigheter, förvaltningar och liknande. Är t.ex. regeringen,kommunfullmäktige, , ,, , lokala skattemyndigheten osv. attbetrakta som egennamn eller som beteckningar som beskriverrespektive organs funktion?De flesta sådana benämningar är bådadera -- men i olika grad.Språknämnden rekommenderar därefter att centrala myndigheteroch andra organ som är ensamma i sitt slag i landet skallskrivas med stor bokstav, t.ex. Bankinspektionen,, . Däremot bör enligtnämnden ord som staten, kronan, regeringen, etc.alltid skrivas med liten bokstav.I riksdagstrycket tillämpas Myndigheternas skrivregler (Ds1991:58) som har utarbetats av Civildepartementetsskrivregelgrupp. Gruppen har samarbetat med Svenska språknämndenoch språkgrupp. Skrivreglerna är basskrivregler föranvändning inom hela den offentliga förvaltningen. Skrifteninnehåller bl.a. grundläggande regler för bruket av stor ochliten bokstav. En nyhet i skrivreglerna är att myndigheters namnskrivs med stor bokstav, t.ex. , ,(avsnitt 5.3.1). Liten bokstav rekommenderasdäremot för t.ex. regeringen och (avsnitt 5.3.2).För och har ett komplement tillMyndigheternas skrivregler utarbetats . I komplementetingår följande avsnitt om stor eller liten bokstav.Liten bokstav används i namn på utskott,t.ex. lagutskottet, i motsats till vad som anges iMyndigheternas skrivregler, avsnitt 5.3.1.Liten bokstav används också i ordet kammaren (jämföräven orden och regeringen i Myndigheternasskrivregler, avsnitt 5.3.2).Utöver bör i sammanhanget också andraspråkvårdande organ nämnas, nämligen Tekniskanomenklaturcentralen (TNC) och iSverige (SIS). TNC arbetar med fackspråk och terminologi och hargivit ut skrivregler, ordlistor och handböcker inom olikatekniska områden. SIS är centralorgan förstandardiseringsverksamheten i och har som mål att det isvensk standard skall användas ett begripligt språk och enterminologi som är enhetlig och lämplig med hänsyn till såvälsvenska förhållanden som internationell standard.Riksdagsbehandling av frågan om en stavningsreformUtskottet behandlade ingående frågan om enstavningsreform. Utskottet framhöll bl.a. att Svenska Akademiensordlista -- även utan officiell sanktion -- får anses utgörarikslikare för svenska språket. Utskottet underströk också denbetydelse som har för vården av svenskaspråket. Utskottet ansåg inte att det fanns skäl att tainitiativ till en kartläggning i syfte att åstadkomma enstavningsreform (bet. 1988/89:KrU4). Fråga om officiell namnlängdI motion Kr319 (m) anförs bl.a. att det är angeläget attkommande generationer får insikter i vårt lands kulturhistoriskautveckling. Dit hör enligt motionären almanackans namnlängd somhar sin grund i ett historiskt dokument, ett medeltidakalendarium, där varje helgonnamns förekomst kan motiveras.Detta förhållande har enligt motionären fått genomslag i såvälkonsten som litteraturen. Utan kunskap blir anspelningar påföreteelser i det förflutna utan mening för en modern publik. Imotionen föreslås att en restaurerad, auktoritativ officiellnamnlängd skall fastställas och införas i statskalendern.Som framgår av ett tidigare avsnitt i detta betänkandeframhöll utskottet -- med anledning av ettmotionsyrkande snarlikt det nu aktuella -- det kulturhistoriskavärdet av den gamla namnlängden från tiden årsrevision. Utskottet uttalade att det ökade intresset för denhistoriska bakgrunden till dagens samhälle kommer till uttryckpå många sätt och kan väntas medföra att uppmärksamheten riktasmot den gamla namnlängden och de kulturtraditioner som liggerbakom denna (bet. KrU 1981/82:1).Utskottet har alltjämt samma synsätt. Utskottet gör denbedömningen att det finns skäl att uppmärksamma namnlängdensbetydelse för bevarandet av vårt kulturarv och att det mot denbakgrunden är angeläget att namnlängden speglar såväl traditionsom levande namnbruk.Därutöver vill utskottet erinra om att frågan om namnlängdensinnehåll har behandlats från olika utgångspunkter av riksdagensedan privilegium att ge ut almanackorupphörde . Det står numera var och en fritt att ge ut enalmanacka och själv bestämma vilken namnlängd som skall införasi en sådan. Som framgår av den redogörelsen ges detnumera ut almanackor dels med reviderade namnlängder, dels med1901 års namnlängd. Utskottet anser att det inte är sannoliktatt införandet av en namnlängd i statskalendern med dessrelativt begränsade spridning skulle få den värdefulla effektsom motionären avser.Mot den angivna bakgrunden anser utskottet att motionen intebör föranleda något initiativ. Motionen avstyrkssåledes.Stor eller liten begynnelsebokstav i ordet riksdagenI motion Kr238 (fp) konstateras att är landetshögsta beslutande organ, vilket bör återspeglas i för godsvenska. Motionärerna föreslår därför att skallstavas med stor bokstav.Utskottet vill inledningsvis erinra om att olika organ inomspråkvårdsområdet följer språkutvecklingen och utarbetarrekommendationer för språkbruket. I ett tidigare avsnitt i dettabetänkande har främst Svenska språknämndens uppgift att följadet svenska språkets utveckling i tal och skrift berörts.I skriften rekommenderarSpråknämnden skrivning med liten bokstav i ord som riksdag ochregering. Anledningen härtill är att dessa ord inte anses varaegennamn. Snarare har de en beskrivande karaktär. Utskottet harfrån inhämtat att det råder samstämmighet blandspråkexperter och inom tidningsvärlden i fråga om bruket attskriva och regeringen med liten begynnelsebokstav.Även i , likaledes från år1991, rekommenderas liten bokstav. Reglerna tillämpas iriksdagstrycket.Enligt utskottets mening bör det -- liksom hitintills --ankomma på de språkvårdande organen att ta ställning till frågorav det slag som tas upp i motionen. bör därför inte tanågot initiativ med anledning av motionsyrkandet. beträffande en restaurerad, auktoritativ officiellnamnlängd i statskalenderatt avslår motion 1992/93:Kr319,2. beträffande sättet att skriva ordet riksdagenatt avslår motion 1992/93:Kr238.Stockholm den 11 november 1993På kulturutskottets vägnarÅke GustavssonI beslutet har deltagit: (), CharlotteBranting (fp), (), (), MajaBäckström (s), (), (), AndersNilsson (s), (), (), Rose-MarieFrebran (kds), (), (),() och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten ()närvarit vid den slutliga behandlingen av ärendet.