bet · GG01NU24 · 1993-04-01 00:00:00 — Utskottet vill i detta sammanhang också erinra omatt löpande kommer att få en redovisning av vilkaåtgärder som vidtas för att stödja bankerna. I anslutninghärtill finns möjlighet till debatter om bankkrisen. Utskottetavstyrker med det sagda förslaget i motion 1992/93:N279 (v) omtillsättande av en särskild medborgarkommission.I motionerna 1992/93:N233 (fp) och 1992/93:N262 (s)ifrågasätts om inte bristande kompetens är en av orsakernatill krisen inom bank- och fastighetssektorerna. att andelen högskoleutbildade inom dessa sektorer är låg.Kreditgivning och fastighetsvärdering kräver mycketkvalificerade bedömningar, och verksamheten inom de nämndabranscherna påverkar såväl enskilda personer och företag somhela samhällsekonomin. Motionärerna anser därför att regeringenbör ta initiativ till en kartläggning av de krav som bör ställaspå de yrkesverksamma inom bank- och fastighetssektorerna.Varje bank svarar självständigt för utbildningen av sinpersonal. Särskilda utbildningsprogram finns i flertalet banker.Enligt vad utskottet har erfarit har de stora kreditförlusternalett till att flera banker har reviderat utbildningen ikreditgivning och genomför kurser för kredithandläggarna.Kraven på dessa handläggare har skärpts, och beslutsprocessen isamband med kreditgivning har stramats upp.Då det gäller fastighetsvärdering kan noteras att Samfundetför fastighetsekonomi, som är en ideell förening för bl.a.fastighetsvärderare, har utarbetat ett eget förslag tillauktorisation av fastighetsvärderare som samfundet nuremissbehandlar. Kraven enligt förslaget rör bl.a.högskoleutbildning, praktisk erfarenhet, oberoende ställning ochetik i verksamheten.I direktiven till den tidigare nämndaKreditmarknadsutredningen konstateras att bankerna har utsattsför delvis hård kritik för både oansvarighet och bristandekompetens. Det är angeläget att få en klarare bild, sägs det idirektiven, av huruvida bankerna har levt upp till kraven påsäkerhet och sundhet i verksamheten eller inte. Enligt vadutskottet har inhämtat avser utredningen att uppmärksamma bl.a.frågor rörande metoder för fastighetsvärdering samt hanteringenav kreditgivning och kreditrisker i bankerna. I detta sammanhangkommer också kompetensförsörjningen på dessa områden attbehandlas.Med hänvisning till vad som har anförts bedömerutskottet att motionärernas begäran om en kartläggning avkompetensbehoven i huvudsak är tillgodosedda. Utskottetavstyrker därför de berörda motionerna.Inlåningsförsäkring eller insättarskydd bör införas enligtyrkanden i motionerna 1992/93:N229 (c) och 1992/93:N279 (v). förstnämnda motionen ses en inlåningsförsäkring som ettkomplement till bankstödet. Det hänvisas till attinlåningsförsäkring finns i och i flertaletEG-länder. bör, enligt motionärerna, följa denrekommendation som finns inom EG om obligatoriskinlåningsförsäkring. Ett insättarskydd skulle, enligt vad somsägs i motion 1992/93:N279 (v), markera att bankstödet bara ären tillfällig åtgärd.År 1986 rekommenderade medlemsländerna attsenast inrätta system som garanterar insättarna skyddför insatta medel. Rekommendationen avser ett system somgaranterar ersättning åt insättare som inte har möjlighet attgöra en tillräckligt säker värdering av de finansiella institutsom de anförtror sina insättningar. Sådana system, frivilligaeller genom lagstiftning, finns nu i någon form i alla EG-länderutom och . De flesta länder har begränsatskyddet till ett visst belopp.Under sommaren 1992 offentliggjorde ettförslag till direktiv om insättarskydd innebärande bl.a. attvarje insättare skall garanteras ett skydd på minst 15000ecu(motsvarande ca 137000kronor). Direktivförslaget har ännuinte antagits av . harutrett frågan om ett svenskt insättarskydd men avvaktarutvecklingen inom EG för att kunna anpassa det till den slutligautformningen av EG:s direktiv.Enligt utskottets uppfattning kan ett insättarskydd intelösa de akuta problem som finns i banksektorn. Insättarna i desvenska bankerna är emellertid redan skyddade genom det statligabankstödet. Detta skydd är inte begränsat till ett visst belopp.Utskottet anser att ett särskilt insättarskydd börinföras. Det är därvid naturligt att det anpassas till detväntade EG-direktivet. Med hänvisning till det anförda avstyrksmotionerna 1992/93:N229 (c) och 1992/93:N279 (v) i berördadelar.I motion 1992/93:N214 (fp) föreslås ett åtgärdsprogram förolönsamma banker. Programmet skulle innehålla en plan föravveckling av bankakuten, garantier för kundernas säkerhetoch en skyndsam avveckling i ordnade former av olönsamma banker.Bankstödet är, enligt utskottets mening, en form avåtgärdsprogram för olönsamma banker. Åtgärderna måste emellertidvidtas med omsorg och med beaktande av nödvändigheten avstabilitet i betalningssystemet och trygghet för insättarna.Utskottet kan därför inte ställa sig bakom ett allmänt uttalandeom en skyndsam avveckling av olönsamma banker. Utskottet villdock erinra om att det i samband med beslutet om införande avbankstödet uttalades att stödåtgärder kan förenas med villkor omrekonstruktion av ett instituts verksamhet. Häri kan innefattasockså avveckling av ett institut. Stödsystemet som sådant skallenligt beslut kvarstå så länge som det behövs ochavvecklas först när det inte längre föreligger något hot motstabiliteten i det finansiella systemet. En avveckling kan skeförst efter beslut av . Med hänvisning till vad som nuanförts avstyrker utskottet motion 1992/93:N214 (fp).I motion 1992/93:N228 (s) föreslås att regeringen skall tainitiativ till etablering av nya banker. Genom att nyabanker inte är belastade med kreditförluster skulle de kunna ökakonkurrensen med åtföljande sänkning av utlåningsräntorna,hävdar motionärerna. Även i motion 1992/93:N229 (c) förordas enökad konkurrens inom banksektorn. Staten måste, enligtmotionärerna, värna om mångfald och konkurrens inom dennabransch. Detta kan ske bl.a. genom att det blir lättare förutländska intressenter att etablera banker i ellerförvärva befintliga banker, anförs det.Riksdagen behandlade i samband med beslutet ombankstödet (bet. 1992/93:NU16) ett likartat yrkande som det nuaktuella i motion 1992/93:N228 (s). Utskottet avstyrkte motionenmed hänvisning till att bank- och kreditväsendet enligtutskottets mening i första hand bör vara privatägt. Utskottetunderströk betydelsen av att statsmakterna underlättaretablering. I detta sammanhang noterade utskottet också attflera ändringar vidtagits i syfte att öka konkurrensen inombankväsendet och att förutsättningarna ökar för konkurrens frånutländska kreditinstitut vid ett ikraftträdande av EES-avtalet.Utskottet vill ånyo betona det angelägna i attkonkurrensen på kreditmarknaden ökar. I det korta perspektivetpåverkas självfallet konkurrensförhållandena av att flera bankerhar svårigheter att klara kapitaltäckningskravet. Vidare gälleratt bankstödet kan ha effekter på konkurrensförhållandena inombanksektorn. Enligt riktlinjerna för bankstödet skall det ges påkommersiella villkor och konkurrensneutralitet skalleftersträvas. Utskottet noterar också att förberedelser pågårför försäljning av hela eller delar av . En sådanförsäljning kan medverka till ett ökat konkurrenstryck påmarknaden. Utskottet utgår från att ochKonkurrensverket löpande följer utvecklingen på området. Vidareförutsätter utskottet att noggrantanalyserar konkurrensförutsättningarna på kreditmarknaden ochlämnar erforderliga förslag som kan bidra till mångfald ochkonkurrens på lång sikt. Mot denna bakgrund avstyrker utskottetmotionerna /93:N228 (s) och 1992/93:N229 (c) i berördadelar.Reglerna för värdering av bankernas fastigheter börändras, föreslås det i motionerna 1992/93:N228 (s), 1992/93:N279(v) och 1992/93:L202 (m). Bakgrunden till yrkandena är attmarknadsvärdet på de fastigheter som bankerna har varit tvungnaatt ta över för att skydda sina fordringar har sjunkit mycketkraftigt, vilket har försämrat bankernas resultat. Motionärernaanser att reglerna bör ändras så att kreditförlusterna påfastigheter inte får denna inverkan på resultatet. Härigenomskulle också behovet av bankstöd kunna reduceras.Banker får enligt 2 kap. bankrörelselagen (1987:617) ägafastigheter för att bereda lokaler åt verksamheten och bostad åtnågon anställd. Vidare får fastighet övertas för att skyddafordran. Sådan fastighet skall avyttras ochsenast när det kan ske utan förlust för banken. Har fastigheteninte avyttrats krävs tillstånd av Finansinspektionenför fortsatt innehav. Dessa fastigheter är s.k.omsättningstillgångar, vilka skall värderas enligt lägstavärdets princip. Det innebär att de i bokföringen högst får tasupp till det lägsta av anskaffningsvärdet och det verkligavärdet (=försäljningsvärdet).I ett svar i på en fråga (1992/93:317) av () har statsrådet (RD1992/93:53)avvisat förslag om en ändrad värdering av bankernasfastighetsinnehav. En sådan justering skulle, enligt statsrådet,kunna sägas innebära en ensidig ändring avkapitaltäckningsreglerna till förmån för . Han underströk att detta skulle stå i dåligöverensstämmelse med internationella åtaganden.Intresset av att begränsa statens åtaganden gentemot bankernakan tillgodoses redan genom deriktlinjer som fastställt för bankstödet, fortsattestatsrådet. Stödet skall nämligen kunna utformas så att statengaranterar värdet av vissa riskabla tillgångar. Värdeminskningarpå dessa tillgångar bärs då av staten i stället för attinstitutens kapitalbas belastas.Utskottet vill i detta sammanhang nämna att Finansinspektioneni en skrivelse till regeringen har begärt enöversyn av reglerna för bankernas innehav av fastigheter, bl.a.såvitt gäller kravet på tillstånd för innehav över tre år.Anledningen till framställningen är att Finansinspektionenbedömer att bankerna kommer att begära dispenser för ett stortantal fastigheter i anslutning /94. Enligtvad utskottet har erfarit avser regeringen att senare underinnevarande förelägga en proposition medförslag om ändrade regler för bankernas fastighetsinnehav.Mot bakgrund av vad som anförts och då utskottet finneratt de effekter som motionärerna eftersträvar kan uppnås inomramen för det befintliga bankstödet, avstyrker utskottetmotionerna /93:N228 (s), 1992/93:N279 (v) och 1992/93:L202(m) i berörda delar.I samband med beslutet om bankstödet bemyndigade riksdagenregeringen att inrätta en särskild myndighet,, för att hantera stödet. bereda frågor om beslut om statliga stödåtgärder,analysera den finansiella situationen i enskilda institut,utforma förslag till villkor för stöd och i vissa fallsjälvständigt fatta beslut om stödets utformning. Beslut avstörre principiell betydelse eller som i övrigt är av störrevikt skall underställas regeringen för godkännande. Nämndenskall samarbeta med , ochRiksgäldskontoret. För innevarande budgetår har riksdagenanvisat ett reservationsanslag på 2miljonerkronor tillBankstödsnämnden.I budgetpropositionen meddelas att en särskild utredare hargivits i uppdrag att utarbeta förslag till organisation . Utredaren skall också lämnaförslag till budget för nämndens förvaltningskostnader /94. I avvaktan på att ställning kan tas tillutredningens förslag föreslås att ett förslagsanslag på1000kr förs upp på statsbudgeten. Utskottet tillstyrkerdetta förslag.I motion 1992/93:N279 (v) anförs -- med hänsyn bl.a. till densvenska banksfärens begränsade storlek--att regeringen böröverväga att söka sig utomlands för att finna en lämplig chefför Bankstödsnämnden.Enligt 11 kap. 9 § regeringsformen tillsätter regeringen ellermyndighet som regeringen bestämmer tjänst vidförvaltningsmyndighet som lyder under regeringen. Regeringen harutnämnt finansrådet , , tillgeneraldirektör och chef för . Utskottetavstyrker motion 1992/93:N279 (v) i berörd del.Villkor för stöd m.m.FallskärmsavtalI flera motioner kritiseras de s.k. fallskärmsavtalen somfinns i bl.a. bankerna. I motion 1992/93:N228 (s) föreslås attregeringen på alla sätt skall försöka eliminera de stötandefallskärmsavtalen. De generösa avgångsvederlagen som betalats uti vissa banker har med rätta blivit hårt kritiserade, sägs det imotion 1992/93:N229 (c). Motionärerna anser att det är angelägetatt det görs en noggrann prövning av möjligheterna att säga uppeller jämka de befintliga avtalen. I motion 1992/93:N254 (s)begärs en strikt tillämpning av och eventuell förbättring avgällande lagregler för att komma till rätta med uppenbartoskäliga fallskärmsavtal.I motion 1992/93:N278 (v) anförs att fallskärmsavtal inteskapar rätt incitament för att driva en affärsrörelse.Motionärerna föreslår att bankstöd villkoras i första hand medatt eventuella fallskärmsavtal skall avvecklas och i andra handmed att avtalen skall redovisas offentligt. Även i motion1992/93:A723 (nyd) föreslås att statligt stöd till bl.a. bankerskall villkoras med att fallskärmsavtal inte får finnas.Motionärerna anser vidare att statliga bidrag bör reduceras mednuvärdet av fallskärmsavtal. I motion 1992/93:A722 (nyd) begärsatt regeringen skall lägga fram förslag till en lag motfallskärmsavtal och andra generösa former av förmåner förledande befattningshavare i bl.a. banker och försäkringsbolag.Det bör vidare, enligt motionären, skapas bättre förutsättningarför att utkräva personligt ansvar hos ledamöter i styrelsernaför denna typ av bolag.I anslutning till beslut om bankstödet behandladesmotioner om fallskärmsavtalen. Utskottet (bet. 1992/93:NU16)redovisade då att finansminister tillsatt ensärskild utredare, f.d. regeringsrådet , föratt granska avtalen mellan Nordbanken och vissa tidigaredirektörer i banken. Utredaren skall bl.a. med utgångspunkt iavtalslagens bestämmelser om oskäliga avtalsvillkor analysera derättsliga förutsättningarna för att avtalen skall kunnaförklaras ogiltiga eller jämkas. De aktuella motionerna avslogsav på förslag av utskottet med hänvisning bl.a. tilldenna utredning. Motionerna följdes upp i en reservation (s) ochen meningsyttring (v).Härefter har statsrådet i skrivelser tillledningarna för Nordbanken, och redovisatriktlinjer för anställningsvillkor för ledningen i statligt ägdakreditinstitut m.fl. Riktlinjerna innebär bl.a. attavgångsvederlag inte skall utgå ochatt det skall reduceras om annan lön erhålls under denna period.Om oegentligheter upptäcks skall vederlaget hållas inne. Lön ochanställningsvillkor för verkställande direktör och övriga iinstitutets ledning bör enligt riktlinjerna redovisas iårsberättelsen. Statsrådet har också aviserat en granskning avförutsättningarna för att väcka talan mot tidigarestyrelseledamöter i Nordbanken om skadestånd till banken.Redovisningskommittén (Ju 1991:07) har genom tilläggsdirektivfått i uppdrag att överväga om det behövs särskildaredovisningsregler för pensionsersättningar, avtal omavgångsvederlag och liknande förmåner för styrelseledamöter,verkställande direktören och andra personer i ett företagsledning. Överväganden rörande redovisning av anställningsavtal,avgångsvederlag m.m. pågår också inom bl.a. ,och Samhälle och . Det skall slutligen noteras att frågor omstyrelseledamöters ansvar utreds av (Ju1990:08).Utskottet vill -- liksom vid den tidigare behandlingen avfrågan --instämma i den kritik som riktats motfallskärmsavtalen. Utskottet noterar med tillfredsställelse deinitiativ som har vidtagits inom regeringen för att pröva omavtalen går att upphäva. Det är också, enligt utskottetsuppfattning, positivt att riktlinjer har utfärdats för huravtalen i statliga banker bör utformas. Utskottet anser attresultaten av de nämnda initiativen bör avvaktas innanytterligare åtgärder vidtas som syftar till att ingripa motoskäliga fallskärmsavtal. De berörda yrkandena i motionerna1992/93:N228 (s), 1992/93:N229 (c) och 1992/93:N254 (s) avslåsdärför.Skulle f.d. regeringsrådet utredning, somväntas bli klar , ge vid handen att det finns en lagligmöjlighet att ompröva avtalen utgår utskottet från attregeringen och utnyttjar denna möjlighet i defall det finns liknande fallskärmsavtal i banker ochkreditinstitut som avses erhålla statligt stöd. Utskottetförutsätter vidare att de tidigare beskrivna riktlinjerna föranställningsvillkor som statsrådet utfärdat ocksåtillämpas i de banker som får statligt stöd. Med hänvisning tilldet anförda saknas det enligt utskottets uppfattning anledningatt ställa som särskilt villkor för bankstöd att eventuellafallskärmsavtal skall avvecklas. Motionerna 1992/93:N278 (v) och1992/93:A723 (nyd) avstyrks därför i berörda delar.Utskottet avstyrker vidare med hänvisning till det sagdaövriga här aktuella yrkanden i motionerna 1992/93:N278 (v) och1992/93:A722 (nyd) beträffande dels redovisning avfallskärmsavtal, dels lag mot fallskärmsavtal, delsstyrelseledamöters personliga ansvar.Insyn i bankerI bankkrisens spår följer rapporter om ekonomisk brottsligheti samband med kreditförlusterna, sägs det i motion 1992/93:N298(s). Motionärerna föreslår därför att det för statligt stödskall krävas av banker och kreditinstitut att de redovisarmisstankar om ekonomisk brottslighet. Bankstödsnämndensuppgifter behöver kompletteras så att ett sådant krav kanställas, anser motionärerna. Yrkanden med samma innebörd finnsockså i motion 1992/93:N279 (v). Där understryks vidare dels attall bankverksamhet som skall stödjas måste vara fri frånkriminell verksamhet, dels att manipulationer för att en bankskall få stöd inte kan accepteras. I motion 1992/93:N228 (s)krävs största möjliga insyn och kontrollmöjligheter i bankerna.De banker som begär stöd måste avkrävas en ordentlig utredningom orsakerna till kreditförlusterna, betonas det i motion1992/93:Ju817 (s). Innan stöd beviljas bör en utredning ochbedömning ha gjorts av den speciella arbetsgrupp som tillsattspå Riksåklagarens initiativ för att utreda ekonomiskbrottslighet i bankerna, anser motionärerna.Finansdepartementet har slutit avtal med ,, och förutsättningar för statligt stöd. Bankerna har härvid åtagitsig att lämna information omsin nuvarande ställning och den framtida utvecklingen.Information krävs på en rad preciserade punkter som förtecknatspå en 7-sidig bilaga till avtalet. Bankerna har dessutom åtagitsig att lämna den kompletterande information somFinansdepartementet begär. Det underlag som departementet får inöverlämnas till , som skall yttra sig omhuruvida banken är i behov av stöd.Finansinspektionen skall också särskilt ange om det finnsnågon misstanke om brott eller någon annan oegentlighet ibankens verksamhet. I syfte att undersöka om brott begåtts inomden finansiella sektorn bildades ensamarbetsgrupp med representanter för ,och . Gruppen kommer isynnerhet att undersöka situationen i bankerna mot bakgrund avde stora kreditförluster som drabbat dessa institut.Målsättningen är att alla banker skall bli föremål förundersökning. Statsrådet och företrädare för denblivande har deklarerat att all brottslighetsom upptäcks vid genomgång av bankernas verksamhet kommer attanmälas till polis och åklagare. Det skall vidare noteras attbankstödet inte omfattar förpliktelser som tillkommit på ettlagstridigt sätt eller inte är förenliga med en sundbankverksamhet.I detta sammanhang skall nämnas att det i åretsbudgetproposition (prop. 1992/93:100 bil. 3 s.91) föreslagitsatt skall anvisas under de två närmastebudgetåren för en särskild utredningsgrupp under Riksåklagarenmed uppgift att undersöka ekonomisk brottslighet riktad motbanker och finansinstitut. Det är denna grupp som redan inlettsitt arbete, bl.a. i samverkan med . I ettinterpellationssvar (RD 1992/93:74) omtaladejustitieminister att Riksåklagaren efter eninledande utvärdering är beredd att ange huruvidaytterligare medel kan behöva tillföras för gruppens arbete.Regeringen är villig att i positiv anda pröva en sådanframställan, anförde justitieministern.Utskottet anser det vara av största vikt att noggrannaundersökningar görs i banker och andra och lagföra eventuell ekonomisk brottslighet.Utskottet bedömer att nödvändiga förutsättningar för detta harskapats genom de åtgärder som redovisats i det föregående. Förnärvarande saknas enligt utskottets uppfattning anledning förriksdagen att vidta ytterligare åtgärder. Motionerna1992/93:N228 (s), 1992/93:N279 (v), 1992/93:N298 (s) och1992/93:Ju817 (s) avstyrks därför i berörda delar.Bankernas kreditgivningBankerna tycks i väsentlig utsträckning vara inriktade på attdra ner sina kreditvolymer, sägs det i motion 1992/93:N270(kds). Detta drabbar de mindre företagen i form av uppsägning avkrediter, krav på amortering och tilläggssäkerheter, vilket oftablir förödande för företagen, hävdar motionärerna. De föreslårdärför att en kreditmarknadsnämnd inrättas för att prövabankernas agerande i olika fall. Nämnden skulle också genomuttalanden kunna påverka bankernas praxis.I motion 1992/93:N272 (nyd) hävdas att konkurrensen är sådålig mellan bankerna att om en bank säger upp ett lån tvingasföretagaren ofta att lägga ned verksamheten och säga upp deanställda. Motionärerna föreslår därför att det tillsätts ensnabbutredning för att förhindra att livskraftiga och välsköttaföretag sätts i konkurs på grund av bankernas kreditåtstramning.Liknande synpunkter framförs i motion 1992/93:N316 (v), där detföreslås att staten direkt som bankägare och indirekt viaBankstödsnämnden skall kräva att bankerna bedriver normalutlåning till företagen.Bestämmelser om kreditgivning finns i 2 kap. 13§bankrörelselagen. Där föreskrivs att kredit får beviljas endastom låntagaren på goda grunder kan förväntas fullgöralåneförbindelsen. Dessutom krävs betryggande säkerhet. I sammalag uppställs krav på kapitaltäckning. Detta innebär att en bankmåste ha en kapitalbas--eget kapital och förlagslån--sommotsvarar av värdet av bankens placeringar. betänkande (SOU 1993:16) Nya villkor förekonomi och politik finns en beskrivning (s. 59) av krisen inomfinanssektorn och hur den påverkar bankernas möjligheter att gekrediter. Dessa frågor behandlas utförligt i betänkandets bilaga16 Bankstödet -- Kapitaltäckning -- Kreditförsörjning. Avbetänkandet och bilagan framgår bl.a. att en följd av bankernaskreditförluster är att kapitalbasen urholkas. Vid oförändradutlåning medför detta att kapitaltäckningsgraden sjunker. Bankersom riskerar att inte klara det lagstadgadekapitaltäckningskravet måste antingen förstärka sin kapitalbaseller krympa sin utlåning.Utskottet behandlade ett liknande motionsyrkandesom det nu aktuella i motion 1992/93:N272 (nyd). Utskottetavstyrkte yrkandet och anförde (bet. 1992/93:NU16) att det kankrävas av kreditinstituten att dessa gör en normal och riktigkreditprövning och även överväger om konkurs i enskilda fall ärdet bästa alternativet. Ansvaret för kreditgivningen måste,hävdade utskottet, ligga hos de enskilda kreditinstituten.Utskottet hänvisade också till förslag attföretagsrekonstruktion i vissa fall skall kunna ersätta konkurs.Utredningens betänkande (SOU 1992:113) Lag omföretagsrekonstruktion bereds inomregeringskansliet. Motionen följdes upp i en reservation (nyd).Riksdagen anslöt sig till utskottets förslag.Under den andra expanderandekreditgivningen mycket kraftigt. Volymen av krediter ökade frånca till av bruttonationalprodukten (BNP).Expansionen har stannat av, och utlåningen uppgick hösten 1992till av BNP. Enligt statistikökade kreditinstitutens utlåning i svenska kronor med118 miljarder kronor, medan ökningen endast uppgick till69 miljarder kronor. Den totala utlåningen i svenska kronoruppgick /93 till 1584 miljarder kronor.Reserveringar för befarade kreditförluster och överföringar avkreditstockar mellan olika institut försvårar jämförelser avutlåningen mellan . Några säkra bedömningar avhur utlåningen till t.ex. småföretag har utvecklats kan därförinte göras. Den låga ökningen av utlåningen skallockså ses mot bakgrund av att den allmänt sett lägre aktiviteteni ekonomin lett till en mindre kreditefterfrågan.En fungerande kreditgivning är, enligt utskottetsuppfattning, en avgörande förutsättning för att näringslivetskall kunna utvecklas och nya projekt och idéer förverkligas. Ommöjligheter till tillväxt i den svenska ekonomin skall kunna tastillvara fordras därför att bankerna har utrymme att expanderasin kreditgivning.