bet · GG01SoU19 · 1993-04-20 00:00:00 — I propositionen framhålls att ocksåfunktionshinder, som för en utomstående kan verka ha mindrekonsekvenser, för den enskilde kan förorsaka betydandeinskränkningar i det dagliga livet och medföra behov avsärskilda stödinsatser.I propositionen anförs att med betydande svårigheter i dendagliga livsföringen menas att den enskilde inte på egen handkan klara vardagsrutiner som t.ex. hygien, toalettbestyr,påklädning, mathållning, förflyttning inomhus och utomhus,sysselsättning eller att utföra nödvändig träning ellerbehandling. Det kan också innebära att en person inte kan förståoch klara sin ekonomi. En annan svårighet kan vara attkommunicera med andra.Fördraganden anför att med omfattande behov av stöd ochservice avses både kvantitativa och kvalitativa aspekter. Denenskilde skall i allmänhet ha ett återkommande behov, vanligendagligen, av särskilt stöd för att klara funktioner som andraklarar på egen hand. framhålls att stödinsatser iblandkan vara av så speciellt slag att de trots mindre tidsåtgång börbetraktas som omfattande. Exempel kan vara stöd som bör ges avpersonal med mycket specifik utbildning och kompetens.I propositionen framhålls att det är förknippat med vissasvårigheter att definiera och avgränsa den nya lagenspersonkrets. Mot den bakgrunden är det angeläget, anförs det,att den praktiska tillämpningen när det gäller personkretsen gessärskild uppmärksamhet. bör inom ramen för sintillsynsverksamhet följa hur den beskrivna personkretsen nås avde åtgärder som skall regleras av den nya lagen samt medverkatill att metoder för behovsbedömningar och kvalitativauppföljningar utvecklas.MotionerI motion So18 av m.fl. (s) begärstillkännagivanden om vad i motionen anförts om att grunderna förden generella välfärdsmodellen bibehålls (yrkande 1) ochbehovet av en samlad bild av den ekonomiska situationen förmänniskor med funktionshinder (yrkande 6). Vidare begärstillkännagivanden om vad i motionen anförts om spridning averfarenheter från projekt som bygger på funktionshindrades egenaktiva medverkan (yrkande 7) och om betydelsen av att ocksåandra lagar än LSS fungerar för att tillgodosefunktionshindrades behov (yrkande 8). Motionärerna anför attsvensk handikappolitik hävdar sig väl i ett internationelltperspektiv. Anledningarna är flera. Det miljörelateradehandikappbegreppet är offensivt genom att förändringar iomgivningen gör att handikapp kan minskas eller i vissa fallelimineras. Handikappolitiken rör alla samhällets områden. Varjedel av samhället har att ta sitt ansvar för alla medborgare.Välfärdspolitiken är i grunden generell, vilket innebär attsärlösningar i stor utsträckning kan undvikas. Till detta kommeratt har en aktiv folkrörelse som genom ett aktivtdeltagande i den handikappolitiska debatten bidragit till attattityder i samhället förändrats och reformer genomförts.Motionärerna konstaterar dock att det trots den i grunden välgenomtänkta politiken ännu kvarstår betydande orättvisor.Människor med funktionshinder står i betydligt störreutsträckning än andra utanför arbetsmarknaden. Deras möjlighettill att på sin fritid delta i för dem meningsfulla verksamheterär betydligt mindre än för andra. Den ekonomiska situationen förfunktionshindrade är generellt sett sämre. Motionärerna anföratt verkligheten med kvarstående orättvisor gör att nya reformerbehövs. Viktigast av allt är emellertid att grunderna för densvenska generella välfärdspolitiken bibehålls. Motionärernamenar att attackerna mot denna politik ökar i kölvattnet på densvåra ekonomiska situation som landet befinner sig i. Samtidigtanförs att i de länder som valt en mer selektiv politik, därsärlösningar för handikappade prioriterats på bekostnad avgenerella insatser, har människor med funktionshinder enavsevärt sämre situation än i . Huvuduppgiften, sommotionärerna ser det, blir därför att bibehålla grunderna föroch vidareutveckla den svenska välfärdsmodellen.Motionärerna hänvisar till att Handikapputredningenskartläggningsbetänkande Handikapp och välfärd? påvisar attmänniskor med funktionshinder har en sämre ekonomisk situationän andra. Orsaken är bl.a. alla de taxor och avgifter somfunktionshindrade måste betala för nödvändig service.Motionärerna menar att det finns skäl anta att klyftorna harökat sedan kartläggning gjordes.Skattestoppet har lett till att många kommuner och landsting istället valt att höja avgifter för befintlig service. harde också valt att försämra servicen. Utvecklingen är, sommotionärerna ser det, otillfredsställande. Regeringen bör därförsnarast återkomma till med en samlad bild av läget ilandet och med förslag till åtgärder för att förbättrasituationen för människor med funktionshinder.Motionärerna anser att den valfrihet som en del kommuner ochlandsting säger sig eftersträva visar sig vara en valfrihet förproducenterna. Motionärerna anser att i stället borde defunktionshindrades egna projekt stimuleras. Erfarenheter frånSTIL, och assistansprojektet bör spridas över landet.Liknande projekt kan med fördel också utvecklas inom denkommunala verksamheten anför motionärerna.Motionärerna anför att en rättighetslag som LSS gäller enbegränsad personkrets med stora funktionshinder som förorsakarbetydande svårigheter i den dagliga livsföringen och därmed gerbehov av omfattande stöd och service. Motionärerna pekar på attgruppen funktionshindrade är avsevärt mycket större än denpersonkrets som kommer att omfattas av LSS, och behoven blanddessa funktionshindrade är också stora. För att dessas behovskall kunna tillgodoses finns annan lagstiftning såsomsocialtjänstlagen, hälso- och sjukvårdslagen, plan- ochbygglagen m.fl. Det är viktigt att dessa lagar fortlöpande sesöver i syfte att bättre kunna tillgodose de behov som människormed funktionshinder har menar motionärerna.I motion So245 av m.fl. (s) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om kooperativa lösningars betydelse förhandikappade. Motionärerna anför att svensk handikappolitik harhögt anseende internationellt. Anledningen är att de insatsersom behövs för att den enskilde skall kunna leva ett såfullvärdigt liv som möjligt ses som rättigheter och inte somnågon välgörenhet. De handikappade själva har genom sinaorganisationer spelat en stor roll vid genomförandet av dennapolitik. Vidare pekas på att bland de handikappade under senareår har bildats grupper som vill ha ett större inflytande överhur de insatser som de har rätt till utformas. Speciellt hardetta gällt vem som skall anställas som personlig assistent ochhur arbetet skall utformas för den personlige assistenten. Fleraav dessa grupper har bildat kooperativ som t.ex. STIL-projekteti . Motionärerna menar att i det utvecklingsarbete sompågår i landet för att öka den enskildes möjligheter att få denvård och omsorg han/hon önskar är en förnyelse inom dengemensamma sektorn viktig, men också kooperativa lösningar därmedlemmarna tar ett eget ansvar för verksamheterna är av storbetydelse.Utskottets bedömningUtskottet delar uppfattningen i propositionen att det ärangeläget att nu genomföra förbättringar för att skapa bättrelevnadsvillkor för människor med funktionshinder. Den nya lagensyftar också till att främja människors jämlikhet ilevnadsvillkoren och fulla delaktighet i samhällslivet. Genomlagen ges gravt funktionshindrade självbestämmande över sinlivssituation. Inte minst viktigt är den funktionshindrades rättatt själv välja personlig assistent och anställningsform fördenna.I propositionen konstateras att flera friståendeorganisationer med funktionshindrade medlemmar utvecklat metoderoch vunnit erfarenheter av verksamheter med personlig assistans.Allmänna arvsfonden har vid fler tillfällen lämnat bidrag föratt stimulera utvecklingen av dessa verksamheter och för attolika modeller för personlig assistans skall kunna prövas.Exempel på sådana verksamheter är de som bedrivs av STIL, GILoch assistansprojektet i . Utskottet anser att motionernaSo18 (s) yrkande 7 om att sprida erfarenheter från projekt sombygger på funktionshindrades egen aktiva medverkan och So245 (s)om kooperativs betydelse får anses tillgodosedda.Motionsyrkandena avstyrks.I propositionen föreslås ändringar i såväl socialtjänstlagensom hälso- och sjukvårdslagen som har betydelse förfunktionshindrade som inte kommer att omfattas av den nya lagenom stöd och service för vissa funktionshindrade. I propositionenframhålls vidare betydelsen av att dessa lagar utvecklas för atttillgodose behov som personer med funktionshinder har.Handikapputredningens slutbetänkande remissbehandlas förnärvarande. Regeringen avser enligt uppgift att senare återkommatill i dessa frågor. Motion So18 (s) yrkande 8 fårdärmed anses tillgodosedd. Motionsyrkandet avstyrks.I motion So18 (s) begärs också ett tillkännagivande om attgrunderna för den generella välfärdspolitiken bibehålls och ombehovet av en samlad bild av den ekonomiska situationen förmänniskor med funktionshinder (yrkandena 1 och 6). Utskottetkonstaterar att regeringen i budgetpropositionen har anfört attden ekonomiska politiken syftar till att förbättra det allmännavälståndet och att härigenom skapa förutsättningar för attutveckla och förbättra den offentliga sektorns insatser förvälfärd och social omsorg. Vidare framhålls att den strukturellaobalansen i ekonomi medför att utvecklingen avvälfärdspolitiken måste ske under delvis förändrade villkor.Utskottet delar denna uppfattning (se även betänkandet1992/93:SoU15). har i betänkandet Handikappoch välfärd? (SOU 1990:19) kartlagt de handikappadeslivssituation. I propositionen föreslås en ny lag med klartdefinierade rättigheter för personer med grava funktionshinder.Förslagen kommer enligt utskottet att leda till klaraförbättringar för de personer som ingår i personkretsen.Utskottet finner inte anledning att nu föreslå någon nykartläggning. Motion So18 (s) yrkandena 1 och 6 avstyrks.Rättigheter enligt den nya lagenDe personer som omfattas av lagen skall enligt propositionenha rätt till service och stöd i form av:rådgivning och annat personligt stöd,personlig assistans,ledsagarservice,biträde av kontaktperson,avlösarservice,korttidsvistelse utanför hemmet,korttidsstillsyn för skolungdom ,boende i familjehem eller i bostad med särskild service förbarn och ungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet,bostad med särskild service för vuxna eller annan särskiltanpassad bostad för vuxna,daglig verksamhet för personer som tillhör omsorgslagenspersonkrets.Åldersgräns för rätt till personlig assistentPropositionenI propositionen föreslås att en rättighet till biträde avpersonlig assistent införs i den nya lagen för svårtfunktionshindrade som inte har fyllt och som kan anses habehov av insatsen.Den enskilde skall kunna få insatsen genom att kommunentillhandahåller assistansen eller genom att den enskilde fårekonomiskt stöd så att han själv kan vara arbetsgivare för denpersonliga assistenten. Den enskilde skall även kunna användastödet för att anlita någon annan, t.ex. kooperativ eller annatfristående organ, som arbetsgivare.Med personlig assistans ges den enskilde, enligtpropositionen, frihet att själv bestämma om i vilka situationeroch vid vilka tillfällen som hjälpen skall ges. Assistansenskall vara förbehållen krävande eller i olika avseendenkomplicerade situationer, i regel av mycket personlig karaktär.I propositionen anförs att det av statsfinansiella skäl intenu är möjligt att bygga upp ett system som innebär att rättentill personlig assistans gäller oberoende av den enskildesålder. Ett viktig syfte med personlig assistans sägs vara attåstadkomma villkor för personer med omfattande och livslångteller långvariga funktionshinder som är likvärdiga med andramänniskors i motsvarande ålder. Rätten till personlig assistansföreslås därför begränsas till personer som inte uppnått allmänpensionsålder, . För personer föreslås stödetlämnas i form av andra stödinsatser enligt socialtjänstlagen.Föredraganden förutsätter att övergången från personligassistans till annan stödform sker smidigt och att hänsyn tastill den enskildes önskemål om hur det stöd som skall ersättapersonlig assistans utformas. Han anser vidare att det kan varalämpligt att huvudmannen fortsätter att ge insatser enligtsocialtjänstlagen i former som liknar personlig assistans enligtden nya lagen.I propositionen aviseras att initiativ kommer att tas till enöverläggning med för att diskuterafrågan om övergång från personlig assistans enligt den nya lagentill andra stödformer. Syftet sägs vara att säkra att övergångenblir så smidig som möjligt för enskilda funktionshindrade.Vidare aviseras att handikappreformen kommer att ingåendeföljas upp och utvärderas. I det sammanhanget börassistansreformen särskilt uppmärksammas. En viktig fråga blirdå att följa hur övergången från personlig assistans enligt dennya lagen till annan stödform fungerar för personer som uppnåttpensionsålder.MotionerI motion So19 av och (båda s) yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om att någon högstaåldersgräns ej skall införas avseende rätt till biträde avpersonlig assistent enligt den föreslagna lagen om stöd ochservice till vissa funktionshindrade (yrkande 1).Motionärerna anför att rätten till personlig assistent är ettmycket positivt och viktigt inslag i den nya rättighetslagen.Någon högsta åldersgräns för denna rättighet skall inte införas.Motionärerna pekar på att i propositionen anförs att en smidigövergång förutsätts ske när rätten till assistent upphör och denenskilde hänvisas till socialtjänstlagen. Situationen förmänniskor med svåra funktionshinder är mycket komplicerad ävennär stöd och service är välfungerande. Motionärerna menar attdet är ovärdigt att införa en åldersgräns för rätten till denkanske viktigaste stödinsatsen, vilket innebär att den enskildeinte kan överblicka insatsens fortsatta utformning.Även motion So20 av m.fl. (v) tar uppfrågan om åldersgränsen. Motionärerna yrkar att riksdagenbeslutar att 65-årsgränsen för LSS skall slopas (yrkande 4).Motionärerna ställer sig frågande till den fixerade tiden till65 år och undrar vad som händer om en assistentkontakt som haretablerats måste upphöra när den funktionshindrade fyller 65 år.Motionärerna anser inte att LSS-insatser skall upphöra enbart avåldersskäl utan dessa skall styras av de behov den enskilde har.En personlig assistans som beslutats före pensionsålder skalläven fortsättningsvis kunna utgå menar motionärerna.I motion So24 av och iKolmården (båda kds) yrkas att som sin mening gerregeringen till känna vad i motionen anförts om att på annatsätt än genom en fast åldersgräns begränsa kretsen av personersom i lagen skall tillförsäkras fortsatt hjälp av personligassistent. Motionärerna anför att de är medvetna om ochaccepterar nödvändigheten att, av ekonomiska skäl, begränsapersonkretsen som kan komma i åtnjutande av en personligassistent. De ifrågasätter dock om detta måste ske genom en faståldersgräns som inte tar hänsyn till individuella behov.I motion So25 av och (bådas) yrkas att beslutar att de som fått rätt tillpersonlig assistent får behålla denna rättefter det att de fyllt (yrkande 1).Handikapputredningen föreslog att de personer som hade fått rätttill assistent skulle få behålla denna rättefter det att de fyllt . Motionärerna menar att dettaförslag är att föredra och att det för den enskilde kan synasunderligt att bli av med en rättighet han tidigare haft bara föratt han uppnått en viss ålder.Utskottets bedömningUtskottet anser att införandet av en åldersgräns för rätt tillpersonlig assistent när vårdbehovet kvarstår är tveksamt urprincipiell synpunkt. Utskottet är dock medvetet om debegränsningar som det statsfinansiella läget medför. Utskottetvill också understryka vad som sägs i propositionen om smidighetoch hänsyn till den enskildes önskemål vid övergång frånpersonlig assistans till annan stödform för en funktionshindradefter uppnådd pensionsålder och att det ofta kan vara lämpligtatt huvudmannen fortsätter att ge insatser enligtsocialtjänstlagen i former som liknar personlig assistans enligtden nya lagen. Utskottet förutsätter också att denna del avreformen noga följs samt att beslutet om åldersgräns omprövas omde statsfinansiella förutsättningarna tillåter det ocherfarenheten i övrigt visar att ett ändringsbehov föreligger.Med det ovan anförda tillstyrks sålunda propositionen i dennadel och avstyrks motionerna So19 (s) yrkande 1, So20 (v) yrkande4, So24 (kds) och So25 (s) yrkande 1.Daglig verksamhetPropositionenI propositionen föreslås att personer som tillhöromsorgslagens nuvarande personkrets skall ha rätt till dagligverksamhet enligt den nya lagen.Att ha ett arbete är av mycket väsentlig betydelse för allamänniskors livskvalitet och delaktighet i samhällslivet, anförsdet i propositionen. Det är främst genom arbete som vuxnapersoner kan tillförsäkras en god materiell försörjning. Arbetegäller emellertid inte bara materiell välfärd. Det svarar ocksåmot grundläggande mänskliga behov av gemenskap, utveckling ochen meningsfull tillvaro.Den svenska arbetsmarknadspolitiken bygger på målsättningenarbete åt alla. Det innebär i grunden, som framhålls ipropositionen, att alla människor skall ha rätt till arbeteoberoende av individuella skillnader i förutsättningar,förväntningar och behov av stödinsatser. Det innebär också attsamhället på olika sätt skall medverka till att skapaarbetsmöjligheter för den enskilde.Personer med funktionshinder har emellertid en avsevärt högrearbetslöshet än genomsnittet. Under harockså antalet förtidspensionärer ökat betydligt.Huvudansvaret för arbetsmarknadspolitiken åvilar staten ocharbetsmarknadsmyndigheterna. De riktade insatserna för att biståhandikappade är omfattande. /92 utgjordekostnaderna för de särskilda handikappinsatserna ungefär enfemtedel av utgifterna för de arbetsmarknadspolitiskaåtgärderna.Genom socialtjänstlagen har kommunerna ett ansvar för attmedverka till att enskilda får en meningsfull sysselsättning.Till allmänna mål hör att främja människorsaktiva deltagande i samhällslivet. En central uppgift förkommunerna är att främja den enskildes rätt till arbete, bostadoch utbildning. I många kommuner bedrivs inomsocialtjänstens ram särskild sysselsättningsverksamhet förpersoner med funktionshinder.I propositionen anförs att tidigare satsningar påsysselsättning har visat att tidigt insatta vägledningsinsatser,okonventionella arbetsmetoder och en väl fungerande samordningmellan olika aktörer på arbetsmarknadsområdet har bidragit tillatt många unga människor med förtidspension eller sjukbidrag harkommit ut i och tillbaka till arbetslivet.Handikapputredningen föreslog att personer som ingår i den nyalagens personkrets skulle ges en lagstadgad rätt till dagligverksamhet. Utredningen bedömde att minst 34000 personerbehöver mera varaktig sysselsättning. Bland dem ingår ca 17000personer som får daglig verksamhet enligtomsorgslagen.I propositionen framhålls att mot bakgrund av attarbetslösheten är större bland personer med funktionshinder änbland andra människor vore det önskvärt att nu föreslå att dennya lagens hela personkrets gavs en lagstadgad rätt till dagligverksamhet. Med hänsyn till det statsfinansiella läget bedömsdet dock inte möjligt . Därmed föreslås att depersoner som tillhör samma grupper som omsorgslagen omfattarskall ges samma rätt till daglig verksamhet enligt den nya lagensom grupperna har enligt omsorgslagen. Frågan omatt lagstifta om en rätt till daglig verksamhet för den nyalagens hela personkrets bör, enligt propositionen, prövas då denekonomiska situationen medger det.Rätten till daglig verksamhet bör, anförs det, primärt avsepersoner i yrkesaktiv ålder. Den daglig verksamheten bör kunnainnehålla såväl aktiviteter med habiliterande inriktning som merproduktionsinriktade uppgifter. Den bör ha som syfte att bidratill den personliga utvecklingen och att främja delaktighet isamhället. Ett övergripande mål bör vara att på kortare ellerlängre sikt utveckla den enskildes möjlighet till arbete.Vidare anförs att när det gäller omfattningen av den dagligaverksamheten bör samma generella riktlinjer användas som iarbetslivet. Anpassning efter individuella önskemål och behovmåste naturligtvis göras.Slutligen anförs att huvudmännen i likhet med vad som görs nubör utbetala någon form av ersättning till den enskilde förmedverkan i daglig verksamhet.MotionerI motion So18 av m.fl. (s) begärs etttillkännagivande till regeringen om vad i motionen anförts omsysselsättningssituationen för människor med svårafunktionshinder (yrkande 2). Motionärerna konstaterar att ipropositionen föreslås att endast de personer som tillhöromsorgslagens krets skall ha rätt till daglig verksamhet.Anledningen till att regeringen inte går påHandikapputredningens förslag att sysselsättningsgarantin skallomfatta alla i personkretsen är den statsfinansiellasituationen. Motionärerna anför att en utökning av personkretsenför rätt till daglig verksamhet är angelägen. De accepterar dockpropositionens förslag, men vill att utvecklingen dådet gäller sysselsättningen för funktionshindrade noga följs.Skulle det vara så att sysselsättningssituationen försämras förmänniskor med svåra funktionshinder finns det skäl förregeringen att återkomma till med förslag om åtgärder.I motion So20 av m.fl. (v) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en sysselsättningsgaranti och medel tillarbetsbefrämjande insatser för funktionshindrade (yrkande5). Motionärerna anför att de förväntar sig att det kommerförslag om en sysselsättningsgaranti och att det är ytterstangeläget att åtgärder vidtas för att öka antalet sysselsatta ihandikappgrupperna. Motionärerna vill att i sambandmed de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna ger stimulansbidragtill kommunerna för sådana åtgärder och upprepar sitt krav om250 för arbetsskapande åtgärder tillhandikappade.I motion So23 av och (båda s)yrkas att skall göra ett tillkännagivande om vad imotionen anförts om sysselsättningsgarantin enligtHandikapputredningens förslag och behov av försöksverksamhet.Motionärerna pekar på att i propositionen finns inget förslag omsysselsättningsgaranti för lagens personkrets, vilket hadeföreslagits av . Motivet för detta är detstatsfinansiella läget. Motionärerna anser att detarbetsmarknadspolitiska målet om arbete och sysselsättning föralla måste ligga fast för framtiden. Detta innebär att riksdagennu bör uttala sin ambition att en sysselsättningsgaranti enligtHandikapputredningens förslag bör införas när detstatsfinansiella läget så medger. Vidare bör inom ramen förnuvarande resurser stimulansbidrag för försöksverksamhet i vissakommuner genomföras.Utskottets bedömningUtskottet delar uppfattningen i propositionen att de gruppersom nu har rätt till daglig verksamhet också bör få denna rättenligt den nya lagstiftningen. Utskottet delar ocksåuppfattningen att det statsfinansiella läget inte nu möjliggöratt en lagstadgad rätt till daglig verksamhet införs för helapersonkretsen.Utskottet finner det mycket angeläget att frågan om en lagligrätt till daglig verksamhet för hela den nya lagens personkretsprövas så snart den ekonomiska situationen så medger.Utskottet utgår från att regeringen i samband meduppföljningen av reformen också följer hur sysselsättning ochdaglig verksamhet utvecklas för hela personkretsen. Enförsöksverksamhet på området bör också kunna övervägas. Någottillkännagivande i frågan behövs inte. Motionerna So18 (s)yrkande 2, So20 (v) yrkande 5 och So23 (s) avstyrks därmed.Bostad med särskild service för vuxna eller annan särskiltanpassad bostad för vuxnaPropositionenI propositionen föreslås att vuxna personer som omfattas avden nya lagen skall ges rätt till en bostad med särskildservice. Bostad med särskild service föreslås kunna utformas påolika sätt. Huvudformen skall dock vara servicebostad ochgruppbostad.Föredraganden anför att en egen bostad har stor betydelse förden egna identiteten. Många personer med omfattandefunktionshinder tillbringar en stor del av sin dag i det egnahemmet.