bet · GG01TU39 · 1993-05-27 00:00:00 — Reformarbetet som syftar till att möjliggöraökad konkurrens inom järnvägsområdet bör därför fortsätta.Avregleringen inom flyg- och busstrafiken är vidare viktigainslag i en effektiv transportmarknad som kännetecknas av enökad konkurrens. Som framhålls i budgetpropositionen är detväsentligt att även formerna och förutsättningarna för enbolagisering av hela eller delar av SJ analyseras.Utskottet har med hänvisning till vad som anförts ingetatt erinra mot vad kommunikationsministern anfört omuppföljningen av SJ:s resultat m.m. för åren 1988--1992,utnyttjande av bemyndiganden och marknadsutveckling. Utskottethar heller inget att erinra mot vad som anförts omreformarbetets fortsatta inriktning inom järnvägsområdet. ställningstagande följer att motion T217 (s) iberörd del och motionerna T520 (s) och T543 (s) avstyrks.Utskottet övergår därefter till att behandla regeringensförslag i kompletteringspropositionen.Utskottet anser det angeläget att ett ingående och allsidigtbeslutsunderlag föreligger för den fortsatta reformeringen inomjärnvägsområdet. Med de viktiga satsningar som sker ochplaneras för en fortsatt utbyggnad av infrastrukturen är detväsentligt att olika konsekvenser blir belysta så att järnvägenskonkurrensfördelar kan tas till vara. Utskottet tillstyrkerdärför den föreslagna förlängningen av SJ:s befogenhetertill i syfte att vinna tid för ytterligareberedningsarbete.Utskottet har heller inget att erinra mot vad som anförts omatt en låneram för fastställs på 7 miljarderkronor för upplåning i Riksgäldskontoret.Utskottet konstaterar att kommunikationsministern förSJ-koncernen förordar en återgång till de riktlinjer somangavs trafikpolitiska beslut i storparlamentarisk enighet om en koncentration av verksamheten tilljärnvägstrafiken. Även enligt utskottets mening börgrundläggande för valet av koncernstrategi vara gällandetrafikpolitiska beslut. Detta innebär att utgångspunkten börvara att SJ skall utvecklas till ett effektivt ochkonkurrenskraftigt företag som främjar en utveckladjärnvägstrafik.Enligt utskottets mening är det självfallet viktigt att SJäven fortsättningsvis kan erbjuda olika former av heltäckandetransportlösningar. De tjänster som SJ behöver för samordningmed andra transportmedel bör dock med fördel kunna köpas avutomstående bolag efter upphandling i fri konkurrens ellergrundas på någon annan form av samverkanslösningar. Till bildenhör vidare att i en framtida konkurrenssituation, där fleraföretag ges möjlighet att bedriva järnvägstrafik, är det av viktatt inte ett SJ med äganderätt på ett dominerande sätt besitterolika anknytande transportled till järnvägen och därmedförsvårar uppkomsten av en väl fungerande marknadssituation.Beträffande det krav som framförs i motion T99 (s) om enutvärdering av trafikpolitiska beslut innankoncernstrategin förändras vill utskottet erinra om vad somframhölls i årets budgetproposition. IKommunikationsdepartementets bilaga redovisas sålunda eningående utvärdering av såväl den allmänna utvecklingen påjärnvägsområdet som om SJ:s förändringsarbete ochresultatutvecklingen under rekonstruktionsperioden.Utskottet tillstyrker mot denna bakgrund vadkommunikationsministern anfört om inriktningen av SJ-koncernensverksamhet till järnvägstrafik. Utskottets ställningstagandeinnebär därmed att motion T99 (s) yrkandena 1 och 2 avstyrks.Utskottet har tidigare tillstyrkt en förlängning av SJ:sbefogenheter till . Detta innebär att SJ bör gesfortsatta möjligheter att ta emot ersättning i samband medutdelning från AB Swedcarrier utan skatteavdrag. Utskottettillstyrker därför det föreslagna anslaget till SJ i sambandmed utdelning från AB Swedcarrier.2 Luftfart2.1 Regionalpolitiskt betingad flygtrafik mellan ochUmeå2.1.1 BakgrundUnder 1991/godkände riktlinjer föravreglerande åtgärder inom den inrikes flygtrafiken (prop.1991/92:100 bil. 7, bet. TU13, rskr. Dessa riktlinjerledde sedan till att den inrikes luftfarten avreglerades fr.o.m.den 1 juli 1992.I samband med att utskottet tillstyrkte dessa riktlinjerframhöll utskottet (s. 17) att en avreglering av den inrikesflygmarknaden inte borde leda till att flygförbindelser upphörför orter/regioner för vilka förbindelser genom andrakommunikationsmedel än flyget inte är några egentligaalternativ. Utskottet nämnde härvid som exempel behovet avmöjligheter för patient- och anhörigresor till iUmeå.I proposition 1992/93:100 bilaga 7 anfördekommunikationsministern att det inte låter sig göras att med enenkel definition avgränsa vad som är regionalpolitiskt viktigflygtrafik men pekade på att genom 1988 årstrafikpolitiska beslut har fastlagt ett regionalpolitiskt delmåli trafikpolitiken.Kommunikationsministern ansåg (1) att på en avregleradflygmarknad som ger förutsättningar för en effektiv flygtrafiksärskild uppmärksamhet bör ges åt trafikförsörjningen iNorrland, (2) att bidraget på statsbudgeten till kommunalaflygplatser m.m. bör koncentreras till vissa flygplatser medutgångspunkt i flygets betydelse för den samladetransportförsörjningen, (3) att investeringar i flyget börinrymmas i planerna för fördelning av anslag till byggande avlänstrafikanläggningar samt (4) att skulle ges iuppdrag att utreda effekterna av flygtrafikens avreglering förden inomnorrländska flygtrafiken.Riksdagen hade inte något att erinra mot detta (bet.1992/93:TU19, rskr. 245).Kommunikationsministern konstaterade att samhället har ettsärskilt ansvar för att flygtrafik kan bedrivas i Norrlandsinland till orter som i många fall saknar tillfredsställandetransportalternativ. Han framhöll att effekterna avavregleringen av den svenska inrikesmarknaden ännu inte kundeavläsas fullt ut. Med hänsyn härtill och till att den svagakonjunkturen i hög grad verkade hämmande på flygföretagen ansågkommunikationsministern att tiden inte var lämplig att nu dralångtgående slutsatser om framtida olönsam flygtrafik.För patienters och deras anhörigas resor till och frånregionsjukhuset i var det emellertid enligtkommunikationsministern angeläget att fokusera det statligaintresset mot just trafiken ----Luleå.Kommunikationsministern förutskickade att Luftfartsverketskulle få i uppdrag att särskilt studera effekterna avflygtrafikens avreglering för den inomnorrländskatrafikförsörjningen för att regeringen skulle få ett meraheltäckande beslutsunderlag.Utredningsuppdraget för lämnades den 11februari . Enligt direktiven för uppdraget skall verketnärmare beskriva de förändringar av flygtrafikförsörjningen iNorrlands inland som har uppkommit sedan flygmarknadenavreglerades samt lämna förslag till åtgärder för attsäkerställa en god transportförsörjning i inland.Huvuddelen av uppdraget skall redovisas senast den 1 juli 1993.Förslag beträffande flygtrafikförsörjningen till regionsjukhuseti skulle dock redovisas l993.I mitten av mars 1993 avgav till regeringenrapporten inom 1993, delrapport 1, med förslagbeträffande flygtrafikförsörjningen till i ansåg att kraven på den särskilda trafiken inomNorrland till i borde motivera statligainsatser för enhetlig trafik från , , ,och till och föreslog att sådan trafikskulle upphandlas i konkurrens. Verket föreslog att viss del avreservationsanslaget Köp av interregional persontrafik påjärnväg under sjätte huvudtiteln skulle finansieraupphandlingen.2.1.2 Nuvarande flygtrafik mellan och Aerotransport (ABA), som är delägare i SAS, och LinjeflygAB, som ingår i SAS-gruppen, har trafiktillstånd (koncession) påsträckan ----. Sträckan trafikeras numerainom ramen för organisationsenheten SAS Commuter med flygplanägda av det i SAS-gruppen ingående Swedair AB.Sedan början av januari trafikeras sträckan med tvådubbelturer per dag --. Turerna frånÖsterund går och , turerna från och . Flygtiden är för direktturer (enper dag) och för turer som går viaSundsvall--(en per dag). gårtvå turer från och en från . går entur från och två från Umeå.För trafiken används flygplanav typen med 34 passagerarsäten.2.1.3 Utskottets ställningstagandePropositionens förslagSom en förutsättning för att skulle få överförasfrån sjukvårdsregion till sjukvårdsregionuppställde kravet att resemöjligheternaförbättrades för patienter från länet som skulle fåregionsjukvård i och att snabba och bra kommunikationerfanns mellan och (prop. 1980/81:9, bet.SoU6, rskr. 123).Mot bakgrund av detta uttalande läggs i proposition1992/93:150 nu fram förslag om regionalpolitiskt betingadflygtrafik mellan och bedömer att det medtanke på avståndet mellan och krävs en direktflygförbindelse, att staten genom upphandling i konkurrensmellan olika flygoperatörer bör säkra en fortsatt flygtrafikmellan och och att riktlinjen bör vara ett utbudpå lägst två dubbelturer per dag för att säkerställa en godtrafikförsörjning för patienter och övriga resenärer. När detgäller flygplansstandard anför kommunikationsministern attoperatörer godkända av för linjetrafik börha möjlighet att i sina anbud specificera de flygplanstyper ochden eventuella specialutrustning som operatören avser attutnyttja. Möjligheten att påverka trafikstandarden genom lokaleller regional samverkan bör enligt kommunikationsministernprövas i samband med upphandlingen.Kommunikationsministern föreslår att en förhandlingsman gesi uppdrag att upphandla flygtrafiken. Om denna inte kan drivaspå företagsekonomiska villkor föreslår kommunikationsministernatt kostnaden för upphandlingen får belasta anslaget Köp avinterregional persontrafik på järnväg för /94 iavvaktan på förslag i med anledningav utredningsuppdraget i mars i år.Regeringen föreslår att skall godkänna (1) vadkommunikationsministern har anfört om statens ansvar förflygtrafik mellan och samt (2) att ovannämndaanslag får disponeras även för kostnader för upphandling avflygtrafik på sträckan --Umeå.Motionsförslag och utskottets ställningstagandeInledningMed anledning av propositionens förslag har väckts förslag ifem motioner.I motion T102 (s) begärs stöd till flygtrafik på ,och flygplatser i län.Utskottet är inte berett att i här aktuellt sammanhang taupp denna motion till närmare behandling. Den avstyrks därmed.I de övriga motionerna framförs inte någon erinran mot attstaten engagerar sig för flygtrafik för patient- ochanhörigresor mellan och . Utskottet har inteheller något att erinra häremot.I motionerna tas emellertid upp frågor kring antaletdubbelturer per dag, flygplansstandard samt användning avanslaget Köp av interregional persontrafik på järnväg för denföreslagna flygtrafiken. Innan utskottet tar uppmotionsförslagen till behandling vill utskottet erinra omföljande.I betänkande 1992/93:TU19 nämnde utskottet att riksdagensuttalande /med krav på snabba och brakommunikationer mellan och bl.a. ledde tillatt statligt stöd utgick under budgetåren 1985/86--1988/89 förflyg mellan i kommun och --Arlandaflygplats. Svegflyget hade på anslutning till Linjeflygstrafik till och från . I betänkandet underströk utskottetatt kravet på snabba och bra kommunikationer mellan och avsåg även kommun, som är densydligaste av kommmunerna i länet. Trafik för patient- ochanhörigresor mellan och borde därför enligtutskottets mening omfattas av det till ifebruari 1993 givna utredningsuppdraget i vad det avsågflygtrafikförsörjningen till i . På förslagav utskottet beslutade att som sin mening geregeringen detta till känna.Frågan om patient- och anhörigresor mellan ochUmeå har inte behandlats i här aktuella rapportoch inte heller berörts i propositionen. Under hand har frånKommunikationsdepartementet inhämtats att frågan beräknas kommaatt behandlas i med anledning avutredningsuppdraget.Antalet direkta dubbelturer per dagI motionerna T100 (s) och T101 (-) förordas i här aktuelladelar tre dubbelturer per dag. I motion T100 (s) framhållsbetydelsen av att patienter och anhöriga från hinnerbesöka över dagen.Utskottet biträder kommunikationsministerns förslag attflygförbindelsen mellan och skall vara direkt.Utskottet biträder vidare kommunikationsministerns förslag atttrafiken till en början skall omfatta lägst två dubbelturer perdag --. Med trafik med eller medflygplan med samma säteskapacitet och två direktturer per dag ivardera riktningen --ökas kapaciteten förresande på sträckan och i förhållande tillnuläget, då ju en tur per dag i vardera riktningen går viaSundsvall--, där passagerare går ombordeller lämnar flygplanet. Erfarenhet av kapacitetsökningen påsträckan i förhållande till nuläget bör enligt utskottets meningavvaktas innan man överväger en turtäthet om tre dubbelturer perdag --. Utskottet avstyrker därmed motionerna ihär aktuella delar.Standard för trafiken m.m.I motionerna T100 (s) och T101 (v) i här aktuella delarförordas att flygplan av typen skall användas förtrafiken. Förslaget i motion T100 (s) motiveras med att svårtsjuka patienter behöver god komfort och utrymmesstandard iflygplanet.I motion T101 (-) förordas vidare att ett stabilt ochekonomiskt uthålligt flygföretag skall utses som operatör.Kommunikationsministern föreslår, som har nämnts ovan, attoperatörer godkända av för linjetrafikskall ha möjlighet att i sina anbud specificera deflygplanstyper och den eventuella specialutrustning somoperatören avser att utnyttja. I samband med upphandlingen börenligt kommunikationsministern möjligheten prövas att påverkatrafikstandarden genom lokal eller regional samverkan.Utskottet förutsätter att för trafiken används flygplan avtypen eller flygplan med lägst samma säteskapacitet ochstandard. Utskottet vill härvid erinra om att flygplan av typenSAAB 340 har använts under större delen av den tid varunderflygtrafik har bedrivits för patient- och anhörigresor mellanÖstersund och Umeå.Mot bakgrund av det anförda torde motionerna i här aktuelladelar kunna lämnas utan initiativ av . De avstyrkssåledes i dessa delar.Finansiering av kostnaden för trafikenI motionerna T99 (s), T100 (s) och T103 (v) motsätter man sigatt kostnaden för flygtrafik mellan och skallbetalas från anslaget Köp av interregional persontrafik påjärnväg. Motionärerna anser att anslaget skall användas förjärnvägstrafik, inte för flygtrafik.I motion T99 (s) yrkande 3 begärs att regeringen snarastskall återkomma till med annat förslag om finansieringav regionalpolitiskt motiverad flygtrafik.I motion T100 (s) förordas att trafiken finansieras på sättsom (C 1989:03) föreslog i sitt i juni 1990avlämnade delbetänkande (SOU 1990:58) Konkurrens iinrikesflyget. Kommittén föreslog nämligen att regionalpolitisktmotiverade flyglinjer, som inte väntades kunna drivas medföretagsekonomisk lönsamhet, skulle kunna ges bidrag av statligamedel. Dessa skulle erhållas genom att en särskild avgift istorleksordningen per enkelresa togs ut på inrikesflygresor. Trafikutövarna skulle utses genom anbudskonkurrens.Kommitténs förslag anmäldes i proposition 1990/91:87 omnäringspolitik för tillväxt (bet. 1990/91:TU27, rskr. 287).I motion T103 (v) föreslås att kostnaden skall täckas inomanslagsramen för luftfart, varmed motionären torde avseLuftfartsverkets överskott.Departementschefen erinrar om att under anslaget Köp avinterregional persontrafik på järnväg har för nästa budgetåranvisats (prop. 1992/93 bil. 7, s. 106--110,bet. TU25, rskr. 277) och om att medelsanvisningen av naturligaskäl har beräknats med utgångspunkt i behoven för nämndajärnvägstrafik och skall i första hand utnyttjas för dessabehov. Om kostnaden för upphandlingen av flygtrafik mellanÖstersund och inte kan rymmas inom anslaget förordarkommunikationsministern att regeringen återkommer till riksdagenunder nästa budgetår i denna fråga.Som nämnts skall senast den 1 juli 1993slutföra det lämnade utredningsuppdraget. Omberedningen av verkets slutrapport resulterar i förslag omytterligare ekonomiska åtaganden från statens sida förflygtrafik i kan det vara lämpligt att allafinansieringsfrågor med anknytning till sådan trafik behandlas iett sammanhang. I avbidan härpå får den i propositionenföreslagna finansieringen betraktas som preliminär, vilket ocksåär kommunikationsministerns mening. Utskottet tillstyrker därmedpropositionens förslag och avstyrker därmed motionsförslagen.3 Riksfärdtjänsten3.1 BakgrundRiksfärdtjänsten inrättades . Syftet medriksfärdtjänsten är att ge svårt handikappade möjlighet att göralängre resor i landet till normala kostnader. Berättigade tillriksfärdtjänst är personer som på grund av sitt handikapp ochbrist på tillgängliga färdmedel måste resa på ett dyrare sätt ännormalt. Riksfärdtjänstresor kan ske med flyg, båt, tåg, taxieller med specialfordon till ett pris som motsvarar kostnadenför att åka andra klass tåg inkl. anslutningsresor.Resandet inom riksfärdtjänsten har successivt ökat. Antaletresenärer har stigit från 6600 /82 till ca22500 /92. De statliga utgifterna förriksfärdtjänst har ökat från 12,5 miljonerkronor till ca . Riksfärdtjänsten betalas medstatliga medel som täcker resenärens kostnader exkl. dennesegenavgift. Beslut om färdtjänstresor fattas av kommunerna pågrundval av ett statligt regelverk.Riksfärdtjänsten administreras av en förverksamheten tillfälligt inrättad myndighet, Styrelsen förriksfärdtjänst, i avvaktan på en förutsedd framtidakommunalisering.3.2 KommunaliseringI propositionen föreslås att riksfärdtjänsten kommunaliserasden . Kommunaliseringen förutsätts regleras genomlag. Lagstiftningen skall enligt kommunikationsministern ses somen markering från statens sida av betydelsen av en bibehållenriksfärdtjänst. Genom den föreslagna lagen ges en skyldighet förkommunerna att meddela tillstånd för riksfärdtjänst.Fortsättningsvis skall enligt propositionen kommunerna undereget ekonomiskt ansvar lämna ersättning för resa medriksfärdtjänst. Bidrag skall ges till reskostnader för personersom till följd av ett stort och varaktigt funktionshinder måsteresa på ett särskilt kostsamt sätt. Bidraget skall motsvaraskillnaden mellan reskostnaden och resenärens egenavgift. Dennaegenavgift skall liksom nu är fallet motsvara normala respriseri kollektivtrafiken.Enligt kommunikationsministerns bedömning kan den föreslagnakommunaliseringen väl förenas med att de övergripande målen förriksfärdtjänsten tillgodoses. En fördel med kommunaliseringenframhålls vara att beslut och kostnadsansvar kan läggas på sammaorgan. För funktionshindrade som söker tillstånd tillriksfärdtjänst anges detta innebära ett förenklat resande medfärre inblandade.Övergången till ett kommunalt ansvarstagande framhållsvidare leda till att en mera övergripande och samordnad syn kananläggas på såväl riks-, läns- och som påsjukreseverksamheten. Detta anges kunna leda tillrationaliseringsvinster, t.ex. i samband med upphandling avtransporttjänster från taxi och andra transportföretag.Inrättande av moderna, gemensamma beställnings- ochsamordningsenheter kan också medföra vinster, som denenskildes kontakter för beställning av resor m.m. underlättas.Genom att ansvaret för riksfärdtjänsten överförs tillkommunerna anges vidare att trafikhuvudmännen i länen kommer attutsättas för ett starkare ekonomiskt tryck att vidtaanpassningsåtgärder i trafikmedel och terminaler.Kostnadsökningen för riksfärdtjänsten kan härigenom begränsas,som ett viktigt steg tas i riktning mot ennormalisering av funktionshindrades resor.De grundläggande målen och reglerna för riksfärdtjänstenföreslås ligga fast inom den nya huvudmannaskapsformen. Detinnnebär bl.a. att resorna skall avse rekreation,fritidsverksamhet eller annan enskild angelägenhet.Kommunikationsministern bedömer det som viktigt att den somansökt om tillstånd till riksfärdtjänst och som inte är nöjd medkommunens beslut skall ges en möjlighet att överklaga.Kommunernas beslut om riksfärdtjänst föreslås därför kunnaöverklagas hos länsrätten.Ekonomiskt innebär regeringens förslag att det belopp sommotsvarar vad som skulle behövas om verksamheten fortfarandevore en statlig uppgift efter överförs tillkommunerna inom ramen för det allmänna skatteutjämningssystemet.Som en följd av den förändrade ansvarsformen föreslås attStyrelsen för riksfärdtjänst avvecklas vid utgången av år 1993.I motion T105 (v) yrkas avslag på propositionens förslag omriksfärdtjänstens kommunalisering. I motionen hänvisas tillatt handikapporganisationerna är emot en sådan förändring. Derasmotstånd mot en kommunalisering uppges sammanhänga med en oroför att resemöjligheterna för funktionshindrade blirberoende av kommunernas ekonomi. I motionen hänvisas vidare tillde ansvars- och finansieringsprinciper som fastlagts i bredpolitisk enighet som innebär att varje samhällsverksamhet skallbära sina egna kostnader för tillgänglighetsskapande åtgärder.Kommunerna har därvid ett visst ansvar för lokaltrafik men inteför regional och interregional trafik varför de heller inte börpåföras något ansvar för riksfärdtjänsten.Vidare framhålls det som oacceptabelt att funktionshindradeskall underkastas en prövning så som föreslås i propositionen.Beträffande den föreslagna möjligheten till överklaganden angesatt detta kan leda till absurda konsekvenser i och med att denenskilde förutsätts planera även kortare resor kanske fleramånader i förväg. Regeringens förslag till kommunalisering angesmot denna bakgrund som synnerligen ogenomtänkt och stå i stridmed grundläggande principer för handikappolitiken. Motionärernaanser mot denna bakgrund att verksamheten bör bestå i sinnuvarande form och att Styrelsen för riksfärdtjänst därmed börbehållas. Vidare föreslås att hos regeringenhemställer om förslag som innebär förverkligande av ansvars- ochfinansieringsprincipen på kollektivtrafikområdet.Utskottet har behandlat riksfärdtjänstens utformning vid ettflertal tillfällen . Utskottet har framhållit attflera viktiga fördelar kan stå att vinna med ett kommunalthuvudmannaskap.Utskottet har därvid förutsatt att regeringens kommandeförslag om en kommunalisering innebär att nuvarande standard påriksfärdtjänsten kan behållas samt att den utlovade lagen omkommunal riksfärdtjänst tillgodoser de handikappades krav pålikartade villkor för riksfärdtjänsten oavsett vilken kommun manbor i. Utskottet har vidare förutsatt att regler införs om attkommunerna skall bevilja resor med specialfordon i de fall dåresenären inte kan resa med allmänna kommunikationer samt attregler införs om att en enskild person liksom nu kan överklagakommunala riksfärdtjänstbeslut (bet. 1992/93:TU8).Utskottet kan konstatera att regeringens förslag tillkommunalisering uppfyller utskottets tidigare ställningstagandenpå samtliga punkter. Utskottet bedömer också att den föreslagnaorganisatoriska lösningen tryggar att svårt handikappade ävenfortsättningsvis kan göra längre resor inom landet till normalakostnader som möjliga effektiviseringsvinster bättrekan tas till vara.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionT105 (v).Med hänvisning till vad som ovan anförts tillstyrker utskottetförslaget till lag om riksfärdtjänst.Utskottet har vidare inget att erinra mot vad som anförts ipropositionen om mål för riksfärdtjänsten och omavveckling av Styrelsen för riksfärdtjänst som en konsekvensav riksfärdtjänstens kommunalisering.3.3 Finansierings- och anslagsfrågorEkonomiskt innebär regeringens förslag att det belopp sommotsvarar vad som skulle behövas om verksamheten fortfarandevore en statlig uppgift efter överförs tillkommunerna. Medlen skall ingå i det allmänna systemet förkommunal skatteutjämning. För resterande del av budgetåret1993/94 anges att riksfärdtjänsten skall finansieras genom enökning med av det statligautjämningsbidraget till kommunerna.I motion T106 (c) bedöms den föreslagna kommunaliseringen somrimlig för att skapa dels samordningsfördelar, dels ekonomiskaincitament för handikappanpassande åtgärder inom lokal- ochlänstrafiken. Däremot framförs betänkligheter mot det föreslagnafinansieringssystemet. Om ersättning skall utgå proportionelltvia det statliga utjämningssystemet till kommunerna kommer dettaenligt motionärerna att leda till orimliga kostnader för mindrekommuner och för glesbygdskommuner.