bet · GG01AU13 · 1993-04-22 00:00:00 — På så sätt blir dessa frågor belysta påett tidigt stadium i beredningsprocessen liksom eventuella behovav kompletterande åtgärder och kostnaderna härför.Även kravet på minskade offentliga utgifter kan leda till attde regionala skillnaderna ökar. Utskottet anser därför att detfinns skäl att noga följa utvecklingen i olika delar av landet isamband med minskningen av de offentliga utgifterna. Inte minstkvinnorna, som till stor del har sin sysselsättning inomoffentlig verksamhet, kan komma att drabbas särskilt. Denna riskmåste uppmärksammas i det lokala och regionalautvecklingsarbetet.I likhet med regeringen anser utskottet att det nya systemetför statsbidrag till kommunerna är ett viktigt instrument idetta sammanhang. Här ges kommunerna ökad frihet att välja debästa lösningarna och avväga olika insatser efter skiftande kravoch förutsättningar. Den kritik som har riktats mot vissa delarav systemet har resulterat i en utredning som har till uppgiftatt lämna förslag till lösningar på de föreliggande problemen.Utredningen väntas bli klar inom kort.Vad härefter gäller frågan om sektorssamordning har somframgått av den föregående framställningen förutom regeringensåväl länsstyrelserna som ett särskiltansvar för denna samordning.Av vad sålunda upptagits kan utskottet inte finna att detsedan våren 1990 skett några avgörande förändringar iinriktningen av regionalpolitiken. Däremot kan utskottetkonstatera att förutsättningarna för den politik som då ladesfast har förändrats. Detta beror i huvudsak på den försämradeekonomiska situationen, men också på den pågående processen medavreglering, bolagisering och privatisering.Som utskottet ovan redovisat har fattatbeslut om inriktningen av den ekonomiska politiken. Målet måstesom utskottet ser det vara att skapa en uthållig tillväxt föratt öka välfärden i hela landet. Den inriktning som lagts fastför den ekonomiska politiken bör därför leda fram tilldetta mål.Vad härefter gäller eventuella negativa effekter avavreglering, bolagisering, privatisering och förändringar i deoffentliga utgiftssystemen kan utskottet konstatera attregeringen har uppmärksamheten riktad mot problemen och vidtaråtgärder för att söka förhindra negativa konsekvenser. Utskottetvill emellertid stryka under vikten av att effekterna av denpågående utvecklingen noga följs så att ytterligare åtgärder kanvidtas . Genom de ovannämnda direktiven till kommittéer ochutredare kommer de regionala konsekvenserna att bli föremål föranalys på ett tidigt stadium i beredningsprocessen. Det innebäratt syftet med förslagen i motionerna A267 (s), A424 (v), A437(s), A450 (v) och A810 (s) om en analys eller kartläggning avsådana konsekvenser får anses tillgodosett. Motionerna avstyrksdärmed, i förekommande fall i berörda delar. Utskottetåterkommer senare i framställningen till frågan om särskildainsatser för kvinnor i olika delar av landet.I syfte att anpassa regionalpolitiken till den nya ekonomiskasituationen har arbetsmarknadsministern i februari i årtillkallat ett regionalpolitiskt råd. Målsättningen är att geregionalpolitiken en inriktning och utformning som bygger på attförutsättningarna för tillväxt i olika regioner tas till varaoch därigenom på ett bättre sätt bidrar till att främja denekonomiska utvecklingen. Det skallfungera som en referensgrupp i samband med en översyn avregionalpolitiken. Rådet består av representanter för bl.a.länen, näringslivet och forskningen. Rådet skall enligt uppgiftbistå i arbetet med att utarbeta en regionalpolitisk strategioch bidra med synpunkter på en regionalpolitisk proposition somskall föreläggas . Även nu pågåendeutrednings- och uppföljningsarbete inom förregional utveckling (ERU), och skallingå i underlaget till denna proposition.Enligt utskottets uppfattning kan det finnas goda skäl fördepartementet att genomföra ett översyns- och uppföljningsarbeteinom det regionalpolitiska området. En sådan verksamhet är isjälva verket nödvändig för att skapa underlag för att bedöma ompolitikens inriktning når uppsatta mål och om de medel somanslås för ändamålet används på ett rationellt och effektivtsätt.Det regionalpolitiska råd som arbetsmarknadsministern hartillkallat kan otvivelaktigt fullgöra betydelsefulla funktionerhärvidlag. vill utskottet tillägga att eftersomavsikten är att det inledda översyns- och uppföljningsarbetetskall mynna ut i en förnyad genomlysning av politikensinriktning och innehåll, så är det utskottets uppfattning attdet är av värde att sådana bedömningar sker under parlamentariskmedverkan. En sådan medverkan anknyter till en fast tradition,som utbildats under de gångna decenniernas utveckling av svenskregionalpolitik. Utskottet föreslår därför att gerregeringen till känna vad nu anförts om parlamentariskmedverkan i regionalpolitiskt utredningsarbete.De i motionerna A412 och A437 samt A429 framförda förslagen omen regionalpolitisk beredning resp. utredning om småkommunernasframtid kan utskottet i nuvarande läge inte ställa sig bakom. Deavstyrks, i förekommande fall i berörda delar.Utvecklingen i storstäderna, decentralisering m.m.År 1991 var av landets befolkning, motsvarande 2,7miljoner personer, bosatta i storstadsområdena. har befolkningen där ökat medungefär 0,7 %.Den fallande sysselsättningen och den stigande arbetslöshetenpräglar som utskottet sagt även storstadsregionerna.Arbetslösheten ökar kraftigt i dessa områden men är fortfarandebetydligt lägre än framför allt i stödområdet. Istorstadsregioner står av arbetskraften utanför denreguljära arbetsmarknaden. Enligt AMS vårprognos hör Malmöhustill de län där störst ökning av arbetslösheten kan förutsesunder det närmaste året.I det följande kommer utskottet att behandla ett antalmotioner som gäller utvecklingen i storstadsregionerna ochförhållandet mellan olika regioner och mellan stad ochlandsbygd. I sammanhanget tar utskottet också upp motioner sominnehåller synpunkter och yrkanden avseende utlokalisering,decentralisering och avlänkning av verksamhet frånstorstadsregionerna.Storstadsregionerna och förhållandet mellan stad och landI motion A451 framhåller () storstädernasdominerande betydelse för ett samhälles utveckling. Genom attutgöra centra för utbildning, forskning, kultur ochkommunikationer har de en mycket stor betydelse för ett landstillväxt. Därför måste det utredas hur möjligheterna tilltillväxt i storstadsregionerna kan stimuleras, anser motionären.I detta sammanhang tar utskottet även upp de synpunkterframförda av m.fl. (s) i motion A456 som avserlevnadsvillkoren i och län. Motionärerna betonaratt det bara är genom ömsesidig förståelse mellanstorstadsregioner och övriga som landets samladeresurser kan tas till vara.Mats m.fl. (s) framför i motion A440 att staten intebör medverka till ytterligare utflyttningar av verksamhet frånStockholmsregionen. Motionärerna pekar på en kraftigt minskadsysselsättning inom tung industri men även en svag utveckling avde mest moderna industrierna. står inför risken attupphöra att vara en industristad, vilket skulle medföra enstarkt segregerad region där lågavlönade inom servicenäringarnautför tjänster åt högavlönade inom förvaltning, forskning,företagsledning etc. Staden skulle komma att präglas av socialamotsättningar, ojämlikhet och utslagning. Framför allt av dessaskäl bör man enligt motionärerna slå vakt om de industriföretagsom fortfarande verkar i området och avvisa utlokaliseringargenom statliga åtgärder. Man bör enligt motionärerna också tafasta på förslag (SOU 1990:93) för attmotverka den sociala segregationen.Utskottets övervägandenVid behandlingen av regeringens proposition om regionalpolitikför 90-talet (prop. 1989/90:76, AU13) betonadearbetsmarknadsutskottet att det inte finns anledning att ställastorstadsregionerna mot övriga regioner. En tillväxt istorstadsregionerna bör ses som nationell tillgång. Inte minstsett ur ett internationellt perspektiv finns det anledning attvärna om en fungerande huvudstadsregion. Utskottet anfördevidare att det som man måste försöka förhindra är en alltförsnabb och ohämmad tillväxt som leder till inflation, brist påarbetskraft, köproblem i fråga om bostäder, vård och servicesamt inte minst utgör ett hot mot miljön. Här harregionalpolitiken en viktig uppgift, uttalade utskottet.Utskottet står fast vid detta uttalande som ett uttryck förregionalpolitikens generella uppgift. I en lågkonjunktur medfallande produktion och hög arbetslöshet ligger det i sakensnatur att man inte skall vidta åtgärder som kan innebära hindermot en ekonomisk tillväxt.Det är enligt utskottets mening en förutsättning för attSverige som helhet skall utvecklas positivt att --liksom övriga storstadsregioner -- är en stark motor i en stabilekonomisk utveckling.Brister i infrastrukturen i storstadsregionerna är negativainte bara för de som bor och verkar där utan hämmar ocksåutvecklingen i hela landet. Det finns alltså ett nära sambandmellan utvecklingen i storstäderna och det regionalpolitiskamålet att åstadkomma en balanserad utveckling i hela landet.Av det anförda följer att utskottet inte har någon annanuppfattning än den som framförs i motion A451 (m) i fråga omstorstädernas betydelse för utvecklingen i hela landet. Somframförs i motion A456 (s) är det viktigt med en ömsesidigförståelse mellan stad och land; därigenom kan landets samladeresurser tas till vara bättre.När det gäller det i den förstnämnda motionen framförda kravetpå en utredning om möjligheterna till tillväxt istorstadsregionerna vill utskottet erinra om att studier av detföreslagna slaget i första hand bör genomföras av ansvarigamyndigheter och organisationer i berörda regioner. Utskottet kani sammanhanget hänvisa till en rapport (1992:16) som tagits framav i -- Kan Stockholmsregionenhävda sig i det framtida ? I denna redovisas hurutvecklingen i länet kan komma att påverkas av utvecklingen iEuropa. Avsikten med rapporten är också att bidra till en ökadaktivitet hos lokala, regionala och nationella aktörer i syfteatt verka för en relativ förstärkning av Stockholmsregionensställning i det framtida Europa.Med hänvisning till det anförda anser utskottet att motionernaA451 (m) och A456 (s) inte påkallar någon åtgärd. Deavstyrks således, den sistnämnda i motsvarande del.Med anledning av de synpunkter som framförs i motion A440 (s)om att ingen ytterligare utflyttning av verksamhet frånStockholm bör ske vill utskottet framföra följande. Sedan 1987bedrivs inom en uppsökande verksamhet riktadmot privata tjänsteföretag såsom banker, försäkringsbolag,konsultföretag m.m. i syfte att förmå dem att etableraverksamhet i regionalpolitiskt prioriterade områden i ställetför att expandera i . Under högkonjunkturen varett av syftena att begränsa den då mycket kraftigasysselsättningstillväxten i regionen. Ett annat och merlångsiktigt intresse är att få landet som helhet att användaalla resurser i form av arbetskraft, service, infrastruktur etc.som delvis finns outnyttjade framför allt i stödområdet. Det ärdetta intresse som står i förgrunden för verksamheten i dag.Enligt vad utskottet inhämtat har sedan verksamheten startade1987 beslut fattats om ca 4 200 arbetstillfällen itjänsteföretag i regionalpolitiskt prioriterade områden. Siffranför faktiskt genomförda etableringar är lägre och beroende bl.a.av den tidrymd för genomförandet som bestämts i beslutet.Flest beslut, , avser etableringar av verksamhet iBlekinge län. , och är andralän som fått stor del av etableringarna.De farhågor som framförs i motionen för att skallutarmas som industristad ger utskottet anledning att framhållaatt det beskrivna arbetet i uteslutandehar avsett och alltjämt avser tjänsteverksamhet. Industrinomfattas över huvud taget inte av den uppsökande verksamheten.En annan sak är att de gynnsammare betingelser som kan erbjudasföretagen i stödområdet t.ex. genom nedsatta socialavgifternaturligtvis kan bidra till att även industriföretag väljer attlokalisera sin verksamhet där. I den mån så sker grundar sigdetta på ett beslut i företaget utan statsmakternas aktivamedverkan i det enskilda fallet.Det finns enligt utskottets mening också anledning attunderstryka att arbetet med att etablera tjänsteverksamhet istödområden är baserat på långsiktighet. Avsikten är att fåbalans i den ensidiga arbetsmarknadsstrukturen i stödområdet.Utskottet är inte av någon annan uppfattning än motionärernanär det gäller intresset att bevara som industristad.Av det tidigare anförda följer att utskottet inte kan anslutasig till den nu behandlade motionens beskrivning av att detskulle pågå en arbetsplatsdränering från Stockholmsregionen.I fråga om motionens krav om åtgärder för att motverka densociala segregationen har utskottet erfarit att något arbete idetta hänseende inte pågår inom på grundval avStorstadsutredningens förslag. I sammanhanget vill utskottetemellertid hänvisa till (SOU 1992:19).I bilaga 9 till utredningen -- ett svenskt dilemma?diskuteras olika möjligheter att motverka segregation och deeffekter förändringarna inom de offentliga välfärdssystemen kanfå.Arbetsmarknadsutskottet förutsätter att regeringen uppmärksamtföljer utvecklingen i storstadsregionerna i det nu berördaavseendet och vid behov tar initiativ till åtgärder för att påolika sätt motverka social segregation. Något uttalandedärutöver är enligt utskottets mening inte påkallat medanledning av motionen.Med det anförda avstyrks motion A440 i berörda delar.Omlokalisering och decentralisering av statlig verksamhetUtskottet övergår nu till de motioner som innefattar krav ochsynpunkter rörande lokalisering och omlokalisering av statligverksamhet. De allmänna principerna lades senast fast avriksdagen (1989/90:AU13) och innebär i korthet att enomlokalisering i första hand bör ske till länscentra eller vissaandra orter i eller i anslutning till stödområdet. Enutgångspunkt är att myndigheterna även efter en omlokaliseringeller decentralisering skall kunna fullgöra arbetsuppgifternaeffektivt, vilket innebär att förutom de regionalpolitiskaaspekterna även förutsättningarna att behålla och rekryterakvalificerad personal skall beaktas liksom behovet av kontaktermed andra myndigheter, medflyttandes möjligheter till arbetem.m. Även andra orter än de nyssnämnda kan således komma ifråga.I det nyssnämnda betänkandet hänvisade utskottet också tillsitt uttalande (bet. AU 1987/88:13) om att beslut omomlokalisering av befintlig verksamhet eller lokalisering av nyamyndigheter bör föregås av noggranna överväganden i de avseendensom beskrivits. Utskottet har vidare betonat vikten av attbesluten föregås av information till och samråd med den berördapersonalen. När det gäller lokalisering av nya myndigheter harutskottet uttalat att det är viktigt attvälja annan lokaliseringsort än Stockholm.I fem motioner begärs att statlig verksamhet skall förläggastill andra regioner än storstadsområdena.Ulla Orring (fp) anser i motion T817 att verken ochmyndigheterna bör se över vilka delar av verksamheten som kanutlokaliseras med hjälp av teletekniken. Genom ett väl utbyggttelenät kan arbeten flyttas ut till glesbygden. Den möjlighetenborde tas till vara bättre, anser motionären.I motion A810 förordar m.fl. (s) att statligverksamhet utflyttas till skogslänen, vilket särskilt skullegagna kvinnor. En sådan utflyttning skulle kunna bli ett stödoch en stimulans för en framväxande privat tjänstesektor.Marianne m.fl. (c, s, fp) anser i motion A422 attstatliga arbetstillfällen bör lokaliseras till län.Därmed skulle enligt motionärerna länet kunna få en mer allsidigoch differentierad arbetsmarknad.Karin och () anser i motion T222att statliga arbetsplatser, t.ex. den nya Institutionsstyrelsen,bör kunna förläggas till , medan () imotion A404 anser att sådan lokalisering bör ske till Västerås.Utskottets övervägandenDe allmänna principer för omlokalisering som riksdagenbeslutade om 1990 ligger fast. Genom de av regeringen utfärdadegenerella direktiven (dir. 1992:50) till kommittéer ochsärskilda utredare om att redovisa regionalpolitiskakonsekvenser har dessa principer ytterligare understrukits. Detåligger sålunda kommittéerna och de särskilda utredarna att vidförslag till större och mer omfattande omorganisationer ellerbildande av nya myndigheter eller motsvarande redovisaöverväganden om decentralisering och lokalisering utanförStockholmsregionen. Hänsyn skall därvid tas till verksamhetenskaraktär och omfattning.Utskottet vill med anledning av motionerna A422 (c, s, fp),A810 (s) och T817 (fp) återigen framhålla att omlokalisering ochdecentralisering är viktiga inslag i strävandena att åstadkommaen balanserad regional utveckling. Ny kommunikationsteknik ochett väl utbyggt telenät kan självfallet underlättaomlokalisering och decentralisering av funktioner. Motionernager dock inte underlag för något särskilt uttalande omomlokalisering av statlig verksamhet till någon av de avmotionärerna föreslagna områdena.När det gäller kan utskottetkonstatera att regeringen , efter förslag av densärskilda (dir. 1992:96) för vissainstitutioner inom ungdomsvård och missbrukarvård, beslutat omlokalisering till . Utskottet utgår från attregionalpolitiska överväganden av ovan angivet slag föregåttbeslutet om lokaliseringsort.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionernaA404, A422, A810, T222 och T817, i förekommande fall i berördadelar.FöretagsstödInledningEfter de förändringar beslutade (prop.1989/90:76, AU13, rskr. 346) och de ytterligare ändringar somgjordes (prop. 1991/92:100 bil. 11, AU13, rskr. 175)har det regionalpolitiska företagsstödet följande former:Lokaliseringsbidrag, högst av utgifterna i sambandmed investeringar i byggnader och maskiner m.m. i stödområde 1och högst i stödområde 2.Lokaliseringslån för investeringar i byggnader ochmaskiner.Lån till regionala investmentbolag.Utvecklingsbidrag, högst av utgifterna för s.k.mjuka investeringar intill ett högsta bidragsbelopp av 500 000kr. Beloppsgränsen kan överskridas i vissa fall.Nedsättning av socialavgifter förföretag inom vissa branscher i hela stödområde 1 samt för någraav dessa branscher i delar av stödområde 2. För Bodens, ,och kommuner gäller övergångsvis en nedsättningmed t.o.m. . Beträffande den särskildaavgiftsbefrielse som gällt i samhälle i Kirunakommun hänvisas till den följande framställningen.Sysselsättningsbidrag, som för varje ny årsarbetskraftuppgår till sammanlagt i stödområde 1 och sammanlagt120000 kr i stödområde 2 under fem år.Till det regionalpolitiska företagsstödet räknas ocksåtransportstöd. Detta stöd lämnas med 10--avnettofraktkostnaden för vissa varor. Som bidragsvillkor gällerbl.a. att transporten skall avse en sträcka av ochutföras på järnväg eller landsväg i yrkesmässig trafik.Regeringen lägger i budgetpropositionen fram förslag omanstånd med inbetalningar från stiftelsen . Någraförändringar av det regionalpolitiska företagsstödetaktualiseras inte. Däremot föreslås initiativ till sådanaförändringar i några motioner.Stiftelsen inrättades som ett näringspolitisktinstrument för att utveckla näringslivet i främst de fyranordligaste länen. Fonden har enligt budgetpropositionen enbalansomslutning på ca . Verksamheten ärinriktad på riskfinansiering av små och medelstora företag.Ärenden om Norrlandsfonden har i tidigare beretts avnäringsutskottet.Av beslut med anledning av proposition 1991/92:51om en ny småföretagspolitik följer att Norrlandsfonden skallbetala in delar av sitt stiftelsekapital till staten. Regeringenhar tagit upp överläggningar med fondens styrelse om att 200miljoner kronor av kapitalet skall betalas in till staten i likastora delar --1997. Regeringen föreslår nu att detvå första delinbetalningarna eller sammanlagt 80 miljonerkronor inte skall genomföras. Utskottet har ingen invändning motdetta förslag. Den inkomstminskning för staten som förslagetmedför uppvägs enligt budgetpropositionen av beräknadeutgiftsminskningar under anslagen för sysselsättningsbidrag ochnedsatta socialavgifter.Motionsförslag om det regionalpolitiska företagsstödetHans Karlsson m.fl. (s) föreslår i motion A441 etttillkännagivande till regeringen om behovet av en översyn avde regional- och arbetsmarknadspolitiska åtgärderna i syfteatt öka effektiviteten i det samlade åtgärdsbatteriet.Motionärerna hävdar att stödformerna successivt ökat i antal ochatt det för de allra flesta är omöjligt att överblickafloran av stödformer.Det regionalpolitiska företagsstödet har regelbundet settsöver alltsedan det infördes . Densenaste översynen ledde års regionalpolitiskabeslut. Det innebar att några av de tidigare stödformernaslopades. En ny översyn har aktualiserats genom regeringensuppdrag till uppföljningsmyndigheten på detta område, , atttill lämna en övergripande redovisning förstödformernas användning. Utskottet anser därför att det inte ärmotiverat med en framställning till regeringen med anledning avmotionsyrkandet i denna del.När det gäller de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna erinrarutskottet om att dessa huvudsakligen är individinriktade och attAMS till regeringen fört fram förslag om att slå samman dessastödformer till ett anställningsstöd. Utskottet anser attmotionen inte ger anledning att för regeringen ytterligareaktualisera tanken på förändringar av dessa stödformer utanavstyrker motionens yrkande även i denna del.Leo m.fl. (s) föreslår i motion A402 förstärkningarav det regionalpolitiska företagsstödet. Motionärerna uttalarsig för att lokaliseringsbidragens maximiandelar avinvesteringskostnaderna höjs från i stödområde 1och från i stödområde 2, att man återinför dettidigare investeringsbidraget, dvs. det bidrag med högst avinvesteringskostnaden som kunde beviljas utanför stödområdena,och att lokaliseringslånen, som återinfördes , skallfå användas utan de begränsningar som gäller.Motionärernas förslag innebär att det regionalpolitiskaföretagsstödet i de hänseenden som berörts återgår till denordning som gällde års regionalpolitiska beslutbeträffande stödformerna. Utskottet anser inte att motionärernahar anfört tillräckliga skäl för att man nu skall frångå deingående överväganden som ligger bakom det nämnda beslutet utanavstyrker deras yrkande.Leif m.fl. (s) yrkar i motion N318 att riksdagenskall göra ett uttalande om behovet av flexiblare regler förutvecklingsbidraget. För länsstyrelsernas del är beslutsnivånbegränsad till , och den koppling sombidragsbestämmelserna gör till sysselsättningsökning bör mjukasupp. En ökad andel av det regionalpolitiska stödet bör satsas påtjänsteföretag.Utvecklingsbidraget är en ny form för stöd till s.k. mjuka(immateriella) investeringar. Det tillkom genom 1990 årsovannämnda beslut. Med anledning av motionärernas invändningarmot bidragsreglerna vill utskottet först hänvisa till attprövningen av bidragsansökningarna bör ske mot bakgrund av attsjälva syftet med det regionalpolitiska företagsstödet är attskapa nya arbetstillfällen (jfr prop. 1989/90:76 s. 83). Vidarevill utskottet påpeka att bidrag kan beviljas med högre beloppän nu nämnts i de fall ärendena avgörs av regeringen ellerNUTEK. Detta kan bli aktuellt bl.a. vid sådana etableringar avföretag inom tjänstesektorn som motionärerna efterlyser.Med de nu gjorda erinringarna anser utskottet att riksdagensaknar anledning att göra de uttalanden som begärs i motionN318, som därför avstyrks på denna punkt.Enligt de föreskrifter regeringen har meddelat skall ochlänsstyrelserna vid handläggningen av ärenden om bidrag tillinvesteringar inom turistnäringen höra Styrelsen förSverigebilden om det godkända totala kapitalbehovet förprojektet beräknas överstiga . Yttrande börockså inhämtas om frågan av andra skäl anses ha väsentligbetydelse för utbyggnaden av områden för fjärrekreation.Leo m.fl. (s) i motion Kr515 och ochSigge Godin (c, fp) i motion Kr519 ifrågasätter om inte dettaremissförfarande i ärenden om turistnäringen bör förenklasmed åberopande av att och länsstyrelserna numera självahar egen kompetens på området.Kapitalbehovsgränsen för det kritiserade remissförfarandet vartidigare 3 resp. . Gränsen har med verkan fråninnevarande budgetår av regeringen höjts till 10 miljonerkronor.