bet · GH01KU10 · 1993-11-16 00:00:00 — För inhämtande av ytterligareupplysningar genomförde utskottet 18 utfrågningar, alla utom treoffentliga.Den granskning som utskottet genomförde under sommaren 1988avslutades med att utskottet utformade ett utkast tillbetänkande. Detta tillställdes ledamöter ochoffentliggjordes . Utkastet innehåller enbeskrivning av händelseförloppet i vad som kom att kallas EbbeCarlsson-affären så långt detta var känt , jämteutskottets överväganden och slutsatser på grundval av det dåtillgängliga materialet. Det överlämnades till det efter valettillträdda utskottet och låg till grund för granskningsarbetetunder /89.Under våren 1989 anordnade utskottet ett flertal utfrågningarsom hade till syfte att komplettera den granskning somgenomfördes . Enligt 1989 årsgranskningsbetänkande (1988/89:KU30 s. 24 f.) hade utskottet igranskningen så långt möjligt sökt belysa regeringens befattningmed utredningen om mordet på statsminister och medden s.k. . Utskottet framhöll attförundersökningar då fortfarande pågick rörande såväl införselnav avlyssningsutrustning som den olovliga avlyssning sommisstänktes ha ägt rum. Det kunde inte uteslutas att dessautredningar kunde ge utskottet anledning att återkomma tillfrågan i sitt kommande granskningsarbete.Utskottet återkom till frågan om olovlig avlyssning i sittgranskningsbetänkande vid /91 (1990/91:KU30 s. 42f.). I avvaktan på den fortsatta rättsliga processen iavlyssningsmålet och JO:s utredning beslöt utskottet att då --utöver i granskningsbetänkandet gjord redovisning -- inte göranågon närmare granskning eller bedömning av regeringensbefattning med frågan om sekretess i samband med rättegången vidStockholms tingsrätt.Enligt utskottet kunde det inte uteslutas att det i den dåpågående rättegången rörande olovlig införsel framkom uppgiftersom kunde ge utskottet anledning att inhämta ytterligareinformation för bedömningen av regeringens befattning med dens.k. Utskottet skulle i så fall, så snarträttegången vid tingsrätten var avslutad, komma att ta ställningtill hur den fortsatta granskningen i ärendet skulle bedrivas.Övriga utredningarDen tillkallades en kommitté, benämndSÄPO-kommittén, med uppdrag att genomföra en översyn av densvenska säkerhetspolisen. Till ordförande förordnadesambassadören och till övriga ledamöterriksdagsledamöterna , pol. mag.Göran , riksdagsledamoten , docentenOla samt riksdagsledamoten avgav sitt delbetänkande (SOU1988:16) -- Säkerhetspolisens inriktning och organisation.I detta betänkande berörs i ett avsnitt (s. 53) den internautredning som företagits inom () för attkontrollera riktigheten av vissa påståenden från att säkerhetspolisen brustit i skyddet av och attsäkerhetspolisen, sedan mördats, inte medverkat imordutredningen på det sätt som borde ha skett. Kommitténredovisar i det sammanhanget följande överväganden.Kommittén har informerat sig om den inom RPS företagnautredningen. Därav synes bl.a. framgå att informationsflödetfrån säkerhetspolisen till mordutredningen inte i alla delarfungerat med önskvärd snabbhet. Bl.a. har ett antalspaningsrapporter tillställts mordutredningen på ett mycket sentstadium. Dessa rapporter gällde en person med anknytning till eni etablerad terroristorganisation. Denne företog och ett stort antal promenader medkonspirativa möten i olika delar av -- bl.a. itrakterna av bostad på somsäkerhetspolisen ansåg sig böra hålla ett öga på.Beträffande skyddet av veckorna före mordet är detsvårt att dra några säkra slutsatser av RPS interna utredning.Materialet visar visserligen att det förekommit hotfulla ochaggressiva uttalanden bl.a. mot i ett antaltelefonavlyssnade samtal mellan personer med anknytning till nämnda terroristorganisationen. I några av dessa talas iförtäckta ordalag om attentat eller mord som skall utföras. Detförefaller i och för sig egendomligt att säkerhetspolisen intemed anledning av detta material försökt ordna med ständig,noggrann bevakning av . Men det kan finnas naturligaförklaringar till detta. Övervakningen genom spaning gav intenågra konkreta upplysningar. Telefonsamtalen var inte alltidlättolkade. I fråga om samtalen är dessutom att märka att det ien del fall inte längre går att fastställa om de förelågöversatta och utskrivna vid tiden för mordet. Tydligt är attsäkerhetspolisen inte hadetillräckliga resurser för att snabbt klara allt arbete medöversättningar och analys. En del bandupptagningar blev liggandeåtskillig tid utan att man gjorde något åt dem.Det bör kanske tilläggas att RPS utredning inte ger något somhelst stöd för påståendena om att personer inom säkerhetspolisenaktivt skulle ha motarbetat mordutredningen.SÄPO-kommittén överlämnade sitt slutbetänkande(SOU 1990:51) -- Säkerhetspolisens arbetsmetoder,personalkontroll och meddelarfrihet.Regeringen uppdrog åt landshövding att utreda vissa frågor om säkerhetsskyddet m.m. vidtiden för mordet av . Hans rapport (SOU 1989:1)presenterades . konstateradeinledningsvis att det inte förelegat några sådana omständigheteratt det var uppenbart att statsministerns säkerhet var i fara.Mot bakgrund av bl.a. den tydliga hotbild som förelåg från PKKmot den med som dess främsteföreträdare borde dock säkerhetsavdelningen vidRikspolisstyrelsen (SÄK) enligt utredningen ha uppfattatinnehållet i vissa s.k. bröllopssamtal som ett hot, vilket ävenskulle kunna ha varit riktat mot . Utredaren ansåg attSÄK när bröllopssamtalen blev kända borde ha informerat OlofPalme i syfte att skapa förutsättningar för ett bättre skyddkring honom inom det område där han inte redan hade skydd.Utredaren fann vidare att det förelåg ett annat hot mot OlofPalme. Det hotet kom från en enskild person och hade en sådanstyrka att SÄK om det hade varit känt borde ha agerat på någotsätt. Såvitt kunde fastställas var dock hotet inte känt för SÄKvid tiden för mordet beroende på eftersläpning av översättningenav de inspelade samtalen. Utredaren konstaterade också atttelefonavlyssning i spaningssyfte i vissa fall hade använtsunder och att en oacceptabel eftersläpning avöversättning, bearbetning och analys av dessa samtal hadeförekommit samt att det i vissa delar saknades godtagbaraförklaringar till denna eftersläpning.I utredningen konstaterades vidare att de enheter inom SÄK somhandlade frågor om terroristbekämpning tycktes ha saknattillräckliga resurser och att informationsutbytet inom SÄK kanha varit bristfälligt.Riksdagens tidigare behandlingJustitieutskottet behandlade i ett betänkande (1986/87:JuU19 s. 7 f.) en motion med yrkande om attregeringen skulle tillsätta en parlamentarisk kommission medanledning av mordet på . I det läge frågan omtillsättandet av en parlamentarisk kommission då bragts saknadesenligt utskottet anledning för att ta något initiativi den saken, varför motionen avstyrktes.För att bringa klarhet i hur polisens utredningsarbetebedrivits med anledning av mordet på statsminister i en motion (mp) under /91 att enmedborgarkommission skulle tillsättas för att gå igenom detutredningsmaterial som fanns. (1990/91:JuU23s. 27 f.) anförde att ett flertal utredningar företagits medanledning av mordet på , bl.a. av en parlamentariskkommission. Enligt utskottet saknades anledning för riksdagenatt initiera någon sådan utredning som motionärerna efterlyste,och motionen avstyrktes. Underriksmötet /92 behandlade justitieutskottet åter en motion(nyd) med yrkande om en medborgarkommission för granskning avpolisutredningen med anledning av mordet på (1991/92:JuU23 s. 22) ansåg då att detsaknades anledning att göra någon annan bedömning än den somgjorts vid det föregående , och motionen avstyrktes.Yttrande från RiksåklagarenUtskottet har från Riksåklagaren inhämtat yttrande över de tvånu aktuella motionerna.Enligt yttrande har Riksåklagaren förståelseför kravet på insyn i utredningsarbetet. Det ligger i sakensnatur att ett mord på en statsminister ger upphov tillspekulationer så länge saken inte är uppklarad. En granskning aven kommission kan dock enligt Riksåklagaren antas skapa klarhetendast i mycket begränsad omfattning. Ett alternativ skullekunna vara att i en annan form ge ut en redovisning förutredningsarbetet. Frågan om en sådan redovisning är möjlig ochlämplig kräver enligt Riksåklagaren ytterligare överväganden ochäven formerna för en sådan redovisning måste noga prövas.Riksåklagaren finner det inte lämpligt att uttala sig i fråganom behovet av och formerna för en granskning av enförundersökning som han fått i uppdrag att leda. Han avstårdärför från att ta ställning till kravet på en kommission.Enligt Riksåklagaren kan huvuddelen av det nu pågåendeutredningsarbetet beräknas vara slutförd /94om inget påtagligt nytt kommer fram. En ny och något mindreaktiv fas torde därefter inträda. Enligt Riksåklagaren finns detmot den bakgrunden -- om det bedöms värdefullt med en kommission-- skäl att avvakta någon tid med att tillsätta denna.Riksåklagaren anför slutligen att även sammansättningen av enkommission kräver ingående överväganden. Enligt Riksåklagarensmening är det därför naturligt att regeringen här ges enbetydande handlingsfrihet och inte blir alltför uppbunden avuttalanden från sida.Riksdagens tidigare beslut om uppskjuten behandling avmotionernaRiksdagen beslutade (1992/93:KU36) att skjuta uppbehandlingen av de två motionerna till 1993/riksmöte.Utskottets socialdemokratiska ledamöter hade reserverat sig, ochi särskilt yttrande anförde de att det med hänsyn till dendebatt som uppkommit om utredningen av mordet på hadevarit lämpligt att behandla motionernas förslag om tillsättandeav en medborgarkommission /. Iyttrandet hänvisades till vad Riksåklagaren hade anfört om atthuvuddelen av det nu pågående utredningsarbetet beräknades varaavslutat /94. Om begärde attregeringen tillsatte en sådan kommission fick det enligt desocialdemokratiska ledamöterna givetvis ankomma på regeringenatt besluta om tidpunkten för starten av kommissionens arbeteliksom också om dess sammansättning. Hade ett sådantriksdagsbeslut fattats under /93 hade regeringenenligt det särskilda yttrandet kunnat samordna kommissionensstart med slutförandet av den pågående fasen av åklagarnas ochpolisens utredningsarbete.Utskottets bedömningMordet på statsminister är ännu efter drygt sju årouppklarat. Hos allmänheten men också i massmedia ges emellanåtuttryck för uppfattningar som kan tyda på en misstro motmyndigheternas vilja att så grundligt som möjligt utreda allaomständigheter kring mordet. Utskottet anser att en sådanmisstro är skadlig för vår demokrati och för vårt rättssamhälle.Vårt demokratiska rättssamhälle bygger på öppenhet ochinformation. Genom en öppen information till medborgarna iSverige om utredningsarbetet kan eventuell misstro undanröjas.På grundval av denna information kan en offentlig granskningske.Utskottet anser att en genomgång av brottsutredningen och enpå denna genomgång grundad redovisning bör göras av enkommission. Arbetet med denna redovisning bör också omfattauppgiften att göra bedömningar och värderingar avutredningsarbetet. Mot bakgrund av den långa tid som harförflutit sedan mordet och med hänsyn till att utredningen /94 torde inträda i en något mindre aktiv fas,bör beslut nu fattas om tillsättande av en sådan kommission.Avsikten är inte att kommissionen skall ägna sig åt operativverksamhet i syfte att finna gärningsmannen. Detta är en uppgifti spaningsarbetet. Kommissionen skall inte heller göra någraställningstaganden som ankommer på de rättsliga instanserna.Brottsutredningen av mordet har tidigare granskats av enjuristkommission och en parlamentarisk kommission.SÄPO-kommittén och den särskilde utredaren harockså utrett vissa frågor med anknytning till brottsutredningen.Kommissionernas uppdrag var i stort relaterat tillbehovet av att förebygga våldsdåd av detta slag och tillutformningen av samhällets beredskap för att hantera sådanahändelser om de ändå skulle inträffa. Juristkommissionengranskade hur berörda myndigheter och andra samhällsorgan hadeutfört sina uppgifter. Den parlamentariska kommissionenfortsatte sedan granskningsarbetet och drog bl.a. slutsatser avJuristkommissionens material. Granskning av brottsutredningeningick som en viktig del av kommissionernas uppdrag.Kommissionernas granskning av brottsutredningen sträckte sigfram till omorganisationen . Denparlamentariska kommissionen, som avlämnade sin rapport i april1988, hade informerat sig om det fortsatta utredningsarbetetefter omorganisationen men mot bakgrund av inriktningen påkommissionens arbete ansågs att utredningsarbetet i denna delinte behövde granskas närmare.Det utredningsarbete som har utförts efter den 4 februari 1987och det material som har tillkommit har sålundainte blivit föremål för en sådan genomgång som gjordes av detidigare kommissionerna. Med hänsyn härtill bör den nyakommissionen göra en, så långt som det är möjligt, öppenredovisning av vad som förevarit . Dennaredovisning bör ske mot bakgrund av det tidigare utfördabrottsutredningsarbetet och den granskning som gjorts härav. Detbör också ingå i kommissionens uppdrag att undersöka huruvidadet finns delar av utredningsmaterialet som inte är tillräckligtbearbetat. Vid redovisningen bör beaktas att delar avbrottsutredningen lett till att åtal väckts och att en prövninggjorts av domstol. Denna del av utredningen har därför i storadelar redan blivit föremål för offentlig granskning.Av särskilt intresse har bl.a. ansetts vara de misstankar motpoliser m.m. som har gått under benämningen "polisspåret". Ovanhar redogjorts för den parlamentariska kommissionens skrivelse idenna fråga till regeringen . Kommissionensuttalanden i skrivelsen ger vid handen att en uppföljning börske i denna fråga. En sådan uppföljning bör därför göras av dennya kommissionen. Redovisningen av kommissionens granskning ochde bedömningar som i detta sammanhang måste göras bör, så långtsom det är möjligt, ske öppet i syfte att räta ut frågeteckenoch förmedla fakta. En viktig fråga för kommissionen blir attförsöka bringa klarhet och genom sitt arbete stärka förtroendetför vårt rättsväsende.Det material som kommissionen skall gå igenom är oerhörtomfattande. Utskottet är medvetet om att arbetet kommer att blitidskrävande och att kommissionen står inför en svår uppgift.Vad utskottet anfört beträffande kommissionens arbetsuppgifterär inte avsett att vara uttömmande. Kommissionen bör ha frihetatt behandla andra frågor, som kan aktualiseras underkommissionens arbete.Enligt utskottets mening innebär arbetsfördelningen mellanriksdag och regering att det ankommer på regeringen att underhänsynstagande till önskemål besluta om utformningenav kommissionens direktiv.Det är vidare en uppgift för regeringen att besluta omkommissionens sammansättning. Utskottet vill emellertidframhålla betydelsen av att kommissionen får en bredsammansättning av betrodda medborgare. Ett visst parlamentarisktinslag är också av betydelse. Om det skulle visa sigerforderligt, bör även kommissionen ha frihet att ta i anspråkoch till kommissionen knyta särskild expertis. Regeringen börockså -- mot bakgrund av utredningsläget -- besluta om vidvilken tidpunkt kommissionens arbete bör påbörjas.Vad utskottet med anledning av motionerna 1992/93:K508 och1992/93:K809 anfört bör som sin mening ge regeringentill känna. Utskottet hemställeratt med anledning av motionerna 1992/93:K508 och1992/93:K809 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört.Stockholm den 16 november 1993På vägnarThage G PetersonI beslutet har deltagit: (), BertilFiskesjö (c), (m), (), CatarinaRönnung (m), (), (), IngerRené (m), (), (), HarrietColliander (nyd), (), (), von der Esch (m) och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet.