bet · GG01SfU7 · 1993-03-25 00:00:00 — Utskottet anser inte heller nu att det finnsskäl att införa en sådan ordning som föreslås i motion Sf633yrkande7.Särskilda handläggningsfrågorEnligt förvaltningslagen (1986:223) skall en part som villlämna uppgifter muntligt i ett ärende som avsermyndighetsutövning mot någon enskild få tillfälle till det, omdet kan ske med hänsyn till arbetets behöriga gång. I andra fallbestämmer myndigheten om handläggningen skall vara muntlig. Förasylärenden vid finns en särskild regel ommuntlig handläggning. 1§ utlänningslagen skalldet ingå muntlig handläggning i ett sådant ärende om det kanantas vara till fördel för utredningen eller i övrigt främja ettsnabbt avgörande av ärendet. Muntlig handläggning skall ävenannars företas på begäran av utlänningen, om inte en sådanhandläggning skulle sakna betydelse för att avgöra frågan omuppehållstillstånd. -- I proposition 1988/89:86 med förslag tillny utlänningslag m.m. framhölls att med muntlig handläggningavses såväl informella telefonkontakter och sammanträffanden sommer formella förhandlingar. I propositionen förordades i förstahand informella sammanträffanden mellan Invandrarverketspersonal, utlänningen och, i förekommande fall, dennes biträde.Sammanträffandet bör som regel avse kompletterande utredning,inte ytterligare ett utredningsförhör utöver det som poliseninledningsvis skall hålla med den asylsökande. I propositionenframhölls vidare att förutsättningarna för muntlig handläggninggenom den omorganisation av som avsågs träda ikraft i betydande grad skulle komma attförbättras.Gudrun m.fl. (v) anför i motion Sf633 attInvandrarverket avslår yrkanden om muntlighandläggning på ett senare stadium än vid det förstautredningstillfället. Motionärerna anser att rätten till muntlighandläggning hos och måstegöras ovillkorlig, och de begär att regeringen skall lägga framförslag om detta (yrkande10).Även frågan om muntlig handläggning tas upp i direktiven tillöversyn av vissa delar av utlänningslagstiftningen. Därvidanmärks att institutet inte kommit till användning i denutsträckning som förutsattes vid reglernas införande. Utredarenbör enligt direktiven överväga vad som kan göras för att ge denmuntliga handläggningen den roll som avsågs då bestämmelseninfördes.Utskottet behandlade frågan om muntlig handläggning iasylärenden senast i sitt av godkända betänkande1991/92:SfU10. Utskottet, som ansåg att förutsättningarna förmuntlig handläggning borde förbättras genom att ansvaret förutredning i asylärenden skulle överföras till ,avstyrkte med hänsyn härtill och till att frågan skulle kommaatt övervägas inom översynen av utlänningslagstiftningen bifalltill då föreliggande motionsyrkandei frågan. -- Utskottet, somerinrar om att översynsbetänkandet väntas bli avlämnat inomkort, vidhåller denna inställning och avstyrker bifall tillmotion Sf633 yrkande10.Håkan () kritiserar i motion Sf609 Invandrarverketssystem med förtroendeläkare. Grundproblemen är enligtmotionären två, dels att förtroendeläkaren normalt inte skallsammanträffa med den asylsökande och att besluten därför intekan granskas av , dels att"anvisningar säger att det räcker att en personär i transportabelt skick för att avvisning skall kunna ske".Motionären begär en skyndsam översyn av systemet, varvid hananser det särskilt viktigt att förtroendeläkarna måste träffa depersoner de uttalar sig om och att de, som en konsekvens avdetta, kan ställas till ansvar för sina bedömningar.Regeringen har genom beslut bemyndigat att utse förtroendeläkare i den utsträckningverket finner vara nödvändigt för samråd i ärenden enligtutlänningslagen. -- Efter samråd med ochRikspolisstyrelsen har utfärdat allmänna råd ifråga om förtroendeläkare i utlänningsärenden. I dessa rådhänvisas till att det ofta föreligger ett behov hos denbeslutande myndigheten av samråd med medicinsk expertis som harvana och erfarenhet av sådana bedömningar för att myndighetenskall kunna göra en riktig värdering av de risker som ettnegativt beslut kan innebära för utlänningen. Avsikten äremellertid inte att yttrande från förtroendeläkare skallinhämtas rörande alla läkarintyg, utan förtroendeläkare börrådfrågas endast när redan ingivna intyg ger anledning tilltveksamhet. Sådan kan uppkomma t.ex. om intyget ärsvårbegripligt, om dess slutsatser ter sig bristfälligtmotiverade eller om slutsatserna står i strid mot innehållet iandra intyg eller kan betvivlas mot bakgrund av myndigheternasegen kunskap om ärendet. -- Förtroendeläkarnas primära uppgiftanges vara att bedöma andra läkares intyg. Normalt skall de integöra egna undersökningar av utlänningar, utan bara vid behov isärskilda fall på uppdrag av den beslutande myndigheten.De beslutande myndigheterna kan enligt råden behöva bistånd avförtroendeläkare principiellt i två olika skeden av ettutlänningsärende. Det ena är ett inledande skede, dåmyndigheterna har att utreda och bedöma om den sökandes skäl ärtillräckliga för att få tillstånd här. Sjukdom, vilket i siginte är tillståndsgrund, kommer i regel in som en del av ensamlad humanitär bedömning i kombination med t.ex.anknytningsskäl. Vidare kan hjälp behövas för att bedöma hur enfysisk eller psykisk skada har uppkommit. Det andra skedet är dåett avvisnings- eller utvisningsbeslut föreligger och skallverkställas, då det finns visst utrymme för attpröva en ny ansökan om uppehållstillstånd.Förtroendeläkarnas funktion är enbart rådgivande. Derasyttranden utgör en del av beslutsunderlaget när den beslutandemyndigheten avgör ärendet. Utskottet konstaterade senast i sittav godkända betänkande 1991/92:SfU10, liksom itidigare betänkanden, att förtroendeläkarens uppgift ihuvudsak är att göra bedömningar av den befintliga utredningen iett ärende och att förtroendeläkarens bedömning sedan ingick somen del i underlaget för myndighetens beslut. Utskottet fann inteskäl att föreslå någon översyn av systemet. Utskottet finnerinte heller nu skäl att föreslå någon översyn av systemet ochavstyrker därmed bifall till motion Sf609.Margareta () begär i motion Sf605 yrkande 4 etttillkännagivande om att asylsökande kvinnor frånBosnien-Hercegovina och i asylutredningar bör erbjudaskvinnliga tolkar av icke serbisk börd.Utskottet delar motionärens uppfattning om svårigheterna förkvinnor i de angivna situationerna. Utskottet utgår från att deansvariga myndigheterna i största möjliga utsträckning tarhänsyn till dessa svårigheter och inser betydelsen av attlämplig tolk anlitas. Med detta avstyrker utskottet bifall tillmotion Sf605 yrkande4.HandläggningstiderGällande målsättning för utrednings- och handläggningstidernai asylärenden är att ett ärende i första instans, som inte kanavgöras redan vid utredningsslussarna, skall av inom tvåmånader från det att ärendet hamnar på myndigheternas bord. Ombeslutet blir negativt för den enskilde, måste därefterlagstadgad tid för överklagande löpa. Därefter skallöverklagningsärenden kunna föras fram till beslut så snabbt attett ärende normalt inte skall behöva ta mer än fråndet att handläggningen påbörjades hos polisen (prop.1988/89:105, SfU17, rskr. 225).Det är lätt för utskottet att konstatera att målsättningeninte har uppfyllts. bör dock framhållassambandet mellan handläggningstidernas längd och det s.k.verkställighetsstopp som gällt för asylsökande från olika delarav och som fortfarande gäller för sökande frånBosnien-Hercegovina.I motion Sf17 yrkande 9 begär m.fl. (nyd) etttillkännagivande om att den totala tiden för handläggning avasylärenden måste bli betydligt kortare, och i motion Sf22yrkande 4 begär och (nyd) etttillkännagivande om att asylprövningstid --genom en mer schabloniserad asylprövning -- före den 1 juli 1993bör nedbringas till högst tre månader.De långa handläggningstiderna i asylärenden är av många skäl-- ovissheten för de asylsökande, kostnaderna för främstförläggningsverksamheten m.m. -- utomordentligt beklagliga. Avsåväl budgetpropositionen och skrivelsen som i övrigt framgårenligt utskottets uppfattning att både regeringen ochmyndigheterna i hög grad är inriktade på att förkortahandläggningstiderna, och utskottet vill understryka vikten avatt så sker. Något tillkännagivande om detta är dock enligtutskottets uppfattning inte påkallat. Frågan om schabloniseradasylprövning har behandlats ovan.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionernaSf17 yrkande9 och Sf22 yrkande4.Gudrun m.fl. (v) kritiserar i motion Sf633handläggningstiderna i familjeåterföreningsärenden. Enligtmotionärerna är väntetiden för anhöriga att få en intervju påambassaden i , väntetiden för enanknytningsintervju hos polisen i , ellerMalmö ca och egen handläggningstidca . De begär att förfarandet ses över med målet attförkorta handläggningstiden (yrkande17).I den ovan nämnda översynen av vissa delar avutlänningslagstiftningen m.m. ingår en översyn av vissa reglerom visering för att komma till rätta med långahandläggningstider i viseringsärenden. I samband med detta böräven frågan om handläggningstider i andra tillståndsärendenkunna få en belysning. Utskottet utgår från att regeringen ochberörda myndigheter följer utvecklingen och tillser atthandläggningstiderna nedbringas i möjligaste mån. Med dettaavstyrker utskottet bifall till motion är den myndighet som fr.o.m. den 1 januari1992 har övertagit den överprövning av huvuddelen av de ärendenenligt utlänningslagen och lagen om svenskt medborgarskap somtidigare gjordes av regeringen.Då inrättades beräknades kostnaderna förnämndens basorganisation med en kapacitet på årsbasis för4000--6000 utvisningsärenden till . Till dettakom kostnader för extraordinära insatser som måste göras för attreducera de ärendebalanser som nämnden övertog frånArbetsmarknadsdepartementet . För en snabbavarbetning av dessa ärenden har nämndens basorganisation med ca60 anställda förstärkts med ytterligare ca 40 anställda.Senare framkom att det antal ärenden som Utlänningsnämndenfick överta från i själva verket uppgått tillbetydligt högre antal än som tidigare beräknats, och nämndentillfördes ytterligare tillfälliga resurser motsvarande omkring60 nya tjänster.Regeringen har i budgetpropositionen föreslagit att tillUtlänningsnämnden för /94 anvisas ettramanslag på . I propositionen anges att behovetav medel för att nämnden under hela /94 skallkunna behålla nuvarande extraordinära ärendeavverkningskapacitetuppgår till . Förslaget om lägre anslag bygger påden osäkerhet i planeringsförutsättningarna som angivits ipropositionen.Två motioner rör anslaget till . m.fl. (s) anför i motion Sf626 att det är nödvändigtatt nämnden får möjlighet att behålla nuvarande inskolade extrapersonalstyrka för att kunna fatta beslut inom rimliga tider ochdärmed undvika långa handläggningstider och ökade kostnader förförläggningsverksamheten. De anser att nämnden skall ges deresurser som behövs, dvs. ytterligare ca , ochbegär ett tillkännagivande härom (yrkande10). (nyd) anser i motion Sf628 att anslaget börkunna reduceras genom att ärendehanteringen förenklasoch förbud införs mot att med nya argument få sitt ärende prövatgång på gång i samma instans. Motionärerna begär att anslagetskall minskas till (yrkande7).Utskottet, som vill anmärka att förslaget i motion Sf628 omförbud mot att med nya argument få sitt ärende prövat gång pågång i samma instans saknar relevans såvitt avserUtlänningsnämndens ärendebalans, anser inte att någon minskningav anslaget kan ske. Utskottet delar däremot regeringensuppfattning att osäkerheten i planeringsförutsättningarna börföranleda försiktighet i fråga om medelsanvisning. Regeringenhar möjlighet att, som tidigare skett, återkomma med begäran omytterligare medel. Med det anförda avstyrker utskottet bifalltill motionerna Sf626 yrkande10 och Sf628 yrkande7 ochtillstyrker regeringens förslag.PraxissammanställningGudrun m.fl. (v) kritiserar i motion Sf633 attInvandrarverket inte uppdaterat denpraxissammanställning som publicerades och framhållervikten av att politiker, press och allmänhet får den insyn somen praxissammanställning ger. En redovisning av praxis börenligt motionärerna finnas för asylbeslut på alla nivåer inkl.från regeringen, och de begär ett tillkännagivande härom(yrkande11).I proposition 1983/84:144 om invandrings- ochflyktingpolitiken underströk föredragande statsrådet starktvikten av att gällande regler, riktlinjer, motivuttalanden ochpraxis blev föremål för en systematisk dokumentation ochspridning. Statsrådets uttalande i denna del föranledde intenågot uttalande från sida (SfU 1983/84:30).Invandrarverket har i etapper publicerat en sammanställningöver asylpraxis, praxis i fråga om andra tillstånd än sådana somgäller asyl, och medborgarskapspraxis. Därutöver innehållersammanställningen vägledande uttalanden i frågor om tolkning ochtillämpning av utlänningslagen. Avsikten har varit attsammanställningen skall ses över med jämna mellanrum och i ettinledande skede , men att den, om någotinträffar som på ett avgörande sätt förändrar praxis avseendeett visst land eller viss del av världen, skall kunna justeraseller kompletteras i det hänseendet även mellan de regelbundnaöversynerna.I regeringens skrivelse anges att har föravsikt att uppdatera sin redovisning av praxis i asylärenden.Vidare anges att inlett ettarbete med en praxisredovisning och att en första del avnämndens allmänna praxisredovisning i asylärenden kommer ut ibörjan av år 1993.Utskottet delar uppfattningen om vikten av att gällanderegler, riktlinjer, motivuttalanden och praxis i asylärendensystematiskt dokumenteras och finns tillgängliga. Frågan omredovisning av praxis har emellertid enligt utskottetsuppfattning kommit i ett något annat läge genomUtlänningsnämndens tillkomst som överinstans, och utskottet villi sammanhanget uttala sin tillfredsställelse över att nämndenbörjat publicera en allmän praxisredovisning. Enligt vadutskottet inhämtat pågår inom överväganden omlämplig form för publicering av behövliga praxisanvisningar.Utskottet, som anser det väsentligt att berörda instanser finneren lämplig form för publicering av bl.a. vägledande praxis ochriktlinjer, föreslår med det anförda att motion Sf633 yrkande 11lämnas utan bifall.Mottagningssystemet för asylsökandeAllmäntNu gällande system för mottagande av asylsökande ochflyktingar i , som i sina huvuddrag gäller sedan den 1januari 1985 (prop. 1983/84:124, SfU 27, rskr. 295), innebär attstaten har ett övergripande ekonomiskt ansvar förflyktingmottagandet, medan ansvaret i övrigt är delat mellanstat och kommun. är statlig huvudman förmottagande av asylsökande och flyktingar. driverförläggningar för asylsökande och skall träffa överenskommelsermed kommunerna om att ta emot flyktingar och vissa andrautlänningar.Riktlinjerna för flyktingmottagandet ändrades i vissa delar isamband med dels införande av lagen (1988:153) om bistånd åtasylsökande m.fl. (prop. 1987/88:80, SfU17, rskr. 160), delsbeslut om en regionaliserad organisation för (prop. 1987/88:58, SfU28, rskr. Dessaförändringar, som syftade till att handläggningen av asylärendenskulle bli snabbare och säkrare, innebar att så gott som allaasylsökande först tas emot på en utredningssluss därasylutredningen genomförs. Därefter överförs de asylsökande sominte har nära anhöriga i landet till en förläggning, och devistas där i avvaktan på beslut i asylärendet. Huvudsyftet meddenna styrning är att den asylsökande skall finnas tillgängligunder utredningstiden för att möjliggöra en snabb och rationellhandläggning. Den som beviljas uppehållstillstånd skall så snartsom möjligt därefter erbjudas bostad i en kommun.Kommunerna har ansvar för introduktionen i det svenskasamhället av flyktingar som får uppehållstillstånd i Sverige.Ett nytt system för samordnat flyktingmottagande och förersättning till kommunerna gäller fr.o.m. (prop. 1989/90:105, SfU21, rskr. Detta system är en del avett samlat reformprogram med syfte att underlätta för främstflyktingar att få en fast förankring isvenskt arbets- och samhällsliv och därmed minska deras beroendeav samhällets stöd. I programmet ingår även en reformeradsvenskundervisning för vuxna invandrare (prop. 1989/90:102,UbU27) och målinriktad prioritering inom avtidiga insatser till förmån för flyktingar och andra invandrare(se 1989/90:AU11).Betänkandet (SOU 1992:133) Mottagandet av asylsökande ochflyktingar har överlämnats till regeringen. Utredarenhar haft till uppgift att se över nuvarande system förmottagandet och föreslå de regeländringar samt övrigaförändringar som behövs för att motverka långa vistelser iflyktingförläggningar och för att göra mottagandet mer flexibeltoch mindre kostnadskrävande. Utredaren föreslår attInvandrarverket i större utsträckning skall köpa tjänster aventreprenörer, organisationer och privata företag. Ävenkommunerna, som ofta har kompetens och erfarenhet när det gällermottagande av flyktingar, skall kunna delta i mottagandet avasylsökande, företrädesvis med ersättning i form avschablonbidrag. -- Utredaren föreslår inte någon ändring i frågaom huvudmannaskapet för mottagandet av asylsökande ochflyktingar, utan detta skall även i fortsättningen vara ettstatligt åtagande, och huvudmannaskapet skall ligga hos enmyndighet.Betänkandet remissbehandlas , och regeringensavsikt är enligt budgetpropositionen att förelägga enproposition så att förändringar av mottagandet kangenomföras . I detta sammanhang kommer ocksåatt behandlas de förslag som lämnats i betänkandet (SOU 1992:69)Meningsfull vistelse på asylförläggning.Statens invandrarverkStatens invandrarverk är, som nämnts ovan, centralförvaltningsmyndighet för invandrar- och medborgarskapsfrågoroch huvudman på den statliga sidan för överföring och mottagandeav flyktingar och för mottagning av asylsökande. Verket skallbevaka behovet av åtgärder för invandrare och språkligaminoriteter samt ha kontakt med invandrarnas organisationer. --Övriga statliga myndigheter har också ett ansvar för invandrare.Detta är reglerat i förordningen (1986:856) om de statligamyndigheternas ansvar för invandrare m.fl. Enligt förordningenskall myndigheterna under regeringen fortlöpande beakta sittansvar för invandrare och personer som hör till språkligaminoriteter, och dessas förutsättningar och behov skall alltidbeaktas vid planeringen av myndighetens arbete. Myndigheternaskall vidare inom ramen för tillgängliga resurser ge invandrareoch personer som hör till språkliga minoriteter en service somär likvärdig den som ges befolkningen i övrigt och därviduppmärksamma att detta kan kräva särskilda åtgärder. För attfrämja en effektiv samordning skall myndigheterna informeraInvandrarverket om planerade åtgärder på detta område och, näranledning finns till det, samråda med verket om hur insatsernaskall utformas.Invandrarverkets centrala organisation omfattar trehuvudenheter för resp. tillstånds- och medborgarskapsfrågor,invandrar- och flyktingfrågor samt administration ochinformation. Dessutom finns en mindre planeringsavdelning somfungerar som en verksstab.Fyra regionkontor svarar för ledningen avförläggningsverksamheten och det direkta samarbetet medkommunerna. Regionkontoren träffar överenskommelser medkommunerna i regionen om flyktingmottagande och samordnarflyktingarnas bosättning i kommunerna. För handläggningen avasylärenden, som normalt skall ske vid någon av Invandrarverketspermanenta utredningsslussar, svarar en tillståndsbyrå/enhet somingår i verkets avdelning för tillstånds- ochmedborgarskapsfrågor.Regeringen har beslutat om ändring i instruktionen förInvandrarverket fr.o.m. . Enligt denna ändringskall verket vara organiserat i fem avdelningar, varav fyra hargeografiskt avgränsade ansvarsområden. De fyra avdelningarna medgeografiskt avgränsade ansvarsområden skall var och en ansvaraför asylprövning, förläggningsverksamhet, mottagande i övrigt avasylsökande och flyktingar samt integrationsarbete, och till varoch en av avdelningarna skall vara knutet ett regionalt kontoroch en utredningssluss. Den femte avdelningen skall ansvara förprövning av medborgarskapsärenden, andra tillståndsärenden änasylärenden samt vissa integrationsfrågor och ha ettrikstäckande ansvarsområde. Utöver avdelningarna skall finnas enverksstab.Gudrun m.fl. (v) anser i motion Sf633 attInvandrarverket har utvecklats till en illa fungerandebyråkratisk koloss och att verket bör bli föremål för en kraftignedbantning. Bantningen bör ske genom att asylprövningen försöver till fristående asylprövningsnämnder, ansvaret för olikainvandrarpolitiska sakfrågor till det departement eller denmyndighet dit frågan hör och mottagandet av asylsökande tillkommunerna. Motionärerna begär att regeringen skall lägga framett förslag om en kraftig nedbantning av verket (yrkande6).Liknande synpunkter framförs i motion Sf15 av (), men hon förordar en förutsättningslös genomgång av verketsolika ansvarsområden och begär en översyn av dessa (yrkande3).Frågan om fristående asylprövningsnämnder har utskottetbehandlat ovan. Som ovan anges skall varje myndighet inom sittansvarsområde beakta behovet av åtgärder för invandrare. Fråganom verkets ansvarsområden torde komma att uppmärksammas inom denparlamentariska kommittén. Som redovisats ovan ärutredningsförslaget om mottagandet av asylsökande nu föremål förremissbehandling. Med hänsyn till det anförda avstyrkerutskottet bifall till motionerna Sf633 yrkande6 och () kritiserar i motion Sf611 ett beslut avInvandrarverkets generaldirektör att placeraregiondirektören för Region i . Med tanke påavståndet -- regionen sträcker sig norrut frånplaceringsorten -- är placeringen enligt motionären egendomligoch kan antas medföra administrativa problem, förutom att denger anledning till oro för att även regionkontoret för RegionNord skall flyttas till . Motionären anser att en nyorganisationsutredning bör tillsättas, som ser överInvandrarverkets nuvarande organisation, arbetsrutiner ochkostnadsstruktur, och han begär ett tillkännagivande omInvandrarverkets regionala organisation.Utskottet vill till en början framhålla att frågan omplaceringsort för tjänstemän lämpligen böravgöras inom verket. En översyn av verkets organisation pågårför närvarande inom verket. Överväganden om invandrarpolitikeninom den parlamentariska kommittén kan också ge anledning tillförändringar av verkets organisation. Utskottet avstyrker bifalltill motion Sf611.Från anslaget finansieras verketscentrala förvaltning i , regionkontoren och funktionenför tillståndsprövning vid utredningsslussarna. Anslaget, somtidigare betecknades Statens invandrarverksförvaltningskostnader, ändrar fr.o.m. nästkommande budgetårbeteckning. Posten för tolk- och översättningskostnader isamband med asylutredningar, som tidigare ingått i detta anslag,har förts över till anslaget Förläggningskostnader m.m.För /94 föreslås i propositionen att underanslaget skall anvisas ett ramanslag på 613888000kr.Regeringen bedömer det vidare enligt propositionen nödvändigtatt -- liksom under innevarande budgetår -- gesmöjlighet att snabbt kunna anpassa utrednings- ochmottagningskapaciteten till oväntade och kraftiga förändringar iantalet asylsökande utlänningar och ärendemängder. Verket bördärför enligt regeringen bemyndigas att vid extraordinäraanspråk på myndighetens utrednings- och beslutskapacitet fåöverskrida ramanslaget -- utöver sedvanlig anslagskredit -- med25000000 kr utan föregående regeringsbeslut.