bet · GG01KU30 · 1993-05-13 00:00:00 — Enligt 13 §upphandlingsförordningen skall hos myndigheten finnasdokumenterat de skäl på vilka ett anbud antagits och vad som iövrigt förekommit av betydelse vid anbudsprövningen.Enligt utskottets mening var den aktuella upphandlingen av ensådan storlek att ett formaliserat anbudsinfordrande bort ske.Underhandskontakter med några tänkbara uppdragstagare kan inteanses fylla de krav som uppställts genomupphandlingsförordningen och föreskrifter.Med hänsyn till uppdragets storlek borde en förfrågan gått äventill andra eventuella uppdragstagare för att konkurrensen skallanses tillfredsställande och för att kraven på affärsmässighetoch objektiv behandling skall vara tillgodosedda. Detta borde hainneburit att upprättat ett skriftligtförfrågningsunderlag så att även ej tillfrågade intressenterhaft möjlighet att få del av underlaget och lämna anbud.Utskottet vill vidare understryka vikten av att allt somförekommit av betydelse i ett upphandlingsärende dokumenterasväl. När upphandlingen gäller ett större belopp och inte skergenom sluten upphandling är det särskilt angeläget attmotiveringen till varför en viss upphandlingsform valtsdokumenteras.Utskottet, som avser att även fortsättningsvis följatillämpningen inom av upphandlingsreglerna,gör utöver det anförda inte något uttalande med anledning avgranskningen i denna del.c) KommittéerAntalet kommittéer uppgick till 139. 160personer var anställda i kommittéerna. tillsattes 78kommittéer och avslutades arbetet i 99 kommittéer. Under 1991tillsattes 83 kommittéer, och arbetet avslutades i 68kommittéer. Dessa uppgifter, som avser kommittéer tillsattaefter beslut av regeringen, finns redovisade i regeringensskrivelse /93:103 Kommittéberättelse 1993. Ikommittéberättelsen redovisas även ett antal mindre eller underkortare tid verksamma utredningar, som betalas fråndepartementens anslag Utredningar m.m. Där redovisas numeraockså vissa utredningsorgan (råd, delegationer, arbetsgrupperm.m.) som är tillsatta genom regeringsbeslut eller beslut idepartementsprotokoll och som finansieras över något annatanslag än Utredningar m.m. I bilaga 4 till kommittéberättelsen1993 redovisas 124 sådana utredningsorgan mot 134 ikommittéberättelsen 1992. Andelen kvinnor i kommittéerna var1993 , vilket är högre än i föregåendeårs redovisning. Av ordförandena var 222 män och 40 kvinnor;dvs. kvinnor, vilket är högre än iredovisningen . Antalet manliga ledamöter m.m. var 513 ochantalet kvinnliga 263; dvs. kvinnor, vilket är 0,3procentenheter lägre än 1992. 1250 sakkunniga m.m. var män och446 kvinnor; en ökning av andelen kvinnor med 1,8 procentenhetersedan 1992. De manliga kommittésekreterarna m.m. var nästandubbelt så många som de kvinnliga eller 311 resp. 158. Inomdenna grupp minskade andelen kvinnor med 1,1 procentenheterunder 1992 till 33,6 %.I tidigare betänkanden har utskottet framhållit attsträvandena att öka kvinnors deltagande i bl.a. kommitté- ochutredningsarbete måste öka. Enligt den handlingsplan förjämställdhetsarbetet som redovisas i proposition 1987/88:105 omjämställdhetspolitiken inför 90-talet, och som ställtsig bakom, skulle andelen kvinnor i bl.a. statliga kommittéer år1992 uppgå till och till minst 40%.Utskottet vill liksom vid tidigare granskningstillfällen (se1991/92:KU30 s. 40 f.) understryka vikten av attkvinnorepresentationen i kommittéerna ökar. Utskottet noterarmed tillfredsställelse att det uppställda målet för år 1992uppnåtts beträffande grupperna ledamöter m.m. och sekreterarem.m. Utskottet konstaterar också att det skett en ökning avandelen kvinnor i grupperna ordförande m.m. och sakkunniga m.m.Målet för har dock inte uppnåtts i fråga om dessagrupper och inte heller när det gäller det kvinnliga deltagandeti kommittéarbetet i dess helhet. Särskilt när det gäller gruppenordförande m.m. framstår ännu andelen kvinnor somanmärkningsvärt låg. Utskottet förutsätter att regeringen ägnardenna fråga fortsatt uppmärksamhet bl.a. i den utvärdering avhandlingsplanen som kan förväntas hösten 1993.Granskningen föranleder inte något uttalande i övrigt frånutskottets sida.d) RegeringsärendenI bilaga A 1.20 lämnas en redovisning i tabellform avantalet avgjorda regeringsärenden . Av tabellenframgår att antalet avgjorda regeringsärenden detta år var13990 mot 1991 (se bilaga A 1.19). Minskningenom ca 7400 ärenden hänför sig till största delen till attärendegruppen Överklagande minskat från 6983 föregående årtill 1944 samt till att ärendegruppen Dispens- och övrigapartsärenden minskat från 6 799 till 4707. Som utskottetframhöll vid förra årets granskning kunde förväntas attärendegruppen Överklagande skulle minska avsevärt sedanUtlänningsnämnden övertagit huvuddelen av utlänningsärendena.Antalet avgjorda överklagandeärenden hos Miljö- ochnaturresursdepartementet har ökat kraftigt från 378 till 1038.Denna ökning hänför sig till att avvecklatsunder 1991 och att överklagandeärenden då överfördes till Miljö-och naturresursdepartementet. avgjordes 661överklagandeärenden från Bostadsdepartementet.Numera är ärendegrupperna Dispens- och övriga partsärendensamt Tjänsteärenden de största ärendegrupperna. GruppenÖverklaganden kommer först på tredje plats. Tillsammanssvarar dessa tre ärendegrupper för av det totala antaletavgjorda ärenden.Den största procentuella ökningen visar ärendegruppernaPropositioner och Lagrådsremisser resp. 26 %.För de olika departementens del kan nämnas att flest ärenden(2359) har handlagts inom ; en ökning med229 ärenden har skett . Därnäst kommerFinansdepartementet med 2083 ärenden mot 1993 föregående år.Inom handlades endast 413 avregeringsärendena mot 1991. sominrättades redovisar 912 avgjordaregeringsärenden mot 59 föregående år. Lägst antal avgjordaregeringsärenden, 326, handlades i . Den mestpåtagliga ökningen har skett för Miljö- och resursdepartementetsdel, där antalet avgjorda regeringsärenden ökat från 818 till1549 beroende bl.a. på att ärendegruppen Överklaganden i dettadepartement har ökat från 378 till 1038. Nämnas kan slutligenatt antalet avgjorda nådeärenden i ökattill 1 285 från 1 1991, medan motsvarande siffra år 1990var 1487.Granskningen i denna del föranleder inte något uttalande frånutskottet.3. Remisser till LagrådetGällande rättFör att avge yttrande över lagförslag skall enligt 8 kap. 18 §regeringsformen finnas ett lagråd, vari ingår domare i Högstadomstolen och Regeringsrätten. Det finns bestämmelser omLagrådets sammansättning och arbetsformer i en särskild lag omLagrådet (1979:368). Lagrådet kan bestå av högst fyraavdelningar. Regeringen bestämmer med hänsyn till arbetsbördan ilagrådet om det skall bestå av mer än en avdelning. Normaltskall varje lagrådsavdelning bestå av tre ledamöter.Yttrande från lagrådet beslutas av regeringen ellerriksdagsutskott. Lagrådets yttrande bör enligt 8 kap. 18 §regeringsformen inhämtas innan beslutar- grundlag om tryckfriheten, eller motsvarande frihet attyttra sig i ljudradio, television m.m.- lag om begränsning av rätten att ta del av allmännahandlingar- lag som avses i 2 kap. 3 § andra stycket (integritetsskyddvid ADB-registrering), 12 § första stycket, 17--19 §§ eller 20 §andra stycket eller lag som ändrar eller upphäver sådan lag(grundläggande fri- och rättigheter)- lag om beskattning- lag som avses i 8 kap. 2 eller 3 § regeringsformen (lag omsvenskt medborgarskap och civilrättslig lag elleroffentligrättslig lag som gäller åligganden för enskilda eller iövrigt avser ingrepp i enskildas personliga eller eknomiskaförhållanden)- lag som avses i 11 kap. regeringsformen (rättskipning ochförvaltning)om lagen är viktig för enskilda eller från allmänsynpunkt.Det angivna gäller dock inte om Lagrådets hörande skulle saknabetydelse på grund av frågans beskaffenhet eller skulle fördröjalagstiftningsfrågans behandling så att avsevärt men skulleuppkomma.Föreslår regeringen att stifta lag i något av deämnen som har berörts och har Lagrådets yttrande inteinhämtats skall regeringen för riksdagenredovisa skälen härtill.Även inriktningen av lagrådsgranskningen regleras i 8 kap. 18§ regeringsformen. Lagrådet skall undersöka hur ett lagförslagförhåller sig till grundlagarna och rättsordningen i övrigt, hurförslagets föreskrifter förhåller sig till varandra samt hurförslaget förhåller sig till rättssäkerhetens krav. Lagrådetskall vidare granska såväl om förslaget är så utformat att lagenkan antas tillgodose angivna syften som vilka problem som kanuppstå vid tillämpningen.Konstitutionsutskottet har uttalat (1978/79:KU39 s.15) att detnuvarande systemet för lagrådsgranskning kan karaktäriseras somett mellanting mellan ett obligatoriskt system och ett systemmed helt fakultativ granskning. Härigenom kunde enligtutskottets mening helt undvikas risken för att ett uteblivethörande av Lagrådet över ett förslag till en lag leder till attlagen i efterhand genom lagprövning kan åsidosättas irättstillämpningen. Utskottet underströk att det alltid i sistahand ankommer på att avgöra om Lagrådet skall hörasöver ett lagförslag eller inte. Enligt utskottet borde systemetleda till att Lagrådet, inom ramen för sin kapacitet, fårgranska alla de lagförslag som behöver dess granskning men ingaandra. Systemet innebär enligt vad utskottet bedömde inte någonrisk för att lagrådet eller de högsta dömande organen över huvudskall få politiskt inflytande.Allmänt om granskningsarbetetUtskottet har på sedvanligt sätt granskat regeringensremittering av lagförslag till lagrådet och därmedsammanhängande frågor.Granskningen avser . Det totala antalet propositionermed lagförslag som lades fram var 173. Motsvarande antal varåren 1986 -- 1991 betydligt lägre, nämligen 117, 117, 122, 110,113 resp. 155. Antalet propositioner som innehåller lagförslagvilka enligt 8 kap. 18 § regeringsformen ansetts tillhöralagrådets granskningsområde ökade till 158 från 93 år1990 och 1991. Lagförslag i 86 propositioner granskadesav lagrådet. I bilaga A 2.1 förtecknas dessa propositioner.Som jämförelse kan nämnas att motsvarande antal lagrådsremisseråren 1986-1991 var 43, 63, 60, 59 och 56 och 75.I bilaga A 2.2 redovisas de 95 propositioner i vilka ingårlagförslag som inte remitterats till lagrådet och i vilka finnsmotivering enligt 8 kap. 18 § regeringsformen till varförlagrådets yttrande inte har inhämtats. Vissa av dem förekommerockså i bilaga A 2.1 eftersom de även innehåller lagförslag somhar remitterats.Under 1992 har lagrådet arbetat med två avdelningar periodenden --, med tre avdelningar 14september--, med 4 avdelningar --9 novemberoch med tre avdelningar --. Till åretsutgång var därefter antalet avdelningar två.Propositionernas redovisning av lagrådsyttrandenPropositionerna har vanligtvis uppställts på ett sådant sättatt det lätt går att utläsa i vad mån lagförslagen har granskatsav Lagrådet. Detta ligger i linje med Statsrådsberedningensrekommendendationer (PM 1990:4) att Lagrådets synpunkter skalltydligt framgå av propositionerna. Om inte inledningsavsnittetär helt kort bör enligt rekommendationerna underrubrikenfinnas. Under de avsnitt där Lagrådets synpunkterbehandlas måste dessa markeras typografiskt tydligt. Förslagsviskan enligt rekommendationerna Lagrådets synpunkter behandlas iett eget stycke och ordet Lagrådet kursiveras. I det avsnitt avpropositionen som brukar rubriceras "Upprättade lagförslag" börenligt statsrådsberedningen anges vilka lagförslag som granskatsav Lagrådet. Av de 86 propositioner som upptagits i bilaga A 2.1redovisades remitteringen till Lagrådet i 41 fall under särskildrubrik. I övriga propositioner som förtecknats i denna bilagafinns mestadels ordet Lagrådet kursiverat på ett sådant sätt attatt det utan större svårigheter går att utläsa om lagförslaggranskats av Lagrådet. I sju av dessa propositioner medlagförslag som granskats av Lagrådet finns inte någon särskildmarkering av ordet Lagrådet, nämligen 1991/92:121, 1991/92:170bil. 11, 1991/92:174, 1992/93:43, 1992/93:69, 1992/93:88 och1992/93:124. I praktiskt taget samtliga dessa fall förekom dockuppgiften om lagrådsgranskning i ett förhållandevis kortinledningsavsnitt. I ett fall har lagrådsremissen inteinarbetats i propositionen.I 30 av de 95 propositioner som finns förtecknade i bilaga A2.2 förekommer en rubrik om lagrådets hörande. Under rubrikenanges skälen till varför lagrådets yttrande ej inhämtats.Lagrådsgranskningens omfattningInledningsvis har redovisats området för Lagrådets granskning.Viss närmare ledning för tillämpningen av bestämmelserna ges irättighetsskyddsutredningens betänkande SOU 1978:34 ochproposition 1978/79:195. I propositionen anges (s. 65) attåtskilliga av de i 11 kap. regeringsformen avsedda lagarna kanha stor principiell betydelse för stora grupper av enskilda. Såär fallet med bl.a. lag om överlämnande av myndighetsutövningtill enskilt organ. I propositionen diskuteras även frågan omtillämpningen av undantagsbestämmelserna. När det gäller regelnom att remittering kan underlåtas om Lagrådets hörande skullesakna betydelse på grund av frågans beskaffenhet sägs att denfår sin innebörd främst genom regeln om inriktningen avlagrådets granskning. Därmed avses lagförslagets förhållandetill grundlagarna och lagstiftningen i övrigt, föreskriftersförhållande inbördes och med hänsyn till rättssäkerhetens kravsamt huruvida förslaget är utformat så att det kan ansestillgodose sina syften och vilka problem som kan uppstå vidtillämpningen. Innebörden av den andra undantagsregeln -- attLagrådets yttrande inte behöver inhämtas, om dess hörande skullefördröja lagstiftningsfrågans behandling så, att avsevärt menskulle uppkomma -- sägs i propositionen i viss mån komma attvariera med omständigheterna. Är Lagrådets arbetsprogramansträngt, kan det vara nödvändigt att för den skull avstå frånremiss dit. Det kan dock ibland vara möjligt för enlagrådsavdelning att avbryta ett mera omfattandegranskningsarbete och låta ett mindre men brådskande lagförslagfå företräde. I andra fall kan det finnas en möjlighet attinrätta en lagrådsavdelning för granskning av ett visst förslageller en samling av förslag som det annars skulle vara svårt attbereda plats för. Givetvis kan det också finnas förslag som ärså brådskande att yttrande av Lagrådet inte kan avvaktas ens omen avdelning i och för sig skulle kunna ta upp ärendet tillbehandling utan dröjsmål.Konstitutionsutskottet har tagit uppfrågan om tillämpningen av undantagsreglerna. Igranskningsbetänkandet 1985/86:KU25 (s. 6 f.), noterades attstadgandet inte lämnar utrymme för att avstå från lagrådsremissenbart av det skälet att en tilltänkt lagstiftning harmotsvarighet i tidigare lagstiftning. Vid årets granskning haren liknande situation förelegat i proposition 1992/93:112Personlig skyddsutrustning för privat bruk. Där hänvisas tillatt lagförslaget är uppbyggt på samma sätt som de förslag tilllag om leksakers säkerhet som regeringen tidigare samma dagbeslutat lägga fram och som granskats av Lagrådet. De synpunktersom Lagrådet därvid har fört fram angavs ha beaktats också i detaktuella lagstiftningsärendet. Mot denna bakgrund ansågslagförslaget vara av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörandeskulle sakna betydelse.Vid ett flertal tillfällen har utskottet uppmärksammatlagförslag som inte remitterats till Lagrådet och som saknarmotivering till detta, men som bedömts tillhöra det område, därlagrådsgranskning i princip bör ske. Utskottet har därvidunderstrukit vikten av att det i dessa fall -- somregeringsformen föreskriver -- alltid skall lämnas enredovisning av skälen till att Lagrådet inte hörts. Under 1992avlämnades emellertid utan att sådana skäl angavs tvåpropositioner med lagförslag som torde falla inom Lagrådetsgranskningsområde. I regeringens proposition 1991/92:112F-skattebevis m.m. anges att det utöver de lagförslag somremitterats till Lagrådet tagits upp ett kompletterande förslagtill ytterligare ändringar. Den andra propositionen (prop.1991/92:137) gällde bl.a. ett förslag till lag om ändring imiljöskyddslagen (1969:387) och i lagen (1991:639) omförhandsgranskning av biologiska bekämpningsmedel. Om en laginte anses viktig för enskilda eller från allmän synpunkt kanregeringen emellertid redan på grund härav avstå från att höraLagrådet. De här redovisade lagförslagen kan i vart fall ansesomfattas av undantagsregeln att Lagrådets hörande skulle saknabetydelse på grund av frågans beskaffenhet.I flertalet av de nu granskade propositionerna har regeringensom skäl för att avstå lagrådsremiss endast anfört att Lagrådetshörande skulle sakna betydelse på grund av frågans beskaffenheti enlighet med lydelsen i 8 kap. 18 § regeringsformen.Det finns också exempel på andra formuleringar:- Förslaget får sägas vara av sådan beskaffenhet att Lagrådetshörande kan undvaras m.m. dylikt (prop. 1991/92:91 s. 41,1991/92:100 bil. 11 s. 55, 1991/92:124 s. 28, prop. 1992/93:128s. 16, prop. 1992/93:40 s. 13, prop. 1992/93:76 s. 34 och prop.1992/93:143 s. 10).- Förslaget till lag om introduktionsersättning för flyktingaroch vissa andra utlänningar kräver inte att yttrande inhämtasfrån Lagrådet annat än i fråga om bestämmelsen om överklagande.Förslagen under 2 och 3 faller inom Lagrådets granskningsområde.Den föreslagna bestämmelsen om rätt att i vissa fall överklagaett beslut av kommun att inte utge introduktionsersättning är avenkel och okomplicerad beskaffenhet. Ett yttrande av Lagrådet idenna del skulle enligt min bedömning inte tillföra ärendetnågot av betydelse. Förslaget om ändring i kommunalskattelagenframstår som en självklarhet mot bakgrund av attintroduktionsersättningen är avsedd att i vissa fall ersättasocialbidrag. Även detta lagförslag är av enkel beskaffenhet.Förslaget om ändring i sekretesslagen är likaså en självklarhetmot bakgrund av introduktionsersättningens nära samband medsocialbidrag. Det är vidare här fråga om en ändring av enkelbeskaffenhet som görs i ett avsnitt i sekretesslagen där dettidigare ansetts att varje ändring inte skall behöva remitterastill Lagrådet för yttrande (prop. 1979/80:2 s. 406). Jag bedömerdärför att Lagrådets yttrande över lagförslagen skulle saknabetydelse (prop. 1991/92:172 s. 19).- Lagförslag 3 avser ämne som faller inom Lagrådetsgranskningsområde. Eftersom ändringarna är en följd av etttidigare riksdagsbeslut anser jag att förslaget är av sådanbeskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse (prop.1992/93:29, s. 14).- Lagförslaget gäller i grunden inrättandet av en ny statligmyndighet. Som sådant kräver det inte Lagrådets hörande. Däremotfinns ett inslag i förslaget som principiellt faller inom detlagrådspliktiga området. Det gäller det förhållandet attenskilda samer tilläggs uppgiften att utse ledamöterna i denstatliga myndigheten . Jag anser emellertid att detskulle sakna betydelse att höra Lagrådet i detta avseende (prop.1992/93:32, bil. 1, s. 60).-Med hänsyn till att lagen är av tillfällig och tidsbegränsadenatur och rör en begränsad personkrets bör -- i likhet med somvar fallet förra gången stod som värdnation (jfr prop.1983/84:55 s. 15) -- inte något lagrådsyttrande inhämtas iförevarande ärende (prop. 1992/93:35 s. 8).- De upprättade lagförslagen har inte granskats av Lagrådet.Förslaget innebär i huvudsak en harmonisering av reglerna ipropositionen 1991/92:174 med förslag till lag om krigsmateriel.Dessa bestämmelser har granskats av Lagrådet. De nu upprättadelagförslagen är således i dessa delar av sådan beskaffenhet attLagrådets hörande skulle sakna betydelse (prop. 1992/93:154s.26).När det gäller dubbelbeskattningsavtal mellan ochandra länder har anförts i huvudsak följande följande.Som framgår av 2 § i den föreslagna lagen skall avtaletsbeskattningsregler tillämpas endast i den mån de medförinskränkningar av den skattskyldighet i som annarsskulle föreligga. Jag anser på grund härav och på grund avförslagets beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle saknabetydelse (prop. 1991/92:114, 1991/92:154, 1992/93:3,1992/93:45, 1992/93:94).I proposition 1991/92:115 anfördes i stället att debestämmelser som föreslagits bli införda i lagen (1987:1182) omdubbelbeskattningsavtal mellan och är utformadepå samma sätt som bestämmelserna i andra jämförbara lagar omdubbelbeskattningsavtal. Förslaget om ändring i lagen (1967:94)om avdrag vid inkomsttaxeringen för viss aktieutdelning utvidgarrätten till sådant avdrag. Med hänsyn härtill och på grund avförslagens beskaffenhet ansågs att Lagrådets hörande skullesakna betydelse. I proposition 1992/93:24 som även gällerdubbelbeskattningsavtal har endast hänvisats till att på grundav förslagens beskaffenhet skulle Lagrådets hörande saknabetydelse.Genom lagar som innehåller endast ett fåtal paragrafer har deskilda avtalen inkorporerats med svensk rätt. Nämnas kan att deinkorporerade avtalen innehåller en mängd bestämmelser av skildaslag bl.a. rörande hemvist, fast driftsställe, inkomst av fastegendom och av rörelse, företag med intressegemenskap,utdelning, ränta, royalty, realisationsvinst, styrelsearvode ochpension. Vidare finns föreskrifter om ömsesidigaöverenskommelser i särskilda fall mellan behöriga myndigheter ide avtalsslutande länderna och om utbyte av upplysningar mellanländerna.I flera propositioner har remiss till Lagrådet underlåtits medi huvudsak följande motivering:Lagrådet arbetar på fyra avdelningar, dvs dethögsta tillåtna antalet. Trots detta är Lagrådets program underhösten utomordentligt ansträngt. Alla de lagförslag somföreligger och som är av det slaget att Lagrådet enligt 8 kap.18 § andra stycket regeringsformen bör höras över dem kan integranskas i sådan tid att förslagen kan föreläggas inomden tid som krävs för att lagstiftningsfrågan skall kunnabehandlas . Av den nyssnämnda bestämmelsen iregeringsformen följer emellertid att Lagrådets granskning kanunderlåtas, om den skulle fördröja lagstiftningsfrågansbehandling så att avsevärt men skulle uppkomma. Det är medhänsyn till av stor vikt att reglerna på de olikadelområdena i avtalet hinner införlivas med svensk rätt i sådantid att de kan träda i kraft som avtalet gör det. Motden bakgrunden bör en remiss till Lagrådet kunna underlåtas(prop. 1992/93:47 s. 20, 1992/93:72 s. 15, 1992/93:93 s. 91992/93:107 s. 44 f.).I propositionen (1992/93:96) om vissa uppbörds- ochindrivningsfrågor hänvisades också till Lagrådets ansträngdaprogram. Med hänsyn till det ekonomiska läget framhölls att detvar av stor vikt att lagförslagen som rörde debiteringen avpreliminär skatt kunde träda i kraft . Bl.a.mot den bakgrunden angavs att lagrådsremiss borde kunnaunderlåtas. Också proposition 1992/93:122 om vissa frågor inför1994 års allmänna fastighetstaxering m.m. lades fram utanföregående lagrådsgranskning med hänsyn till Lagrådetsansträngda arbetsläge. Lagrådets hörande ansågs fördröjalagstiftningsfrågans behandling så att avsevärt men skulleuppstå (s. 68).Även i propositionerna 1992/93:50 om åtgärder för attstabilisera den svenska ekonomin (s. 10) och 1992/93:135 omåtgärder för att stärka det finansiella systemet (s. 45)framhölls att vissa av lagförslagen i och för sig var av sådanbeskaffenhet att yttrande över dem borde inhämtas från Lagrådet.Med hänsyn till att hörande av Lagrådet skulle fördröjalagstiftningsfrågorna så att avsevärt men skulle uppkommainhämtades inte sådant yttrande.I förra årets granskning (1991/92:KU30 s.16) betonadeutskottet att, beträffande lagförslag som faller inom det områdedå lagrådet i princip bör höras, endast de skäl kan åberopas föratt avstå från detta som anges i 8 kap. 18 § andra stycketregeringsformen. Utskottet delade också den mening som kommittill uttryck i propositionshandboken och som har stöd i vadrättighetsskyddsutredningen anfört (SOU 1978:34 s. 140).Regeringen måste således motivera sitt ställningstagande att enföreskrift som i princip bör remitteras till Lagrådet inte harhänvisats dit. Det är emellertid inte tillräckligt att baraåterge den lagtext som åberopas för att inte höra Lagrådet.Anser regeringen att den föreslagna föreskriften inte är viktigför enskilda eller från allmän synpunkt bör detta klargöras ochgrunderna för uppfattningen redovisas.