bet · GG01JoU15 · 1993-05-04 00:00:00 — I motion Jo77(c) framhållsatt det bör klart framgå att råd och anvisningar kommer ifrämsta rummet innan föreläggande och eventuellt straff utdöms(yrkande1).I motion Jo70 (s) begärs ett tillkännagivande om att vissahänsynsregler skall vara utformade som absoluta skyddsregler.Som exempel anges i motionen bäckraviner, boträd för fåglar,mindre biotoper och kantzoner (yrkande3).I en rad motioner yrkas på ändring av de bestämmelser somgäller resp. föreslås för avverkningsanmälan. Enligt motionJo66(m) yrkande1 borde man kanske införa en differentieradskala på den hyggesstorlek som omfattas av anmälningsplikten.Beroende på var i landet fastigheten är belägen bör gränsenhöjas till mellan 2 och 10ha. Att förlänga anmälningstiden förslutavverkning från en månad är en onödigförändring, anser motionärerna, som även för fram tanken på attge avverkningsanmälningarna en giltighetstid av för attundvika kostnadshöjningar för skogsbruket. Enligt motionJo69(fp) bör anmälningsskyldighet ej föreligga för hyggenunder 2ha, och avverkningstidens giltighet skall vara 5 år.Ett motsvarande yrkande förs fram i motionerna Jo78(c)yrkande3 och Jo80(m) vari begärs tillkännagivande omavverkningsanmälan (minst 2ha, en månad; giltighetstid ).I ett par motioner framförs förslag om tillägg till reglernaom avverkningsanmälan. I motion Jo79(s) yrkas att markägarenbör åläggas redovisningsskyldighet för planeradeåterväxtåtgärder (yrkande6). Enligt motion Jo81(s) böranmälningsskyldighet införas även vid kvävegödsling (yrkande5)och vid helträdsutnyttjande (yrkande6) samt redovisning krävasäven av skogens tillstånd vid anmälan om avverkning(yrkande8).Utskottets övervägandenUtskottet erinrar om att naturvårdshänsynen i skogsbruketregleras inte enbart i skogsvårdslagen utan även genom reglernai naturvårdslagen (1964:822) om bl.a. markavvattning,samrådspliktiga arbetsföretag och det nya biotopskyddet liksom ibestämmelserna om naturvårdsområden, naturreservat ochnationalparker. Även dessa regler måste, som jordbruksministernframhåller, ses som viktiga inslag i skogspolitiken.Mot bakgrund av den ökade tyngd som miljöfrågorna bör ges iskogspolitiken delar utskottet regeringens förslag attskogsvårdsstyrelserna får meddela förelägganden om såbehövs för att bevara natur- och kulturmiljövärden. Det är inteminst de nya biotopskyddsreglerna som föranleder detta. Somredan nämnts kommer biotopskyddet till en del att bestå avgenerella regler som, om de överträds, kommer att omfattas avnaturvårdslagens straffbestämmelser.I övriga fall av förelägganden bör liksom somhuvudregel gälla att förelägganden föregås av råd till denberörde.I den mån ett föreläggande inte har förenats med vite leder enöverträdelse av föreläggandet till straffansvar. Utskottet delarregeringens uppfattning att det bör markeras attskogsvårdslagstiftningens bestämmelser har allvarlig karaktär,inte minst när överträdelserna rör naturvårdshänsyn. När nuädellövskogslagens bestämmelser förs in i skogsvårdslagen finnsdet enligt utskottets mening anledning att utforma dengemensamma straffbestämmelsen i enlighet med vad som förnärvarande gäller enligt ädellövskogslagen, dvs. att påföljdenkan bestämmas till böter eller fängelse i högst sex månader.Riksdagen bör alltså med avslag på motionerna Jo64 yrkande4och Jo78 yrkande5 anta regeringens förslag till 38§skogsvårdslagen.Med anledning av den oro som regeringens förslag enligt fleramotioner utlöst i skogskretsar är det enligt utskottets meningangeläget att närmare belysa innebörden av den föreslagnaskärpningen av sanktionsreglerna.För att sanktion i någon form skall kunna utdömas vidöverträdelse av bestämmelserna om naturvårds- ochkulturmiljövårdshänsynen resp. hänsynen till rennäringen skallockså i fortsättningen krävas att skogsvårdsmyndigheten i ettföreläggande har angett vilka hänsyn som skall tas.Tillsynsbestämmelserna ändras emellertid så att föreläggandefår meddelas om det behövs för att bevara natur-eller kulturmiljövärden. skall alltså ibrådskande fall inte först behöva ge råd och anvisningar.Vidare bör framhållas att det enligt lagförslaget inte skalldömas till ansvar i ringa fall. I bilaga1 till dettabetänkande lämnas en redogörelse för sanktionsstadgandetsinnehåll i olika avseenden.Vad utskottet anfört innebär att syftet med motion Jo77yrkande1 i väsentlig del tillgodoses. Yrkandet avstyrksalltså.När det gäller förslagen i motionerna om ändrade regler föravverkningsanmälan resp. avskaffande av reglerna om anmälan fårutskottet anföra följande.Enligt skogsstatistiken för /91 harprivatskogsbrukets medelhygge i en areal av mindre än3ha. Motsvarande siffra för storskogsbruket är ca 15ha. Avden totala skogsavverkningen i riket föll påprivatskogsbruket. Ett bifall till förslaget i exempelvis motionJo69 skulle således få till följd att en mycket stor andel avavverkningarna i de privatägda skogarna skulle undandras denkontroll av naturvårdshänsyn som åsyftas med reglerna omavverkningsanmälan. Det finns än en gång skäl att erinra om attkommitténs utvärdering av skogsvårdslagen visat att skogsbruketinte tillräckligt iakttagit de nu gällande naturvårdshänsynen.Den skärpning av naturvårdshänsynen som är en grundläggandeutgångspunkt för reformen av skogsvårdslagen bör ges kraft genomdet sanktionspaket som föreslås i propositionen. I sammanhangetbör för övrigt erinras om att hyggen under ett halvt hektar inteomfattas av avverkningsanmälningsplikten och därför interedovisas i statistiken.När det gäller frågan om giltighetstidens längd av enavverkningsanmälan finner utskottet att hinder inte börföreligga för den skogliga myndigheten att medge en utsträcktgiltighetstid utöver , förutsatt detta inte inkräktar påhänsynen till naturvårdens och kulturmiljövårdens intressen.Vad utskottet anfört ger vid handen att utskottet biträderjordbruksministerns förslag och avstyrker motionerna Jo66yrkande1, Jo69, Jo78 yrkande3 och Jo80 i den mån de ejblivit tillgodosedda.Som framgår av den fortsatta framställningen tillstyrkerutskottet jordbruksministerns förslag att avverkningsanmälanskall innehålla uppgifter om vad skogsägaren avser att göra föratt tillgodose naturvårdens intressen i samband med avverkningeni syfte att upprätthålla och främja den biologiska mångfalden påsina marker.Däremot är utskottet inte berett att tillgodose de yrkanden omutökad redovisningsskyldighet som förordas i motionerna Jo79yrkande6 samt Jo81 yrkandena5, 6 och8. Enligt utskottetsmening skulle ett bifall till dessa yrkanden medföra en ökadredovisningsbörda för skogsägarna som inte motsvaras av nyttanför naturvårdens intressen.Yrkandet i motion Jo70 om att vissa hänsynsregler skall varautformade som absoluta skyddsregler ansluter nära tillnaturvårdslagens regler om biotopskydd. Som framgår av dentidigare framställningen har tillämpningsbestämmelserna ännuinte utfärdats. Redan enligt gällande bestämmelser finns deti vissa fall tvingande föreskrifter om hänsyn till ,faunan m.m. Motionen avstyrks såvitt nu är i fråga (yrkande3)i den mån den inte tillgodosetts med det anförda.Utskottet biträder regeringens förslag att ädellövskogslagensbestämmelser flyttas över till skogsvårdslagen. Därmed skapas enbättre överblick över de bestämmelser som reglerar skogsbruket.En sådan åtgärd är också i överensstämmelse med sektorsansvaretför skogsvårdsmyndigheten.Utskottet vill i det sammanhanget föreslå en ändring avförslaget till 24§ skogsvårdslagen enligt vilketSkogsvårdsstyrelsen på begäran skall lämna besked på förhand omett visst skogsbestånd skall anses som ädellövskog.Enligt förslaget till 13§ skall påbegäran meddela beslut på förhand om viss avverkning är förenligmed ransoneringsbestämmelserna. Ett sådant beslut är bindande,medan olika uppfattningar gjort sig gällande huruvidaförhandsbesked enligt ädellövskogslagen skall anses som bindandebeslut eller icke bindande råd. I ett regeringsbeslut (2124/86) har även förhandsbesked enligt ädellövskogslagenbetraktats som ett bindande beslut. För vinnande av konsekvens ilagtexten föreslår utskottet att i förslaget till 24§skogsvårdslagen orden lämna besked byts ut mot ordenmeddela beslut på förhand.Utskottet biträder regeringens förslag attmiljökonsekvensbeskrivning skall krävas vidinförande av nya skogsbruksmetoder ochskogsodlingsmaterial.SkogsbruksplanerPropositionenKravet att det för varje brukningsenhet skall finnas enskogsbruksplan slopas. Däremot skall skogsägaren vid sin anmälanav avverkning för myndigheten redovisa vad han avser att göraför att tillgodose naturvårdens och kulturmiljövårdens intresseni samband med avverkningen.Kravet på innehav av skogsbruksplan infördes ianslutning till andra lagändringar som syftade till en aktivareavverkning inom skogsbruket. Jordbruksministern betonar attvarje skogsägare har behov av ingående kunskaper om hur skogenser ut på brukningsenheten. Utan sådana kunskaper är det intemöjligt att planera verksamheten vare sig på kort eller på långsikt. Behovet av en skogsbruksplan för detta ändamål är allmänterkänt . Enligt jordbruksministerns mening är dennauppfattning så djupt rotad att några tvingande krav i fråga omskogsbruksplan inte bör ställas. Han är inte heller beredd attbiträda kommitténs förslag om skyldighet för markägaren attredovisa skogstillståndet på brukningsenheten. Han erinrar dockom att skogsvårdslagens tillsynsbestämmelser gertillsynsmyndigheten rätt att på begäran få de upplysningar ochhandlingar som behövs för tillsynen.Information om naturvärden och kulturmiljövärden är en viktiggrund för den redovisningsskyldighet som bör åvila skogsägaren isamband med avverkningsanmälan. En sådan anmälan bör ifortsättningen också innehålla uppgifter om vad skogsägarenavser att göra för att tillgodose naturvårdens intressen isamband med avverkningen i syfte att upprätthålla och främja denbiologiska mångfalden på sina marker. Givetvis kan det aldrigbli fråga om att ställa högre krav på det nya uppgiftslämnandetän vad som följer resp. skogsägares kunskaper på området. Detinnebär att skogsmyndigheten, om den finner anledning till det,kompletterar underlaget för sina bedömningar.MotionernaFörslaget att slopa kravet på skogsbruksplan har framkallatmotionsyrkanden i olika riktningar. Enligt motion Jo64(-)yrkande5 bör man utgå från att information och rådgivningkring frågor om skogsbruksplaner ges nödvändigt utrymme iskogsmyndighetens arbetsuppgifter. Motionären anser vidare attuppgiftslämningsskyldighet bör utmönstras ur avverkningsanmälan.Enligt motion Jo71(v) yrkande6 bör någon form avskogsbruksplan finnas kvar, och i motionerna Jo79(s)yrkande2 i denna del och Jo81(s) yrkande7 yrkas att kravetpå skogsbruksplaner bibehålls i skogsvårdslagen. Enligt denfristående motionen Jo305(m) bör alla detaljregler påskogsbrukets område avskaffas och kraven på skogsbruksplaner ochtillståndsredovisning slopas.Utskottets övervägandenUtskottet tillstyrker regeringens förslag att slopa kravet påatt det för varje brukningsenhet skall finnas en skogsbruksplan.Det har efter hand blivit nödvändigt för varje skogsägare atthålla sig underrättad om skogens tillstånd och att planera sinhushållning av skogen. Däremot talar det grundläggande intressetav att avreglera skogsbruket och öka markägarens eget ansvar ochinitiativ för att kravet på en redovisning av åtgärdsbehovetslopas. Som jordbruksministern framhåller ger skogsvårdslagensbestämmelser tillsynsmyndigheten rätt att på begäran få deupplysningar och handlingar som behövs för tillsynen.Riksdagen bör således med avslag på motionerna Jo71yrkande6, Jo79 yrkande2 i denna del och Jo81 yrkande7 antaförslaget att 21b§ skogsvårdslagen skall upphöra att gälla.Med det anförda avstyrks även motionerna Jo64 yrkande5 ochJo305.KunskapsförsörjningPropositionenDen skogspolitik som förordats i det föregående bygger på enökad frihet för skogsägarna utan ingripande från myndigheternamed föreskrifter och förbud. ökar kraven på attskogsbruket skall bedrivas i samklang med de naturgivnaförutsättningarna och på ett sådant sätt att den biologiskamångfalden värnas. Kunskaperna hos landets skogsägare varierarkraftigt. De stora skogsföretagen har under de senaste årenförstärkt sina staber med ekologisk kompetens. haromfattande utbildning av övriga anställda påbörjats.-- -- --Underlaget för planering av verksamheten för den enskildeskogsägaren behöver inte vara så omfattande som för de störreföretagen. Däremot skall det krävas att det vid anmälan omavverkning skall lämnas uppgifter om den hänsyn som kommer atttas till naturvårdens och kulturmiljövårdens intressen i sambandmed avverkningen. Visserligen skall det då inte kunna ställasstörre krav på skogsägaren än vad som är rimligt, bl.a. medhänsyn till utbildning och kunskaper, men den nya politikenbygger, som också kommittén har påpekat, på att kunskaperna omnaturvård och ekologi är högre än . Skogsägarnahar ett ansvar för att själva skaffa sig de kunskaper som behövsi detta sammanhang.InventeringRiksskogstaxeringen drivs vidare i oförändrad omfattning.Däremot bör den översiktliga skogsinventeringen (ÖSI) upphöraden 1juli 1993. De pågående inventeringarna av sumpskogar ochnyckelbiotoper slutförs under en begränsad tidsperiod.Skogsvårdsorganisationen tillförs medel för översiktligabedömningar av naturvårdshänsyn.Utbildning och forskningDen nya skogspolitiken ställer krav på ökade kunskaper genomutbildning av skogsägare, yrkesverksamma i skogsarbete ochtjänstemän. Den breda ansats som kännetecknar skogsforskningen måste bestå. Ytterligare forskningsinsatser behövs för attgöra skogsnäringen mer konkurrenskraftig på exportmarknaden ochmer kundanpassad.I den till avlämnade propositionen omforskning för kunskap och framsteg (prop. 1992/93:170) harregeringen behandlat bl.a. den högre skogsutbildningen ochforskningen på skogs- och skogsindustriområdena. I propositionenredovisas behovet av en reformerad skogsutbildning. Förnärvarande pågår inom en översynav jägmästare-, skogsmästare- och skogsteknikerutbildningarna.Syftet är dels att skapa en bättre bas för framtida forskning,dels att utforma utbildningarna med hänsyn till vadarbetsmarknaden kräver. har i översynsarbetet noteratsett behov av färre utbildningar och utbildade inom skogsbruket.Vidare har det uppmärksammats problem med kvaliteten ochomfattningen av skogsarbetareutbildningen. Den senare frågankommer att studeras närmare inom Utbildnings- ochJordbruksdepartementen. Det bör i sammanhanget ävenuppmärksammas att fortbildningen inte får komma i bakgrunden.Den nya skogspolitiken och den snabba tekniska utvecklingenställer krav på ökade kunskaper. Men också den ökade andelenskogsägare med bristande kunskaper om elementär skogsskötseltalar härför.I propositionen om forskning förordas vidare att det sedanflera år pågående forskningsprogrammet och miljöfortsätter. Det uttalas att programmet bör kompletteras med nyainsatser i ett brett forskningsprogram om träkvalitet ochträfiber. För att ytterligare stärka skogsforskningen pekas påbehovet av omfördelning av medel inom Lantbruksuniversitetet.Fortsatta insatser föreslås för verksamheten vid det branschägdaskogsforskningsinstitutet innebär dessa insatser förutsättningar för enväsentlig förstärkning och förbättring av den grundläggandekunskapsnivån inom skogssektorn.Rådgivning och informationRådgivning kommer att vara ett viktigare medel iskogspolitiken än . Den behöver kompletteras medinformationsinsatser.Jordbruksministern framhåller att rådgivningens betydelsekommer att öka genom den minskade detaljregleringen ikombination med ett ökat antal skogsägare som saknar förankringi lantbruket. Därtill kommer att rådgivningen måste ges en annankaraktär och ett annat innehåll än . Kravet påbevarande av en biologisk mångfald leder till att rådgivningenmåste rymma frågor som rör ekologi i vid mening ochkulturmiljöfrågor. Det är frågor som således inte omfattarekonomiska incitament för skogsägare men som för samhället istort är väsentliga för utvecklingen.Frågor som rör den ekonomiska driften av skogsfastigheten äräven i fortsättningen i första hand en uppgift för skogsägarnasegna organisationer. Även den mer grundläggande rådgivningen börså långt möjligt finansieras av skogsägaren. Det liggeremellertid i sakens natur att det inte är rimligt att låtaskogsägaren betala den rådgivning som är ett led i tillsynenenligt lagstiftningen. Staten bör därför finansiera sådanrådgivning även i fortsättningen.Skogsmyndighetens informationsverksamhet har varit ett viktigtkomplement till rådgivningen. Det är viktigt att bygga vidare påden opartiska ställning som informationsverksamheten har gettsunder senare år. Med hänsyn till bl.a. det stora antaletskogsägare bör anvisas särskilda medel för attförankra den nya skogspolitiken inom hela skogsbruket.MotionernaI ett antal motioner framförs yrkanden om att den översiktligaskogsinventeringen skall fortsätta till dess hela landetinventerats. I motion Jo64(-) yrkande7 begärs etttillkännagivande om översiktlig skogsinventering. När nu enmängd mark och reservat skall avsättas finns uppgifter framtagnagenom ÖSI som är till stor hjälp, anför motionären, som ävenanser att slutförande av ÖSI bör ges förtur framförreservatbildning. Den föreslagna höjningen på 55miljonerkronor för reservatbildning bör i stället anslås till ÖSI, anserhan. Yrkanden om att ÖSI skall slutföras framförs även imotionerna Jo71(v) yrkande8, Jo76(s) yrkande1, Jo79(s)yrkande5 och Jo81(s) yrkande9. Enligt sistnämnda motionbör 30miljoner kronor anvisas under nästa budgetår förändamålet.I motion Jo74 (kds) yrkande 3 påpekas vikten av attmyndigheter och verk åläggs att alltid underrätta markägare ochäven ge denne möjlighet att delta vid besök för inventeringaretc. på enskild mark.Enligt motion Jo81 (s) yrkande 11 har mycket av den forskningsom har bedrivits om småskogsbruket finansierats genomskogsvårdsavgiften som är avskaffad. Den forskningen är förangelägen för för att abrupt avslutas. Forskning omsmåskogsbruket bör finansieras genomskogsbruksavgifter, anser motionärerna.I motion Jo71 (v) begärs förslag om hur skogsägare skall fåsatt ta så stor naturvårdshänsyn att det uppstår mätbara effektersenast (yrkande3). Som exempel framhålls att när t.ex.en entreprenör använder sin egen dyra maskin måste han vara såeffektiv som möjligt för att få någon vinst. I detta läge vägerdå eventuella naturvårdshänsyn som sänker vinstmarginalenmycket, mycket lätt, anser motionärerna.Enligt motion Jo76 (s) yrkande 5 bör göra etttillkännagivande om rådgivningen. För att behålla nuvarande nivåpå rådgivningen krävs ett betydande resurstillskott, anförmotionärerna, med referens till den Skogspolitiska kommittén.Utskottets övervägandenUtskottet ansluter sig, vilket redan framhållits, tillregeringens mening att den nya skogspolitiken skall bygga på enökad frihet för skogsägarna utan ingripanden från myndigheternamed föreskrifter och förbud. ökar kraven på attskogsbruket skall bedrivas i samklang med de naturgivnaförutsättningarna och på ett sådant sätt att den biologiskamångfalden värnas. Utskottet delar den mening som framförs imotion Jo71 att ett hänsynsfullt skogsbruk i vissa fall kan varasvårt att förena med kraven på lönsamhet. Ofta kan dockmotsatsen gälla. Exempelvis kan det vara mycket lönsamt -- ävenpå mycket kort sikt -- att inte avverka i oländig terräng, ibäckraviner eller i sumpskog där de storaavverkningsmaskinerna riskerar att köra fast. De ökadekunskapskrav som enligt utskottets mening bör ställas på de iskogen yrkesverksamma gäller självfallet även de privataentreprenörer som i ökande grad utför avverkning åt bådeprivatskogsbruket och storskogsbruket. Det är dock skogsägarensom i första hand har ansvaret för att skogsvården sköts isamklang med de naturgivna förutsättningarna och på ett sådantsätt att den biologiska mångfalden värnas. Med det anfördaavstyrker utskottet motion Jo71 yrkande3.Utskottet delar jordbruksministerns mening attriksskogstaxeringen är så grundläggande att den bör bedrivasvidare i oförändrad omfattning. Som framhålls i denforskningspolitiska propositionen (prop. 1992/93:170) tordetaxeringen i ökad utsträckning böra finansieras genom attanvändarna betalar för de uppgifter som efterfrågas.Den översiktliga skogsinventeringen (ÖSI) startade i sinnuvarande form skogspolitiska beslut. Syftet medÖSI har varit att skapa underlag för samhällsplanering av olikaslag, för skogsvårdsstyrelsernas verksamhetsplanering och förframställning av fastighetsvisa skogsbruksplaner. Till skillnadfrån riksskogstaxeringen ger ÖSI data som är geografisktdefinierade. ÖSI har kostat ,kostnader som väsentligt överstiger vad som beräknades vid dessstart.Utskottet biträder jordbruksministerns förslag att avvecklaÖSI vid utgången av innevarande budgetår. Inventeringen har frånbörjan bekostats med skogsvårdsavgiftsmedel som inte längreär tillgängliga. bör således med avslag på motionernaJo64 yrkande7, Jo71 yrkande8, Jo76 yrkande1, Jo79yrkande5 och Jo81 yrkande9 godkänna vad som förordats ipropositionen om inventering (avsnitt6.2). Utskottet noterar isammanhanget att det insamlade materialet har framskridit sålångt att det enligt planerna skulle täcka hela landet vidutgången av . Det bör som jordbruksministern framhållerutnyttjas så långt möjligt och lämpligt och liksom hittillshållas allmänt tillgängligt.I motion Jo74 uttalas att vederbörande markägare alltid börunderrättas och ges möjlighet att delta i besök som görs förinventeringar etc. på enskild mark (yrkande3). mening borde det vara en självklarhet att så sker.Något särskilt påpekande om behovet av sådan underrättelse frånriksdagens sida bör icke vara påkallat.Utskottet delar jordbruksministerns mening att en ökad andelav rådgivningen i fortsättningen bör finansieras av skogsägarna.Mot den bakgrunden avstyrker utskottet motion Jo76 yrkande5.Som framgår av propositionen avser regeringen att genom olikainsatser på utbildnings- och forskningsområdet ökaförutsättningarna för en väsentlig förstärkning ochförbättring av den grundläggande kunskapsnivån inomskogssektorn. Utskottet har ingen erinran mot vadjordbruksministern anför i denna del.När det särskilt gäller den i motion Jo81 väckta frågan omfinansiering av forskningen om småskogsbruket vill utskotteterinra om att näringslivet genomgående får ta på sig en ökadandel av det ekonomiska ansvaret för FoU-verksamheten. Inteminst gäller det den FoU som ligger nära den praktiskatillämpningen och som kanske kan kallas den produktionsinriktadeFoU:n. Denna har till icke obetydlig del finansieratsmed skogsvårdsavgiftsmedel vilka nu är tillgängliga.I fortsättningen kommer därför skogsägarna att vara hänvisadetill andra finansieringskällor. I sammanhanget vill utskottetpeka på den verksamhet som sedan någon tid bedrivs av SkogForskoch som tillkommit med statens goda minne och därprivatskogsbruket är en stor intressent. Med det anfördaavstyrks motion Jo81 yrkande11.Statligt ekonomiskt stödPropositionenDet statliga ekonomiska stödet till skogsbruket begränsaskraftigt. Tills vidare bör det regelmässigt endast lämnas tillnatur- och kulturvårdsåtgärder (15mkr), ädellövskogsbruk(20mkr) och kalkning av skogsmark (15mkr).Jordbruksministern finner det rimligt att berörda skogsägarebidrar av beräknad kostnad för kalkningsåtgärder somvidtas på deras mark.Skogsbruket är ett viktigt underlag för sysselsättning ochförsörjning. Insatser i skogsbruket är ofta effektiva somsysselsättningsskapande åtgärder och genererar framtidasysselsättning och inkomster. I regionalpolitiken kan insatserför skogsbruket vara värdefulla. De erfarenheter av dennaverksamhet som har vunnits under en lång följd av år börutnyttjas även i fortsättningen. I den mån det blir aktuellt medsysselsättningspolitiska eller regionalpolitiska insatser iskogsbruket bör de praktiskt administreras som . Dettabör gälla även eventuellt fortsatt stöd till skogsplanteringinom ramen för jordbrukspolitiken.MotionernaI en rad motioner framförs yrkanden om fortsatt statligtregionalpolitiskt stöd till skogsbruket.