bet · GG01UU3 · 1993-02-15 00:00:00 — Nestorianernadeporterades av turkarna till , där många av dem kom attingå i brittiska specialstyrkor, som bl.a. användes för att slåner kurdiska uppror.Under 1930-talet integrerades en del assyrier i det irakiskasamhället. Andra framförde förnyade krav på autonomi och påemigration i NF:s regi. I samband med att blevsjälvständigt 1932 deporterades den nestorianske patriarken. Såsmåningom hamnade han i där han återupprättade sittpatriarkat i för att senare flytta det till SanFrancisco.NF behandlade återkommande den assyriska frågan under1930-talet. Efter olika försök att skapa bosättningar för denassyriska befolkningsgruppen, bl.a. vid Timbuktu och i BrittiskaGuayana, fattades slutligen beslut om att de som så ville skullefå lämna och bosätta sig i . En del blev dock kvar iIrak, där de under senare årtionden ofta kommit i kläm istriderna mellan den irakiska armén och kurderna. 1977 blevhuvuddelen av de assyrier som bodde längs den turkiska gränsentvångsförflyttade till andra delar av landet. Av de ca 80000assyrier som bor i återfinns cirka hälften i städernadär de är relativt väl integrerade. Den andra hälften, blandvilka de tvångsförflyttade återfinns, leverunder betydligt svårare förhållanden. Assyrierna i ärorganiserade i en rad kyrkliga sammanslutningar, vilka intesällan bekämpar varandra.Det bör påpekas att det förekommer mycket skiftande uppgifterom antalet personer som tillhör de här diskuterade grupperna. Isin rapport uppger rapportör attantalet assyrier och dessa närstående grupper (utomsyrisk-katoliker) i uppgår till mer än en miljon.I finns ca 30000 assyrier. Dessa bor dels i ett antalstörre städer, dels nära gränsen mot . Assyrierna har enrepresentant i det iranska parlamentet.I finns assyrierna, vilka torde uppgå till ca 40000(inkluderas de syrisk-ortodoxa uppgår antalet, enligt vissauppgifter, till 200000), huvudsakligen kvar i det område därde tilläts bosätta sig . De lever där underpåfallande förhållanden.I finns ca 10000 assyrier. Assyrierna i detforna uppgår till ca 50000. I finns enkvarleva av den tidiga assyriska folkgruppen. Dessa"turkassyrier" har emellertid i stort sett förlorat sittnestorianska arv.Utanför Mellanöstern--Iran--f.d. finns denstörsta assyriska befolkningskoncentrationen, ca 100000, iUSA.Generellt måste konstateras, att de ovan återgivna siffrornaär behäftade med betydande osäkerhet, både av definitionsmässigaoch statistiska skäl.Som nämnts inledningsvis i detta avsnitt finns det olikauppfattningar om vad "assyrisk/syriansk" står för. Medan detovan redovisade synsättet tar sin utgångspunkt i den tidigakristna kyrkans utveckling och från denna utgångspunkt förresonemanget framåt, finns det hos assyriska/syrianska grupper iSverige det omvända perspektivet, nämligen att från de nuvarandeförhållandena gå bakåt. Så är exempelvis fallet när en assyriskgrupp i en presentation skriver att "assyrierna räknar sig i dagnationellt, traditionellt och historiskt som ättlingar till degamla assyrierna". Också vad avser språk och kultur förekommerdet att man hävdar ursprung i antikens assyriska högkultur.Andra däremot hävdar att de i stället härstammar från ettannat folk, araméerna, och att de araméer som gick över tillkristendomen kallade sig assyrier.Assyrierna/syrianerna i synes företrädesvis varamedlemmar i de syrisk-ortodoxa, syrisk-katolska, nestorianskaoch kaldéeiska kyrkorna. Enligt den uppfattning de själva harinkluderas således större grupper i begreppet assyrisk än vadsom är fallet om man tillämpar det inledningsvis redovisade,litteraturbaserade synsättet.De flesta vuxna assyrier talar syriak, som förstås i deflesta assyriergrupper. Emellertid är det långt ifrån alltidbarnens modersmål.I ett försök till sammanfattning av vad assyrisk står förkonstateras (Riksutställningar i en presentation av assyriskbondekultur), att termen "... har fått en ny innebörd:orientalisk oberoende av nationalitet (turkisk,libanesisk, syrisk, irakisk, iransk) eller folk- ochspråktillhörighet (turkisk, kurdisk, arameisk-syrisk, arabisk,armenisk, persisk)".UtskottetDen generellt sett låga respekten för de mänskligarättigheterna och det allmänna förtryck som råder i det berördaområdet undgår naturligtvis inte att drabba även de assyriskagrupperna. Som en liten minoritet i regionen är dessa grupperutsatta för särskilda problem, och de upplever sig ofta självaförsatta i en svår situation.I finns det vissa begränsningar för all religiösverksamhet, vilka är avsedda att bevara den turkiska statenssekulära karaktär. Nämnda inskränkningar är huvudsakligenriktade mot majoritetsreligionen, islam, men påverkar ävenreligiösa minoriteter.Det finns i också kvardröjande konflikter sedan 1970-och 1980-talen mellan kurder och assyrier/syrianer, vilka ocksåinnefattar trakasserier och mord. Till stor del kan dessakonflikter förklaras av motsättningar mellan jordlösa kurder ochde traditionellt mera välbärgade, jordägande assyrierna.Det finns emellertid också en rad andra konfliktdimensioner.Uppenbarligen kommer de jämförelsevis små assyriska ochsyrianska grupperna i ej sällan i kläm mellan andraintressen. Så torde exempelvis vara fallet i samband med dereligiöst betingade stridigheter, särskilt mellan islamiskafundamentalister och andra grupper, som ägt rum under senaretid. Så är också situationen i kampen mellan turkiskasäkerhetsstyrkor och kurdiska grupper (PKK). Det finns därföranledning att se allvarligt på den försämrade situationen förassyrierna/syrianerna.Utskottet konstaterar att arbete rörande rättigheter förpersoner som tillhör nationella, etniska, religiösa ochspråkliga minoriteter pågår bl.a. inom FN,, ESK och EG. deltar aktivt i detta arbeteinom de tre förstnämnda organisationerna. I förekommande fallverkar också bilateralt mot brott mot de mänskliga fri-och rättigheterna. verkar därvid för att allamänniskor, oavsett nationell, etnisk, religiös eller annantillhörighet, skall åtnjuta mänskliga fri- och rättigheter.Med det anförda får motion 1991/92:U613 anses besvarad.På grund av de allvarliga problemen på området för demänskliga rättigheterna har tillsammans med andravästeuropeiska stater under sökt få upp läget iIrak till behandling i FN:s . Detta lyckades vid1991 års möte med kommissionen. En särskild rapportörtillsattes, vilken till möte med kommissionen kunderedovisa omfattande och allvarliga människorättskränkningar.Också beträffande har situationen för de mänskligarättigheterna varit föremål för uppmärksamhet sedan lång tidtillbaka. har kommissionen haft enseparat rapportör även för Iran.Utskottet konstaterar, att den granskning som bedriver i förekommande fall (främst ochIran) omfattar alla befolkningsgrupper i berörda länder, inkl.assyrier, och att deltar i och noga följer detta arbete.Det åligger , i likhet med övriga stater, att garanterade mänskliga rättigheterna för alla grupper. Mot bakgrund av detovan beskrivna läget för assyrier/syrianer anser utskottet attdessa gruppers situation i bör ge anledning till ökaduppmärksamhet i de fora där frågor om de mänskliga rättigheternabehandlas.Med det anförda får motionerna 1991/92:U625 och 1992/93:U654(delvis) anses besvarade.Utskottet har i tidigare betänkanden konstaterat attEuroparådet inte är ett primärt forum för frågor rörandekurdernas situation och rättigheter, eftersom endast ärett av de länder som har en kurdisk minoritet. Motsvarandesynsätt kan anläggas beträffande assyrier/syrianer. Utskottetkonstaterar emellertid också, på annan plats i detta betänkande,att frågan om de mänskliga rättigheterna redan är föremål förbehandling inom , bl.a. i det att flera enskilda målmot är anhängiggjorda. Inom såväl som andrainternationella organisationer pågår arbete rörande olikaminoriteters rättigheter. I detta sammanhang berörs även fråganom etniska minoriteter. Också ESK är ett forum där ettomfattande arbete pågår för att finna lämpliga former för attbehandla minoritetsproblem.Med det anförda får motionerna 1991/92:U604 och 1992/93:U654(delvis) anses besvarade.12. ZigenareI motion 1991/92:U621 (v) anges att förföljelsen mot zigenarei har tilltagit. Enligt motionärerna vädjadezigenarnas internationella union om enalleuropeisk lösning på våldet mot zigenare. I motionens yrkande7 begärs att skall tillmötesgå denna vädjan och därmedbidra till att stärka arbetet mot rasism. Även motion1992/93:U612 (fp) uppmärksammar det zigenska folkets utsattasituation. I motionen anförs att i ESK, ochi andra internationella sammanhang bör verka för att ökadtolerans visas mot zigenare och andra minoriteter i samtför att dessa gruppers situation i ökad utsträckning skalluppmärksammas internationellt.BakgrundAntalet zigenare i världen beräknas uppgå till cirka tio--elvamiljoner. Närmare åtta miljoner zigenare finns i . Avdessa återfinns i sin tur drygt sju miljoner i Öst- ochCentraleuropa samt på . I alla staterna där utgörzigenarna en underklass med bl.a. hög analfabetism, kortlivslängd och stor barnadödlighet. Ett av år 1969utarbetat förslag med åtgärder syftande till att förbättrazigenarnas situation i medlemsländerna har i flertalet av dessainte haft stor praktisk genomslagskraft.Under historiens lopp har den zigenska folkgruppen utsatts förförföljelse och diskriminering. blevzigenarna, i likhet med judarna, föremål för den tyska nazismenssystematiska förintelsepolitik. I Syd- och föllmånga zigenare offer för massakrer som utfördes av inhemskafascister.Zigenarnas aktuella situation i har studerats av bl.a.organisationen för de mänskliga rättigheterna, har bl.a. konstaterat att övergreppen motzigenare i vissa östeuropeiska länder, t.ex. ochRumänien, ökat sedan dessa länders demokratiseringsprocessinleddes /90. Detta sammanhänger enligt Watch meddet faktum att etniska konflikter generellt tilltagit iintensitet i i takt med försvagningen av den hårdasociala kontroll som förknippades med de tidigarestatsapparaterna i dessa länder. I såväl som Rumänienhar den zigenska folkgruppen i många fall utsetts till syndabockför problem som har sin upprinnelse i samhällenas strävan attövergå till marknadsekonomi. I har zigenare åtalats föratt ha orsakat upplopp mellan etniska ungrare och rumäner.Helsinki Watch har vidare konstaterat, vad gäller vissa länder,att våld mot zigenare sällan föranleder åtal.Den zigenska världsunionens konferens i i september 1991utmynnade i fyra långsiktiga rekommendationer syftande till attbl.a. göra zigenarbefolkningen mer delaktig i resp. landspolitiska och ekonomiska system. var det angeläget attvärna om zigenarnas möjlighet att leva i enlighet med sin kulturoch sin historia, framhölls det i rekommendationerna.Konferensen utmynnade i en appell till alla europeiska stateratt erkänna zigenarna som en "transnationell etnisk minoritet".FN:s kommission för de mänskliga rättigheterna antog vid sitt48:e möte en resolution vari kommissionens särskilde rapportöruppmanas att i sitt arbete fästa särskild uppmärksamhet vidromas (zigenarnas) levnadsförhållanden. Staterna uppmanas vidtaerforderliga åtgärder för att eliminera alla former avdiskriminering gentemot roma. Ett ändringsförslag om attresolutionstexten endast skulle omfatta roma som var bosatta ochmedborgare i resp. stat avvisades av kommissionen.UtskottetDen zigenska folkgruppens utsatta situation, särskilt i Öst-och , bör enligt utskottets uppfattning ägnas ökaduppmärksamhet. Enligt utskottets bedömning sammanhänger enförbättring av respekten för de mänskliga rättigheternagenerellt, inkl. respekten för den zigenska minoritetenskulturella särart, med de aktuella ländernas möjligheter attfortsätta och fördjupa den påbörjade demokratiprocessen.Utskottet vill framhålla betydelsen av att varje land på detnationella planet vidtar åtgärder, bl.a. lagstiftningsvägen, föratt stärka skyddet för minoriteter. En stats prekära sociala ochekonomiska situation får aldrig tillåtas bli en ursäkt förbristande respekt för de mänskliga rättigheterna. Utskottetnoterar med oro rapporterna om att polis och andramyndighetspersoner i själva deltagit i våldsövergrepppå zigenare och vid attacker inte erbjudit zigenare fulltmedborgerligt skydd.Utskottet utgår från att regeringen verkar för att denzigenska folkgruppens ofta utsatta situation ägnas deninternationella uppmärksamhet, t.ex. inom ESK-processens ram,som är påkallad.Därmed får yrkande 7 i motion 1991/92:U621 (v) samt motion1992/93:U612 (fp) anses besvarade.13. Judar i f.d. SovjetunionenI motion 1991/92:U615 (s) berörs frågan om den judiskautvandringen från f.d. . I motionens yrkande 3föreslås att i FN skall väcka frågan om dessa personersrätt att välja invandrarland.Som bakgrund till yrkandet anger motionärerna enöverenskommelse mellan , och det f.d.Sovjetunionen med innebörden att alla judar som utvandrar fråndet tidigare skall resa direkt till utanmöjlighet att bosätta sig i andra länder. I motionen anförs atten sådan överenskommelse skulle stå i strid med folkrätten somenligt motionärerna stadgar att var och en har rätt att bosättasig där han vill och kan.UtskottetUtskottet konstaterar att frågan om de f.d. sovjetiskajudarnas rätt att utvandra från sina hemländer resp. invandratill eller andra länder mist något av sin aktualitet.Enligt vad utskottet inhämtat finns inga hindersom skulle begränsa den judiska utvandringen från de stater somtidigare ingick i . Att den judiska invandringentill ändå varit relativt sparsam berorenligt samstämmiga uppgifter främst på begränsningar vad avserdet israeliska mottagandet av dessa invandrare samt på den bildhärav som invandrarna i sin tur vidareförmedlat till sina fornahemländer. Enligt vad utskottet erfarit är den judiskainvandringen till tillbaka återigen påuppgång.Utskottet konstaterar vidare att folkrätten ej garanterarindividens rätt att fritt välja invandrarland. I förarbetenatill den svenska lagstiftningen avseende invandrarpolitiskafrågor finns fastställd principen om individuell prövning itillståndsärenden. Utskottet vill i detta sammanhang framhållaatt denna princip självfallet också måste gälla de judar fråndet f.d. som kan tänkas ansöka omuppehållstillstånd i Sverige.Därmed avstyrks yrkande 3 i motion 1991/92:U615 (s).14. UrbefolkningarMotion 1991/92:U620 (v) tar upp urbefolkningarnas utsattasituation i många delar av världen. Enligt motionärerna bör500-årsminnet av "upptäckt" av ocksåuppmärksamma vad dessa av kolonisering inneburit förurinvånarna, indianerna. I motionen yrkas att bör tainitiativ till att göra till en internationellsolidaritetsdag med indianer.BakgrundUtskottet har tidigare framhållit att urbefolkningarsrättigheter bör ses i ett större sammanhang, där det gäller attvärna om alla individers och alla minoritetsgruppers mänskligarättigheter. Det är angeläget att verka för att etniskaminoriteter åtnjuter grundläggande demokratiska fri- ochrättigheter, rätten till en egen kulturell identitet och etteget kulturliv, till egen religion och eget språk.Sedan 1982 pågår inom ramen för omurbefolkningar ett arbete på att utforma en deklaration omurbefolkningar. Arbetsgruppen sorterar under FN:s kommission förde mänskliga rättigheterna. deltar aktivt i dettaarbete.UtskottetUtskottet konstaterar att undertecknat FN:srasdiskrimineringskonvention . Denna medger bl.a.positiv särbehandling i syfte att skydda särskilt utsattagrupper. Utskottet vill betona vikten av att urbefolkningarnassituation uppmärksammas, att deras rättigheter skyddas samt attvederbörliga sociala och ekologiska hänsyn tas tillurbefolkningarna i den samhälleliga planeringen ochutvecklingen, liksom i biståndssamarbetet.Beträffande urinvånare har utskottet tidigareuttalat, att det naturliga vore, att alla aspekter av Amerikasupptäckt och kolonialisering uppmärksammas i samband med500-årsjubileet av upptäckten av , inkl. följderna för deamerikanska indianerna.Utskottet konstaterar att så i viss mån skett . Detär utskottets förhoppning att de amerikanska urbefolkningarnassituation skall ägnas ytterligare uppmärksamhet , somav FN proklamerats som det internationella urbefolkningsåret.Vid det senaste mötet i FN:s var Sverigemedförslagsställare till den resolution som antogs varigenombl.a. kommissionen inbjuder stater att, i samråd medurbefolkningar och frivilligorganisationer, föreslå teman ochaktiviteter för detta år.Med det ovan anförda får motion 1991/92:U620 (v) ansesbesvarad. beträffande förändring av FN-stadganatt förklarar yrkande 1 i motion 1991/92:Ju626besvarat med vad utskottet anfört,2. beträffande dödsstraff och tortyratt förklarar yrkande 5 i motion 1991/92:U623 ochyrkande 10 i motion 1991/92:U621 besvarade med vad utskottetanfört,3. beträffande lagstiftning i andra länderatt förklarar yrkande 2 i motion 1991/92:Ju635besvarat med vad utskottet anfört,4. beträffande folkrättatt förklarar yrkande 2 i motion 1991/92:U623besvarat med vad utskottet anfört,5. beträffande folkrättens årtiondeatt förklarar yrkande 1 i motion 1991/92:U623besvarat med vad utskottet anfört,6. beträffande FN-konferenseratt förklarar yrkandena 3 och 4 i motion1991/92:U603 besvarade med vad utskottet anfört,7. beträffande rasdiskrimineringatt förklarar yrkande 3 i motion 1991/92:U623,yrkande 15 i motion 1992/93:U628 och yrkande 6 i motion1992/93:Ju619 besvarade med vad utskottet anfört,8. beträffande individuell klagorättatt förklarar yrkande 6 i motion 1991/92:U623besvarat med vad utskottet anfört,9. beträffande en FN-kommissarie för mänskliga rättigheteratt förklarar yrkande 7 i motion 1991/92:U623 ochyrkande 3 i motion 1992/93:U626 besvarade med vad utskottetanfört,10. beträffande bestraffning av förövare av folkmord ochandra brott mot mänsklighetenatt med avslag på motion 1991/92:U619 förklararyrkande 16 i motion 1991/92:U621 och yrkande 7 i 1992/93:U645besvarade med vad utskottet anfört,men. (v) - delvis11. beträffande barnkonventionenatt förklarar yrkande 5 i motion 1991/92:Sf605 ochyrkande 3 i motion 1991/92:U202 besvarade med vad utskottetanfört,12. beträffande barnsoldateratt förklarar yrkande 8 i motion 1991/92:U621 ochyrkande 4 i motion 1991/92:U623 besvarade med vad utskottetanfört,13. beträffande flyktingkvinnors och barns behovatt förklarar yrkande 4 i motion 1991/92:Sf605besvarat med vad utskottet anfört,14. beträffande kvinnans situationatt förklarar yrkande 1 i motion 1991/92:U603 ochyrkande 11 i motion 1991/92:U621 besvarade med vad utskottetanfört,15. beträffande homosexuellas mänskliga rättigheteratt förklarar yrkande 4 i motion 1991/92:L415 ochyrkande 2 i motion 1991/92:So272 besvarade med vad utskottetanfört,16. beträffande bistånd till människorättsorganisationer,journalister m.m.att förklarar yrkandena 1 och 5 i motion1991/92:U621 besvarade med vad utskottet anfört,men. (v) - delvis17. beträffande krigföringsmetoderna i Gulfkrigetatt förklarar yrkande 3 i motion 1991/92:U621besvarat med vad utskottet anfört,18. beträffande folkrättsliga regler för mineringatt förklarar yrkande 4 i motion 1991/92:U621besvarat med vad utskottet anfört,19. beträffande plastkuloratt förklarar yrkande 2 i motion 1991/92:U621besvarat med vad utskottet anfört,20. beträffande koppling mellan handel och mänskligarättigheteratt avslår yrkande 6 i motion 1991/92:U617,men. (v) - delvis21. beträffande en generös och solidarisk flyktingpolitikm.m.att förklarar yrkande 8 i motion 1991/92:U623besvarat med vad utskottet anfört,22. beträffande KGB-arkivenatt förklarar motion 1991/92:U605 besvarad med vadutskottet anfört,res. (nyd)23. beträffande en fredlig lösning av Cypernfråganatt förklarar yrkande 1 i motion 1991/92:U607 samtyrkande 1 i motion 1992/93:U653 besvarade med vad utskottetanfört,24. beträffande den turkiska ockupationen och de turkiskabosättningarna på Cypernatt förklarar yrkande 2 i motion 1991/92:U607besvarat med vad utskottet anfört,25. beträffande försvunna grekcyprioters ödenatt förklarar yrkande 3 i motion 1991/92:U607besvarat med vad utskottet anfört,26. beträffande den svenska polisstyrkan på Cypernatt avslår yrkande 4 i motion 1991/92:U607,27. beträffande mänskliga rättigheter i Iranatt förklarar yrkandena 1--3 i motion 1991/92:U617samt yrkande 5 i motion 1992/93:U646 besvarade med vad utskottetanfört,28. beträffande handel med Iranatt avslår yrkande 5 i motion 1991/92:U617,29. beträffande fredsprocessen i förklarar yrkande 1 i motion 1991/92:U210,yrkande 1 i motion 1991/92:U626, yrkande 1 i motion1992/93:U605, yrkande 1 i motion 1992/93:U613 samt yrkande 1 imotion 1992/93:U624 besvarade med vad utskottet anfört,30. beträffande mänskliga rättigheter i Marockoatt förklarar yrkande 2 i motion 1991/92:U210 samtyrkande 2 i motion 1992/93:U613 besvarade med vad utskottetanfört,31. beträffande fredsprocessen i Angolaatt avslår yrkande 3 i motion 1991/92:U224 samtyrkandena 1 och 2 i motion 1991/92:U618,32. beträffande fredsprocessen i Moçambiqueatt förklarar yrkandena 4 och 6 i motion1991/92:U618 besvarade med vad utskottet anfört,33. beträffande Namibiafråganatt avslår yrkande 7 i motion 1991/92:U618,men. (v) - delvis34. beträffande fredsmedling i Filippinernaatt förklarar yrkande 12 i motion 1991/92:U621besvarat med vad utskottet anfört,35. beträffande mänskliga rättigheter i Indonesienatt förklarar yrkande 1 i motion 1991/92:U609,yrkande 3 i motion 1991/92:U624, yrkande 1 i motion 1992/93:U604samt yrkande 1 i motion 1992/93:U611 besvarade med vad utskottetanfört,36. beträffande Östra Timors statusatt förklarar yrkandena 2, 4 och berörd del avyrkande 5 i motion 1991/92:U609, yrkande 4 i motion1991/92:U624, yrkande 2 i motion 1992/93:U604 samt yrkandena 2och 3 i motion 1992/93:U611 besvarade med vad utskottet anfört,37. beträffande (tidigare Västpapua)att avslår berörd del av yrkande 5 och yrkande 7 imotion 1991/92:U609, yrkande 5 i motion 1991/92:U624 samtyrkande 3 i motion 1992/93:U604,38. beträffande utsändandet av en parlamentarisk delegationtill Tibetatt avslår yrkande 2 i motion 1991/92:U611 samtyrkande 2 i motion 1992/93:U615,39. beträffande mänskliga rättigheter i Tibetatt förklarar yrkandena 1--3 och yrkande 5 i motion1991/92:U611 samt yrkandena 1, 3 och 5 i motion 1992/93:U615besvarade med vad utskottet anfört,40. beträffande bistånd till Tibetatt förklarar yrkande 4 i motion 1991/92:U611 samtyrkande 4 i motion 1992/93:U615 besvarade med vad utskottetanfört,41. beträffande handelsembargot mot Cubaatt förklarar yrkande 1 i motion 1991/92:U606 samtyrkandena 3 och 4 i motion 1992/93:U616 besvarade med vadutskottet anfört,42. beträffande mänskliga rättigheter i Cubaatt förklarar yrkande 2 i motion 1991/92:U606 samtyrkande 5 i motion 1992/93:U616 besvarade med vad utskottetanfört,43. beträffande medling i konflikten i Guatemalaatt förklarar yrkande 14 i motion 1991/92:U621besvarat med vad utskottet anfört,44. beträffande den kurdiska frågan i FNatt förklarar yrkande 1 i motion 1991/92:U622 ochyrkande 1 (delvis) i motion 1992/93:U609 besvarade med vadutskottet anfört,45. beträffande och de mänskliga rättigheternaatt förklarar yrkandena 2, 3 och 4 i motion1991/92:U622 samt yrkande 1 (delvis) i motion 1992/93:U609,yrkande 1 i motion 1992/93:U621 och yrkande 2 i motion1992/93:U646 besvarade med vad utskottet anfört,46. beträffande kurderna i Irakatt förklarar yrkande 5 i motion 1991/92:U622besvarat med vad utskottet anfört,47. beträffande inbjudan till delegation från Kurdistanatt förklarar yrkande 8 i motion 1991/92:U622besvarat med vad utskottet anfört,48. beträffande medborgarskap för kurder i Syrienatt förklarar yrkande 9 i motion 1991/92:U622, samtyrkande 3 i motion 1992/93:U609 besvarade med vad utskottetanfört,49. beträffande bistånd till irakiska Kurdistanatt förklarar yrkande 10 i motion 1991/92:U622besvarat med vad utskottet anfört,50. beträffande erkännande av assyrierna som etniskminoritetatt förklarar motion 1991/92:U613 besvarad med vadutskottet anfört,51. beträffande åtgärder för att uppmärksamma assyriernas(syrianernas) situationatt förklarar motionerna 1991/92:U625 och1992/93:U654 (delvis) besvarade med vad utskottet anfört,52.