bet · GH01NU4 · 1993-10-12 00:00:00 — 1993/94NU4ÄrendetI detta betänkande behandlas tre motioner från allmännamotionstiden om vissa konkurrensrättsliga frågor. Utskottet avstyrker tre motioner med krav på insatser för enmer skärpt konkurrens i vissa sektorer inom ekonomin.Åtgärder som går ut på att främja konkurrensen iskattefinansierade verksamheter efterlyses i den förstamotionen. Den avstyrks med hänvisning till de åtgärder --beslutade eller planerade -- som syftar till en ökad konkurrens,inte minst inom den offentliga sektorn. Även en motion ommonopolisering i livsmedelsbranschen avstyrks. Utskottet erinrarom den nya konkurrenslagen som beslutade om hösten1992 och om att utskottet då anförde att inte böruttala sig till förmån för en prövning av eller ingripande motkonkurrensförhållandena i en viss bransch eller ett visstdistributionsled. Samma motivering för sin avstyrkan gerutskottet när det gäller en motion med begäran om att enutredning skall tillsättas i syfte att åstadkomma en ökadkonkurrens genom hela byggprocessen. Denna motion följs upp i enreservation (nyd). De motioner som behandlas här är följande:1992/93:N212 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom vikten av att motverka monopolisering av marknaden inte minstinom livsmedelssektorn, vilket bör leda till en skärpning avkonkurrenslagstiftningen.1992/93:N257 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att utsträcka konkurrenslagstiftningen och Konkurrensverketstillsyn till offentlig verksamhet.1992/93:N311 av i (nyd) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om nödvändigheten av en snabb och opartiskutredning i syfte att åstadkomma konkurrensriktigare hanteringgenom hela byggprocessen.Vissa uppgifter i anslutning till motionernaKonkurrensområdetEES-avtalets konkurrensreglerEG:s materiella konkurrensregler innebär förbud dels motkonkurrensbegränsande samarbete mellan företag, dels motmissbruk av en dominerande ställning. Vidare finns ett systemför kontroll av företagsförvärv. Merparten av dessa regler har ianpassad form tagits in i avtalet om Europeiska ekonomiskasamarbetsområdet (EES). Berörda delar härav inkorporeras medsvensk rätt genom EES-lagen (prop. 1991/92:170, bet.1992/93:EU1). EG-reglerna blir härigenom gällande för sådanakonkurrensbegränsningar som har effekt på handeln mellan Sverigeoch ett annat land inom EES-området.KonkurrenslagenUnder den senare delen av uppkom kritik mot 1982års konkurrenslag (1982:729), som ansågs inte vara tillräckligteffektiv. antog en i väsentliga avseenden enigriksdag ett förslag (prop. 1992/93:56, bet. NU17) till en nynationell lag på området. Den nya konkurrenslagen (1993:20) har-- såsom den slutligen kom att utformas efter ett omfattandeutredningsarbete -- EG:s och konkurrensregler somförebild. Viktiga nyheter är införandet fullt ut av den s.k.förbudsprincipen och en skärpning av påföljdssystemet.Förbudsprincipen innebär att förfaranden som ansesskadliga preciseras och förbjuds. Den nya lagen innehåller tvåsådana förbud, nämligen dels mot konkurrensbegränsande samarbetemellan företag, dels mot missbruk av en dominerande ställning.Från förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete kanundantag medges i enskilda fall. Förutsättningen är attsamarbetet har positiva verkningar som objektivt sett uppvägerkonkurrensnackdelarna; fyra villkor preciseras härför. Lagenmöjliggör också för regeringen att utfärda generella undantag,s.k. Vissa kategorier av avtal har nämligensådana positiva effekter att villkoren redan på förhand kanbedömas vara uppfyllda. Vid behandling kom särskiltfrågorna om gruppundantag och lagens tillämpningsområde iblickpunkten. En rad organisationer och företag -- främst inomlivsmedelsproduktionen och detaljhandeln -- framförde sinasynpunkter i dessa avseenden till näringsutskottet, som dockinte ansåg att det var uppgift att uttala sig omgruppundantagens inriktning. Sedermera har regeringen utfärdatnio gruppundantagsförordningar (1993:72--80), däribland en somgäller visst samarbete i detaljhandelskedjor. Ett företag kanockså ansöka hos om att få en förklaring om attett avtal etc. inte omfattas av något av förbuden, ett s.k.icke-ingripandebesked.För att företagen skall avhålla sig från att överträdaförbuden finns bestämmelser om påföljder m.m. De är av såvälkonkurrensrättslig som civilrättslig art.Konkurrensrättsliga ingripanden kan ske i form av delsåläggande vid vite att upphöra med pågående överträdelse, delsåläggande att betala en s.k. konkurrensskadeavgift. Denna senaresanktion, som är en nyhet i konkurrenslagstiftningen, har sammafunktion som straff, dvs. den avser redan begångnaöverträdelser.Nytt är också regler som ger civilrättsliga följder. Avtal somomfattas av förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete ärsålunda ogiltiga. Vidare kan ett företag dömas att betalaskadestånd till en drabbad part.Den nya konkurrenslagen -- liksom dess föregångare --innehåller regler för förvärvskontroll. En nyhet är attanmälningsplikt föreligger när företagens sammanlagdaårsomsättning uppgår till ett tröskelvärde av fyra miljarderkronor. För ett ingripande mot förvärvet krävs att det förväntasleda till påtagligt negativa effekter i ett långsiktigtperspektiv. Motionsförslag (nyd; v) om att det skulle införas enmöjlighet att bryta upp befintliga företagskoncentrationeravslogs av , men följdes upp i en reservation (nyd)resp. en meningsyttring (v).Två tvångsmedel står till buds. Det ena är en möjlighetatt ålägga företag vid vite att lämna de uppgifter som behövsför utredningen i ärendet. Vidare kan information från kommuneroch landsting om kostnader och intäkter i deras verksamheter avekonomisk eller kommmersiell natur krävas. Det andra ärmöjligheten att genomföra undersökningar hos företagen.Lagen trädde i kraft . En viss övergångstidhar emellertid medgetts; för redan ingångna avtal har företagenmöjlighet att göra nödvändiga anpassningar fram till den 1januari 1994. De avtal som träffas efter den 1 juli 1993omfattas dock direkt av den nya lagen.Myndighetsorganisationen på konkurrensområdetKonkurrensverket är den centrala förvaltningsmyndighetenför konkurrensfrågor. Enligt sin instruktion (1992:820, omtryckt1993:685) skall verka för en effektivkonkurrens i privat och offentlig verksamhet till nytta förkonsumenterna. Verket skall fullgöra de uppgifter som följer avkonkurrenslagen. Härutöver skall bl.a. lämnaförslag till avregleringsåtgärder, uppmärksamma hinder mot eneffektiv konkurrens i offentlig verksamhet samt lämna förslagtill åtgärder för att undanröja dessa. Verket skall även följaupp de åtgärder som har genomförts. Spridande av information omde nya konkurrensreglerna och främjande av ettkonkurrensinriktat synsätt är också viktiga uppgifter förverket.Till är knutet ett råd förkonkurrensfrågor. Dess uppgift är att stimulera forskningen påområdet och tillföra verket resultat från utvecklingen inom deekonomiska och juridiska vetenskaperna.Konkurrensrättsliga mål avgörs enligt en ordning med tvåspecialiserade domstolar. i särskildsammansättning prövar som första instans mål omkonkurrensskadeavgift och företagsförvärv och som andra instansKonkurrensverkets beslut om bl.a. undantag.Marknadsdomstolen är sista instans.Sedan den 1 juli 1992 har även länsstyrelserna uppgifterpå konkurrensområdet. De skall uppmärksamma förhållanden somtyder på överträdelser av konkurrensbestämmelserna. Vidare skalllänsstyrelserna lämna förslag till och följa uppavregleringsåtgärder, uppmärksamma olika typer av hinder föreffektiv konkurrens i offentlig förvaltning och lämna förslagtill åtgärder för att undanröja dessa. Länsstyrelserna skallockså se till att ett konkurrensinriktat synsätt får genomslagvid regeltillämpningen inom samt hos regionala ochlokala organ. En annan uppgift är att informera om de nyareglerna på konkurrensområdet, inkl. dem som kommer att gällaenligt EES-avtalet.UpphandlingsområdetLagen om offentlig upphandlingEG:s regelverk på upphandlingsområdet syftar till att göraekonomiskt mer betydelsefulla upphandlingar öppna ochkonkurrensutsatta. De s.k. procedurdirektiven är tillämpligaendast på sådan upphandling som överskrider vissa tröskelvärden.Bestämmelserna innefattar en huvudregel om affärsmässighet vidupphandling dels på den öppna marknaden av varor,byggentreprenader och tjänster, dels inom de s.k.försörjningssektorerna som traditionellt legat ioffentlig regi (försörjning av vatten, energi, transporter ochtelekommunikation).Hösten 1992 beslutade (prop. 1992/93:88, bet. FiU5)att instifta lagen (1992:1528) om offentlig upphandling. Den nyalagen innebär, förutom att reglerna i EG:s direktiv om offentligupphandling införlivas i svensk rätt, att huvudregeln omaffärsmässighet och reglerna om överprövning m.m. görstillämpliga även på upphandlingar under tröskelvärdena. Lagenkommer att träda i kraft som blirgällande.Myndighetsorganisationen på upphandlingsområdetEn ny myndighet, , harinrättats med uppgift att utöva tillsyn enligt den nyssnämndalagen. Nämnden har den normgivningsmakt som kan grundas på s.k.subdelegation enligt 8 kap. 13 § regeringsformen, dvs. rätt attmeddela verkställighetsföreskrifter. Den skall bl.a. utövatillsyn över den offentliga upphandlingen, följa utvecklingen påupphandlingsområdet inom EG m.m. och lämna information ochallmänna råd. För nämndens verksamhet gäller förordningen(1993:98) med instruktion för beträffande otillbörligt upphandlingsbeteendeRegeringen väntas framlägga en proposition medförslag till lag om ingripande mot otillbörligt beteendeavseende offentlig upphandling. Lagen syftar till att hindra attanbudstävlingar, som staten och kommunerna anordnar, får enutformning som snedvrider konkurrensvillkoren och därigenom tillatt privata företag inte diskrimineras i förhållande tillupphandlarens produktion i egen regi. Ett förslag till den nyalagen överlämnades till Lagrådet i juli 1993.Enligt förslaget i lagrådsremissen skall påansökan av kunna förbjuda en viss offentligupphandlare vid vite att tillämpa ett konkret beskrivetupphandlingsbeteende, vilket otillbörligt och i påtagligomfattning diskriminerar privata företag gentemot upphandlarensegenregiverksamhet. Förbudet kan också gälla beteenden som pånågot annat sätt i betydande omfattning snedvriderkonkurrensförutsättningarna.Produktionen av sådana tjänster för stat, kommuner ochlandsting som inte innebär myndighetsutövning eller där annat ärsärskilt föreskrivet, bör enligt regeringen i sin helhetupphandlas i konkurrens. För att målet skall nås böromfattningen av den verksamhet som upphandlas i konkurrens ökaunder det närmaste året. Som ett riktmärke anges att denna andeli kommuner och landsting bör uppgå till ungefär 20 %av kostnaden för den sammanlagda tjänsteproduktionen i kommun-resp. landstingssektorn.Uppdrag till och länsstyrelsernaRegeringen uppdrog åt att isamverkan med länsstyrelserna följa de intensifierade insatserför ökad konkurrens som genomförs i kommuner och landsting.Verket skall också bedöma i vilken utsträckning som detnyssnämnda riktmärket om uppnås. skallsenare för regeringen redovisa omfattning och inriktning avkonkurrensutsatt verksamhet. Ett liknande uppdrag i fråga om denstatliga sektorn har lämnats till gavs i uppdrag av regeringen attvid tre angivna tidpunkter redovisa sammanhållnamarknadsanalyser. Två sådana har presenterats.Rapporten och inventering av möjliga åtgärderför avreglering och ökad konkurrens i offentlig sektoravlämnades . Häri analyseras vissa marknader ellersektorer som är av stor betydelse för konsumenterna ochintressanta från ett konkurrensperspektiv. Vissa åtgärderföreslås för en ökning av konkurrensen i den offentliga sektorn.I den andra rapporten, Marknader och avreglering, sompresenterades , redovisas marknadsanalyser i form avfaktablad. En mer utförlig behandling gäller några områden somär eller har varit föremål för avreglering, t. ex. livsmedels-och elmarknaderna.AvregleringsdelegationRegeringen har beslutat tillkalla en delegationför avregleringsfrågor. Dess uppgift (dir. 1993:113) är attsammanställa de avregleringsåtgärder som pågår eller planerasinom de olika departementen till ett samlat avregleringsprogramför samt verka för genomförandet av dettaprogram. Delegationen skall i sitt arbete bl.a. tillgodogöra siginformation om sådana konkurrensbegränsningar ochetableringshinder som delar av det offentliga regelverketmedför. Resultatet av arbetet skall redovisas till regeringen itvå steg, nämligen resp. den 31 mars1994. InledningUnder den allmänna motionstiden har förslag i tre motionerväckts som alla innebär en kritik mot konkurrensförhållandena ilandet. Gemensamt för motionerna är kraven på såväl skärptaregler som en intensifierad tillsyn av efterlevnaden. De skiljersig åt så till vida att kritiken riktar sig mot tre olika delarav vår ekonomi som genom regleringar har varit skyddade,nämligen den offentliga sektorn, livsmedelssektorn ochbyggsektorn.Offentliga sektornÄven marknadsekonomier hämmas av monopol, anförs det i motion1992/93:N257 (m). En stor och ökande del av samhälletsverksamhet har i undandragits konkurrens, främst genomuppbyggnad av offentlig verksamhet. En utbredd föreställninginom staten, landstingen och kommunerna är att sådanskattefinansierad verksamhet skall utföras i egen regi, heterdet vidare i motionen. Den gemensamt finansierade verksamhetenblir därmed ett monopol för offenlig sektor. Detta synsättskadar landets välfärd, anser motionären. Särskilt drabbas sådanverksamhet som av sociala eller andra skäl är helt eller i höggrad skattesubventionerad, t.ex. social service, sjukvård ochutbildning, sägs det. Nackdelarna får bäras främst av dem som ärberoende av tjänsterna och dem som producerar dem, men även avsamhället i stort. Enligt vad som anförs i motionen bör sådanamonopol brytas genom att konkurrenslagstiftningen ochKonkurrensverkets tillsyn ändras till att avse även sådanverksamhet som helt eller i mycket hög grad finansieras viaskatter.Utskottet anser -- liksom motionären -- att en effektivkonkurrens är ett betydelsefullt verktyg för att främja enuthållig ekonomisk tillväxt och därmed åstadkomma en ökadvälfärd. Som har framgått i olika sammanhang har det visats attkonkurrensen inom centrala sektorer av ekonomi ärotillräcklig.Samtidigt vill utskottet betona det angelägna i att kraven påinsyn, rättssäkerhet och kvalitet tillgodoses även inom sådanvård- och omsorgsverksamhet som har lagts ut på entreprenad.Bestämmelser om tystnadsplikt inom hälso- och sjukvården finns ispeciallagstiftning. Enligt vad utskottet har inhämtat kommerLokaldemokratikommittén (C 1992:01) att presenterasitt slutbetänkande, vari föreslås en lagstiftning som syftartill att säkerställa kommunernas och medborgarnas möjlighetertill insyn i och kontroll av verksamhet som drivs ientreprenadform. Utskottet, som konstaterar att hithörandefrågor har aktualiserats i olika utredningar m.m., förutsättersålunda att de nu nämnda kraven är eller kommer att blitillgodosedda.I det föregående har en utförlig redovisning lämnats omåtgärder -- beslutade eller planerade -- som syftar till attåstadkomma en ökad konkurrens, inte minst inom den offentligasektorn. Enligt utskottets uppfattning är dessa åtgärder välägnade att tillgodose motionens syfte. Något uttalande avriksdagen av den innebörd som motionären begär behövs därförinte. Med det sagda avstyrks motion 1992/93:N257 (m).LivsmedelssektornI motion 1992/93:N212 (fp) berörs den snabba prisutvecklingenpå livsmedel i . Ett visstkonkurrenshämmande förfarande inom mejeribranschen med befaradeskadliga effekter för konsumenterna redovisas i motionen. Meddetta som exempel kräver motionären att gör ettuttalande till regeringen av innebörd att monopolisering inomolika marknader skall motverkas, inte minst inomlivsmedelssektorn. En skärpning av konkurrenslagen borde bliföljden, anser han.Hösten 1992 avslog tre motioner (s; nyd; v) rörandekonkurrensförhållandena inom främst distributionen avlivsmedelsprodukter. Utskottet (bet. 1992/93:NU17 s. 29)erinrade inledningsvis om att de uppgifter som främst skallstyra den konkurrensvårdande verksamheten finns angivna iförordningen (1992:820) med instruktion för Konkurrensverket.Enligt denna har verket till uppgift att följakoncentrationsprocesser i näringslivet och ägna uppmärksamhet åtkonkurrensbegränsande förfaranden som marknadsdominerandeföretag tillämpar. skall också prövakonkurrensbegränsningar som kan vara av betydelse för störrekonsumentintressen eller påverkar konkurrensförhållandena inomen hel näringsgren eller på ett påtagligt och avgörande sättförsvårar eller hindrar någons näringsutövning. Utskottet ansågdet inte lämpligt för att uttala sig till förmån fören prövning av eller ett ingripande mot konkurrensförhållandenai en viss bransch eller ett visst distributionsled. Med detsagda avstyrktes motionerna. En meningsyttring (v) anmäldes.Våren 1993 har i ett ärende rörande ändringari samarbetet inom mejerikooperationen uttalat att verketförutsätter att de konkurrensrättsliga aspekterna kommer attbeaktas i det fortsatta förändringsarbetet och därvid hänvisattill den nya konkurrenslagen.Utskottet vill erinra om den nya skärpta konkurrenslagen,som fattade beslut om , och omKonkurrensverkets och andra myndigheters uppgifter påkonkurrensområdet. Enligt utskottets uppfattning utgör den nyakonkurrenslagstiftningen en tydlig signal till företagen om attstatsmakterna ser allvarligt på de skadliga effekter förkonsumenterna och samhällsekonomin som ofta är förenade medkonkurrensbegränsningar. Utskottet utgår från att effekterna avlagen kommer bli att tydliga efter det att övergångstiden harlöpt ut /94.Med hänvisning till den redovisning som har lämnatsinledningsvis och till vad utskottet nu har anfört avstyrksmotion 1992/93:N212 (fp).ByggsektornKomplexiteten i byggprocessen gör branschen svår attöverblicka, sägs det i motion 1992/93:N311 (nyd). Härigenomförsvåras en konkurrensriktig planering, projektering ochupphandling, anför motionären. Han anser att dessa faktorer isin tur har bidragit till den -- jämfört med andraindustribranscher -- mycket snabba kostnadsökningen ibyggbranschen. I motionen föreslås att det skall tillsättas ensnabb och opartisk utredning med uppgift att främja ökadkonkurrens i branschen.Riksdagen avslog på näringsutskottets förslag ettliknande yrkande (nyd). Utskottet (bet. 1992/93:NU17 s. 30)hänvisade till den nya konkurrenslagen och i övrigt till vad somhade anförts i betänkandet -- enligt vad som har redovisats iföregående avsnitt -- om prövningen av konkurrensbegränsningar ivissa branscher.Utskottet hänvisar även nu till beslutet om den nyakonkurrenslagen. I detta sammanhang vill utskottet erinra om depositiva effekter på konkurrensen inom bl.a. byggbranschen somEES-avtalets ikraftträdande avses medföra. Gemensammabestämmelser för standarder och provning innebär minskade ellerundanröjda hinder för importkonkurrens för byggprodukter och kanförväntas leda till en prispress och ett mer varierat utbud. Meddet sagda avstyrker utskottet motion 1992/93:N311 (nyd). beträffande den offentliga sektornatt avslår motion 1992/93:N257,2. beträffande livsmedelssektornatt avslår motion 1992/93:N212,3. beträffande byggsektornatt avslår motion 1992/93:N311.res. (nyd)den 12 oktober 1993På näringsutskottets vägnarBirgitta JohanssonI beslutet har deltagit: (),(), (), Bo Finnkvist (s),(), (), (), (nyd), (), (), (), (), (),() och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet. Byggsektorn (mom. 3)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande som börjar på s. 8med "Utskottet hänvisar" och slutar på s. 9 med "motion1992/93:N311 (nyd)" bort ha följande lydelse:Utskottet instämmer i motionärens uppfattning attkomplexiteten inom byggprocessen har bidragit till attbyggbranschen -- jämfört med andra industribranscher -- harundergått mycket snabba kostnadsökningar. En annan orsak härtillär att ett nödvändigt konkurrenstryck har saknats inombranschen. Dessa omständigheter visar, menar utskottet, påbehovet av att en opartisk snabbutredning kommer till stånd isyfte att en ökad konkurrens i byggprocessens olika led --planering, projektering och upphandling -- skall åstadkommas.Med ett uttalande av av denna innebörd blir motion1992/93:N311 (nyd) tillgodosedd; denna tillstyrks alltså.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse:3. beträffande byggsektornatt med bifall till motion 1992/93:N311 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört.Särskilt yttrandeOffentliga sektorn (mom. 1), Bo Finnkvist, , , , och (alla s) anför:Vi konstaterar att utvecklingen mot en ökad konkurrens inomden offentliga sektorn kan få positiva effekter. Dessa är främstkopplade till en större frihet för brukare och personal. ökad marknadsorientering kan även befaras medföra problem.Sådana gäller framför allt förutsättningarna för fortsatt insyni verksamheten och bibehållen kvalitet, trygghet ochrättssäkerhet, främst inom vård- och omsorgssektorerna. Enligtvår uppfattning får kravet på t.ex. kontinuitet i vården inteåsidosättas. I samband med entreprenadlösningar inom nu nämndasektorer är det därför angeläget att höga och väl definieradekrav ställs på entreprenörerna och att genomförandetkontrolleras. Utvecklingen mot alternativa former för sådanverksamhet bör alltså inte forceras.Meningsyttring av suppleantMeningsyttring får avges av suppleant från ,vilket inte företräds av ordinarie ledamot i utskottet.Rolf L () anför:Jag ansluter mig till det särskilda yttrande som utskottetssocialdemokratiska ledamöter har avgett.