bet · GG01UU13 · 1993-04-29 00:00:00 — De av godkända riktlinjerna för densvenska Sydafrikapolitiken. Dessa innebär att regeringen bör rekommendera myndigheter och institutioneratt avstå från upphandling från , att i det nordiska samarbetet och inom FN bör verkaför ett bindande beslut av säkerhetsrådet om oljeembargo samtett effektivt genomförande av de embargon som antagits avoljeexporterande och oljeproducerande länder, att bör ta upp frågan om nedläggning av SASflygförbindelse med med de danska och norskaregeringarna, att regeringen bör gå ut med en rekommendation tillmyndigheter och institutioner med riktlinjer för kontakter medSydafrika. Regeringens rekommendationer ombegränsningar av varuhandel och sjöfart till och från . Förbudet mot exportkreditgarantier till Sydafrika.Frågan om upphävande av lagen (1985:1052) om rätt för kommuneroch landstingskommuner att vidta bojkottåtgärder mot Sydafrikaliksom övriga sanktionslagar skulle föreläggas underhösten 1992 eller om utvecklingen iSydafrika skulle motivera det. Härmed avsågs lagen (1985:98) omförbud mot investeringar i och lagen (1990:77) medbemyndigande att tillämpa lagen (1971:176) om vissainternationella sanktioner i fråga om en handelsblockad motSydafrika.Riksdagen antog regeringens i prop. 1991/92:146 framlagdaförslag till lag om ändring i lagen (1985:98) om förbud motinvesteringar i . ställde sig vidare bakomatt riktlinjer för den svenska Sydafrikapolitikenupphävdes i enlighet med propositionens förslag, och godkändevad som anfördes i propositionen (bet. 1991/92:UU13, rskr.1991/92:302).Skrivelse 1992/93:145 om svenska företags verksamhet iSydafrikaEnligt lagen (1985:98) om förbud mot investeringar i (i det följande benämnd investeringsförbudslagen) skall svenskjuridisk person som själv eller genom utländskt dotterföretagdriver rörelse i redovisa hur verksamheten ilandet utvecklas. Redovisningsskyldigheten omfattar ocksåuppgifter om löner och anställningsvillkor samt socialaförhållanden för de anställda i dotterföretagen. Slutligen skalluppgifter även lämnas om förvärv av utländska företag som ägeraktier eller andelar i sydafrikanska företag (indirektaföretagsförvärv).Enligt 12 § förordningen (1985:99) om förbud mot investeringari , skall före den 1 oktoberlämna en redogörelse till för deredovisningar som har avgetts av berörda företag under detsenaste budgetåret. En sådan redogörelse har lämnats och omfattar svenskaföretags dotterbolag i . Till grund för kollegietsredogörelse ligger, förutom de svenska moderföretagensredovisningar, även årsredovisningar avseende de sydafrikanskadotterföretagen samt upplysningar inhämtade från de svenskamoderföretagen.I skrivelsen lämnas en redogörelse för svenska företagsverksamhet i under . Bl.a. lämnasuppgifter om omsättning, antal anställda, investeringar ochrörelseresultat. En redovisning ges även av de uppgifter somföretagen lämnat om löner och anställningsvillor samt socialaförhållanden för de anställda vid dotterbolagen i Sydafrika.Regeringen bereder tillfälle att ta del av vad som iskrivelsen anförts. Utskottet har tagit del av regeringens skrivelse 1992/93:145och den redogörelse som lämnas däri beträffande de svenskägdaföretagens verksamhet i . Utskottet noterarskrivelsens slutsats att efterlevnaden avinvesteringsförbudslagen varit god.Utskottet föreslår att lägger regeringens skrivelse1992/93:145 till handlingarna.Skrivelse 1992/93:204 om avskaffande av handelsförbudet motSydafrika m.m.I regeringens föreliggande skrivelse (1992/93:204) lämnas enredogörelse för utvecklingen i under de senastemånaderna. Betydande framsteg har enligt skrivelsen gjorts iriktning mot ett demokratiskt . Regeringen, ANC() och Inkatha har enats om att hållaen planeringskonferens för att dra upp riktlinjerna föråterupptagna flerpartiförhandlingar. Dessa avses syfta bl.a.till att nå en överenskommelse om datum för val och omupprättande av ett övergångsråd. Regeringens bedömning är attdetta råd borde kunna likställas med den interimsregering somåsyftas i regeringens proposition 1991/92:146. Mot dennabakgrund samt med hänsyn till andra länders sanktionspolitik ochden svenska industrins konkurrensläge anser regeringen atthandelsförbudet bör upphävas. Detta avses ske genom attregeringen beslutar att upphäva förordningen (1987:477) omförbud mot handel med . I samband med beslutet attupphäva handelsförbudet avser regeringen också att avskaffa desanktioner som redovisats ovan (punkterna 1--4).I avvaktan på att handelsförbudet upphävs avser regeringen atttillämpa en generös politik vad gäller dispenser. För sådanexport som beviljas dispens bör enligt regeringen också finnasmöjlighet att erhålla exportkreditgaranti frånExportkreditnämnden (EKN).Som framgår av proposition 1991/92:146 grundar sig gällandevapenembargo på en resolution av , och ettupphävande av embargot är avhängigt av beslut i säkerhetsrådet.Regeringen bereder tillfälle att ta del av vad som iskrivelsen anförts.Sanktionerna mot SydafrikaSammanfattning av motionsyrkandenTre motioner, som väckts med anledning av regeringensskrivelse /93:145, tar upp sanktionerna mot . Imotion U11 (m) anförs att förbud mot handel ochinvesteringar i inte har någon betydelse för dendemokratiska utvecklingen i , utan enbart skadarsvenskt näringliv, svensk ekonomi och svensk arbetsmarknad.Motionären föreslår därför att sanktionerna mot Sydafrikaupphävs.I motion U12 (m) anges bl.a. att svenska företag i föregångare när det gäller behandlingen av den svartabefolkningen och därmed utgör goda exempel vid bekämpandet avapartheid. I motionen föreslås därför upphävande av lagen(1985:98) om förbud mot investeringar (yrkande 1), upphävande avförbudet mot handel med (SFS 1990:77) (yrkande 2) samtupphävande av lagen (1985:1052) om rätt för kommuner ochlandstingskommuner att vidta bojkottåtgärder m.m. mot (yrkande 3).I motion U13 (nyd) anförs att läget förändrats sedanSydafrikafrågan senast behandlades i och att detdärför nu finns anledning att ompröva om sanktionerna måstebibehållas. Motionärerna hävdar att sanktionerna har enkonkurrenshämmande inverkan och att ökade investeringar och ettpositivt handelsutbyte med är nödvändigt för attmöjliggöra för en ny regering att bygga upp ett mångkulturelltoch fritt . I motionens yrkanden 1--3 föreslåsupphävande av investeringsförbudslagen, av lagen om rätt förkommuner och landstingskommuner att vidta bojkottåtgärder m.m.,samt att alla sanktioner riktade mot måste upphöra.I yrkandena 1, 3 och 4 i motion U607 (m), från allmännamotionstiden, upprepas begäran att lagen om förbud motinvesteringar, förbudet mot handel och lagen om rätt förkommuner och landstingskommuner att vidta bojkottåtgärder m.m.upphävs. I motionens yrkande 2 föreslås att beslutarupphäva lagen (SFS 1990:78) om förbud mot finansiell leasing.I motion U17 (nyd), i anledning av regeringens skrivelse(1992/1993:204) om avskaffandet av handelsförbudet motSydafrika, hävdas att endast numera har kvar handels-och investeringsrestriktioner mot . Motionärerna anserdet synnerligen angeläget att svenska företag kanpåbörja kraftfulla investeringar i . De hänvisar tillolika politiska bedömare, vilka hävdar att fortsatta sanktionerinte längre har någon effekt.Däremot finns enligt motionärerna ett stort behov av utländsktkapital för att vända den negativa ekonomiska utvecklingen iSydafrika. De medel som regeringen i budgetpropositionen(1992/93:100 bil. 4) föreslagit skall ges som bistånd tillsydafrikanska organisationer borde enligt motion U17 (nyd) istället utnyttjas för att snabbt få i gång investeringar iSydafrika och dess grannstater. Därmed skulle ocksåbidra till att minska den sydafrikanska arbetslösheten, anförsdet i motionen. I motionens yrkande 1 föreslås att riksdagenomedelbart upphäver alla sanktioner mot . I yrkande 2begärs att svenska företag skall komma i åtnjutande av statligaexport- och investeringskrediter på konkurrenskraftiga villkorför investeringar i . I motionens tredje yrkandeföreslås upprättande av ett s.k. i kontor bör enligt motionärerna ha Exportrådetsexportfrämjande verksamhet som bas och i övrigt ansvara församordningen av handels- och biståndsfrågorna i södra motion U623 (v), från allmänna motionstiden, framhålls attbedömningsgrunden för att upphäva de svenska sanktionerna motSydafrika måste vara den som fastslogs av ,nämligen utvecklingen i . Otålighet får inte förledaoss att gå händelserna i förväg. Ett tjugotal apartheidlagar ärfortfarande i kraft i , anförs det i motionen.Regeringens beslut att luckra upp Sydafrikalagen genom attbevilja generösa dispenser är därför felaktigt. I motionensförsta yrkande begärs fortsatt restriktivitet i beviljandet avdispenser för handel med . I yrkande 2 i motionenanförs att inga fler s.k. generella dispenser skall beviljas.I motion U16 i anledning av regeringensskrivelse (1992/93:204) om avskaffandet av handelsförbudet motSydafrika m.m. upprepas dessa krav. I motionen hävdas att deförutsättningar som angivit skall gälla för ettupphävande av sanktionerna ännu inte föreligger. Beslut om atthäva sanktionerna måste byggas på fastare grund än förhoppningarom den kommande utvecklingen i . Regeringen bör enligtvänsterpartiet lyssna på vad ANC ()sagt i frågan, nämligen att sanktionerna skall hävas när detfinns en överenskommelse om datum för allmänna val och eninterimsregering är på plats; när övergången till demokrati ärsäkrad i lag och det finns en oberoende kommission för medialiksom en valnämnd.I motion U16 anförs vidare att regeringenspåstående att nu skulle vara det enda land somupprätthåller sanktioner mot handel med inte ärkorrekt. Flera andra länder, bl.a. , , ochen rad , vidhåller sina sanktioner, hävdas deti motionen. Sannolikt kommer inte heller den internationellavalutafondens (IMF) sanktioner att ändras, så länge Förentastaternas president anser att de skall bestå, menarmotionärerna. I motionen förordas vidare en restriktivdispensgivning och ett omfattande svenskt stöd till denfortsatta demokratiseringsprocessen i Sydafrika.Även i motion U625 (s), från allmänna motionstiden, berörsfrågan om de svenska sanktionernas koppling till inrättandet aven övergångsregering i . Motionärerna hänvisar tillutrikesutskottets uttalande att undantag från sanktionerna skallges med restriktivitet så länge de politiska förhållandena iSydafrika motiverar detta. Genom att s.k. generella dispenserhar givits till ett flertal företag har denna restriktivitetfrångåtts, menar motionärerna. Regeringen anför dessutom nyaskäl, bl.a. sysselsättningsaspekter, för en liberalaredispensgivning. Detta, hävdas det i motionen, skulle innebära endirekt förändring från den tidigare sanktionspolitiken därutvecklingen i varit avgörande. I yrkande 10 i motionU625 (s) begärs att restriktivitet i all dispensgivning skallupprätthållas och att generella dispenser skall upphöra så längesanktionerna består, så länge en överenskommelse ej träffatsmellan parterna, eller förhållandena i övrigt ändrats i enlighetmed vad som uttalats av ANC:s ledare . Denne haraviserat att sanktionerna enligt ANC:s förmenande eventuelltskulle kunna hävas före en överenskommelse mellan parterna medhänvisning till nödvändigheten av att effektivt bekämpaarbetslösheten i Sydafrika.I yrkande 9 i motion U625 (s) begärs att skall verkaför ett bibehållande av FN:s oljeembargo och det bindandevapenembargot fram till dess att en demokratisk konstitutionantagits i eller parterna (främst ANC ochNationalistregeringen) träffat annan överenskommelse ominternationella sanktioner. Ett likartat yrkande återkommer imotion U623 (v), vari begärs att skall verka för attFN:s oljeembargo och det bindande vapenembargot skall bestå tilldess att fått en demokratisk författning med lika rättför alla oavsett hudfärg (yrkande 8).UtskottetI utskottets betänkande 1991/92:UU13 om avskaffandet avsanktioner mot behandlades, som ovan nämnts, bl.a.regeringens proposition 1991/92:146 med förslag om upphävande itvå steg av sanktionerna mot . Båda dessa steg ärkopplade till villkor vad gäller den fortsattademokratiseringsprocessen i landet. Således borde enligtutskottet handelsförbudet jämte övriga sanktioner ochrekommendationer enligt punkt 2.5 till 2.8 i proposition1991/92:146 (punkterna 1--5 på s. 11--12 i detta betänkande)kunna upphävas när det föreligger en bindande överenskommelse omen interimsregering i . Investeringsförbudet borde, ienlighet med förslaget i proposition 1991/92:146, kunna upphävasnär en interimsregering bildats i Sydafrika.Utskottet konstaterade i betänkande 1991/92:UU13 bl.a. att denprocess som inleddes och som syftar till attersätta apartheidpolitiken med demokratiska förhållanden harutvecklats långt. Viktiga inslag i denna process har varitförhandlingarna mellan och bl.a. ANC om enny författning för . Som också redovisats inledningsvisi detta betänkande har dock demokratiprocessen kontinuerligtutsatts för påfrestningar, i synnerhet genom det utbredda våldeti landet.I sitt betänkande 1991/92:UU13 ställde sig utskottet såledesbakom regeringens förslag om en stegvis avveckling avsanktionerna under förutsättning att vissa villkor kopplade fortsatt utveckling i till demokrati uppfylls.Riksdagens beslut att biträda regeringensförslag innebär att utvecklingen i blir avgörande förde svenska åtgärderna. Beslutet innebär att i så gottsom omedelbar anslutning till att en ny övergångsregeringtillträder i i praktiken får möjlighet att avskaffa desista svenska sanktionerna mot Sydafrika.Enligt utskottets bedömning pågår en tydlig demokratiprocess iSydafrika. Denna process är starkt förankrad hos de parter somhittills varit drivande i förhandlingarna, nämligen president deKlerks regering och ANC. Apartheidsystemets grundvalar håller påatt raseras. Den internationella sanktionspolitikens syfte kandärmed anses vara nära att uppnås. Den politiska utvecklingen iSydafrika har emellertid sedan Sydafrikadelegationen besöktelandet visat att processen mot demokrati är mycket svårare änvad man tidigare hade anledning att hoppas.Utskottet vidhåller sin uppfattning att upphävande avsanktionerna mot bör kopplas till utvecklingen motdemokrati i . I regeringens skrivelse (1992/93:204)noteras att ett för svenskt vidkommande särskilt intressant ledi den fortsatta förhandlingsprocessen är frågan om upprättandeav ett övergångsråd, ().Utskottet delar regeringens bedömning, att detta råd, om det fården roll som parterna synes diskutera, bordekunna jämställas med en interimsregering. Som anges iregeringens skrivelse kan övergångsrådet komma att tillsättasunder våren eller 1993, medan själva beslutet området kan fattas dessförinnan.Enligt utskottets uppfattning är beslut om upprättandet av ettövergångsråd en förutsättning för upphävande av det svenskahandelsförbudet. Vad avser investeringsförbudet vidhållerutskottet sin uppfattning att detta bör upphävas först närinterimsregeringen--övergångsrådet--har tillträtt.Framsteg på andra områden är emellertid också av betydelse.Från de bilaterala förhandlingarna har rapporterats att densydafrikanska regeringens och ANC:s förhandlare har nåttkompromisser på flera punkter där de tidigare stått långt ifrånvarandra. I förhandlingsprocessen synes beslut om upprättande avett övergångsråd vara nära kopplat till beslut om tidpunkt förde kommande valen liksom till beslut om etablerandet av de två,i betänkandet inledningsvis omnämnda, oberoende val- ochmediakommissionerna. Utskottet vill också understryka betydelsenav det överenskomna förslaget om en lag i parlamentet gällandeövergångsarrangemang (Transitional Democracy Act) som skulle gedemokratiprocessen legitimitet.Det anförda bör med anledning av skrivelse 1992/93:204 samtmed avslag på motionerna U11 (m), U12 (m) yrkandena 1--3, U13(nyd) yrkandena 1--3, U607 (m) yrkandena 1--4, U17 (nyd) yrkande1 samt motion U16 (v) (berörd del) ges regeringen till känna.Den bild av dispensgivningen som ges i motion U16 (v) ärenligt vad utskottet erfarit inte korrekt. Enligt utskottetsinformation har endast en dispens från investeringsförbudetlämnats , nämligen . Dettabeslut fattades enligt den policy som gällt sedan sanktionernasinförande 1979.Utskottet noterade i sitt betänkande 1991/92:U13 vadSydafrikadelegationen angivit om att regeringen bör utnyttja sinmöjlighet att lämna dispens från investeringsförbudet under dentid som återstår till dess att detta slutligt kan upphävas.Utskottet utgick därvid från att avsikten med denna hållning,liksom beträffande dispensförfarandet generellt, inte vore attfrångå gällande sanktioners syfte, men att ge visst utrymme fören tillämpning avpassad till utvecklingen i Sydafrika.Utskottet vidhåller denna uppfattning. Utskottet noterarsamtidigt att hittillsvarande beslut om dispenser frånhandelsförbudet gjorts efter prövning av varje enskilt ärende ienlighet med de principer som regeringen lagt fram iutrikesnämnden.Därmed betraktar utskottet motion U16 (v) (berörd del),yrkandena 1--2 i motion U623 (v) samt yrkande 10 i motion U625(s) som besvarade.Beträffande önskemålet i yrkande 2 i motion U17 (nyd) omstatliga export- och investeringskrediter på konkurrenskraftigavillkor vill utskottet hänvisa till vad som anförs härom iregeringens skrivelse 1992/93:204. I denna framhålls att försådan export som beviljas dispens bör också möjlighet finnas atterhålla exportkreditgaranti från ().Därmed får yrkande 2 i motion U17 (nyd) anses besvarat.Som framgår av regeringens skrivelse kvarstår vapenembargotmot , då det grundas på ett beslut i FN:s säkerhetsråd.Vad avser oljeembargot noterar utskottet att detta aldriggivits rättsligt bindande ställning, eftersom det följer påbeslut fattat av , vilket har karaktärenav rekommendation till medlemsstaterna. röstade senastden i generalförsamlingen för fortsattoljeembargo mot . Utskottet noterar även att , somden hävde merparten av sina handelssanktioner motSydafrika, explicit undantagit handeln med olja i sitt beslut.Utskottet utgår från att kommer att fortsätta att iakttaoljeembargot så länge detta har FN-majoritetens stöd.Med det anförda betraktar utskottet yrkande 9 i motion U625(s) samt yrkande 8 i motion U623 (v) som besvarade.I motion U17 (nyd), yrkande 3, föreslås upprättandet av etts.k. med som bas i Johannesburg.Frågan om denna typ av svensk utrikesrepresentation behandlasutförligare i utskottets betänkande 1992/93:UU14. Sverigesexportråd skall ha inkommit med en framställan om extra medelför att upprätta ett handelskontor i . Enligt vadutskottet erfarit avser regeringen att ta ställning tillframställningen så snart handelsförbudet mot harupphävts.Därmed betraktar utskottet yrkande 3 i motion U17 (nyd) sombesvarat.Stöd till demokratiseringsprocessen i SydafrikaSammanfattning av motionsyrkandenI motion U623 (v) anförs att det internationella samfundet harett ansvar för att underlätta och påskynda övergången tillmajoritetsstyre i . De FN-observatörer som finns påplats fyller en viktig funktion, men de är enligt motionärernaför få för att verkligen kunna säkerställa att samtliga parterrespekterar framförhandlade avtal. I yrkande 4 i motionen anförsatt bör ge ett aktivare stöd direkt tillförhandlingsprocessen, exempelvis med experthjälp till deoberoende val- och mediakommissioner som skall tillsättas. Iyrkande 2 i motion U625 (s) begärs sammalunda.I yrkande 5 i motion U623 (v), liksom i yrkande 4 i motionU625 (s), begärs att skall bistå med utbildningen avväljare i . I yrkande 3 i motion U625 (s), liksom iyrkande 6 i motion U623 (v), anförs att kontinuerligtbör sända observatörer till för att övervakademokratiseringsprocessen och de kommande valen till enkonstituerande församling, som skall leda till en demokratiskförfattning och avskaffande av apartheidsystemet. I motion U623(v), yrkande 7, anförs att medel bör göras tillgängliga för attmöjliggöra för svenska organisationer att skicka observatörertill Sydafrika.I såväl motion U623 (v) som i motion U625 (s) framhålls attdet omfattande våldet utgör ett allvarligt hot mot processen förfred och demokrati i . I samband med undertecknandet avfredsavtalet mellan bl.a. regeringen och ANCsamt Inkatha tillsattes den s.k. meduppdrag att särskilt granska våldet. I motion U625 (s) sägsbl.a. att domare fått fram omfattande bevis för att desydafrikanska säkerhetsstyrkorna skulle vara inblandade ikriminella aktiviteter med politiska motiv, exempelvis mord. Imotion U625 (s), yrkande 5, begärs att skall skickaobservatörer med specifika uppdrag för att understödja arbetetmot det politiska våldet. I motionens yrkande 7 föreslås attSverige skall erbjuda experthjälp i olikaformer. I yrkande 6 i motion U625 (s) anförs att möjligheternabör undersökas till initiativ för utökade och förbättradeFN-insatser i i enlighet med säkerhetsrådetsresolution 722.I motion 1992/93:U623 (v), yrkande 9, framförs kravet attSverige måste fortsätta sitt stöd till ANC och andra delar avden demokratiska rörelsen i intill dess attapartheidsystemet skrotats och demokratin tryggats. Dedemokratiska organisationerna måste få omfattande bistånd förden väldiga arbetsuppgift som de står inför med att utbildaväljarna om deras medborgerliga rättigheter.I motion 1992/93:U625 (s), yrkande 11, krävs att förberedelservidtas för ett verksamt bistånd på olika vitala områden inomsydafrikanskt samhällsliv. Detta förberedelsearbete bör enligtmotionärerna kunna redovisas så snart som möjligt.UtskottetRiksdagen har under en följd av år behandlat och godkäntförslag om ett omfattande humanitärt bistånd till (senast i 1992/93:UU15). För /93 uppgickbiståndet till till , varav stödettill ANC omfattade . Motsvarande siffror förnästkommande budgetår (1993/94) är 240 respektive 95 miljonerkronor.Syftet med biståndet har varit att stödja en utveckling motett fritt, icke-rasistiskt och demokratiskt . Biståndethar omfattat bl.a. stöd till uppbyggnad av folkligaorganisationer såsom fackföreningar och kyrkor, rättshjälp ochförsörjningsbidrag till fängslade apartheidmotståndare och derasfamiljer, stipendier, utbildningsinsatser m.m. Stödet till ANChar i första hand använts för försörjning av flyktingar i exil.När bannlysningen av ANC hävdes ochåterflyttning till påbörjades, ändrade biståndetkaraktär. Biståndet till flyktingar avslutades allteftersomdessa återvände. Större delen av det svenska bidraget hardärefter använts för ANC:s organisationsuppbyggnad ochdeltagande i förhandlingsprocessen.Även för andra mottagare av svenskt bistånd ändradesförutsättningarna för stödet när den politiskaomvandlingsprocessen i inleddes på allvar 1990.Organisationer som fackföreningar, medborgarrättsorganisationer,rättshjälpsorgan m.fl. kan numera arbeta mer öppet och planerasin verksamhet på . En omläggning av det svenskabiståndet har således påbörjats och planeras fortsätta. I tvåskrivelser till regeringen (daterade resp.1993-03-25) har SIDA redovisat hittillsvarande utveckling ochlämnat förslag till riktlinjer och insatser för demokrati ochmänskliga rättigheter i under den nu pågåendeövergången till ett demokratiskt styrelseskick.Där konstateras bl.a. att det är omöjligt att bedöma hurlång övergångsperioden mot demokrati kan komma att bli. Detfinns inget bestämt datum då en ny era kan sägas börja. Arvetefter apartheid kommer att vara en mycket tung börda för endemokratiskt vald regering. Den demokratiska utvecklingen kommeratt vara ytterst sårbar. I skrivelserna framhåller SIDA attbistånd med inriktning mot att främja en demokratisering kommeratt behövas även efter övergångsperioden, oavsett hur dennadefinieras, eftersom utvecklingen mot demokrati inte kommer attkunna sägas vara avslutad i och med antagandet av enicke-rasistisk grundlag och genomförandet av majoritetsval.Vidare noterar SIDA att utvecklingen av den ekonomiska ochsociala situationen kommer att bli avgörande för demokratinsframtid.Fortsatt stöd till en demokratisk samhällsutveckling börenligt utskottets uppfattning vara ett huvudmål för svensktbistånd till , på kort såväl som på lång sikt.Biståndet måste inriktas på att i olika former söka skapa ökadeförutsättningar för de svartas deltagande i Sydafrikasekonomiska och samhälleliga utveckling.