bet · GH01JoU1 · 1993-10-26 00:00:00 — Utskottet behandlar i detta betänkande ett antal motioner omjakt och viltvård, som väcktes under allmänna motionstiden 1993.Flera motioner utgör direkta upprepningar av motioner sombehandlats tidigare . Utskottet gör vissauttalanden om den pågående översynen avjaktvårdsområdeslagstiftningen, om vårjakt på sjöfågel och omersättningssystemet för viltskador. I övrigt avstyrks motionernamed hänvisning bl.a. till tidigare ställningstaganden.Till betänkandet har fogats två reservationer, tre särskildayttranden och en meningsyttring. 1992/93:Jo619 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom vårjakt på ejder.1992/93:Jo801 av och () vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om bevarandet av den skånskakronhjortsstammen.1992/93:Jo802 av och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av en ny och meraallsidigt sammansatt jaktvårdsorganisation.1992/93:Jo803 av och () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om jakt på hanfågel av ejder.1992/93:Jo804 av (nyd) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att reglerna om stötande hund avskaffas.1992/93:Jo805 av () vari yrkas1. att beslutar ändra övergångsbestämmelserna tilljaktlagen (1987:259) så att tilldelningen för s.k. B-områden vidälgjakt blir ett vuxet djur och en kalv,2. att hos regeringen begär förslag om förlängdjakttid för s.k. B-områden i enlighet med vad som anförts imotionen.1992/93:Jo806 av (-) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom priskontroll på jakträttsupplåtelser.1992/93:Jo807 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom den generella älgjakten.1992/93:Jo808 av () vari yrkas att hosregeringen begär förslag till ändringar ijaktvårdsområdeslagstiftningen som i största möjligautsträckning begränsar tvångsmöjligheterna gentemotfastighetsägarna.1992/93:Jo809 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en förändring av jakt- och viltvårdensorganisation.1992/93:Jo810 av () vari yrkas att riksdagenhos regeringen begär en utredning om vildgässkadorna påjordbruket i enlighet med vad som anförts i motionen.1992/93:Jo811 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom ersättning för viltskada på jordbruksgröda.1992/93:Jo812 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om jakt på hanfågel av ejder.1992/93:Jo813 av och () vari yrkas1. att hos regeringen begär att får i uppdrag att komma med förslag som dämparprisutvecklingen på jakträttsupplåtelser,2. att beslutar om sådan ändring i jaktlagen attbesittningsskyddet även kommer att omfatta kortvarigareupplåtelser än ,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om avveckling av ersättningssystemet förskador.SkrivelseKvismarens Vattenavledningsföretag har skrivittill jordbruksutskottet och anfört synpunkter på problemen medvildgässskador i Kvismaredalen. Lagstiftning och administration m.m.MotionernaI motion Jo802 av och ()yrkas att en ny och mer allsidigt sammansattjaktvårdsorganisation inrättas. Motionen utgör i huvudsak enupprepning av en motion som behandlades i betänkandet1992/93:JoU4. Motionärerna anser bl.a. att den nyajaktvårdsorganisationen bör vara fristående från jägarintressenaoch att den t.ex. kan få formen av ett . Dettaråd bör bestå av representanter för ,naturvårdsorganisationerna, friluftslivet, djurskyddet,forskningen, skogs- och jordbruket samt jägarorganisationerna.Även i motion Jo809 av och ()anförs kritiska synpunkter på det förhållandet attjägarintressena, främst genom , har stortinflytande på utformningen av det praktiska jakt- ochviltvårdsarbetet. En organisation som bildats av en vissintressegrupp bör enligt motionärerna inte ha enställning som påminner om en statlig myndighet. finnsockså åtskilliga andra organisationer som har synpunkter på jaktoch viltvård. Dessa bör både reellt och formellt ha sammaställning vid beredningen av dessa frågor som Jägareförbundet.Inför nästa jaktvårdsberedning bör regeringen ta initiativ förändring i denna riktning.I motion Jo808 av () yrkas förslag tilländringar i jaktvårdsområdeslagstiftningen som i största möjligautsträckning begränsar tvångsmöjligheterna gentemotfastighetsägarna. Enligt motionen har lagen om jaktvårdsområdenförorsakat vissa missförhållanden, bl.a. genom att ägare avmindre fastigheter tvingats in i ett jaktvårdsområde. Detinnebär i sin tur att den enskilde markägaren mister rätten attsjälv förfoga över jakten på sin fastighet eller att upplåtajakträtten till utomstående.Utskottets övervägandenMed hänvisning till utskottets tidigare ställningstagandenunder avstyrker utskottet motionerna Jo802 ochJo809 (se 1991/92:JoU5 och 1992/93:JoU4).När det gäller skyddet för den enskilda jakträtten -- däriinbegripet olika typer av inskränkningar, medlemskap ijaktvårdsområden m.m. -- hänvisar utskottet till sina uttalandeni betänkandet 1992/93:JoU4 s. 3 f. Utskottet framhöll därvidatt jaktlagstiftningen lett till inskränkningar av bl.a. mindremarkägares möjligheter att själva förfoga över jakten på sinajaktmarker. Framför allt i lagen (1980:894) omjaktvårdsområden fanns det bestämmelser som har ifrågasattspå den grunden att de ger relativt långtgående inskränkningar ienskildas jakträtt. Enligt vad utskottet erfarit hade emellertidStatens naturvårdsverk fått i uppdrag att se över denna lag.Utskottet framhöll att det var angeläget att översynengenomfördes men ansåg i övrigt att den då aktuella motionen inteborde föranleda någon åtgärd.I anslutning till den nu behandlade motionen, Jo808, harutskottet informerats om att översyn av lagenalltjämt pågår och att även påbörjat enutredning i samma ämne. Utskottet vill i detta sammanhangunderstryka det angelägna i att översynen slutförs ochförutsätter att resultatet av översynen redovisas förriksdagen. I avvaktan på att så sker anser utskottet att motionJo808 tills vidare inte bör föranleda någon särskild åtgärd.Prisutvecklingen på jakträttsupplåtelser, besittningsskyddMotionernaI motion Jo806 av (-) yrkas att regeringen fåri uppdrag att lämna förslag som dämpar prisutvecklingen påjakträttsupplåtelser, dvs. någon form av priskontroll. Liknandesynpunkter framförs i motion Jo813 av och (). Enligt yrkande 1 i motionen bör regeringenaktualisera det uppdrag som har attlämna förslag som dämpar prisutvecklingen. I båda motionernakritiseras det förhållandet att staten som markägare går i tätenmed höga och ibland orimliga priser på jaktarrenden.Enligt yrkande 2 i motion Jo813 bör stärkabesittningsskyddet för dem som innehar jaktmark mednyttjanderätt. Detta kan ske genom att besittningsskyddetutsträcks till att gälla även upplåtelser med kortarevaraktighetstid än ett år.Utskottets övervägandenUtskottet hänvisar till sin behandling av motsvarande motionerhösten 1992 (se 1992/93:JoU4 s. 5 f.). I betänkandet underströkutskottet bl.a. jakträttsupplåtelsernas karaktär avcivilrättsliga överenskommelser där grundprincipen måste varaatt avtalsfrihet råder. Beträffande besittningsskyddet framhöllutskottet att en förstärkning av detta skydd knappast skulleleda till ett ökat utbud av jakttillfällen utan snarare kundebefaras få motsatt effekt.När det gäller besittningsskydd för jakträttsupplåtelser medkortare varaktighet än vill utskottet tillägga attmotionsförslaget kan ge upphov till svårlösta praktiska ochjuridiska problem. Det beror bl.a. på att besittningsskyddetinnefattar ett krav på uppsägning från markägarens sida föratt avtalet skall upphöra att gälla eller villkoren ändras.Enligt gällande regler i 15 § jaktlagen är uppsägningstiden tvåmånader. Problemen med uppsägning blir av lätt insedda skälsärskilt komplicerade vid korttidsupplåtelser. En annan olöstfråga är i vad mån besittningsskyddet för en viss, kortareupplåtelseperiod skall avse under ettpåföljande jaktår eller om upplåtelsen skall fortsätta att gälladirekt efter utgången av den första avtalsperioden. Det börtilläggas att nu gällande regler innebär attnyttjanderättshavaren, när tvist uppstår om avtaletsförlängning, bibehåller sin jakträtt enligt det ursprungligaavtalet till dess frågan är slutgiltigt avgjord av arrendenämndeller domstol. Vid korttidsupplåtelse torde det emellertid oftaförhålla sig så att en direkt förlängning av upplåtelsen kanvara ointressant från jaktlig synpunkt för nyttjanderättshavareneftersom de tillåtna jakttiderna för de flesta viltarter ärbegränsade till vissa perioder under jaktåret. De problem somutskottet här i korthet redovisat ger ytterligare stöd förantagandet att ett system med utvidgat besittningsskydd inteskulle leda till ökat utbud av -- eller ens ökad efterfrågan på-- jakttillfällen.Vad gäller prisutvecklingen för jaktarrenden erinrar utskottetom att enligt ett regeringsbeslut år1988 har att följa prisutvecklingen och vid behov anmäla ivilken utsträckning åtgärder behöver övervägas. Någon sådananmälan har ej inkommit till regeringen. Med anledning avuppdraget genomför förbundet en utredning om ettklassificeringssystem för jaktmarker som också innefattar enundersökning av hur jaktarrendepriserna fördelar sig regionvismellan olika markägarkategorier.Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Jo806 och Jo813yrkandena 1 och 2.ÄlgjaktenMotionernaI motion Jo805 av () yrkas attövergångsbestämmelserna till jaktlagen ändras så atttilldelningen för s.k. B-områden blir ett vuxet djur och enkalv. Härigenom skulle B-områdena likställas med de s.k.generellområdena, som enligt övergångsreglerna finns kvar tillutgången av . Vidare yrkas att jakttiden för B-områdenaförlängs, dock utan någon närmare precisering i motiveringentill motionen.I motion Jo807 av () yrkas att rätten attfälla vuxet djur på de s.k. generellområdena bibehålls ävenefter . I annat fall kommer många markägare ocharrendatorer med mindre markinnehav att förlora möjligheten attbedriva jakt efter vuxet djur.Utskottets övervägandenFör information om nu gällande bestämmelser rörande älgjaktenhänvisar utskottet till betänkandet 1991/92:JoU5.Det bör tilläggas att de s.k. generellområdena utgör områden somför jakt registrerats som älgjaktsområde med generelltilldelning för jakt. På dessa marker får älgjakt ske enligtäldre bestämmelser till utgången av år 1994.Under /92 beslutade på förslag frånregeringen om vissa riktlinjer för älgjakten (se 1991/92:JoU5).Beslutet syftade främst till att öka möjligheten att bildastörre, stabila älgskötselområden. Dessa områden skulle i höggrad bygga på frivillig samverkan mellan jakträttsinnehavarna.De båda jägarorganisationerna, ochJägarnas riksförbund/Landsbygdens jägare har utarbetat ettgemensamt förslag om utformningen av den framtida älgjakten.Förslaget omfattar både generellområdenas ställning ijakthänseende och de s.k. B-områdena. Förslaget överlämnadestill jordbruksministern i samband med en uppvaktning den 6oktober 1993.Utskottet utgår från att regeringen i sedvanlig ordning prövardet förslag som framlagts om älgjaktens utformning och föreslåratt motionerna Jo805 och Jo807 lämnas utan någon vidare åtgärd iavvaktan på resultatet av denna prövning.Jakt på kronhjort och rådjurMotionernaI motion Jo801 av och ()anförs att den skånska kronhjortsstammen är starkt hotad. Trotsdet godkände ett regeringsförslag som innebäratt jakten på kronhjort generellt utvidgades till tiden 16augusti -- . De nya bestämmelserna riskerar, somflera viltexperter och naturvårdssakkunniga påpekat, att fåförödande konsekvenser för den skånska kronhjortsstammen.Motionärerna anser att flera åtgärder bör vidtas för att skyddastammen, bl.a. i form av jakttidsbegränsning, ökat inflytandeför naturvårds- och djurskyddsintressen samt övergång frånallmän jakt till hårt kontrollerad licensjakt i de skånskalandskapen.I motion Jo804 av (nyd) kritiseras utformningenav en detaljföreskrift i jaktförordningen, som gäller jakt pårådjur med stötande hund. Som stötande hund definieras iförordningen hund som inte driver eller förföljer vilt mer änhögst . Motionären anser att denna förordning äromöjlig att efterleva eftersom det i praktiken inte går attbedöma hur länge hunden drivit rådjur eller om den drivit annatvilt. Han påpekar också att det inte finns någon påföljd tilldetta stadgande och föreslår att reglerna om jakt med stötandehund avskaffas.Utskottets övervägandenFrågor om kronhjortsjakten behandlades senast i betänkandet1992/93:JoU4, med hänvisning till beslut omkronhjortsjakten vid /92. Riksdagsbeslutetgrundades bl.a. på att kronhjortsskadorna på framför alltgranskog tenderade att öka. Enligt beslutet (se 1991/92:JoU5 s.13 f.) skulle jakt på kronhjort i princip vara möjlig undertiden -- . Inom områden som ansågs tålaett kronhjortsbestånd borde licensjakt få bedrivas inomsärskilda av bestämda områden. På övrig markskulle allmän jakt få bedrivas.I samband med den nu aktuella motionen har utskottet inhämtatatt det nya systemet för kronhjortsjakt av olika skäl inte kundegenomföras som planerat under det första jaktåret. haremellertid stora delar av avsatts somkronhjortsområde. Inom kronhjortsområde får endastlicensjakt förekomma. De berörda länsstyrelserna kan såledesreglera avskjutningen med hänsynstagande till å ena sidanbehovet av att begränsa kronhjortsskadorna, å andra sidanintresset att bevara en livskraftig skånsk kronhjortsstam. Medhänvisning härtill avstyrks motion Jo801.I anslutning till motion Jo804 vill utskottet liksom tidigareerinra om att motionen berör en detaljföreskrift ijaktförordningen där beslutanderätten -- liksom i många andrajaktfrågor -- av delegerats till regeringen.I den paragraf som motionären åsyftar finns bestämmelser omanvändningen av ställande hund, drivande hund, stötande hund,skällande hund och stående hund och dessutom om grythund. Detstycke som avser stötande hund innehåller ett förtydligande inomparentes att det gäller hund som inte driver eller förföljervilt mer än högst . Som framgår av det anförda rördet sig om utpräglade jakttekniska detaljbestämmelser som enligtutskottets mening, med hänsyn till kraven på en rationellarbetsfördelning mellan statsmakterna, knappast kan bli föremålför någon ingående sakbehandling i . Den speciellakompetens som krävs för att från olika synpunkter bedöma t.ex.riktigheten av definitionen av stötande hund finns bl.a. hosNaturvårdsverket och jägarorganisationerna.Inom arbetar man på ettförslag till ändringar i jaktförordningen, som bl.a. syftar tillatt ändra eller förtydliga definitionen av olika slagsjakthundar. Utskottet förutsätter att de problem som motionärenpåtalar får sin lösning i detta sammanhang. Därmed påkallarmotion Jo804 inget initiativ från sida.EjderjaktenMotionernaI tre motioner förordas att regeringen utarbetar förslag om enbegränsad vårjakt/senvinterjakt på ejder. Dessa är Jo619 av CarlG (), Jo803 av och () samtJo812 av (). När det gäller skälen för ettåterinförande av denna jakt är motionerna tämligen samstämmiga.Man framhåller bl.a. att ejderbeståndet ökat kraftigt och att enbegränsad jakt kan bidra till en friskare och mer livskraftigstam. Vidare åberopas att ejderjakten har ett stort kulturelltvärde och rekreationsvärde för den bofasta befolkningen iskärgården. Motionärerna är i huvudsak eniga om att en vårjaktpå ejder skulle bedrivas under stor restriktivitet och i förstahand förbehållas den bofasta skärgårdsbefolkningen.Utskottets övervägandenUtskottet och har under en följd av år avvisatframlagda förslag om vårjakt på ejder. Frågan var aktuell bl.a.vid /78, då behandlade en propositionmed förslag om införande av begränsad vårjakt på sjöfågel(JoU1977/78:9). I detta sammanhang biföll enreservation i utskottets betänkande som avstyrkte propositionensförslag. Därefter har frågan aktualiserats i stort sett årligeni motioner. Som huvudskäl för att avstyrka framlagda förslag omvårjakt på sjöfågel har utskottet framhållit principen att jaktinte bör tillåtas under viltets föryngringstid. Dessutom skulleen sådan jakt utgöra en belastning för del i detinternationella samarbetet på naturvårdens och miljövårdensområden (se 1992/93:JoU4, 1991/92:JoU5, 1989/90:JoU4 m.fl.betänkanden).Sedan utskottet senast behandlade frågan mer utförligt harSvenska låtit genomföra en utredning med förslagom vårjakt efter sjöfågel. Utredningen innehåller en utförliggenomgång av argumenten för och emot vårjakt på sjöfågel. Denutmynnar i ett detaljerat förslag från förbundets sida, dateratden , om licensierad vårjakt efter hanfågel avejder. Det skulle röra sig om personliga tillstånd, meddelade avNaturvårdsverket och fördelade genom sjöjaktvårdsföreningarnatill personer bosatta i skärgården (öar utan fastvägförbindelse).Vidare bör nämnas att regeringen beslutat atten särskild utredare skall kartlägga förutsättningarna för enlevande skärgård samt bedöma behovet av och föreslå deförändringar som är angelägna för att underlätta bosättning ochföretagande i skärgårdsområdena (dir. 1993:62).Utskottet delar i viss mån de synpunkter som motionärernaframfört om jaktens betydelse för skärgårdsbefolkningenslevnadsförhållanden och möjligheterna att bibehålla en levandebosättning i skärgården. Det förslag som Svenska Jägareförbundetutarbetat förtjänar därför att övervägas ytterligare. Med hänsyntill vad utskottet anfört om jaktens betydelse förskärgårdsbefolkningen bör det i första hand ankomma på denovannämnda utredningen att undersöka förutsättningarna för attåterinföra en sådan jaktmöjlighet med utgångspunkt i förbundetsförslag. Utskottet utgår från att utredningen självmant tar uppfrågan och föreslår ej något särskilt riksdagsuttalande i ämnet.Med det anförda bör motionerna kunna anses besvarade.ViltskadorMotionernaI motion Jo810 av () anförs att betandevildgäss blivit ett allt större problem för jordbruket, bl.a.kring sjöarna och Boren i . De enskildalantbrukarna har mycket svårt att skydda sig mot dessaviltskador. De får också själva bära hela förlusten, utom imycket speciella undantagsfall. bör hos regeringenbegära en utredning om vildgässkadorna på jordbruket.I motion Jo811 av () behandlas viltskadornai allmänhet. Motionären framhåller att många enskildajordbrukare kommer att drabbas hårt ekonomiskt av viltskador påjordbruksgrödor. beslut omviltskadeersättningarna har ersättningsmöjligheterna i stortsett försvunnit. Enligt motionen är det angeläget att det ocksåi framtiden finns en möjlighet att få ersättning för denna typav skador.Enligt motion Jo813 av och (),yrkande 3, bör ersättningssystemet för viltskador avvecklastidigare än beslutat -- helst . Sommotivering anförs att risken för ett omfattande missbruk innansystemet avvecklas är uppenbar. Det gäller framför alltersättning för skada av älg, dovhjort och kronhjort.Utskottets övervägandenMotioner om viltskador behandlades senast i betänkandena1991/92:JoU5 och 1992/93:JoU4.Fram till gäller för närvarandebestämmelserna i viltskadeförordningen (1980:400, omtryckt1987:1124) i fråga om rätten att erhålla ersättning för vissaviltskador. När det gäller skador av annat vilt än älg,kronhjort och dovhjort föreskrivs i 14 § att ersättning får försärskilt fall lämnas av statsmedel eller ur jaktvårdsfonden omdet är uppenbart oskäligt att den skadelidande själv svarar förde kostnader som skadan föranleder. På samma villkor får bidraglämnas till åtgärder för att förebygga sådana skador.I betänkandet 1991/92:JoU5 behandlade utskottet ett förslagfrån regeringen om riktlinjer för viltskadeersättningen. Engrundtanke beslut är att viltskador skall förebyggasgenom att viltstammarna hålls nere genom en lämpligt avpassadjakt. Enligt riksdagsbeslutet upphör möjligheten att fåersättning för skada av dovhjort, kronhjort och älg den 1januari 1995. skall även möjligheten att fåbidrag till förebyggande åtgärder mot skada av jaktbart vilteller ersättning för skada av sådant vilt upphöra. Enligtföredragande statsrådet borde möjligheten att erhålla ersättningför viltskada finnas kvar enbart när det gäller skador av dearter där på grund av beståndens ringa storlek jakt inte ärtänkbar i någon form. Som exempel nämndes tranor och sälar.I anslutning till de nu aktuella motionerna får utskottetanföra följande.Utskottet ställer sig av flera skäl avvisande till möjlighetenatt nu med kort varsel genomföra en snabbare avveckling aversättningssystemet än vad beslutade för mindre än tvåår sedan. Som framgår av redovisningen ovan är det en grundtankebakom beslut att markägarna skall förebyggaviltskador genom bl.a. en lämpligt avpassad avskjutning av deskadegörande viltstammarna. Den avveckling som föreslås imotionen skulle kunna genomföras tidigast ,vilket skulle innebära att berörda jakträttsinnehavare fickstarkt begränsade möjligheter att förbereda sig för avvecklingengenom t.ex. ökat jakttryck eller skadeförebyggande åtgärder. Detkan tilläggas att utarbetar enhandbok i skadeförebyggande åtgärder, som beräknas bli färdig igod tid före den 1 januari 1995.Utskottet avstyrker med det anförda motion Jo813 yrkande 3.När det gäller det framtida ersättningssystemet vill utskottetförorda att det även fortsättningsvis ges möjlighet tillersättning för vissa viltskador när det framstår som uppenbartoskäligt att den enskilde själv skall svara för kostnaderna. Somanfördes i samband med beslut gäller det i första handskador av sådana viltarter där på grund av beståndens ringastorlek jakt inte är tänkbar i någon form. Enligt utskottetsmening bör man i denna skälighetsprövning kunna ta hänsyn tilläven andra faktorer, såsom omfattningen av inträffade skador ochvilka praktiska möjligheter det föreligger att genomföra eneffektiv skyddsjakt för att förebygga skador. Utskottet delardärvid motionärernas uppfattning att det finns anledning attsärskilt uppmärksamma de skador som jordbruket drabbas av genomvissa arter av betande vildgäss. Liksom tidigare förutsätterutskottet att regeringen nu uppmärksammar problemen och följerutvecklingen när det gäller viltskador i jord- och skogsbruket.Utöver dessa uttalanden bör motionerna Jo810 och Jo811 inteföranleda någon särskild åtgärd från sida. 1. beträffande jaktvårdsorganisationenatt avslår motionerna 1992/93:Jo802 och1992/93:Jo809,2. beträffande jaktvårdsområdeslagstiftningenatt avslår motion 1992/93:Jo808,3. beträffande prisutvecklingen på jakträttsupplåtelserm.m.att avslår motionerna 1992/93:Jo806 och1992/93:Jo813 yrkandena 1 och 2,res. 1 (s)4. beträffande älgjaktatt avslår motionerna 1992/93:Jo805 och1992/93:Jo807,5. beträffande den skånska kronhjortsstammenatt avslår motion 1992/93:Jo801,6. beträffande jakt med stötande hundatt avslår motion 1992/93:Jo804,7. beträffande vårjakt på ejderatt avslår motionerna 1992/93:Jo619, 1992/93:Jo803och 1992/93:Jo812,8. beträffande avveckling av viltskadeersättningenatt avslår motion 1992/93:Jo813 yrkande 3,9. beträffande ersättning för viltskada i vissa fallatt avslår motionerna 1992/93:Jo810 och1992/93:Jo811.res. 2 (c)den 26 oktober 1993På jordbruksutskottets vägnarMargareta WinbergI beslutet har deltagit: (), IvarVirgin (m), (), (), ÅkeSelberg (s), (), (), (), (), (), (),(), (), () och (nyd).Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet. Prisutvecklingen på jakträttsupplåtelser m.m. (mom. 3), , , , , och (alla s)anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 5 börjarmed "Vad gäller" och slutar med "och 2" bort ha följandelydelse:Som framhålls i motionen har istor enighet uttalat sitt stöd för att folkrörelseengagemanget ijakten och viltvården skall bibehållas och utvecklas. En annanmålsättning har varit att samhället skall medverka till attskapa goda förutsättningar för jakten och viltvården. Dessamålsättningar riskerar nu att gå om intet på grund av dekraftiga prishöjningarna på jakträttsupplåtelser.