bet · GH01SoU11 · 1993-12-07 00:00:00 — hur många barn som skall tas in och utrymmet de skall ha,och kvaliteten på omvårdnad och pedagogik.I motion 1993/94:So14 av m.fl. (s) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om barnomsorgen (yrkande 2 delvis).Motionärerna anser att kravet på en barnomsorgsplan bör finnaskvar och att kommunerna endast skall behöva stödja enskildaförskolor och fritidshem om de finns upptagna i kommunensbarnomsorgsplan. Motionärerna anför att de inte kan accepteraatt kommunens skyldighet att erbjuda alla barn barnomsorgsplatsknyts samman med ett förslag som helt fråntar kommunernamöjligheten att planera och ansvara för barnomsorgen. Därför börden nuvarande regeln att bidrag ges till verksamhet som finnsupptagen i kommunens barnomsorgsplan finnas kvar. Genom denregeln har kommunen möjlighet och skyldighet att se till attverksamheten håller bra kvalitet.I motion 1992/93:So614 av m.fl. (v)hemställs att hos regeringen begär att kravet påbarnomsorgsplan lyfts in i den kommande barnomsorgslagen(yrkande 4) och att ett heltäckande regelsystem skrivs in ibarnomsorgslagen enligt vad i motionen anförts om behovet av ettsådant system med hänsyn till de olika barnomsorgsformer somväxer fram (yrkande 5). Barnomsorgsplaner skall finnasi alla kommuner. Planen innehåller övergripande mål förverksamheten, regler om turordning, bestämmelser för barn sombehöver särskilt stöd m.m. Motionärerna anser att kommunernaskall upprätta barnomsorgsplaner också och kräver enöversyn för att garantera tillräcklig och god barnomsorg.Motionärerna anser också att förskolan skall stå undersamhällets kontroll och motsätter sig privata alternativadriftsformer som samhället skall betala för men som kan hamnautanför en demokratisk kontroll.Utskottet gör följande bedömning.Genom de föreslagna ändringarna i socialtjänstlagen blirkommunerna skyldiga att erbjuda barnomsorg i den omfattning detbehövs. Utskottet delar regeringens bedömning att det därmedinte är nödvändigt att i lag reglera kommunernasplaneringsverksamhet. Självfallet kommer kommunerna även ifortsättningen att behöva planera och följa uppbarnomsorgsverksamheten. Formerna för detta bör dock denenskilda kommunen själv få bestämma.Utskottet tillstyrker att 17 § socialtjänstlagen upphävs ochavstyrker motionerna 1992/93:So614 (v) yrkandena 4--5 och1993/94:So15 (v) yrkande 1. Utskottet avstyrker även motion1993/94:So14 (s) yrkande 2 (delvis).Krav på barnomsorgen m.m.MotionernaI motion 1993/94:So14 av m.fl. (s) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om barnomsorgen (yrkande 2 delvis).Motionärerna ställer sig bakom förslaget att i socialtjänstlageninföra en precisering och en klarare inskriven skyldighet förkommunen att se till att barn som stadigvarande vistas ikommunen får den barnomsorg de har behov av. Motionärerna anföratt kvaliteten i barnomsorgen måste vara hög. Sociala ochpedagogiska mål med utgångspunkt från 1 § socialtjänstlagenskall styra innehållet i all barnomsorg. Den personal somarbetar med barnen måste ha sådan utbildning och erfarenhet attbarnens behov av omsorg och god pedagogisk verksamhet kantillgodoses. Lokalstandarden och utemiljön måste vara bra.Barngruppens sammansättning och storlek måste vara väl avvägd.För att detta skall kunna uppnås måste kommunerna ha möjlighetatt planera verksamheten.När 1991 beslutade om att även privata företagskulle få bidrag för att driva daghem och fritidshem ivinstsyfte pekade Socialdemokraterna på att rättssäkerheten intevar tryggad när kommunerna lade ut verksamhet till andrahuvudmän. Reglerna för sekretess och lika behandling samtmöjlighet till insyn och kvalitetsbedömning av verksamhetensaknades. Vidare anfördes att avgifter och intagningsreglerinte kan få användas som sorteringsinstrument om alla barnsvalfrihet och rätt till barnomsorg skall garanteras.Motionärerna anser att det nu visat sig att de avtal kommunernaslutit med enskilda entreprenörer varit otillräckliga.Regeringens förslag till kvalitetskrav är dock ett steg i rättriktning.Slutligen anser motionärerna att regeringen borde ha lämnat enutförligare redovisning av de ekonomiska konsekvenserna av denutökade lagregleringen.I motion 1992/93:So614 av m.fl. (v) begärsatt den nya barnomsorgslagen skall innehålla vissa tydliga kravoch rättigheter. Motionärerna anför att det finns risk att barnsom behöver särskilt stöd kommer att väljas bort om kravet förenskilda förskolor att ta barn från kommunens gemensamma köförsvinner. Motionärerna begär därför att rätt för barn medhandikapp till plats i privata daghem skrivs in i den kommandebarnomsorgslagen (yrkande 6). Motionärerna oroas också överatt integreringen av barn med särskilda behov försvåras dåbarngrupperna blir större och personalen glesas ut. För att äveni fortsättningen kunna ge dessa barn det stöd som de behöverkrävs att rimliga resurser också i fortsättningen tilldelasbarnomsorgen. Detta bör, enligt motionärerna, ges regeringentill känna (yrkande 11). Vidare anser motionärerna attkravet att "personal som arbetar med barnen i den alternativabarnomsorgen skall ha sådan utbildning eller erfarenhet attbarns behov av omsorg och god pedagogisk verksamhet kantillgodoses" är otillräckligt. Motionärerna vill att krav på engod och adekvat utbildningsnivå för dem som skall arbeta iförskoleverksamheten skall skrivas in i barnomsorgslagen(yrkande 12). Motionärerna vill vidare ha valfrihet,småskalighet, personalinflytande och brukardemokrati.Motionärerna föreslår självstyrande enheter där brukarna gesverklig möjlighet att vara med och besluta om hur de resurserpolitikerna fördelar skall användas (yrkande 10). Slutligenanser motionärerna att det behövs marginaler inom barnomsorgensom tillåter att arbetslösa föräldrar och föräldrar som ärlediga på grund av att det fötts syskon i familjen får behållasin daghemsplats. Detta bör ges regeringen till känna (yrkande8).Även i motion 1992/93:So616 av m.fl.(fp) begärs ett tillkännagivande till regeringen om barnomsorgvid arbetslöshet och föräldraledighet. Motionärerna anför attbarnomsorgen måste ses som ett värdefullt inslag i barnensuppväxt och inte enbart som tillsyn när föräldrarna arbetareller studerar. Barn bör därför ges rätt att behålla sinbarnomsorgsplats även när föräldrar blir arbetslösa eller vidsyskons födelse. Det behöver dock inte, enligt motionärerna,vara frågan om heldagsomsorg utan del av dagen.I motion 1992/93:So615 av () anförs attdet är angeläget att enskilda alternativ ges möjlighet att påliknande ekonomiska villkor som kommunerna bedriva sinverksamhet. Motionären yrkar därför att som sin meningbör ge regeringen till känna vad i motionen anförts omtillräckligt kommunalt stöd för enskilda alternativ ibarnomsorgen (yrkande 3). Motionären vill vidare att bidragäven skall kunna utgå till enskilda deltidsgrupper och öppnaförskolor förutsatt att resp. kommun har definierat sitt behovav dessa (yrkande 4).PropositionenI propositionen föreslås att bestämmelser införs isocialtjänstlagen som preciserar barnomsorgens uppgift samt dekvalitetskrav som bör gälla för verksamheten. Kvalitetskravensom anges innebär dock inte detaljreglering av verksamheten. Etttillägg till lagen föreslås (13 b §) där det sägs attförskoleverksamhetens uppgift är att genom pedagogisk verksamheterbjuda fostran och omvårdnad. Skolbarnsomsorgens uppgift är attkomplettera skolan samt erbjuda barn stöd i sin utveckling ochen meningsfull fritid. För bedrivande av förskoleverksamhet ochskolbarnsomsorg skall det finnas personal med sådan utbildningeller erfarenhet att barnens behov av omsorg och en godpedagogisk verksamhet kan tillgodoses. Barngruppen skall ha enlämplig sammansättning och storlek. Lokalerna skall varaändamålsenliga. Vidare sägs att verksamheten skall utgå frånvarje barns behov. Barn som av fysiska, psykiska eller andraskäl behöver särskilt stöd i sin utveckling skall ges den omsorgsom deras speciella behov kräver.Den svenska barnomsorgspersonalen är av tradition välutbildad.Rekommendationen att hälften av de anställda bör varaförskollärare och hälften barnskötare i förskolan oavsettbarnens ålder har följts i de flesta komuner . är förskollärare, 9 %fritidspedagoger, barnskötare, har annanbarnutbildning och saknar barnutbildning. Riksdagenhar beslutat att förlänga den barn- ochungdomspedagogiska högskoleutbildningen till 120 poäng (prop.1992/93:169, bet. 1992/93:UbU14, rskr. 1992/93:363). Det anförsi propositionen att det är en strävan att genom bl.a.vidareutbildning successivt öka andelen högskoleutbildadpersonal och att få en mer enhetlig personalstyrka inombarnomsorgen.I propositionen framhålls att samarbete mellan föräldrarna ochbarnomsorgspersonalen är en självklar del av verksamheten.Initiativet för att upprätthålla en aktiv dialog med varjeförälder bör vara förskolans, fritidshemmets och skolans ansvar,så att föräldrarna blir delaktiga och får medinflytande iverksamheten.För att barnomsorgen skall präglas av valfrihet och mångfaldföreslås helt nya bestämmelser i lagförslaget (18 §) som innebären skyldighet för kommunen att stödja enskilt bedrivna förskoloroch fritidshem och enskilt driven integrerad skolbarnsomsorg såatt dessa kan bedrivas på lika ekonomiska villkor som dekommunala. Någon skyldighet för kommunen att lämna bidrag tillfamiljedaghem, kompletterande förskoleverksamhet eller öppenfritidshemsverksamhet som drivs i enskild regi föreslås inte.Inget hindrar dock att kommunen på uppdragsbasis lämnarersättning till enskilda verksamheter.I specialmotiveringen till 18 § anförs att kommunen har rättatt ställa som villkor för bidrag att verksamheten i mån avplats tar emot barn som hänvisas av kommunen enligt 14 b § andrastycket. Detta sägs vara av särskild betydelse föromsorgskrävande barn, så att de inte riskerar att utestängasfrån enskild verksamhet. anförs att en särskiltomsorgskrävande grupp givetvis kan föranleda förhandling ombidragets storlek.Det bör enligt propositionen vara en strävan att barn, omföräldrarna så önskar, får behålla en plats i förskolan även vidförändrade sociala förhållanden, t.ex. om en förälder blirarbetslös eller tar ledigt för vård av ett yngre syskon.Bedömningen bör göras utifrån barnets behov av tryggaförhållanden och av att delta i pedagogisk verksamhet. I mångafall kan dock en deltidsplats vara tillräckligt.SocialtjänstkommitténSocialtjänstkommittén (dir. 1991:50) har tillkallats för attgöra en allmän översyn av socialtjänstlagen. I direktiven sägsatt det markanta inslaget av privata vårdgivare inom vården avbarn, ungdomar och missbrukare bl.a. motiverar en översyn av deregler som finns för tillstånd och tillsyn av verksamheten.Enligt direktiven bör kommittén bl.a. överväga innehållet i ochformerna för tillsynen av såväl den somde privata vårdgivarnas verksamhet. Särskild uppmärksamhet börägnas åt frågan om vilka villkor som bör vara förenade medtillstånd att driva hem för vård eller boende och hur tillsynenöver hemmen bör vara utformad.Kommittén bör vidare överväga vilken uppföljning ochutvärdering som bör ske och hur detta arbete kan underlättas ochstärkas.I kommitténs uppdrag ingår också att överväga hurbestämmelserna om anmälningsskyldighet i 71 § socialtjänstlagenbör vara utformade. har vid behandlingen avpropositionen (1989/90:28) om vård i vissa fall av barn ochungdomar givit regeringen till känna att när det gäller denanmälningsskyldiga kretsen bör övervägas -- särskilt beträffandeprivatpraktiserande yrkesutövare -- om inte kretsen bör utvidgas(1989/90:SoU15, rskr. 112).Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att barnomsorgen enligt propositionenskall vara öppen för alla barn, också för dem medfunktionshinder eller andra svårigheter. För att inte riskeraatt barn utestängs från enskild verksamhet får kommunen enligt18 § rätt att föreskriva att den som driver enskild verksamhet imån av lämplig plats skall ta emot barn som hänvisas avkommunen. I specialmotiveringen sägs att detta är av särskildbetydelse för omsorgskrävande barn.I propositionen framhålls vidare att samarbete mellanföräldrar och barnomsorgspersonal är en självklar del avverksamheten. Det är en förutsättning för kontinuitet mellan hemoch förskola/skolbarnsomsorg och för en verksamhet som bygger påbarnens erfarenheter och livsvillkor. Initiativet till attupprätthålla en aktiv dialog med varje förälder bör varaförskolans, fritidshemmets och skolans ansvar, så attföräldrarna blir delaktiga och får medinflytande i verksamheten.Vidare anförs i propositionen att det bör vara en strävan attbarn, om föräldrarna så önskar, får behålla en plats i förskolanäven vid förändrade sociala förhållanden, t.ex. om en förälderblir arbetslös eller är föräldraledig för vård av ett yngresyskon.Utskottet konstaterar att i förslaget till ny 13 b § isocialtjänstlagen införs bestämmelser som dels preciserarförskoleverksamhetens och skolbarnsomsorgens uppgifter samt dekvalitetskrav som skall gälla för verksamheten, dels angerkraven på förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen för barnmed behov av särskilt stöd.Utskottet delar uppfattningen i propositionen att sammakvalitetskrav som gäller för den kommunala barnomsorgen börgälla för enskilda förskolor, fritidshem och integreradskolbarnsomsorg. För att detta klart skall framgå av lagen anserutskottet, i enlighet med synsättet i motion 1993/94:So14 (s)yrkande 2 i denna del, att ett tillägg bör göras i förslagettill ändrad lydelse av 18 § socialtjänstlagen så att kommunenfår ställa som villkor för bidrag till en enskild verksamhet attverksamheten fyller kraven enligt 13 b §. En bestämmelse härombör tas in som punkt 1 i andra stycket. Punkterna 1 och 2 bördärmed betecknas 2 och 3. I övrigt har utskottet ingeninvändning mot 18 § i lagförslaget. Utskottet tillstyrker13 b § i förslaget till ändring i socialtjänstlagen. Utskottetföreslår att med anledning av propositionen och motion1993/94:So14 yrkande 2 i denna del antar det av utskottetframlagda förslaget till ändring i 18 § socialtjänstlagen ibilaga 2.Frågor om tillsynen av såväl som privat barnomsorg,anmälningsplikten enligt 71 § socialtjänstlagen m.m. övervägsför närvarande av Socialtjänstkommittén.Motionerna 1992/93:So614 (v) yrkandena 6, 8 och 10--12 och1992/93:So616 (fp) är åtminstone delvis tillgodosedda ochavstyrks.Enligt propositionen skall enskilda förskolor och fritidshemha rätt till ett stöd med ett belopp som inte oskäligt avvikerfrån kommunens kostnad per barn i motsvarande verksamhet. Någonskyldighet för kommunen att lämna bidrag till familjedaghem,kompletterande förskoleverksamhet eller öppen fritidsverksamhetsom drivs i enskild regi föreslås inte. Detta hindrar dock inteatt kommunen på uppdragsbasis kan lägga ut verksamhet och lämnaersättning till enskilda verksamheter. Motion 1992/93:So615 (m)yrkandena 3--4 är därmed i huvudsak tillgodosedd. Motionenavstyrks.DaghemsavgifterI motion 1992/93:So614 av m.fl. (v)hemställs att hos regeringen begär att Socialstyrelsenfår i uppdrag att lägga fram förslag om en norm för rimliga ochlika daghemsavgifter för hela landet (yrkande 9).Motionärerna anför att i stället för att bygga ut barnomsorgenhöjer kommunerna avgifterna så att föräldrar inte efterfrågarbarnomsorgsplats. Vidare anförs att vinstdrivande barnomsorgkommer att öka de kostnadsmässiga orättvisorna.Daghemsavgifterna bör vara lika var man än bor i landet.Enligt 35 § i socialtjänstlagen får kommunen ta ut skäligaavgifter för plats i förskola eller fritidshem enligt grundersom kommunen bestämmer. Avgifterna får dock inte överstigakommunens självkostnad.I propositionen föreslås ett tillägg i första stycket avparagrafen som klarlägger att kommunen även får ta ut avgifterför plats i familjedaghem och integrerad skolbarnsomsorg.I specialmotiveringen till paragrafen anförs att avskälighetsrekvisitet i första stycket torde följa att avgifternainom förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen inte får bli såbetungande för den enskilde att denne av detta skäl avstår frånden verksamhet som barnet erbjuds och som det skulle varavärdefullt för barnet att delta i. I så fall, anförs det, kankommunen inte anses ha uppfyllt sitt ansvar enligt lagen.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet delar uppfattningen i propositionen attbarnomsorgsavgifterna inte bör göras så betungande för denenskilde att han avstår från den verksamhet som barnet erbjudsoch som det skulle vara värdefullt för barnet att delta i.Det finns, enligt utskottets mening, anledning att noga följadaghemsavgifternas utveckling. En kartläggning bör enligtutskottets mening ske av hur avgifterna inom barnomsorgenutvecklas. Kartläggningen bör vara slutförd senast den 30 juni1994. Detta bör ges regeringen till känna. Motion 1992/93:So614yrkande 9 avstyrks.Utskottet tillstyrker regeringens förslag till ändring i 35 §socialtjänstlagen.Utskottet har i betänkandet 1993/94:SoU10 behandlatproposition /94:4 om familjerådgivning och därvid föreslagiten ändring i 35 § socialtjänstlagen. har ännu inteavgjort ärendet. Utskottets förslag i betänkandet bör samordnasmed regeringens nu föreslagna ändring i samma paragraf.Utskottet föreslår att antar den av utskottetföreslagna lydelsen av 35 § socialtjänstlagen i bilaga 2.Bestämmelser om sanktionerI motion 1993/94:So15 av m.fl. (v)hemställs att ger regeringen i uppdrag att utarbeta enlag enligt vilken kommuner kan bötfällas om de inte uppfyllerlagens intentioner om barnomsorg till alla barn som behöveromsorg (yrkande 2). Motionärerna anför att kommuner ochlandsting oupphörligt bryter mot rättighetslagarna.Hittills har de flesta fallen gällt att omsorgslagensbestämmelser inte uppfyllts. föreslår därför attriksdagen ger regeringen i uppgift att utarbeta regler sominnehåller höga bötesstraff för kommuner som inte uppfyllerkraven i den föreslagna 13 § i socialtjänstlagen.Frågan om ett sanktionssystem för att förmå kommuner attverkställa beslut av förvaltningsdomstol behandlades avutskottet senast i betänkandet 1992/93:SoU19. Utskottetkonstaterade då att överväger frågan.Utskottet ansåg att kommitténs arbete borde avvaktas. De dåaktuella motionerna avstyrktes därmed.Lokaldemokratikommittén har i sitt slutbetänkandeLokaldemokrati i utveckling (SOU 1993:90) anfört att utredningeni oktober--avser att avlämna ett delbetänkandeDe förtroendevaldas ansvar vid domstolstrots och lagtrots(1993:109).Utskottet gör följande bedömning.Utskottet konstaterar att i dagarnahar avlämnat ett delbetänkande om de förtroendevaldas ansvar viddomstolstrots och lagtrots. Beredningen av frågan inomregeringskansliet bör avvaktas. Motion 1993/94:So15 (v) yrkande2 avstyrks.Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen i övrigtI 16 § första stycket skall ordet "barnets" ändras till"barnens". I övrigt tillstyrker utskottet regeringens förslagtill ändringar i socialtjänstlagen, i den mån det inte tidigarebehandlats av utskottet.Tillståndsprövning för vissa hem för vård eller boendeI motion 1993/94:So14 av m.fl. (s) hemställsatt avslår föreslaget till ny 2 a § i lagen(1987:442) om försöksverksamhet med tillståndsprövningför vissa hem för vård eller boende (yrkande 1). Enligtpropositionen skall inget avseende fästas vid om det finns behovav förskolan. Detta finner motionärerna helt oacceptabelt.I motion 1993/94:So16 av m.fl. (nyd)hemställs att , vid avslag på yrkandet om avslag påpropositionen, beslutar avslå förslaget till ändringar i lagenom försöksverksamhet med tillståndsprövning för vissahem för vård eller boende enligt socialtjänstlagen (yrkande3). Motionärerna avfärdar resonemanget i propositionen kringkvalitetskrav inom barnomsorgen. Propositionen diskuterar intede verkliga och djupare kvalitetsfrågorna kring barn, barnsutveckling och barns behov av kärlek och omsorg. Kvalitet ärinte lika med utbildad personal och lokaler enligt plan- ochbygglagen, livsmedelslagen och arbetsmiljö- ochhälsoskyddslagen.I propositionen anförs att barnomsorgen skall präglas avvalfrihet och mångfald. Detta innebär att förskoleverksamhet ochskolbarnsomsorg bör bedrivas i olika former och med olikaprofilering, såväl innehållsligt som organisatoriskt. Kommunenföreslås därför bli skyldig att ge bidrag till enskildaförskolor och fritidshem.För att säkerställa den fria etableringen av enskildaförskolor och fritidshem får vid tillståndsprövningen avseendeendast fästas vi sökandens lämplighet att bedriva verksamhetenoch vid ändamålsenligheten av de lokaler där sökanden avser attbedriva verksamheten. I specialmotiveringen till lagförslagetanförs att syftet med den föreslagna paragrafen är attsäkerställa att enskilda förskolor och fritidshem inte hindrasannat än när det objektivt sett är befogat.I propositionen anförs vidare att den som vill ha bidrag förbarnomsorgsverksamhet skall inge en ansökan om detta tillkommunen. För att kommunen skall ha möjlighet att i sittbudgetarbete beakta de bidrag kommunen har att utbetala underdet kommande året bör ansökan om bidrag ha kommit in tillkommunen före året innan verksamheten skallbörja.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet avstyrker motion 1993/94:So16 (nyd) yrkande 3.Utskottet anser att barnomsorgen skall präglas av godkvalitet, rättvis fördelning och ökad valfrihet. Kommunen måstedärmed ha möjlighet att planera barnomsorgen inom kommunen,såväl den som bedrivs av kommunen som den enskilda. Utskottetanser det självklart att kommunen vid sin tillståndsprövning förvissa hem för vård eller boende får väga in även behovet avytterligare barnomsorgsplatser. Utskottet förordar därför attriksdagen med bifall till motion 1993/94:So14 (s) yrkande 1avslår förslaget till ny 2 a § i lagen. Utskottet tillstyrkerförslaget att lagen om försöksverksamhet med kommunaltillståndsprövning för vissa hem för vård eller boende enligtsocialtjänstlagen (1980:620) förlängs till utgången av år 1995.KonsekvensanalysI motion 1993/94:So17 av () begärs etttillkännagivande till regeringen om vad i motionen anförts omkonsekvensanalys. Motionären anför att de ekonomiskakonsekvenserna av förslaget är alltför knapphändigt utredda. Deborde ha utretts mer ingående, framför allt då de ekonomiskaförutsättningarna för kommunerna delvis är annorlunda än vid1985 års riksdagsbeslut. Motionären pekar också på dels attkostnaderna varierar avsevärt från kommun till kommun, dels attförslaget innebär vidgade rättigheter för barn till arbetslösaoch föräldralediga att behålla daghemsplatsen och dels påKommunförbundets väsentligt högre kostnadsberäkning. Motionärenanser att regeringen bör anmodas att nogsamt utvärdera reformenoch följa den ekonomiska konsekvensen av reformen. Om enmerkostnad tillkommmer bör detta regleras mot kommunerna inomramen för finansieringsprincipen.I propositionen framhålls att skärpningen av lagen inte inågot väsentligt avseende bör leda till merkostnader iförhållande till de uppgifter kommunerna redan har. 1985 årsriksdagsbeslut innebar att full behovstäckning skulle hauppnåtts 1991. I propositionen framhålls att det inte kan sessom någon ny uppgift att nu slå fast att kommunen skall hauppnått detta mål 1995.Bruttokostnaden för att ge barnomsorg för barn mellan 12 och18 månader i samma omfattning som för barn mellan 18 månader har i propositionen uppskattats till ca 350 miljonerkronor. Nettokostnaden har uppskattats till mindre än hälfteneftersom de ytterligare föräldrar som kan tänkas utnyttja dennabarnomsorg också betalar skatt.Förslag till finansiering av statens nettokostnader för såvällagregleringen på barnomsorgsområdet som det nyavårdnadsbidraget kommer att redovisas i budgetpropositionen ijanuari 1994. Konsekvenserna för kommunerna kommer att vägas ini det förslag till reglering av statens och kommunsektornsmellanhavanden som kommer att redovisas senast ikompletteringspropositionen våren 1994.Svenska kommunförbundet har i en skrivelse tillsocialutskottet anfört oro för de tendenser till nydetaljreglering som blivit en följd av det förändradestatsbidragssystemet. hänvisar till att dettidigare vid skilda tillfällen avvisat lagstiftning inombarnomsorgsområdet.