bet · GG01UU3 · 1993-02-15 00:00:00 — Initiativ och åtgärder för att stärka och förbättraefterlevnaden av det folkrättsliga regelsystemetI yrkande 1 i motion 1991/92:Ju626 (c) föreslås att det utredsom en förändring av kan göras så attmedlemsländerna skall kunna besluta om sanktioner motmedlemsländer där det finns en bevisad koppling mellan ett landsregering och narkotikahandeln.Utskottet konstaterar att sanktionsmekanismerna, som de nu ärutformade, är kopplade enbart till frågor om fred och säkerhet.En ändring av FN:s stadga är en exceptionell åtgärd, som bl.a.skulle kräva godkännande av de permanenta medlemmarna isäkerhetsrådet.Utskottet noterar också att FN redan under den 17:e extrageneralförsamlingen om narkotika, , ingåendeprövade olika möjliga åtgärder i kampen mot narkotika, och därvid enades om ett åtgärdspaket innehållande andrakomponenter.Den 17:e extra generalförsamlingen, med deltagande av inemotfemtiotalet regeringsledamöter, inklusive regeringschefer ochutrikesministrar, får ses som ett uttryck för detinternationella samfundets medvetenhet om attnarkotikasituationen kräver intensifierad uppmärksamhet påhögsta politiska nivå. Den svenske statsministerns initiativinför ordinarie generalförsamling kom att bli enavgörande utgångspunkt för narkotikaproblemets behandling viddet extra generalförsamlingsmötet.Till skillnad från vad som varit fallet vid tidigaregeneralförsamlingar formulerades en strävan, uttryckt i ettglobalt handlingsprogram, att ta ett totalgrepp på hela deninternationella narkotikaproblematiken i form avåtgärdskataloger, som avser att täcka problemets alladimensioner.Slutresultatet från den 17:e extra generalförsamlingen kansägas innebära en viss tyngdpunktsförskjutning i målsättningarnaför den internationella narkotikabekämpningen till förmån förökad förståelse för de berörda utvecklingsländernas problem.Programmet lägger således ökad vikt vid åtgärder för att bekämpaefterfrågan på narkotika samt insatser mot export av kemikalieroch utrustning för narkotikaframställning. Ytterligare enviktig aspekt av narkotikabekämpningen är effektiva insatser föratt hindra användningen av banksystemet för "tvättning" ochförmedling av penningmedel som har samband med illegalnarkotikahantering. visar programmet en ökad lyhördhetför producentländernas behov av lättnader för att få avsättningför alternativ produktion på exportmarknaderna och av ekonomisktbistånd för att kampen mot narkotika inte skall behöva inkräktapå dessa länders utvecklingsresurser.Utskottet bedömer mot denna bakgrund att något behov av enutredning i frågan inte föreligger.Med det anförda får yrkande 1 i motion 1991/92:Ju626 ansesbesvarat.I motion 1991/92:U623 (s), yrkande 5, framhålls att kampen motdödsstraffet och tortyren måste intensifieras. börge regeringen till känna att det föreligger behov av enkonvention som förbjuder dödsstraff både i freds- och krigstid.Sverige bör ta nya initiativ för att dödsstraffet avskaffas äveni krigstid av medlemsstater.Utskottet har tidigare behandlat frågan om förbud motdödsstraff, senast i betänkande 1991/92:UU2.Utskottet konstaterar att har arbetat aktivtinternationellt, både på global och på europeisk nivå, fördödsstraffets avskaffande under en lång följd av år. Vad avserarbetet på parlamentarisk nivå kan nämnas att den svenskeriksdagsledamoten inom är det juridiska utskottets rapportörför en rapport om dödsstraffets avskaffande.Det frivilliga, andra tilläggsprotokollet till deninternationella konventionen om medborgerliga och politiskarättigheter (ICCPR) om dödsstraffets avskaffande både i fredstidoch krigstid är alltjämt kontroversiellt. Det antogs av FN:sgeneralförsamling 1989 med röstsiffrorna 59 ja, 26 nej och 48avståenden. Från svensk sida arbetas intensivt för bredanslutning till protokollet.Utskottet vill uttala sitt stöd för regeringens fortsattaansträngningar att avskaffa dödsstraffet.Med det anförda får yrkande 5 i motion 1991/92:U623 ansesbesvarat.I yrkande 10 i motion 1991/92:U621 (v) föreslås lagstiftningmot att människor hålls i fängelse, helt avskurna frånyttervärlden, som ett medel mot tortyr.Utskottet, som känner stark oro över det omfattande bruket avtortyr, konstaterar att regeringen följer utvecklingen på dettaområde på basis av existerande normer ochövervakningsmekanismer. FN antog 1988 en principdeklaration omskydd av alla personer under någon form av frihetsberövande,vilken utgör bas för fortsatt arbete.Under det 48:e mötet med FN:s kommission för de mänskligarättigheterna () (januari--) framladeBelgien tillsammans med ett 20-tal medförslagsställare,däribland , i anledning av tortyrrapportörens rapportett resolutionsförslag (sedermera antaget som resolution1992/32) i vilket bl.a. underströks vikten av att stateravskaffar "incommunicado"-frihetsberövanden, att frihetsberövadepersoner ges tillgång till advokat och till läkarundersökningsamt att regeringar och läkarsällskap vidtar kraftfulla åtgärdermot läkarpersonal som medverkat i tortyr.Med det anförda får yrkande 10 i motion 1991/92:U621 ansesbesvarat.I motion 1991/92:Ju635 (s), yrkande 2, anförs att börfölja upp sin ratifikation av med en utredningsom undersöker förutsättningarna att ändra lagstiftningen så attsvenska medborgare som begår sexuella övergrepp mot barn i andraländer kan dömas inför svensk domstol och straffas för dettaenligt svensk lag. Motionärerna föreslår att ocksåinternationellt bör arbeta för att motsvarande lagstiftningkommer till stånd i andra länder.Utskottet är av den uppfattningen att behovet av ytterligarenormgivning till skydd för barn klart överskuggas avnödvändigheten att tillse att redan existerande, internationellaöverenskommelser uppfylls.I ett anförande vid 48:e möte (januari--mars1992) framhöll på de nordiska ländernas vägnar att dettyvärr för många stater var ett stort steg mellan att tillträdabarnkonventionen och att efterleva dess bestämmelser. Trots attett stort antal stater tillträtt konventionen har detta intelett till någon markant minskning av de alarmerande rapporternaom övergrepp mot barn.I en resolution (1992/75), som lades fram av ,betonades vikten av att strikt efterlevs.I en annan resolution (1992/76), som hade sommedförslagsställare, erinrades om beslut atttillsätta en särskild rapportör med speciell uppgift att granskafrågor rörande handel med barn, barnprostitution ochbarnpornografi.Utskottet noterar att justitieministern i ett svar den 20november 1992 (interpellation 1992/93:19 och fråga 1992/93:175)förklarade att det i finns bestämmelser som germöjligheter att döma svenska medborgare efter svensk lag och vidsvensk domstol för brott som begåtts utom riket under vissanärmare angivna förutsättningar. Det förutsätter dock normaltatt gärningen också är straffbar i det land där brottet begåtts.Justitieministern nämner i sitt svar att detta gäller iThailand, vilket land ratificerade så sent somden 27 mars 1992.Med det anförda får yrkande 2 i motion 1991/92:Ju635 ansesbesvarat.I yrkande 2 i motion 1991/92:U623 (s) framhålls att enförstärkning av den internationella rättsordningen förutsätterökade kunskaper i folkrätt. För att på olika sätt förstärkaden folkrättsliga kompetensen inom föreslås att de tvåprofessurerna i internationell rätt i och Stockholmrenodlas till folkrätt, att även en professur renodlas inomområdet mänskliga rättigheter, att statsmakterna utökar stödettill folkrätten i form av utbildningsbidrag, att det krävs attfolkrättsrådgivaren i UD är en disputerad forskare, atttjänstemän i UD medges avhandlingsarbete med folkrättsliginriktning på arbetstid eller under betald tjänstledighet, attförutsättningarna för tillskapandet av ett oberoendeforskningsinstitut med folkrättslig inriktning utreds, attfolkrättens ställning stärks i skolans undervisning samt attläroämnet samhällskunskap tillförs avsnitt om mänskligarättigheter och humanitär rätt.Utskottet konstaterar inledningsvis beträffande detfolkrättsliga arbetet i UD m.m. att det tillkommer regeringenatt själv organisera sitt arbete och reglera de närmare formernahärför.Utskottet noterar vidare att, som en följd av ett initiativsom UD:s rättsavdelning tog 1988 för att stärka folkrättensställning i , visst forskarstöd utgår föravhandlingsarbeten i folkrätt som bedöms vara av särskildrelevans för utrikesförvaltningen.UD:s folkrättsrådgivare, som alltid varit en i ämnetdisputerad person, håller löpande kontakt med den svenskauniversitetsvärlden. En på rättsavdelningen anställd tjänstemanhar genom betald tjänstledighet kunnat bedrivadoktorandstudier i folkrätt.Rättsavdelningens folkrättsarkiv fungerar genom att yngreforskare anställs . Syftet härmed är just att få tillstånd en växelverkan mellan departementet och universiteten,vilket bidrar till att höja folkrättskompetensen iSverige.Utskottet ser positivt på olika former av satsningar för attförstärka folkrättens ställning. Särskilt angeläget är det attfrågor om mänskliga rättigheter och humanitär rätt beaktas iskolornas undervisning och inom ramen för den högreutbildningen. Dylika satsningar får emellertid vägas mot andraangelägna behov. Utskottet utgår från att detta, i den månresurstillskott krävs, sker inom ramen för det löpandebudgetarbetet.Med det anförda får yrkande 2 i motion 1991/92:U623 ansesbesvarat.I motion 1991/92:U623 (s), yrkande 1, föreslås att börverka för att folkrättens årtionde såväl internationellt sominom landet blir en framgång.Utskottet noterar att såväl som övriga nordiska länderhar uttryckt ett kraftfullt stöd för folkrättsårtiondet. framhållit att detta initiativ erbjuder ett utsökttillfälle att främja rättsstatens idéer, både på det nationellaplanet och i statssamfundet.Med det anförda får yrkande 1 i motion 1991/92:U623 ansesbesvarat.I yrkande 3 i motion 1991/92:U603 (kds) framhålls att fråganom kvinnornas situation måste integreras och särskilt belysasvid om mänskliga rättigheter 1993.I samma motion 1991/92:U603 (kds), krävs i yrkande 4 att FN:sbeslut om att ordna en världskonferens om kvinnor,jämställdhet och fred ges publicitet och resurser i sammaomfattning som FN:s övriga världskonferenser.Utskottet konstaterar att aktivt deltar i FN:sjämställdhetsarbete i stort. bidrar också regelbundettill Unifem (för kvinnor; en självständigfond för tekniskt samarbete knuten till UNDP). Under innevarandebudgetår (1992/93) kommer det svenska bidraget att uppgå till4miljoner kronor, vilket motsvarar av organisationensbudget.Sverige var --1991 medlem i . Sedan mandattiden löpt ut avser , nusom observatör i kommissionen, fortsatt att verka för attjämställdhetsarbetet skall vara en integrerad del av FN-organensverksamhet. Detta innefattar bl.a. att aktivt medverka i fråganom kvinnors representation i samt att verka föratt särskild uppmärksamhet ges handikappade liksom flykting- ochinvandrarkvinnor.Utskottet noterar också att i förberedelsearbetetinför världskonferens om mänskliga rättigheter aktivtverkar för att lyfta fram kvinnans roll och särskilt då kvinnansställning i utvecklingsländerna. Tonvikten läggs vid behovet avskydd och respekt för de mänskliga rättigheterna vad avserkvinnor.Därutöver kan noteras att utskottet i sitt senaste betänkanderörande de mänskliga rättigheterna (1991/92:UU2) betonade detangelägna i att om mänskligarättigheter inte leder till en fördjupad nord--syd-klyfta, utanatt den verkligen bidrar till att efterlevnaden av detinternationella regelverket förbättras. Utskottet vidhållerdenna uppfattning.Vad avser världskonferens -- vars titel är "FourthWorld Conference on Women: Action for Equality, Development andPeace" -- noterar utskottet att redan tidigt underförberedelseskedet gjort ansträngningar bl.a. för att riktauppmärksamheten mot de främsta hindren mot jämställdhet.Konferensen har fyra underrubriker. Två av dem, "Remove theObstacle now" och "Women: Half the World -- Half the ",antogs på svenskt förslag. Konferensen äger rum 4--15 september1995 i och föregås av ett forum för enskildaorganisationer (NGO-forum).Utskottet utgår från att regeringen vad avser bl.a. publicitetoch resurser kommer att verka för att världskonferens,både från svenskt håll och internationellt, behandlas påmotsvarande sätt som FN:s övriga världskonferenser.Med det anförda får yrkande 3 och 4 i motion U603 ansesbesvarade.I motion 1991/92:U623 (s), yrkande 3, föreslås att Sverigeagerar aktivt i FN för genomförandet av konventionen (1966) omavskaffandet av alla former av rasdiskriminering bl.a. genomatt befrämja det internationella arbetet mot rasfördomar,rasism, främlingsfientlighet och hets mot invandrare samt genomatt söka ta initiativ till en internationell konferens på högnivå med detta syfte.I motion 1992/93:U628 (s), yrkande 15, krävs att tarinitiativet till ett globalt toppmöte mot rasism i FN:s regi.Även i motion 1992/93:Ju619 (s), yrkande 6, krävs attregeringen tar initiativ till en internationell aktion på högstapolitiska nivå mot rasism, rasfördomar och främlingsfientlighet.Utskottet konstaterar att inom ramen för för de mänskliga rättigheterna ()deltagit i arbetet bl.a. avseende genomförandet avhandlingsprogrammet för det andra årtiondet för kamp mot rasismoch rasdiskriminering. beslöt den 16december 1992 att uppmana organisationens generalsekreterare attutarbeta ett program för ett tredje årtionde för kamp mot rasismoch rasdiskriminering. Detta program kommer att diskuteras vidnästa generalförsamlingsmöte.Vid 48:e möte (januari--) antogs enresolution (1992/8) i vilken regeringar och organisationeruppmanas att samarbeta för att genomföra FN:s handlingsprogram.Regeringarna uppmanas även att bidra till FN:s frivilliga fondför det andra årtiondet mot rasism och rasdiskriminering. Genomresolutionen beslutas att det årliga specialtemat inom ramen förårtiondet skall vara "Global översikt avspridningen av den internationella konventionen om avskaffandeav alla former av rasdiskriminering".Utskottet noterar med oro ökningen av främlingsfientlighet,rasism och hets mot invandrare på många håll i världen. Dessatendenser måste framför allt bemötas inom de enskilda staterna.Utskottet ser det också som angeläget att regeringen övervägeratt ta initiativ till ett möte på internationell toppnivå föratt manifestera det samlade världssamfundets avståndstagandefrån alla former av rasdiskriminering. Ett dylikt möte skulleföra vidare traditionen från barntoppmötet ochligga väl i linje med de tankar som presenterats i det nordiskaFN-initiativet. Detta fritar inte de nationella parlamenten ochregeringarna från ansvar. Vid ett besök i i december1992 framförde fredspristagaren ett konkretförslag med samma inriktning. Hon betonade därvid vikten av attavståndstagandet mot främlingsfientlighet och rasism markeradesav ledande företrädare från alla samhällslivets områden.Med det anförda får yrkande 3 i motion 1991/92:U623, yrkande15 i motion 1992/93:U628 (s) samt yrkande 6 i motion1992/93:Ju619 anses besvarade.I samma motion, 1991/92:U623 (s), yrkande 6, krävs att Sverigeverkar för att fler länder lagfäster individuell klagorättavseende kränkningar av mänskliga rättigheter.Utskottet konstaterade i sitt senaste betänkande om mänskligarättigheter (1991/92:UU2) att mycket aktivt harutnyttjat de möjligheter att verka för individuell klagorättavseende kränkningar av mänskliga rättigheter som medlemskapet1989--1991 i FN:s kommission för de mänskliga rättigheternainneburit. Det är utskottets uppfattning att , även sedanmedlemskapet i denna kommission upphört, fortsatt attmålmedvetet och kraftfullt agera för att fler stater dels skallansluta sig till de konventioner som finns, dels skall godta deprocedurer som existerar för prövning av klagomål överkränkningar dvs. respektera den mellanstatliga och denindividuella klagorätten. Enligt utskottets uppfattning kanklagorätten ses som en vad avser hävdandet avrespekten för de mänskliga rättigheterna.Med det anförda får yrkande 6 i motion 1991/92:U623 ansesbesvarat.I det sjunde yrkandet i motion 1991/92:U623 (s) föreslås attSverige verkar för att en FN-kommissarie för mänskligarättigheter utses. Även i motion 1992/93:U626 (v),yrkande 3, anförs att i FN bör arbeta för att enspeciell kommissarie för mänskliga rättigheter tillsätts.Utskottet besvarade i föregående MR-betänkande (1991/92:UU2)ett yrkande med motsvarande innebörd, och konstaterade därvidatt förslaget om en FN-kommissarie var av bestående intresse, omdet kan genomföras utan att de viktiga mekanismer somMR-kommissionen framgångsrikt byggt upp därmed riskeras.Sedan dess har FN:s fattat olika beslut för attfrämja övervakandet av respekten för de mänskliga rättigheterna.Således har kommissionen tillsatt ett antal rapportörer för attundersöka situationen för de mänskliga rättigheterna i olikaenskilda länder samt även arbetsgrupper och rapportörer för attundersöka vissa specifika brott mot de mänskliga rättigheterna,bl.a. försvinnanden, summariska avrättningar, tortyr ochreligiös ofördragsamhet, oavsett var de äger rum. Till dettakommer det övervakningsmaskineri som upprättats genom de olikaMR-konventionerna avseende bl.a. rasdiskriminiering,diskriminering mot kvinnor, tortyr och barnets rättigheter. del av målsättningen med förslaget om inrättandet av enFN-kommissarie för mänskliga rättigheter har därmed uppnåtts påandra vägar. Även om de inom FN-systemet vidtagna åtgärdernainte täcker hela det område som en FN-kommissarie för mänskligarättigheter kunde tänkas få ansvar för, får utvecklingen ansesha medfört att förslaget om en FN-kommissarie förlorat iaktualitet.Med det anförda får yrkande 7 i motion 1991/92:U623 ochyrkande 3 i motion 1992/93:U626 anses besvarade.I yrkande 16 i motion 1991/92:U621 (v) föreslås attmöjligheten att bestraffa förövare av folkmord och andra brottmot mänskligheten tas upp i samband med arbetet på reformer avFN. Eventuellt kan detta ske genom en ändring i stadgan förInternationella Haagdomstolen. Också i motion 1992/93:U645 (v),yrkande 7, framförs krav om en rättegång mot de ansvariga förfolkmordet i , bl.a. för att förebygga ett nyttfolkmord.I motion 1991/92:U619 (v) anges att fredsavtalet avseendeKambodja riskerar att inte kunna genomföras till fullo.Anledningen är enligt motionärerna att de röda khmerernasledarskap ännu inte ställts till ansvar för det folkmord sominträffade i . I motionen yrkas attSverige bör ta initiativ till att de huvudansvariga förfolkmordet i ställs inför en internationell tribunal.Utskottet konstaterar att det inom FN pågår ett långsiktigtarbete som syftar till att instifta en internationell domstolför bl.a. krigsförbrytelser. FN:s (ILC,International ) arbetar med frågan, och dendebatteras fortlöpande i FN:s generalförsamlings sjätte(juridiska) utskott. Den senaste rapporten från innehålleren skiss över hur en sådan domstol skall se ut, ochgeneralförsamlingen beslöt att dettaarbete skall fortsätta som en prioriterad fråga.Utskottet konstaterar vidare beträffande , att de rödakhmererna () under sina vid makten utsatteden kambodjanska befolkningen för en brutalitet som har fåmotsvarigheter i historien. Stora delar av befolkningenutrotades genom massavrättningar. Andra torterades svårtoch/eller tvångsförflyttades. Huvudstaden tömdes påsin befolkning. Detta till trots torde ett initiativ till att dehuvudansvariga för folkmordet i ställs inför eninternationell tribunal på nuvarande ståndpunkt kunna inverkamenligt på genomförandet av den fredsöverenskommelse somundertecknades av samtliga kambodjanska parter den 23 oktober1991 i Paris.Arbetet med att bestämma vilka brott som skall kunnaunderställas en internationell domstol för bl.a.krigsförbrytelser har pågått , och en särskild"kod om brott mot freden och säkerheten" är på väg att mejslasut. De nordiska länderna stödjer FN och ILC i detta arbete.Arbetet har fått förnyad aktualitet av ,men något färdigt system kan inte förväntas föreliggatillräckligt snart för att kunna tillämpas i det fallet.Med det anförda får yrkande 16 i motion 1991/92:U621 ochyrkande 7 i motion 1992/93:U645 (v) anses besvarade samtidigtsom motion 1991/92:U619 avstyrks.I motion 1991/92:U202 (s), yrkande 3, föreslås att regeringenskall verka för att världens länder uppfyller konventionen ombarnens rättigheter. Också i motion 1991/92:Sf605 (s), yrkande5, berörs . Där föreslås att bör arbetaför en större anslutning till och för en effektiv tillämpning avFN:s barnkonvention.Utskottet konstaterade i föregående betänkande om de mänskligarättigheterna (1991/92:UU2) beträffande , attkonventionen i fråga vunnit en uppslutning som saknar motstycke.Sverige har som medlem i FN:s kommission för demänskliga rättigheterna verkat energiskt både för en bredanslutning och för ett stärkande på andra sätt av konventionen.Sedan dess har ytterligare 26 stater ratificerat konventionen.Antalet anslutna stater uppgick per till 120stycken. En översikt över vilka stater som ratificeratbarnkonventionen bifogas detta betänkande.Konventionen har ett implementeringsorgan, Kommittén förbarnets rättigheter, i vilket bl.a. svensken . Kommitténs uppgift är att granska rapporter frånkonventionsstaterna angående genomförandet av konventionen.I samband med anslutning till konventionen har vissa stateravgivit långtgående och oklara reservationer. har bl.a.rest invändningar mot de reservationer som avgivits avIndonesien (hänvisning till "constitutional limits") ochPakistan (hänvisning till "the principles of Islamic andValues").Med det anförda får yrkande 5 i motion Sf605 och yrkande 3 imotion 1991/92:U202 anses besvarade.I yrkande 4 i motion 1991/92:U623 (s) föreslås en skärpning avbarnkonventionen innebärande att åldersgränsen i förbudet motutnyttjandet av barn som soldater i väpnade konflikter höjsfrån till . Samma förslag framförs i motion1991/92:U621 (v), yrkande 8.Utskottet besvarade motsvarande yrkande i det föregåendebetänkandet om de mänskliga rättigheterna (1991/92:UU2) ochkonstaterade därvid, att i förhandlingarna omkonventionen verkat just i denna riktning.Barnkonventionen innehåller i artikel 38 en åldersgräns på 15år för barns deltagande i strid. I enlighet med proposition1989/90:107 fortsätter regeringen att i lämpliga internationellaforum verka för en höjning av åldersgränsen till 18 år.Med det anförda får yrkande 8 i motion 1991/92:U621 ochyrkande 4 i motion 1991/92:U623 anses besvarade.I motion 1991/92:Sf605 (s), yrkande 4, framhålls attsamhällets och familjens normala skyddsfunktioner sätts ur speli flyktingsituationer, att kvinnor utsätts för övergrepp ochdiskriminering samt att barn skiljs från sina föräldrar och attde utsätts för motsvarande diskriminering. Motionärerna yrkar,mot denna bakgrund, att flyktingkvinnors och barns behovuppmärksammas särskilt.Utskottet utgår från att regeringen i det fortsattainternationella samarbetet såväl inom som utanförbarnkonventionens ram uppmärksammar och söker förbättra barnensoch även kvinnornas situation.Med det anförda får yrkande 4 i motion 1991/92:Sf605 ansesbesvarat.I yrkande 1 i motion 1991/92:U603 (kds) föreslås att riksdagenger regeringen till känna att begreppet mänskliga rättigheter iinternationella sammanhang bör vidgas så att det ocksåinkluderar kvinnans situation i olika delar av världen.I motion 1991/92:U621 (v), yrkande 11, anförs behovet av ensärskild rapportör i FN:s för att granskafängslade kvinnors situation.Utskottet konstaterar att skyddet av kvinnors mänskligarättigheter har ansetts kräva särskild reglering utöver dekonventioner som gäller generellt för mänskliga rättigheter. Den18 antogs sålunda konventionen om avskaffande avall slags diskriminering av kvinnor (Convention on theElimination of all forms of Discrimination Against Women,CEDAW), vilken trädde i kraft . Samma dagträdde den i kraft också för del. Antalet anslutnastater uppgår f.n. (1992) till 111 stycken. En förteckning överdessa bifogas detta betänkande.Artikel 2 och flera följande i konventionen innehåller förbudmot diskriminering av kvinnor på grund av kön.