bet · GG01UU21 · 1993-03-25 00:00:00 — Däremot tror jag inte att det finns någon speciellkvinnogrupp som håller särskild kontakt med kvinnorna i detforna , åtminstone inte vad jag själv känner till.Men det kanske beror på att jag är man.Jörn Beckmann: Jag tycker att det var en viktig fråga. Menjag vill egentligen inte besvara den, för jag kan inte denfrågan tillräckligt väl. Jag kan egentligen bara konstatera attvapnen i kommer från annat håll. Jag vill inte sägamer än så.Pierre : Jag har en fråga som på något sätt anslutertill . Pressen, televisionen och media överhuvud taget används mycket hårt i och för attunderbygga kriget. I är det nästan en likriktning ochnaturligtvis är det ännu mer så i . Det sprids mycketpropaganda och det har talats om att man skulle upprätta någotslags Mediawatch, där exempelvis Radiosutlandssändningar skulle kunna göra sin del, liksom DeutscheWelle och BBC.Jag har en fråga till generalmajoren och kanske en var tillKjell och . Den militära frågan gällerdetta:President i har hotat med att inte förlängaFN-mandatet efter mars månad . Då skulle man kunna vararädd för att ett fullt serbiskt--kroatiskt krig skulle bryta utpå nytt. Hur ser Beckmann på detta?Frågorna till våra forskare gäller och Kosovo. Denolösta Makedonienfrågan tycks bädda för en väpnad konflikt.Frågan är då hur ett erkännande kommer in i bilden och om intedet i det här fallet skulle öka säkerheten och förebyggaytterligare konflikter, till skillnad från erkännandet avBosnien-Hercegovina.Tror ni, när det gäller Kosovo, att det finns en allvarligrisk för en serbisk intervention, som i sin tur skulle kunnainnebära att t.o.m. dras in?Jörn Beckmann: Jag skall be att få svara på den sistafrågan genom att konstatera att om den serbiska sidan kanfullfölja striderna framgångsrikt i frigörsnaturligtvis en potential, som skulle kunna användas i annanriktning om det är politiskt lämpligt och om man väljer denlösningen.Örjan Sturesjö: Risken för spridning till övriga delar avJugoslavien och ser jag som oerhört stor. Jag kan seåtminstone tre scenarion för hur detta utvecklas till ett tredjeBalkankrig.Det ena är att striderna i sprids överSandjak, alltså det muslimskt befolkade område som har delatsmellan och tidigare, ned till Kosovo.Exploderar Kosovo, exploderar även . Då drasåtminstone och med.Ett andra scenario är självfallet att Kosovo exploderar, attalbanerna där inte längre går med på den behandling de utsättsför av serberna. Det finns många hotande tecken. I går dödadesen serbisk soldat i Pristina.Den tredje varianten är att serberna öppnar den s.k. södrafronten mot Kosovo och i syfte att kasta ut albanernafrån Kosovo och lägga beslag på Makedonien.Det är för mig helt klart att om det händer något i Kosovoeller i blir och inblandade. Jagåterkom från just och . Jag hadetvå tillfällen att tala med den albanske presidenten om de här problemen. President är livrädd försituationen nere på just nu.Kjell : Först vill jag göra en kommentar ommediasituationen. Det är riktigt som säger attmedia i är nästan likriktade. ströps den sistaoberoende veckotidningen, den s.k. det paradoxala är att media i faktiskt är friareän i . Den enda oberoende finns i Belgrad.Problemet är att de har saknat tekniska möjligheter ochpolitiskt tillstånd att visa sändningarna utanför . Detfinns ytterligare någon dagstidning och några veckotidningar somockså kan betraktas som oberoende.När det gäller en eventuell spridning av konflikten tillKosovo skulle jag i det sammanhanget vilja ta upp en sak som haratt göra med serbernas motivation att gå ut i krig. Befolkningeni republiken är väldigt krigstrött. Det finnsopinionsundersökningar som visar att en majoritet avbefolkningen tycker att det är fel att lösa den situation somgäller för serberna med militärt våld. Det är också en stormajoritet av befolkningen som inte litar på president man får välja mellan och är det en majoritetsom är för Panic. Det gäller också på landsbygden förnärvarande. Det är en opinionsförändring som har ägt rum iSerbien , kan man säga.Hans Magnusson: Jag vill bara tillägga en liteninformation om massmediasidan. i ,UNPROFOR, har försökt att utnyttja sig av kroatisk TV för attsprida information även i de zoner som man skyddar. Man har dockhaft vissa problem med de kroatiska myndigheterna härvidlag, kanjag säga.Anders Bjurner: Jag begärde ordet med anledning av PierreSchoris fråga om inställning till en förlängning av enUNPROFOR, en fråga som jag tror inte besvarades.Det är självklart att det är av största betydelse att det härmandatet får förlängas. Det går alltså ut . Detpågår , dels från generalsekreterarens egen sida,dels inom ramen för den s.k. , vilken jagkommer att beröra, ansträngningar för att få att tatillbaka detta hot. Vi kan faktiskt konstatera att man i desenste inläggen från kroatisk sida har tonat ned detta hotbetydligt. Men givetvis kan man inte vara säker ännu.Viola Furubjelke: Jag har en fråga framför allt till JörnBeckmann, men kanske också till historikerna. Kriget , hurgrymt det än är, betraktar vi som ett inbördeskrig. Det hållersig inom gränser. Men om det skulle sprida sig tillKosovo finns stora risker för inblandning från andra nationer.Jag undrar hur skulle komma att agera i en sådan härsituation. Det sägs att har lovat stöd till Kosovo omKosovo skulle bli angripet. Med de grekiska grupperingar somockså finns där ser jag framför mig hur den gamlaturkisk--grekiska konflikten också skulle kunna få näring här.Som en följd av detta undrar jag om inte FN:s nya begreppPreventive Diplomacy skulle börja användas här, så att man kanse till att och försäkra sig om att inte det här kriget spridersig och på så vis utvecklas till ett storkrig.Jörn Beckmann: Jag tror att detta är riktiga bedömningar.Man kan möjligen säga att en sådan utveckling som beskrevs förNATO-parterna och naturligtvis skulle vara ettmardrömsliknande scenario för denna organisation. Det kanskeockså talar för att man från alla håll är intresserad av attanstränga sig så att inte utvecklingen sker i den riktningen.Kjell : Om läget i Kosovo försämras kommeralbanerna i att dras in på en gång. Därmed är så attsäga Makedonienfrågan aktualiserad. Om våldet sprider sig finnsdet en uppenbar risk för en allvarlig utveckling.Örjan Sturesjö: Tyvärr har det utkristalliserats tvåmycket bestämda politiska axlar på . En vertikal medRumänien, , och , och en horisontellmed , , och . Det är utantvivel mycket farligt. lägger nu ned mycket energi påatt göra en verklig politisk come back på och man lyckasmycket väl med det.Göran Lennmarker: Herr ordförande! Jag vill göra enreflektion och ställa en fråga med anledning av det historiskaperspektivet. Någonting som jag har slagits av är att delar avdet f.d. har präglats av ganska vidsynta ochförstående personer i ledningen.Sloveniens ledning, som jag har haft möjlighet att träffaunder , har haft en mycket klarsynt inställning till vadsom skulle kunna komma att ske och även haft en strävan på etttidigt stadium att försöka hålla ihop i någon form,kanske i en lösare form än det var tidigare.Bosnien-Hercegovinas statsledning, som den kom att bli eftervalen, har också präglats av en mycket vidsynt och snarastgenerös inställning. Om jag har förstått det rätt gäller sammasak för Kosovo med Rugova, som har som förebild.Man strävar efter icke väpnat motstånd mot . Möjligtvisgäller detta även . Det känner jag inte så väl till.Man kan här se en mycket tydlig strävan från betydande grupperatt inte välja en machostil eller en aggressiv stil gentemotsina närbesläktade folk. De här områdena har delvis råkatsällsynt illa ut på grund av denna mycket öppna och vidsyntainställning. Framför allt gäller det . Jagskulle vilja höra av historikerna om detta är en korrektiakttagelse. Det är vad jag tycker mig ha sett.Då går vi tillbaka till litet grand av grundproblemet. Detberördes också inledningsvis att den jugoslaviska folkarménskulle vara en av nyckelpunkterna till de här krigen. Det hartrots allt inte varit så mycket av irreguljära strider, utan dethar faktiskt varit systematiska angrepp med tunga vapen,artilleri, pansar och även flyg har varit inblandat. Det ärsällan det förekommer i spontana gerillagrupper eller ifolkuppror. Det är helt enkelt en av den jugoslaviska folkarméni allt väsentligt startad konflikt. Det är i alla fall denförklaring som många av de här fyra parterna definitivt hävdar.Det är sprunget ur, som någon sade, planerna på ett Storserbien.Det som de facto var det politiska uttrycket för.Jag skulle vilja höra några kommentarer om detta, om det är eni allt väsentligt korrekt uppfattning. Jag tycker mig delvismärka det i inledningskommentarerna av historikerna.Kjell : Jag skulle vilja säga så här. Under denprocess som pågick innan kriget hade brutit ut var det främsttvå politiker bland de jugoslaviska företrädarna för de olikarepublikerna som enligt min mening uppträdde på ett sansat sätt.Det var just Bosniens president och president. Detvar de här två republikerna som försökte nå fram till enkompromiss. Medan de viktigaste jugoslaviska folken, slovener,kroater och serber, var och en på sitt sätt, torpederade den härlösningen. Ur det perspektivet är det naturligtvis en moraliskaspekt -- jag kommer tillbaka till den fråga som om erkännandet av -- att de två jugoslaviskarepubliker som inte rustade sig för krig och som försökte nåfram till en kompromisslösning har råkat mest illa ut.Alf Wennerfors: Jag vet inte om det var någon mer somfäste sig vid att namnet bara nämndes litet i förbigående iden här bakgrundsbeskrivningen. Man kan tycka vad man vill omhans åsikter och hans politik, men han var tydligen en ledaresom kunde hålla samman detta område.Med utgångspunkt i det skulle jag vilja gå vidare till deledare som finns . Kan någon här säga att man lider av ettslags ledarskapskris? Betyder det som nämndes som kompromisserockså kompromisser för de många människorna där nere, men någothelt annat för oss? Betyder de detsamma även för dem som står ispetsen för de olika grupperingarna?Kjell : Den här konflikten är på många sätttragisk. En tragisk aspekt är att det ochbörjan av 70-talet fanns en yngre politikergeneration i nästanalla jugoslaviska republiker som försökte genomföra ekonomiskaoch politiska reformer. De var kommunister, men de arbetade förstörre politisk pluralism. Detta utnyttjades sedan av . Mankan säga att det som hände , då ioch för sig utvecklades mot marknadsekonomi, var att det uppstodmycket stora sociala och etniska spänningar.Sedan kom den kroatiska våren, då utrensade ledningen iKroatien. Det som egentligen hände varatt de liberala partiledningarna rensades ut och stärktesin makt. Det förtjänar att påpekas att den serbiskapartiledningen vid inte hade några som helststorserbiska ambitioner. De försvarade kroaterna mot Tito.Det som sedan hände i var att man skapade enkonstitution, ett ekonomiskt system, som endast födde stagnationoch etniska konflikter. Jag skulle vilja säga att det vartragiskt att inte försvann i början av 70-talet.Inger : Jag skulle vilja komma tillbaka till Kosovo,eftersom alla anser att detta tyvärr är den nyakrigsskådeplatsen. Delvis har jag fått svar av ,men hur ser man från sida på detta? att man var skräckslagen inför vad som kunde hända. Har manbegärt internationell hjälp på något sätt? Har frågan satts upppå dagordningen i FN? Hur stor är den albanska befolkningen iKosovo? Hur många är det som talar albanska?Om dessa människor flyr, vilket vi hoppas slippa uppleva, varär de egentligen välkomna? Är de välkomna tillbaka tillAlbanien, eller vart tänker man sig att dessa flyktingströmmarskall ta vägen?Jag har ytterligare en fråga, och den gäller och denhumanitära situationen i . Hur länge räknar man med atten befolkning kan klara att leva under så svåra förhållanden somde som råder där? När ger människor upp? Hur länge kan man hålladem vid liv?Örjan Sturesjö: En av frågorna var vart kosovoalbanerna ifall av en konflikt skall ta vägen. Det rimliga, den enda väg dehar, är att ge sig av till . Där har man ingen som helstmöjlighet att ta emot dem.Albanien är ett av världens 35 fattigaste länder. Orsaken tillatt det inte är massvält i är helt enkelthjälpoperationen Pelikan 2, som och EG står bakom.Det man från albansk sida har gjort är att ta uppkosovoalbanernas problem i alla internationella organ. Menintresset har, vad jag har förstått, inte varit så stort.En sak som kanske bör uppmärksammas är att det albanska stödetför kosovoalbanerna kanske inte skall tas allför givet. Man harsvängt i i det här fallet. Presidenten, ,talar mycket starkt för att skall hjälpa sina bröder.Vi kan säga att albaner från norra fortfarande ärpositivt inställda till kosovoalbanerna. Men i övrigt harsympatierna minskat mycket starkt, eftersom det under detsenaste året har kommit in en hel del kosovoalbaner i Albanienoch där "spelat " med pengar som de har tjänat i väst. Dehar försökt göra snabba klipp. De har inte uppfört sig som debröder man hade väntat sig att de skulle vara. Det har gettupphov till en mycket stor besvikelse.Anders Bjurner: Jag tänkte besvara den delen i som berörde i vilken mån Kosovofrågan har behandlatsinom FN eller annorstädes. Det hade jag annars också tänktberöra i mitt inlägg senare.Svaret på den frågan är att inom FN:s ram har försökatt föra upp frågan på säkerhetsrådets dagordning hittillsmisslyckats, inte minst på grund av det motstånd från vissamedlemmar av säkerhetsrådet som anser att detta är en internfråga och att det inte är en fråga som utgör ett hot motinternationell fred och säkerhet, som ständigt är ett problemvid säkerhetsrådsbehandlingen.Inom ramen för den s.k. har däremotKosovofrågan fått en särskild behandling inom den arbetsgruppsom berör bl.a. minoriteter och nationella grupperingar. Därförsöker man få till stånd viss medling mellan regimen i Belgradoch kosovoalbanerna. har försöken varit utan störreframgångar. Det enda område man nått en viss begränsad framgångpå gäller undervisningsväsendet. Men därutöver har ingen störreframgång skett.Dessutom berör en av de, i alla fall i ESK-termer, viktigasteinsatserna just kosovoalbanernas situation i Kosovo, som jagkort tänkte beröra senare, liksom , har jagförstått.Kjell : Enligt den senaste folkräkningen iJugoslavien, som genomfördes , skall det finnas nästan 2,2miljoner albaner. Av dem skulle 1,7 miljoner bo i Kosovo och 430000 i Makedonien.Nu är det så att albanerna bojkottade den där folkräkningen.Detta är alltså beräkningar som man har gjort. Man har antagitatt folkökningen har varit lika stor somden mellan 1971 och 1981.Man kanske också skall nämna att har en mycket storalbansk befolkning. Kanske en tredjedel av invånarna i äralbaner.Karl-Erik Svartberg: Jag skulle vilja ställa en fråga omMazowieckis andra rapport, alltså om den specielle rapportören.Han säger i svensk översättning att det är fel att beteckna denjugoslaviska konflikten som en religiös konflikt. Politiskamotiv och politiska ledare har stått bakom konfliktensupprinnelse och inte ortodoxa, katolska ellermuslimska religiösa ledare. Alla de religiösa ledare med har i stället betonat tolerans och accept. Jagskulle gärna vilja ha en kommentar från våra forskare och frånambassadören om Mazowieckis påstående.Jan : Jag delar den uppfattningen. Jag försökteockså antyda det i mitt inlägg, nämligen att det här inte igrunden rör sig om en religiös eller etnisk konflikt. Denkomponenten finns med eftersom gränserna ser ut som de gör. Mendet är ett krig om mark, inflytande och intressesfärer som förs.Det är riktigt att den katolska ledningen i och denortodoxa ledningen i har träffats. Det finns ett antaluppmaningar till tolerans, till att lägga ned stridsaktiviteten.På det viset stämmer den uppfattning som Mazowiecki framför.Men det är ropandes röster i öknen. I inläggtalades det om de politiska ledarna i . Hankonstaterade att det finns ett antal mera moderata ledare. Mendet är politiker från de områden som haft minstinflytande, minst makt -- , Kosovo, muslimerna iBosnien och slovenerna, som egentligen är en del avden jugoslaviska problematiken. Det är naturligtvis ett nederlagför de politiska ledarna överhuvud. De har inte varit vuxna densituation som de har ställts inför, utan utnyttjat nationellastämningar.Kjell Magnusson:Jag vill bara säga att man kan märka attbåde den serbiska ortodoxa kyrkan och den katolska kyrkan tarmycket klart avstånd från kriget. Det senaste uttrycket för detvar mötet i , då man gav ut en mycket kraftfull kommuniké.Man kan också säga att den ortodoxa kyrkan i nuframstår som en av de stora motståndarna till Milosevicregimen.Det intressanta är att man kan lägga märke till en parallellutveckling i , där kardinalen distanserar sigfrån politik.Daniel Tarschys: Jag har fyra frågeställare anmälda.Skall vi försöka ta korta frågor och korta svar om möjligt, föratt avverka dem före pausen?Kristina : Jag har en fråga till Beckmann. Visåg bilder på de militära styrkeförhållandena. Jag undrarvarifrån vapnen kommer. Hur mycket är inhemsk produktion?Förekommer det fortfarande införsel, och om så är fallet,varifrån?Jörn Beckmann: Jag tror att vapentillgången i grunden ärinhemsk. Jag kan inte nu svara på vad som för de härstriderna har tillförts utifrån. Vi skall komma ihåg att detfanns en värnpliktsarmé, den jugoslaviska armén, som hade sinaförråd fördelade över dessa områden, ungefär som vår armé har.Det fanns territoriella delar av armén, och det fannsfältförband. Det finns och har funnits tillgång till vapen ihela området. Det har inte, såvitt jag kan förstå, varit någotstörre problem att beväpna styrkorna. Att sedan hålla standardenkan ha inneburit vissa svårigheter för framför allt de kroatiskaoch muslimska förbanden. Möjligen har den internationellavapenhandeln upptäckt detta förhållande. Jag kan inte här svarapå hur det har utnyttjats.Håkan : Det är möjligt att mina två frågorbesvarats innan jag kom, men jag ställer dem ändå. Den enagäller den inrikespolitiska situationen i , som ju harspelat en viss roll när det gäller Panics överlevande i sistaomgången, såvitt jag förstår. Jag skulle vilja höra någrakommentarer om den nya jugoslaviska federationens långsiktigaoch kortsiktiga stabilitet.Den andra frågan gäller den inrikespolitiska situationen iKroatien. Vilken form av tryck föreligger på ? Vi harhört om kyrkans tryck i en riktning, men jag undrar om det ocksåfinns betydande politiskt tryck för att få honom att vara meraggressiv och t.ex. delta i en formell uppdelning avBosnien-Hercegovina?Kjell : De montenegrinska politikerna framstårsom avgjort mer positiva än de serbiska motsvarigheterna. Jagtror att man kan säga att har tröttnat på att speladen roll som tilldelar det och ändrar efter behag. Detfinns en viss upprördhet i . Det som kan hända är välsnarast att kommer att lämna det man självskapade, eftersom man har alla viktiga jugoslaviskainstitutioner emot sig samt den andra republiken i federationen.Vad beträffar den inrikespolitiska situationen i såhar den kroatiska demokratiska gemenskapen en mycket stabilmajoritet i parlamentet på grund av att man tillämpar ettmajoritetsvalsystem. Det gör att det är svårt för de politiskapartierna att utöva några påtryckningar och ändra politiken.Det är sant att är något slags centerpolitiker och attdet finns en ganska stark högerflygel i det här partiet. Jagtror ändå inte att denna har så stort inflytande.Pierre : Jag fäste mig vid något som alldeles i slutet, och jag undrar om jag uppfattade deträtt. Du sade att en av rötterna till krisen var att 2 miljonerserber över blev i minoritet i främmande land. Däriligger naturligtvis en bedömning av erkännandefrågor och sådanating. Uppfattade jag detta rätt?Min andra fråga ställer jag eftersom jag inte vet om JörnBeckmann är kvar här . Frågan kommer upp när viskall diskutera insatser. Skulle det vara möjligt,inför den hotande svält-och köldkatastrofen iBosnien-Hercegovina, att ur svenska militärförråd snabbt skaffafram materiel och skicka dit? Jag tänker på filtar, mat ochliknande.Jörn Beckmann: Jag tror i och för sig att det finnsmateriel. Jag tänker på tält, uppvärmningsanordningar och annatsom säkert skulle vara av värde. Det måste naturligvis göras enbedömning av huruvida vi kan avvara detta, men jag tror attmaterielen finns.Jan : Det är riktigt att serberna som är bosattai och i Bosnien menade att det var ett för tidigterkännande. Man hade inte löst de inre konstitutionellafrågorna. Det är deras uppfattning jag ger uttryck för. Det ärett faktum att vi genom att ha erkänt två nya stater harkonfronterats med ett minoritetsproblem för serber som intefanns i den tidigare jugoslaviska staten.Jag vill också komplettera Beckmanns svar när det gällerBosnien. Det är viktigt för att förstå krigsläget och den storaförekomsten av vapen. Hela den jugoslaviska försvarsfilosofingick ut på att Bosnien skulle vara den bastion man drog sigtillbaka till om man skulle anfallas utifrån, från väst elleröst. Det finns en enorm lageruppbyggnad och koncentration avmilitära anläggningar i Bosnien. För övrigt var Jugoslavientidigare en stor internationell vapenhandlare. Man sålde vapenav i stort sett alla typer på den internationella marknaden.Huvuddelen av beväpningen är alldeles säkert av inhemskkaraktär.Pär : Jag har två frågor. För det första: Jagfår, när jag ser parternas uppträdande i , enkänsla av att man utnyttjar civilbefolkningens lidande som ettpolitiskt medel. Man går med på åtgärder för att släppa framhumanitärt bistånd, men så avbryts detta och man stopparkolonnerna. Jag tror att påpekade detta. Detkunde vara intressant att få kommenterat i vilken mån ni bedömeratt detta är en medveten taktik i spelet och vilken typ avstrategiska överväganden som i så fall ligger bakom.Min andra fråga gäller något som redan nämnts i förbigående,nämligen sannolikheten för att konflikten sprids till attomfatta också internt, dvs. en form av inbördeskrig. Detskulle vara intressant att höra någon utveckla det scenariotytterligare.Hans Magnusson: Jag kan börja helt kort. Jag vill barabekräfta att det förefaller för utomstående bedömare som attparterna i konflikten i Bosnien verkligen utnyttjarcivilbefolkningens lidande som ett politiskt medel i kampen. Vidnågra tillfällen har det t.o.m. förekommit uppgifter om att manbeskjutit den egna befolkningen i syfte att få stöd i detinternationella samfundet. Det är naturligtvis mycket svårt attbevisa och komma till en mer bestämd uppfattning om i hur storutsträckning det förekommer.När det gäller risken för inbördeskrig i kanske vårahistoriker kan komplettera det jag säger. Vad man framför alltser framför sig är risken att och Cosics åtgärder föratt försöka få slut på konflikten -- om de skulle vinna valen iSerbien -- skulle väcka så starkt missnöje frånserber i Bosnien och att dessa skulle gripa till vapenoch tillsammans med anhängare sätta i gång ettinbördeskrig.Kjell : Det som nu beskrev är etttänkbart scenario. Militanta element från Bosnien och Kroatienskulle då komma till och göra upp. Vissa av de militäraoch politiska ledarna där har öppet talat om sådana saker.Daniel Tarschys: Om inga ytterligare kommentarer finns pådenna punkt ber jag att få tacka för det här första passet. Vitar en paus , då vi fortsätter med enpresentation av det internationella samfundets, inklusiveSveriges, reaktion.3. Det internationella samfundets reaktionDaniel Tarschys: Vi går vidare med att skapa en bild avdet internationella samfundets reaktion. Jag ger ordet tillambassadör som är ESK-ansvarig påUtrikesdepartementet.Anders Bjurner: Herr ordförande! Ärade ledamöter ochåhörare! Av inte minst föregående anförande kan vi förstå attkriget och krisen i det är både utomordentligtallvarliga och komplicerade. Alla globala och regionalaorganisationer berörs på något sätt.