bet · GG01LU44 · 1993-05-25 00:00:00 — Den som har betalat ersättningskall enligt förslaget ha rätt att återfå vad han har betalat ommaterialet, för vilken ersättning erlagts, använts för annatändamål än för att framställa exemplar för enskilt bruk.Några lagstiftningsåtgärder med anledning avutredningsförslaget i denna del föreslås inte i propositionen.Föredraganden framhåller dock att rättighetshavarna svårligenkan få skälig kompensation för privatkopieringen på annat sätt,och hon uttalar därför sitt principiella stöd för införandet avupphovsrättsliga avgifter på oinspelade band och liknande ljud-och bildbärare. I propositionen erinras om att det inom EG pågårarbete med regler om avgifter på oinspelade ljud- och videobandoch på liknande ljud- och bildbärare. Ett preliminärt utkast hardiskuterats på ministernivå och det finns anledning att räknamed att en preliminär direktivtext kan föreligga mot slutet avåret. Även i detta sammanhang hänvisas till det pågående arbetetinom EG. Resultatet av det arbetet bör avvaktas innan definitivställning tas till utredningens förslag.Ett särskilt skäl att i detta fall avvakta EG:s direktiv ärenligt propositionen att det för de som har införtavgifter har uppstått problem när det gäller möjligheterna attordna en effektiv uppbörd. Tillskapandet av den inre marknadenmed dess fria varurörelser har skapat särskilda problem i ochmed att vissa länder, såsom och , heltsaknar bestämmelser om bandavgifter. En viktig fråga iEG-arbetet är därför formerna för ett gemensamt uppbördssysteminom EG.Enligt föredraganden är en förutsättning för införandet avbandavgifter att uppbörden blir effektiv. Skulle det visa sigmöjligt att inom ramen för en nationell bandavgiftsordningåstadkomma en effektiv uppbörd kan det enligt föredragandenfinnas skäl att för svenskt vidkommande införa en sådan ordningäven om det slutliga resultatet av EG:s arbete vid dentidpunkten ännu inte är klart.I två motioner som väckts med anledning av propositionen harbehovet av lagstiftning om avgift på oinspelade band tagits upp.Gudrun m.fl. (v) har i motion L19 (yrkande 1) begärt attriksdagen hos regeringen begär förslag till lag omtomkassettersättning, och i motion L21 av ochAnita () begärs att skall besluta om attinföra en tomkassettersättning (yrkande 1). innevarande har krav på lagstiftning omavgifter på oinspelade band förts fram i två motioner, nämligeni L804 av och () och iL806 av och ().Kulturutskottet har i sitt yttrande anslutit sig till deöverväganden som görs i propositionen men framhållit attutskottet förutsätter att regeringen, med hänsyn till de starkaskäl som talar för införandet av ett ersättningssystem, snarastmöjligt återkommer till i frågan.Även lagutskottet kan för sin del ansluta sig till denbedömning som görs i propositionen. Utskottet hälsar medtillfredsställelse föredragandens tydliga markering av frågansangelägenhetsgrad, och utskottet utgår från att regeringen såsnart det är möjligt med beaktande av kraven på en effektivuppbördsordning återkommer till medlagstiftningsförslag.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionerna L19yrkande 1, L21 yrkande 1, L804 och L806.Droit de suiteI upphovsrättslagen finns bestämmelser som inskränkerupphovsmännens ensamrätt till spridning av exemplar av sina verktill allmänheten. För litterära och musikaliska verk finnsbestämmelsen i 23 § och för konstverk i 25 §. Sistnämndabestämmelse innebär bl.a. att exemplar av ett konstverk frittkan spridas bland allmänheten om det överlåtits av konstnäreneller är utgivet. Verkningarna av denna inskränkning ispridningsrätten är emellertid inte desamma som de som gällerför litterära och musikaliska verk.För en författare är det främst framställningen av exemplarför spridning till allmänheten som är av ekonomisk betydelse. mån hans verk röner uppskattning bland allmänheten har hanmöjlighet att begära kompensation i form av royalty när verketges ut i nya upplagor. För kompositörer är förhållandena iprincip likartade när det är fråga om utgivning av noter.Kompositörer och textförfattare har dessutom möjlighet attbegära ersättning i samband med att deras verk framförsoffentligt t.ex. vid konserter eller i radio eller TV. Dessaupphovsmannakategorier kan således i betydande utsträckning dranytta av den grundläggande ensamrätten. I vissa fall, t.ex.biblioteksutlåningen och hemkopieringen, har utnyttjandet avverken dock skett på grund av inskränkningarna i dennaensamrätt.Bildkonstnärerna däremot kan, som följer av 25 §, inte påmotsvarande sätt dra nytta av upphovsrättens elementärarättigheter. Normalt begränsar sig konstnärernas rättigheter attutnyttja verket till överlåtelse av originalexemplaret eller,som t.ex. vid grafiska verk, till utgivning av en liten upplaga.Inskränkningarna i upphovsrätten får därför betydligt kraftigareeffekt när det gäller bildkonstnärerna. Att begränsainskränkningarna i bildkonstnärernas spridningsrätt genom att gedem rätt att styra vidarespridningen av sina verk kan avuppenbara skäl inte komma i fråga.Mot bakgrund av den beskrivna situationen harUpphovsrättsutredningen ansett att det finns starka skäl, båderättspolitiska och andra, för att inom lagens ram förbättrabildkonstnärernas ekonomiska villkor. Utredningen har föreslagitett ersättningssystem vid vidareförsäljning av konst, s.k. droitde suite. Förslaget innebär att en ersättning om avförsäljningspriset skall tillfalla upphovsmannen vid kommersiellförsäljning av konst, dock ej vid konstnärens egen försäljning.Ersättningen skall tas ut under verkets skyddstid enligtreglerna i upphovsrättslagen. Rätten till ersättning skall intekunna överlåtas. Efter upphovsmannens död kan rätten dock övergåtill efterlevande och den skall kunna testamenteras enligtvanliga regler. Om den ersättningsberättigade upphovsmannen inteefterlämnar några arvingar och inte har disponerat över rättengenom testamente skall ersättningen dock, i stället för atttillfalla Allmänna arvsfonden, gå till den organisation somskall förvalta ersättningarna och användas för kollektivaändamål inom bildkonstområdet.I propositionen föreslås inte några lagstiftningsåtgärder medanledning av förslag i denna del.Föredraganden framhåller i det sammanhanget att det inom EGvarit en febril aktivitet på upphovsrättens område sedanutredningen lade fram sitt slutbetänkande. En rad olika projektrörande harmonisering av medlemsstaternas upphovsrättslagar harinletts eller aviserats, och vissa av dessa projekt rör frågorsom har lagt förslag om. Bl.a. pågårinom EG en studie av frågan om en reglering av rätt förkonstnärerna till ersättning vid yrkesmässig vidareförsäljning.Studien skall ligga till grund för beslut huruvida ett initiativskall tas på området. Enligt föredragandens uppfattning börförslag till lagändringar på grundval avUpphovsrättsutredningens arbete inte utan särskilda skäl läggasfram nu beträffande frågor som är föremål för behandling inom EGoch som kan förväntas bli slutbehandlade . Om sådanaförslag skulle läggas fram nu och antas, finns det nämligenenligt föredraganden en beaktansvärd risk för att de nyareglerna skulle behöva underkastas grundläggandeförändringar till följd av resultatet av EG:s arbete ochEES-avtalet. Skulle , sedan den pågående studienfärdigställts, välja att inte ta något initiativ på området, börenligt föredraganden frågan om en svensk lagstiftning om droitde suite tas upp på nytt.I tre motioner som väckts med anledning av propositionenbegärs att regeringen lägger fram förslag om regler förersättning vid vidareförsäljning av konst, nämligen i L17 avMaj-Lis Lööw m.fl. (s) (yrkande 1), i L19 av . (v) (yrkande 2) och i L21 av och () (yrkande 2). Motionsyrkanden med samma inriktninghar väckts även under den allmänna motionstiden underinnevarande . I motion L801 av m.fl.(v) begärs ett tillkännagivande om vad som i motionen anförts omrätten till ersättning vid vidareförsäljning av konst (yrkande1), att beslutar om införande av en droit de suite ienlighet med förslag (yrkande 2) samtatt hos regeringen begär förslag till regler om avgiftäven på försäljning av konst, för vilken skyddstiden löpt ut.Även i motion L803 av och (fp, c) begärs förslag till lagstiftning om droit de suite(yrkande 1) och en avgift på konst som inte omfattas avupphovsrättsligt skydd (yrkande 2).I de två senare motionerna framhåller motionärerna attintäkterna från en avgift på försäljningar av konst som inte ärupphovsrättsligt skyddad kan tillfalla konstnärerna i form avstipendier m.m. Ersättningen kan i den delen helt riktas efterde kulturpolitiska mål som ställs upp. En ekonomisk bas skulleenligt motionärerna kunna skapas också för stöd till ungaoetablerade konstnärer, stöd till verksamhet som inte är lönsami dag och stöd till konstnärer som av andra skäl inte harmöjlighet att försörja sig på sin verksamhet.Kulturutskottet, som har avgett yttrande i ärendet, har isitt yttrande förordat att förslaggenomförs. Starka skäl talar enligt utskottet för att, såsomföreslagits i motioner, ersättningssystemet skall kombineras meden offentligrättslig avgift på vidareförsäljning av konst, däravgiften skall användas till kollektiva ändamål inom området.Kulturutskottet föreslår att ett sådant avgiftssystem införs,och utskottet anser att regeringen möjligt bör återkommatill med förslag till lagstiftning om ett ersättnings-och avgiftssystem vid vidareförsäljning av konst.Kulturutskottet erinrar i sitt yttrande om att utskottethösten , efter hörande av lagutskottet, ingående behandladefrågan om ett ersättnings- och avgiftssystem som skulle gekonstnärerna del i det ekonomiska utbytet vid vidareförsäljningav konst (bet. 1988/89:KrU7). Utskottet konstaterade i detsammanhanget att kulturarbetarnas ekonomiska villkor inte ärtillfredsställande trots de insatser som gjorts av stat,landsting och kommun. Det fanns, enligt utskottets mening, tungtvägande argument för ståndpunkten att konstnärerna genom ettersättnings- eller avgiftssystem skulle få del i det ekonomiskautbytet av yrkesmässig vidareförsäljning av konst. Utskottetansåg emellertid att redovisning ifrågan om införande av en droit de suite borde avvaktas. Närdenna förelåg borde frågan i hela dess vidd tas upp tillprövning av regeringen. Vad utskottet sålunda anfört gavriksdagen som sin mening regeringen till känna (rskr.1988/89:78).Kulturutskottet hänvisar i sitt yttrande vidare till attregler om droit de suite redan finns i ett antal ochatt det framstår som oklart huruvida något EG-direktiv i frågankommer att antas. Utskottet framhåller vidare beträffandeförhållandena i övriga att regler om droit de suiteredan finns i och i medan i finns ettsystem med en offentligrättslig avgift. Enligt kulturutskottetsmening utgör utvecklingen inom EG inte något hinder motinförandet av en rätt till ersättning till upphovsmännen ienlighet med förslag.Lagutskottet kan för sin del konstatera att frågan om droit desuite är föremål för preliminära studier inom EG. Det framstårvisserligen som osäkert om dessa studier kommer att leda tillinitiativ till en harmonisering av ersättningsregler inom EG.Enligt vad som framgår av propositionen finns det anledning atträkna med att klarhet på den punkten kan komma att vinnasrelativt snart. Risken för att nya regler kan behövaunderkastas grundläggande förändringar till följd av EG-arbetetbör undvikas. Som också föredragande statsrådet har framhållit isammanhanget är det rent generellt angeläget att undvika tätalagändringar. Den principen förtjänar att särskilt beaktas närdet gäller att introducera nya principer i den svenskalagstiftningen. Utskottet utgår från att frågan om införande avregler om droit de suite i -- såsom föredragandenförutskickar i propositionen -- kommer att tas upp på nytt omdet visar sig att väljer att inte ta någotinitiativ i frågan.Med hänsyn till det anförda är utskottet nu inte berett atttillstyrka införandet av regler om en upphovsrättslig ersättningvid vidareförsäljning av konst. Ett ställningstagande bör ocksåanstå när det gäller den därmed sammanhängande frågan om enoffentligrättslig avgift vid försäljning av konst.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionerna L17yrkande 1, L19 yrkande 2, L21 yrkande 2, L801 och L803.FotografirättenSom framgår av den inledningsvis lämnade redogörelsen reglerasfotografirätten i en särskild lag, lagen om rätt tillfotografisk bild. Lagen tillkom med upphovsrättslagen.Skyddet för de fotografiska bilderna har beröringspunkter meddet upphovsrättsliga skyddet av konstnärliga verk, och i vissaländer regleras skydden i samma lag. I är detta dockfallet endast i . Vad som i första hand utmärkerfotografirätten i förhållande till upphovsrätten är attfotografirätten endast för vissa särskilda fall uppställer enmotsvarighet till det upphovsrättsliga verkshöjdskriteriet. Detsom skyddas är den fotobild som en person har tagit. I motiventill lagen talas om "bild som har uppkommit genom inverkan avljus på därför känsliga ämnen". Skyddet tillkommer alltså varjefotografisk bild på grundval av framställningssättet och heltoberoende av dess kvalitet, motiv eller annan bedömningsgrund.Enligt 10 § upphovsrättslagen exkluderas fotografier från lagenstillämpningsområde och fotografier kan därför aldrig få ettupphovsrättsligt skydd. Skyddet enligt fotolagen tillkommer densom framställt den fotografiska bilden, och denne tillerkänns enensamrätt till att framställa exemplar av bilden genomfotografi, tryck, teckning eller på annat sätt samt att visa denoffentligt. Ensamrätten liknar alltså den upphovsrättsliga, menden är betydligt snävare. Fotografen har ingen befogenhet attkontrollera hur hans bilder omsätts vidare. Ensamrätten rörendast den unika bilden, resultatet av tagningen. Fotolagen gerinte det skydd mot bearbetningar av bilden som gäller enligt 2och 4 §§ upphovsrättslagen. Fotorättens praktiska innehåll,såvitt avser exemplarrätten, är därför skyddet mot ett otillåtetmångfaldigande av originalbilden. Fotografirätten innehållerliksom upphovsrätten en ideell del. Fotografen har sålunda enrätt att bli namngiven i enlighet med god sed när bilden visasoffentligt och han kan kräva att bilden inte ändras eller visasoffentligt på ett sådant sätt och i ett sådant sammanhang attdet är kränkande för hans anseende som fotograf.Fotolagen innehåller en viktig och omstridd regel om rättentill beställda bilder. I 14 § anges att rätten till enfotografisk bild som görs på beställning tillkommer beställaren,om inte annat har avtalats. Regeln är dispositiv, vilket innebäratt fotografen i avtal med beställaren kan förbehålla sig sinfotografirätt. Görs inte detta, övergår fotorätten i sin helhettill beställaren, som därmed får den fullständiganyttjanderätten. Från fotografhåll har framhållits att derasmöjligheter att förbehålla sig fotografirätten i praktiken intespelar någon större roll därför att de av konkurrensskäl oftainte anser sig kunna åberopa regeln.Upphovsrättsutredningen har ansett att rätten till fotografiskbild bör regleras i upphovsrättslagen. Utredningen har därför isitt slutbetänkande föreslagit att fotolagen upphävs och attundantaget i 10 § upphovsrättslagen för fotografisk bild tasbort. Därigenom blir upphovsrättslagens regler tillämpliga påfotografiska bilder som är verk i upphovsrättslig mening. Avpraktiska skäl bör dock enligt utredningens uppfattning allafotografiska bilder åtnjuta skydd enligt upphovsrättslagen,oberoende av om de är verk eller inte. Detta bör enligtutredningen åstadkommas genom att ett nytt stycke fogas till 1§, vari det uttryckligen anges att vad som i upphovsrättslagenföreskrivs om upphovsrätten till konstverk och andra alster avbildkonst även gäller i fråga om fotografisk bild, oavsett ombilden utgör verk eller inte.Den viktigaste följden av förslaget är att alla fotografiskabilder jämställs med konstverk. Detta innebär bl.a. att detskydd mot eftergörande som gäller enligt upphovsrättslagen ifortsättningen kommer att gälla även för fotografier. En annanviktig följd av förslaget är att skyddstiden för allafotografier kommer att löpa under upphovsmannens livstid och 50år därefter. Enligt fotolagen gäller denna skyddstid endastfotografiska bilder av konstnärligt eller vetenskapligt värde.Skyddstiden för alla övriga fotografier är 25 år.I två avseenden har utredningen ansett att en integration avfotografirätten i upphovsrättslagen kräver särregler förfotografier. Sålunda föreslås att vissa arkiv och museer genomen avtalslicensordning skall få en begränsad rätt att framställaexemplar av fotografier i sina samlingar. Vidare föreslås atttill upphovsrättslagen överförs fotolagens bestämmelse om attfotografisk bild fritt får utnyttjas i rättsvårdens och denallmänna säkerhetens intresse.Rätten till fotografiska bilder som utförts på beställningtillkommer som nämnts beställaren, om inte annat har avtalats.Den enda bestämmelsen om beställd bild i upphovsrättslagen ärregeln i 27 § om beställd porträttbild. Denna kommer vid enintegrering att gälla även fotografiskt porträtt.Något förslag om fotografirättens integrering iupphovsrättslagen läggs inte fram i propositionen. Även i dennafråga hänvisas till arbete inom EG. Ett av de pågående projektsom rör harmoniseringen av medlemsstaternas upphovsrättslagargäller förslag till direktiv om vilka skyddstider som skallgälla för upphovsrätten, fotografirätten och de närståenderättigheterna. I propositionen antas att den tveklöst viktigastekonsekvensen av integrationsförslag ärden längre skyddstid som enligt förslaget kommer att gälla förfotografierna. I det kommande EG-direktivet om skyddstider blirenligt propositionen av allt att döma fastslaget vilkenskyddstid som -- även övergångsvis -- skall gälla för bl.a.fotografier. Arbetet med direktivet syftar nämligen till entotal harmonisering och inte till att lägga fast vissaminimitider. Mot den bakgrunden vore det enligt föredragandensuppfattning mindre lämpligt att nu lägga fram förslag om ändradskyddstid för fotografier. Mycket talar för att reglerna då inomkort skulle få ändras igen. Vid de nordiskadepartementsöverläggningarna har det enligt propositionendessutom rått enighet om att integreringen av fotografilagen iupphovsrättslagen inte bör genomföras förrän klarhet har vunnitsnär det gäller innehållet i direktivet om skyddstider.Föredraganden ställer sig i propositionen positiv till enintegrering av fotorätten i upphovsrättslagen, och hon utesluterinte att det kan bli möjligt att återkomma till medett förslag om integrering på ett så tidigt stadium att den kangenomföras med att den lagstiftning som föreslåsträder i kraft.I motion L17 av m.fl. (s) begärs att regeringensnarast skall återkomma till med förslag till enintegration av fotoskyddet i upphovsrättslagen (yrkande 2). Imotion L19 av m.fl. (v) tas samma yrkande upp(yrkande 3), liksom i motion L20 av och ().Kulturutskottet har i sitt yttrande framhållit att det finnsstarka motiv för att fotografiska bilder skall ha sammaupphovsrättsliga skydd och samma skyddstid som övrig bildkonst.Utskottet har emellertid ansett sig böra godta de argument somförs fram i propositionen som skäl för att avvakta med ettställningstagande i frågan.Lagutskottet delar utredningens grundläggande uppfattning attdet nuvarande skyddet för fotografiska bilder är alltför snävtoch att fotograferna därför bör få ett mer omfattande skydd försina bilder. Däremot måste det sättas i fråga om det är lämpligtatt, såsom har föreslagit, ge fulltupphovsrättsligt skydd under sedvanlig skyddstid -- ocksåretroaktivt -- åt alla bilder, oavsett om de är verk eller inte.Det strider nämligen enligt utskottets mening mot hittillstillämpade rättsprinciper inom upphovsrätten att ge ett såomfattande skydd även till alster som inte uppfyller några somhelst kvalifikationskrav.I propositionen anses den förlängda skyddstiden vara denviktigaste konsekvensen av förslag omintegration. Den nuvarande 25-åriga skyddstiden är visserligenofta ett problem därigenom att skyddstiden i många fall löper utredan under en fotografs yrkesverksamma liv. I deframställningar i integrationsfrågan som har gjorts tillutskottet av representanter för de yrkesverksamma fotografernahar utskottet emellertid mött uppfattningen att dessa uppleverden tidigare nämnda presumtionsregeln i fotolagen om rätten beställd bild som ett minst lika stort problem i derasverksamhet. Beställare, som ofta är reklambyråer och liknandeanvändare med egna kontaktnät, uppges nämligen driva en egenomfattande handel med fotografernas bilder. Från fotografhållhar framhållits att detta problem har blivit särskiltakut i och med att tekniken numera medger enkel datalagring avstora mängder av bilder.Enligt vad utskottet erfarit finns det anledning att räkna medatt en s.k. common position beträffande EG-direktiv om deupphovsrättsliga skyddstiderna läggs fram . Direktivetväntas innebära en skyddstid och omfatta fotografiersom är verk i upphovsrättslig mening. Övriga fotografier, dvs.fotografier som inte uppnår s.k. verkshöjd, kommer då att fallautanför direktivets räckvidd och kan fritt regleras i nationelllagstiftning. Utskottet har vidare erfarit att man i Danmarkavser att -- förutsatt att EG-arbetet då harfått en klar inriktning -- lägga fram förslag om integrering iupphovsrättslagen av reglerna om rätten till fotografier utanatt invänta att det kommande EG-direktivet blir bindande förmedlemsstaterna.Utskottet anser det vara synnerligen angeläget att fotografiersom kan anses som verk i upphovsrättslig mening blirjämställda med annan bildkonst. Någon integrering av rätten tillandra fotografier än sådana med verkshöjd anser sig utskottetdock inte böra förorda. En sådan integrering skulle nämligenonödigtvis försvåra hanteringen av det omfattande bildmaterialsom finns i museers och andra institutioners arkiv.Enligt utskottets mening bör förslag till erforderliglagstiftning framläggas så snart det är möjligt att dra säkraslutsatser om huvuddragen i det kommande EG-direktivet.Vad utskottet sålunda anfört bör med anledning avmotionerna L17 yrkande 2, L19 yrkande 3 och L20 som sin meningge regeringen till känna.Utfrågningar om offentliga angelägenheterEnligt 24 § andra stycket upphovsrättslagen får det sommuntligen eller skriftligen anförs vid offentlig överläggning omallmänna angelägenheter fritt återges utan upphovsmannenssamtycke. Med offentlig överläggning avses offentliga debatterom politiska eller andra frågor som berör alla oavsett yrkeeller specialintresse.Föredragande statsrådet, som framhåller att gränsen mellan vadsom normalt förstås med uttrycken debatt och utfrågning ärflytande, anser för sin del att de flesta utfrågningar inteomfattas av bestämmelsen. Hon anser mot den bakgrunden attbestämmelsen är för restriktiv när det gäller möjligheterna förvar och en att i efterhand ta del av vad som yttras i radio ochTV om allmänna frågor. I den mån det som yttras vid utfrågningaröver huvud taget är upphovsrättsligt skyddat talar enligtföredragandens uppfattning starka skäl för att de berördarättighetshavarnas rättigheter bör stå tillbaka för det uttaladeallmänintresset av att yttrandena får återges. I enlighet därmedföreslås i propositionen att en bestämmelse införs enligt vilkendet är tillåtet att återge också vad som sägs vid offentligautfrågningar om allmänna angelägenheter. Ett undantag frånregeln bör enligt statsrådet emellertid göras så till vida attutfrågningarna med stöd av regeln inte skall kunna återges iradio eller TV. Det skulle nämligen gå utöver syftet med regelnom att radio- eller TV-företag fritt skulle kunna sända enintervju som producerats av ett annat sådant företag.I propositionen diskuteras om inte också sådana offentligauttalanden om allmänna frågor som görs utan att en debatt elleren intervju äger rum borde få återges. Föredraganden framhålleratt en sådan utvidgning skulle föra för långt.