bet · GG01UU15 · 1993-04-01 00:00:00 — Pågrund av organisationernas karaktär har sådan kunskapsöverföring oftaideologiska och religiösa förtecken, vilket inte hindrar statligt stöd, sålänge verksamheten befrämjar demokratiutveckling och respekten för mänskligarättigheter.FN:s roll i en ny världsordning diskuteras i propositionen. Det kallakrigets slut innebär bl.a. att FN i högre grad än tidigare kommer att få enroll både på det säkerhetspolitiska området och på det ekonomiska och socialaområdet. Härför krävs dock reformer för att skapa ett starkare och mereffektivt FN. Inom de ekonomiska och sociala områdena spelar de nordiskareformtankarna, inom ramen för det nordiska , en viktig roll. Detgäller särskilt förslaget om nya styr- och inflytandeformer för medlemsstaternasom bättre förenar universellt deltagande med effektivitet och förslaget om ettnytt finansieringssystem i syfte att ge FN stabilare inkomster och en merrättvis bördefördelning.Regeringen förklarar sig ha för avsikt att ge allt tänkbart stöd till denfortsatta reformprocessen, som kommer att bli avgörande för FN:s möjligheteratt möta framtidens många utmaningar.Övergripande principer och riktlinjerSammanfattning av motionernaI den socialdemokratiska partimotionen U250 (yrkandena 1 och 5) anges ettantal övergripande principer för det svenska biståndet. Utgångspunkten ärsolidaritetstanken om de fattigas rätt. Fattigdomsbekämpningen skall stå iförgrunden. De ekonomiska villkoren påverkar demokratins förutsättningar.Mänskliga rättigheter och demokrati måste främjas och aggressiv nationalism,rasism och etnicism bekämpas. Biståndet måste vara långsiktigt. Villkor måsteställas på landets ekonomiska politik. Importstöd/betalningsbalansstöd är avsärskild betydelse för fattiga länder med stor skuldbörda. Biståndet skallstödja utvecklingen av ett lands institutionella kapacitet och förmåga(lagstiftning, skolsystem etc.) Fysisk infrastruktur och satsning på vatten,miljö, hälsa och utbildning är områden som lämpar sig väl för biståndsinsatser.Andra viktiga områden i biståndssamarbetet är kvinno- och befolkningsfrågor.Vissa av motionens förslag, exemplevis förslaget om att ta upp deövergripande frågorna inom ramen för en nationell kommission, tas upp i detföljande under delrubriker.I partimotion U233 yrkande 7 framhålls att de fembiståndspolitiska målen skall styra allt svenskt bistånd oavsett genom vilketorgan det kanaliseras. En ökande del av biståndet kanaliseras genominternationella organ där effektiviteten är utsatt för hård kritik.I motion U221 (c) yrkande 5 anges att biståndet har kommit att orienterasifrån de fattigaste människorna som målgrupp. Biståndet bör i högre gradinriktas på att säkra människors grundläggande behov ochöverlevnadsmöjligheter. bör i sitt bistånd ge stöd till u-ländernasinstitutioner och organisationer. Andra prioriterade områden är enligt motionenbl.a. utbildning, åtgärder mot ökenutbredning och jordförstöring, att utvecklamiljövänliga jordbrukstekniker och binäringar, lokal livsmedelsförädling,hantverk och småindustri och kooperativ.I motion U263 (fp) yrkas att det biståndspolitiska målet om ekonomisk ochpolitisk självständighet utgår. Enligt motionen betonas numer samverkan ochinternationella kontakter starkare än tidigare då frigörelse frånkolonialmakterna präglade synen. Idén om den slutna handelsstaten som ideal harblivit alltmer passerad. Varken ekonomiskt eller kulturellt kan autarki varanågot ideal värt att stödja genom svenska biståndsinsatser, sägs det imotionen.UtskottetRiksdagen har fastslagit det svenska biståndets övergripandemål: att höja de fattiga folkens levnadsnivå. Inom ramen för detta mål skallbiståndet bidra till resurstillväxt, ekonomisk och social utjämning, ekonomiskoch politisk självständighet, en demokratisk samhällsutveckling samt framsynthushållning med naturresurser och omsorg om miljön. Dessa mål utgör en enhet.De förstärker och kompletterar varandra och har ingen inbördes rangordning.Utskottet anser att de ovan angivna biståndspolitiska målen äger fortsattfull giltighet samt konstaterar att målen har ett brett politiskt stöd iriksdagen.Utskottet vill betona vikten av den av vid ett flertal tillfällenfastlagda fattigdomsinriktningen av det svenska biståndet. De långsiktigaeffekterna för de fattigaste grupperna måste vara avgörande vid biståndetsutformning. Exempel på biståndsformer som i särskilt hög grad når de fattigasteär bistånd genom enskilda organisationer, katastrofbistånd, biståndet genommultilaterala organ som och samt det bilaterala biståndet till defattigaste afrikanska länderna.Biståndet måste ständigt utvecklas. Mål och inriktning skall kunna prövas ochmetoderna i biståndssamarbetet förbättras. Detta återspeglas ocksåsåväl i budgetpropositionen som i ett flertal motioner. Biståndet har genomgåttviktiga förändringar över tiden. Exempel på detta är ökad betoning på biståndför att medverka till en marknadsbaserad ekonomisk-politisk miljö som gynnartillväxt, bistånd för att stödja ett lands institutionella kapacitet, biståndför att främja demokrati och mänskliga rättigheter och ökat bistånd påmiljöområdet. Dessa områden nämns i motionerna U221 (c), U233 (v) och U250(s), i vilka också nämns andra viktiga områden, som infrastruktur,befolkningsfrågor, stöd till kvinnor och utveckling av lokallivsmedelsförädling och hantverk/småindustri.Med det ovan anförda får yrkande 5 i motion U221 (c), yrkande 7 i motion U233(v) samt yrkandena 1 och 5 (delvis) i motion U250 (s) anses besvarade.Utskottet stödjer inte förslaget enligt motion U263 (fp) att målet omekonomisk och politisk självständighet skall utgå. Utskottet delar vad som imotionen anges om att internationell samverkan får allt större betydelse samtatt ekonomisk och kulturell autarki inte är ett ideal att stödja. Ökatinternationellt samarbete står dock enligt utskottets uppfattning inte i någonmotsättning till målet om ekonomiskt och politiskt oberoende. Detta mål kanenligt utskottets uppfattning tolkas som ett stöd åt principen om folkens rätttill självbestämmande.Härmed avstyrks motion U263 (fp).Utskottets offentliga utfrågning om u-landsbisåndet torsdagen den 11 mars1993 redovisas i bilaga 1.Sammanfattning av resolution 981 (1992)I detta sammanhang finns det anledning att peka på de synpunkter och förslagsom lagts fram i resolution 981 om de nya relationerna mellan nord--syd somEuroparådets parlamentariska församling antog . I denna anges somutgångspunkter för biståndspolitiken sammanfattningsvis att förhållandet mellanindustrialiserade länder i norr och utvecklingsländer i söder har förändrats nunär öst--väst-konflikten har upphört.Vidare poängteras att begreppet syd inte längre betecknar en homogen grupp avländer eftersom några -- de s.k. industrialiserade länderna(NIC-länder) -- visar en imponerande ekonomisk framgång medan andra, särskiltde minst utvecklade länderna (LDCs), håller på att stagnera eller t.o.m. gåtillbaka i inkomst per capita. Vissa delar av den s.k. andra världen (f.d.Sovjetunionen samt ) uppvisar problem liknandeutvecklingsländernas.Utveckling kan inte enbart mätas i termer av ekonomisk tillväxt utan måsteockså bedömas utifrån hur arbetet med att tillfredsställa grundläggandemänskliga behov, uppbyggande av demokrati, respekten för mänskliga rättigheter,upprättande av social rättvisa och lagregler samt skyddande av naturtillgångargenomförs.I resolutionen slås fast att utvecklingssamarbete måste bli en mer centralpolitisk fråga . Målet för utvecklingssamarbete måste vara attförbättra levnadsförhållandena för befolkningen och att bidra till en mänsklig,godtagbar utveckling som är socialt rättvis och ur miljösynpunkt riktig.Särskilt medlemsländer bör förbinda sig att så snart som möjligtuppnå målet för officiellt utvecklingsbistånd, av BNP. De bör för dettaändamål använda de resurser som frigjorts som ett resultat av reduceradeöst-västliga spänningar och minskade militära utgifter.Europarådets medlemsstaters insatser bör koncentreras på att-satsa på människorna för att frigöra deras produktiva krafter och därvidsärskilt beakta behovet av att förbättra kvinnornas ställning. Största möjligatonvikt bör läggas på utbildning och grundläggande hälsovård (i synnerhetkampen mot aids),-främja kreditgivning och råd till småjordbrukare och entreprenörer inkl.kvinnor och därvid bistå i utvecklingen av den privata ekonomiska sektorn,-kämpa mot fattigdom genom "hjälp till självhjälp" och höja produktivitetenäven i livsmedelssektorn,-reducera befolkningstrycket,-bidra till en godtagbar miljöutveckling,-förbättra de ekonomiska förhållandena i utvecklingsländerna genom attbekämpa protektionismen i norr, stärka syd--sydsamarbetet, utveckla regionalamarknader, förbättra priset på varor från utvecklingsländerna och främja endiversifiering av deras ekonomi,-genomföra betydande skuldreduktioner,-tillförsäkra utvecklingsländerna ökat inflytande i internationellainstitutioner och i uppbyggandet av en ny världsordning,-bidra till att eliminera orsakerna bakom världens flykting- ochbefolkningsproblem såsom etniska konflikter, krig, diktaturer och fattigdom.Det framtida utvecklingssamarbetet, både bilateralt och multilateralt bör iförsta hand baseras på fattigdomskriteriet.Viktigt är också att ekonomiska och sociala reformer bygger på följandekriterier: biståndet skall främja uppbyggnaden av en marknadsinriktad ekonomisom är effektiv, miljömässigt riktig och socialt rättvis. Som villkor förbistånd skall uppställas krav på genomförande av sociala- inkl. jordreformer,en rättvis inkomstfördelning, förbättring av kvinnornas ställning, hälsovårdoch utbildning, miljöskydd och familjeplanering.Utvecklingsländerna å sin sida måste förbinda sig att göra sina ekonomiereffektivare och marknadsorienterade, bekämpa korruption och säkerställa attfolket kan få del av den ekonomiska utvecklingen och kunna leva i värdighet ochfrihet. Demokrati, framhålls det i resolutionen, kan bara få en framtid om denåtföljs av ekonomisk utveckling. På samma vis kan den senare bara förverkligasi en rättvis världsekonomi i vilken industriländerna gör sitt yttersta för attavskaffa existerande handelshinder.Demokrati och mänskliga rättigheterSammanfattning av motionernaEtt flertal motioner betonar betydelsen av att generellt i biståndssamarbetetfrämja demokrati och mänskliga rättigheter. I motion U250 (s), berörd del avyrkande 5, anges att i samverkan med andra givare skall stödjautvecklingen av demokratiska samhällen. De ekonomiska villkoren påverkardemokratins förutsättningar. I motionen framförs kritik mot att regeringen oftatenderar att inta en alltför förenklad villkorande attityd, snarare än enfrämjande långsiktig strategi. Enligt motionen kan inte demokrati kommenderasfram utan måste växa och erövras inifrån.I motion U221 (c) yrkande 10 anförs att ett land som respekterargrundläggande medborgerliga fri- och rättigheter torde ha bättreförutsättningar att främja en demokratisk utveckling och därmed också ekonomiskoch social utveckling till gagn för alla. Biståndet skall stödja utveckling ochprocesser till grund för demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. Detär därför inte möjligt att villkoren alltid skall vara uppfyllda innan landetkan få svenskt bistånd.I motion U278 (c) föreslås att biståndsmedel används för systematiskutbildning inom områden som rör förvaltning, domstolsväsende och polisväsende.Sverige bör vidare driva rättssäkerhetsfrågorna i internationellabiståndsorgan.Enligt motion U608 (fp) yrkande 1 bör svensk utrikes- och biståndspolitikvara en drivkraft för demokratin i världen. Genom biståndet kan politiskmångfald och övergång till flerpartisystem uppmuntras. Biståndet måste bli ettännu effektivare instrument för främjandet av mänskliga rättigheter.Ett antal yrkanden framför förslag om hur demokratimålet i biståndet börfrämjas.I motion U628 (s) yrkandena 13 och 14 anges att mänskliga rättigheter ibiståndet kan stärkas dels genom särskilda MR-projekt, dels genom attMR-konsekvensbeskrivningar görs i planeringen av varje biståndsprojekt. Vidarebör konsekvenserna på MR-området presenteras även vid beslut om nedskärning avbiståndet på grund av dålig efterlevnad av mänkskliga rättigheter. Enligtmotionen finns även i länder där demokratiseringsprocessen har svårt att fåfäste människor eller grupper som kämpar för demokrati och mänskligarättigheter. Det kan enligt motionen vara just i dessa länder som utländsknärvaro allra bäst behövs.I motion U608 (fp) yrkandena 2--7 föreslås stöd till en demokratiskinfrastruktur genom förvaltningsbistånd, stöd till fristående organisationeroch upprättande av biståndsfonder i form av allmänna stiftelser. Vidareföreslås att alla biståndsprojekt värderas utifrån ett människorättsperspektiv,att biståndsavtalen ges en folkrättslig prägel genom hänvisning tillinternationella normer samt att regeringen i en särskild rapport till riksdagenårligen redogör för situationen i mottagarländerna.I yrkande 20 i motion U233 (v) föreslås att bedömningen av MR-situationen imottagarländerna bör ske enligt väl definierade kriterier. UNDP har konstrueratett "Political Freedom Index" som bygger på en checklista som upptar personligsäkerhet, rättsordning, yttrandefrihet m.m. bör pröva att införa ensådan bedömning och väga in militärutgifter i bilden.Två yrkanden, U233 yrkande 19 (v) och U628 yrkande 6, tar uppVärldskonferensen om de mänskliga rättigheterna i 1993. I den förstnämndaanförs att det inför är viktigt att ge stöd till de mångaMR-organisationerna, fackföreningarna, kvinnoorganisationerna m.m., som arbetarunder svåra förhållanden i , så att dessa kan få komma till talsunder konferensen. I det andra yrkandet betonas vikten av helhjärtat stöd tillkonferensen -- både när det gäller ekonomiska insatser för att stödja fattigaländers deltagande och när det gäller att aktivt arbeta för att få flermedlemsstater att ratificera MR-konventionerna.Enligt motion U233 (v) yrkande 5 måste mottagarländernas egna medborgare fåinsyn i och inflytande över hur biståndsmedlen används. Detta är deteffektivaste sättet att bekämpa korruption och kontrollera makthavarna, sägermotionärerna.UtskottetAtt verka för en demokratisk samhällsutveckling och att främja respekten förde mänskliga rättigheterna är en självklar och mycket viktig del i svenskutrikespolitik. Biståndet är ett av medlen för denna politik. Utskottetkonstaterar att det råder en bred partipolitisk enighet om den stora betydelsenav demokratimålet i det svenska biståndet.Utgångspunkten för arbetet att värna om de mänskliga rättigheterna är detinternationella normsystemet på området som bl.a. inbegriper , denallmänna deklarationen om de mänskliga rättigheterna och konventionerna ommedborgerliga och politiska rättigheter resp. om ekonomiska, sociala ochkulturella rättigheter. Det är viktigt att i detta sammanhang slå fast attskyddet av de mänskliga rättigheterna är en internationell angelägenhet. Det ärinte en stats ensak hur den behandlar sina medborgare och andra som befinnersig på dess territorium.Utskottet anser att den fulla respekten för de mänskliga rättigheternaförutsätter ett demokratiskt styrelseskick. Ett öppet och demokratisktstyrelseskick och respekt för mänskliga rättigheter gynnar också ekonomiskutveckling som brist på social och ekonomisk utveckling försvårardemokratisering. Fattigdom, orättvisor och låg utbildningsnivå är en dåliggrogrund för demokratin. Ett väl utformat stöd till ett lands ekonomiska ochsociala utveckling bör därför ses också som ett stöd tilldemokratiseringsprocessen. Demokratisträvandena bör således genomsyra helabiståndssamarbetet, det bilaterala samarbetet såväl som samarbetet med demultilaterala organisationerna och biståndet genom enskilda organisationer.Det råder vidare enighet om behovet av riktade biståndsinsatser i syfte attfrämja demokrati och mänskliga rättigheter som specifik målsättning. Det kangälla stöd för att stärka demokratiska institutioner uppbyggnad av fungeranderättssystem eller utbildning. Det kan vidare gälla stöd för genomförande avval, för att främja konfliktlösning, försoningsprocesser och politisk dialogeller program till förmån för kvinnors och barns rättigheter.Utskottet ansluter sig till de riktlinjer som regeringen angivit för densärskilda anslagsposten för riktade insatser på området, dvs. anslagspostenDemokrati, mänskliga rättigheter och nationell försoning. Utskottet serpositivt på förslaget att regeringen gett SIDA i uppdrag att utarbetalångsiktiga landspecifika planer för stöd av demokratiska institutioner ochrättsväsende i programländerna.Utskottet ansluter sig också till de allmänna riktlinjerna beträffandedemokratimålet som anges i inledningen av budgetpropositionen. Det gäller bl.a.vikten av att frågorna om demokrati och mänskliga rättigheter får enframträdande roll i dialogen med samarbetsländerna, om nödvändigheten av enfördjupning av dialogen om hur givarna bäst kan stödja demokratiprocesser ochinte minst om vikten av långsiktigheten i stödet för demokratisering. Somangavs i föregående års betänkande om biståndet (1991/92:UU15) måste biståndtill länder som systematiskt bryter mot mänskliga rättigheter omprövas.Utskottets uppfattning är att fastställande av absoluta villkor för avbrytandeav bistånd inte är ändamålsenligt, utan dessa överväganden får avgöras frånfall till fall. Den viktigaste utgångspunkten bör därvid varabiståndssamarbetets möjlighet eller effektivitet när det gäller att, i dettasammanhang, uppfylla demokratimålet och främja respekten för mänskligarättigheter.Med det ovan anförda får berörd del av yrkande 5 i motion U250 (s), yrkande 5i motion U233 (v), yrkande 10 i motion U221 (c), motion U278 (c) och yrkandena1 och 2 i motion U608 (fp) anses besvarade.I enlighet med vad som ovan anförts om vikten av att demokratimåletgenomsyrar allt bistånd, ser utskottet det som naturligt att projektens effektför utvecklingen mot demokratisering och mänskliga rättigheter vägs in vidbedömningen av projekten. I konsekvens härmed bör även motsvarande effekt vägasin vid överväganden om avbrytande av projekt eller program. Utskottet harerfarit att noggranna analyser av situationen i samarbetsländerna görsfortlöpande och i samband med beslut om biståndets utformning. Erforderligaresurser bör därför anslås för detta viktiga arbete.Det är en fördel om bedömningen av situationen i samarbetsländerna görs enligtväl definierade kriterier. Utskottet utgår från att regeringen i detta arbeteinhämtar information om hur andra biståndsgivare går till väga för sådanabedömningar, inkl. UNDP, det FN-organ som omnämns i motion U233 (v). När detgäller bedömningen av länders lämplighet som biståndsmottagare kan det isammanhanget nämnas att regeringen har inlett analyser och övervägandenavseende ländernas militära utgifter.Härmed får yrkandena 13 och 14 i motion U628 (s), yrkande 5 i motion U608(fp) och yrkande 20 i motion U233 (v) anses besvarade.Utskottet välkomnar att regeringen i årets budgetproposition redovisar lägetbeträffande respekten av de mänskliga rättigheterna i samarbetsländerna försvenskt bistånd. Det är viktigt att redovisningen är noggrant genomarbetad ochenhetlig.Härmed får yrkande 7 i motion U608 (fp) anses besvarat.Utskottet angav i betänkande 1990/91:UU15 en positiv syn på att idialogen med mottagarländerna refererar till de folkrättsliga instrument somexisterar när det gäller mänskliga rättigheter. Utskottet såg det som positivtom direkta referenser kunde göras till dessa universella normativafolkrättsliga instrument i biståndsavtal, när detta bedöms lämpligt med hänsyntill avtalens karaktär. Regeringens ambition härvidlag omnämns också ibudgetpropositionen. Utskottet utgår från att regeringen till riksdagenredovisar i vilken utsträckning och i vilka former detta konkret sker.Härmed får yrkande 6 i motion U608 (fp) anses besvarat.Frågan om stöd till den demokratiska utvecklingen i kanaliseratgenom stiftelser med anknytning till de politiska partierna har längediskuterats. En sådan form för demokratibistånd har tillämpats iTyskland, där goda erfarenheter har vunnits. I årets budgetproposition aviserarregeringen att en särskild utredare skall tillsättas för att närmare studerahur ett sådant bistånd skulle kunna utformas.Utskottet ser positivt på denna modell för stöd åt demokratiseringsprocessen.Effektiva insatser på detta område förutsätter breda kontaktytor med olikaslags folkrörelser och opinionsbildande grupper i . Friståendepolitiska stiftelser kan i vissa avseenden vara bättre ägnade att främjademokratiseringsprocessen i än statliga biståndsmyndigheter, sommåste underkastas högre krav på politisk neutralitet. Utskottet välkomnardärför den aviserade utredningen.Ett liknande förslag framförs i motion U608 (fp) yrkandena 3 och 4. Dessa böranses besvarade med vad utskottet här har anfört.Den förestående om de mänskliga rättigheterna som avses ägarum i detta år är ett viktigt led i det internationella arbetet fördemokrati och mänskliga rättigheter. Utskottet har erfarit att avserunderlätta deltagande och förberedelser för nämnda konferens, bl.a.genom stöd till enskilda organisationer i u-länderna.Härmed får yrkande 19 i motion U233 (v) och yrkande 6 i motion U628 (s) ansesvara besvarade.Bistånd för ekonomisk återhämtning, skuldfrågor m.m.Sammanfattning av motionernaFrågan om skulder tas upp i en rad motioner. I Vänsterpartietspartimotion U233 föreslås enligt yrkande 8 att skall verka föravskrivning av skulder. De förslag som SIDA lagt fram bör enligtmotionen ligga till grund för regeringens politik i dessa frågor. Yrkande 3 imotion Sf633 (v) har en liknande innebörd. Enligt motion U233 (v) yrkande 9skall u-landsskuldernas legitimitet prövas och bankerna ta sitt ansvar.Förmögenheter som diktatorer stulit från folken och gömt undan på bankkonton iutlandet uppspåras och återbördas till hemländerna (yrkande 10). Enligt yrkande11 skall frågor rörande skulder inte handhas av utan av SIDA och UD.Även i U260 (s) och U282 (kds) uppmärksammas skuldbörda, ochåtgärder efterlyses för en sanering av skuldsituationen.Enligt U221 (c) yrkande 3 bör öka sina ansträngningar internationelltför att få skuldavskrivning till stånd. bör även verka för att enförändring görs av regler när det gäller skuldavskrivningar tillde allra mest skuldtyngda u-länderna.I motion U233 (v) yrkande 12 föreslås att IMF:s överskott frånutlåningsverksamheten används till att avskriva u-landsfordringar. Enligtyrkande 14 i sistnämnda motion skall inte delta istrukturanpassningsprogram på IMF:s villkor.I motion U221 (c) anges att förlorar per årpå grund av ojämlika handelsvillkor. I-ländernas protektionism ochhandelshinder slår hårt mot produkter. måste aktivt stödjaen dialog om rättvisare ekonomiska relationer mellan nord och syd, omfattandefriare varuhandel och regler för tjänsteexport och immarterialrätt anpassadtill förutsättningar. samarbete sinsemellan måste ocksåunderlättas (yrkande 2).I motion U250 (s) yrkande 4 betonas vikten av gott styrelseskick och omekologiskt och socialt ansvarsfull marknadsekonomi. Biståndet kan enligtmotionen spela en viktig roll när det gäller att skapa bättre fungerandeoffentliga institutioner och gott styrelseskick.UtskottetMånga , inte minst de fattigaste, har en orimligt tung skuldbörda somutgör ett allvarligt hinder för social och ekonomisk utveckling och hämmarförsöken till ekonomisk reformverksamhet och återhämtning. Som framgår avbudgetpropositionen uppgick totala utlandsskuld (inkl. f.d.Sovjetunionens utlandsskuld) till ca 1700miljarder dollar.Låginkomstländerna svarar för en begränsad del av denna skuld, ca , men i förhållande till dessa länders betalningsförmåga är skuldbördansynnerligen betungande. Skuldtjänsten, dvs. räntor och amorteringar, uppgårtill av exportintäkterna, i vissa fall betydligt mer.De stora problemen till trots kan ändå vissa positiva tecken skönjas när detgäller finansiella situation. Nettoresursflödet till ,som generellt sett var negativt för ett stort antal under delar av1980-talet, har vänts i positiv riktning.