bet · GG01UU19 · 1993-05-06 00:00:00 — Han underströk därvid attatt det var önskvärt att -- som del i en process som leder till allmän ochfullständig nedrustning -- överväga möjligheten att i folkrätten förbjudaanvändning av kärnvapen.I ett anförande inför FN:s generalförsamlings extra möte om nedrustningsommaren 1988 tog statsminister ånyo upp den från svensk sida tidigareframförda tanken på förbud mot kärnvapenanvändning. Han erinrade därvid bl.a.om de folkrättsliga begränsningar som redan existerar i fråga omkärnvapenanvändning.Om alla kärnvapenstater åtog sig att inte vara först med att användakärnvapen skulle detta i praktiken innebära ett fullständigt förbud mot varjeanvändning av sådana vapen. Av det skälet har i principvarit positivt till förslag om att alla kärnvapenstater skall utfästa sig attinte vara först med att tillgripa kärnvapen.Icke-första-användning av kärnvapen hänger, som utskottet tidigare noterat,nära samman med frågan om åtgärder för att stärka de kärnvapenfria staternassäkerhet (s.k. negativa säkerhetsgarantier). Generalförsamlingen antog hösten1992 en resolution vari alla stater, och särskilt då kärnvapenmakterna,uppmanas att aktivt arbeta för en snar överenskommelse, vilken borde innehållaen gemensam garantiformulering. En dylik överenskommelse skulle kunna inlemmasi ett internationellt, rättsligt bindande dokument.Utskottet ser det också som väsentligt att bidrar till attansträngningarna att i multilaterala fora driva dessa frågor stöds ochuppmuntras.År 1991 innebar ett genombrott i kärnvapennedrustningen. Med undertecknandetav START 1-avtalet inleddes en process som fortsatte med ensidigtdeklarerade åtaganden från amerikansk och sovjetisk sida om tillbakadragandeoch destruktion av tusentals strategiska och taktiska laddningar. Dessaåtaganden formaliserades i det undertecknade START 2-avtalet,som syftar till att reducera de kvarvarande strategiska vapnen medtvå tredjedelar.Båda de stora kärnvapenmakterna har i denna process visat en ny öppenhetbeträffande sina innehav av kärnvapen. Antal och typer av kärnvapen i de femerkända kärnvapenmakternas arsenaler är väl kända.Fokus har i stället flyttats till frågorna om spridning av kärnvapen tillstater utanför kretsen av erkända kärnvapenmakter. En rad stater står vid ellerhar redan passerat tröskeln för kärnvapenkapacitet. Detta förhållande hardramatiskt illustrerats i fallet . Vapenutvecklingen hade ägt rum ihemlighet och i strid med landets åtaganden som part tillicke-spridningsfördraget (NPT).President har presenterat ett förslag om internationell kontroll avhela den nukleära produktions- och användningscykeln i syfte att förhindraspridning. Förslaget, som framfördes i ett tal i FN, innebär bl.a. att ett nyttinternationellt organ skall bildas för att kontrollera hela produktions- ochanvändningscykeln. Jeltsin framhöll också starkt behovet av kärnvapenprovstoppoch ett upphörande av produktionen av plutonium lämpat för framställning avkärnladdningar. Ytterst måste kärnvapen och andra massförstörelsevapenavskaffas -- gradvis och under iakttagande av ömsesidig balans.Detta förslag, som studeras av de andra kärnvapenmakterna ochdet internationella samfundet i övrigt, skall ses i samma sammanhang som övrigaförslag om förstärkning av icke-spridningsregimen och en utökad roll förInternationella atomenergiorganet (). deltar aktivt i arbetet medatt stärka roll i detta sammanhang.Utskottet framhåller i sitt föregående betänkande om säkerhet och nedrustning(bet. 1991/92:UU19) att det utgår från att regeringen kontinuerligt följerutvecklingen främst vad gäller möjligheten till internationellt stöd för ettkärnvapenregister.Även andra möjligheter att få tillgång till motsvarande information, syftandetill att förhindra kärnvapenspridning, vore enligt utskottets mening givetvisav betydande värde. Utskottet utgår från att regeringen aktivt tar del i detarbete som bedrivs på området.Därmed får motion 1992/93:UU404 (s) yrkandena 18--19 anses besvarad.2.5 kärnkraftMotionenHälften av världens ca 900 kärnreaktorer är sjöburna. har tagit uppproblemen med de kärnkraftsdrivna fartygen i FN och begärt att en FN-studieskall kartlägga riskerna för den miljön med sjöburna reaktorer. Deflesta sjöburna reaktorer finns ombord på militära fartyg. De omfattas inte avsamma internationella säkerhetsregler som gäller för civila kärnkraftsdrivnafartyg. I motion 1992/93:U404 (s) yrkande 21 begärs att regeringen agerar fören utvidgning av och när det gäller kärnkraftsdrivnafartyg. I samma motion yrkande 20 begärs att regeringen, tillsammans med övriganordiska länder, tar initiativ till en internationell expertkonferens om marinkärnkraft och dess miljömässiga och säkerhetspolitiska konsekvenser.UtskottetHösten 1990 försökte , med svenskt stöd, att ta upp frågan omkärnkraftsdrivna fartyg i (som ett miljöärende i andrautskottet). Något officiellt isländskt förslag kunde dock inte läggas fram dåtillräckligt stöd saknades.Utskottet konstaterar att senast tog upp frågan om kärnkraftsdrivnafartyg vid internationella atomenergiorganets () generalkonferens 1992.På nordiskt initiativ antog generalkonferensen en resolution i frågan omsäkerhetsriktlinjer för civila kärnkraftsdrivna fartyg. uppdrag är att isamråd med den internationella sjöfartsorganisationen (IMO) undersöka behovetav en revidering av existerande internationella säkerhetsriktlinjer förkärnkraftsdrivna kommersiella fartyg och möjligheterna att utsträcka dessariktlinjer till alla slags civila fartyg.Enligt sin stadga har endast mandat att behandla civil användning avkärnkraft. Eftersom de militära reaktorerna är kraftkällor för krigsfartygenoch inte utgör en del av fartygens beväpning saknas ett lämpligtinternationellt forum för frågan. Denna typ av reaktorer har tidigare aldrigtagits upp i bilaterala eller andra nedrustningssammanhang. Vid det nordiskautrikesministermötet på underströks emellertidbehovet av förebyggande arbete för att förhindra kärnolyckor. Därvid betonadesvikten av effektiva åtgärder för att öka säkerheten också beträffande militärareaktorer, bl.a. för att förhindra ytterligare olyckor med atomubåtar.Frågan om säkerhet i samband med marint utnyttjande av kärnkraft är av storbetydelse. Utskottet utgår därför ifrån att regeringen även fortsättningsvisaktivt verkar internationellt för att befrämja säkerhet avseende fartygsburnakärnreaktorer och för att bemästra de problem som är förknippade med sjunknakärnreaktorer.Därmed får motion 1992/93:U404 (s) yrkandena 20 och 21 anses besvarad.2.6 Radiologiska vapen, laservapen m.m.MotionernaI motion 1992/93:U404 (s) yrkande 10 begärs att regeringen arbetar för ettförbud mot radiologiska vapen, inkluderande förbud mot angrepp på civilakärnenergianläggningar. Några särskilda radiologiska vapen existerar ännu ej,men angrepp på civila kärnkraftsanläggningar skulle kunna fungera somradiologiska vapen enligt motionärerna.I motion 1992/93:U404 (s) yrkande 11 understryks att laserstrålar kananvändas mot människor för att permanent förstöra deras syn. Mot bakgrund häravbegärs att regeringen verkar för ett internationellt förbud mot antipersonellalaservapen. I samma yrkande krävs också initiativ till att multipelbomber(cluster bombs) förs in i konventionen om särskilt inhumana vapen. Dessa bomberverkar urskiljningslöst mot allt som råkar befinna sig inom den beskjutna ytan.UtskottetUtskottet konstaterade i sitt senaste betänkande om säkerhet och nedrustning(1991/92:UU19) att frågan om radiologiska och andra inhumana vapen, inkl.angrepp på civila kärnkraftsanläggningar, har hög angelägenhetsgrad för Sverigei vars omedelbara närhet flera kärnkraftsanläggningar finns lokaliserade.Utskottet konstaterade vidare i nämnda betänkande att sedan flera århar arbetat inom för att få till stånd en konventionmot radiologiskt orsakad massförstörelse.Tillsammans med bl.a. och har lagt fram förslagom förbud mot radiologiska vapen. Frågan är angelägen men den sakligabehandlingen av förslaget har blivit lidande av en diskussion om i vilket forumden skall behandlas. Den nämnda ländergruppen har därför tidigare övervägt attta upp ämnet i andra fora. Sålunda var avsikten att frågan skulle föras framvid Internationella Röda korsets planerade konferens i iform av ett gemensamt förslag. Detta skulle syfta dels till att peka på attfrågan har en humanitärrättslig karaktär och ej enbart är en nedrustningsfråga,dels till att man som följd härav skulle finna ett nytt och allmänt accepteratforum för att driva den inom ramen för Röda korset. Då konferensen i sistastund fick inställas söker nu driva frågan om förbud mot radiologiskavapen vidare inom ramen för nedrustningskonferensen i tillsammans medtidigare nämnda länder.Sverige har verkat för ett internationellt förbud motantipersonell användning av laserteknik och antipersonella laservapen. Enligtvad utskottet inhämtat har regeringen för avsikt att fortsätta driva frågan ilämpligt sammanhang, t.ex. inom ramen för en översynskonferens av 1981 årsvapenkonvention.Utskottet konstaterar att det är förbjudet att användamultipelbomber (s.k. cluster bombs) på ett sådant sätt att de huvudsakligendrabbar civila och inte militära mål.Därmed får motion 1992/93:U404 (s) yrkandena 10--11 anses besvarad.2.7 Icke-spridningsfördraget (NPT)MotionenI motion 1992/93:U404 (s) yrkande 15 konstateras att frågan omicke-spridningsavtalets förlängning kommer att behandlas . I avtaletförbinder sig kärnvapenmakterna att starta en konkret och verklig nedrustningmot att icke-kärnvapenmakterna förbinder sig att inte skaffa sig kärnvapen.Oroande nya element i sammanhanget är, enligt motionärerna, dels attfriställandet av tusentals kärnvapentekniker i det forna ökarrisken för spridning av kärnvapenteknologi, dels att erfarenheterna frånGulfkriget visat att kontrollsystem inte är tillräckligt. Det viktigastenu måste, enligt motionärerna, vara att förhindra spridningen av kärnvapen tillflera länder. De menar därför att vi måste ha ett globalt förbud mot spridningav kärnvapen. bör aktivt verka för en förstärkning av och för att kärnvapenmakterna lever upp till sina förpliktelserenligt . bör, enligt motionärerna, också vidare medverkatill att fler stater ansluter sig till NPT och till att NPT-fördraget förlängsefter 1995.UtskottetIcke-spridningsfördraget (, NPT) somträdde i kraft hade undertecknats av 156 stater. År 1995skall frågan om NPT:s förlängning diskuteras.Enligt vad utskottet erfarit kommer att tillsammans med övriganordiska länder göra uppvaktningar i stater som ännu ej anslutit sig till NPT isyfte att förmå dem att ansluta sig. Vidare kommer de nordiska länderna attuppvakta NPT-stater som inte slutit kontrollavtal med , vilket de somNPT-stater är skyldiga att göra.Många länder har traditionellt knutit frågan om en förlängning av NPT tillbristen på framsteg när det gäller kärnvapenstaternas åtaganden i NPT omnukleär nedrustning (artikel VI) liksom i provstoppsfrågan. De båda storakärnvapenstaterna har emellertid inlett en process iöverensstämmelse med sina förpliktelser enligt artikel VI i NPT, senastmanifesterad genom undertecknandet av START 2-avtalet.Bl.a. fallet har aktualiserat frågan om en förstärkning av . Regeringen kommer, enligt vad utskottet erfarit, att verka föratt får ökade möjligheter att inspektera och kontrollera efterlevnaden avNPT-avtalet.Utskottet har tidigare, senast i betänkandet 1991/92:UU19, påpekat attarbetet med förhindrande av kärnvapenspridning är en av de mest centralafrågorna på den internationella nedrustningsagendan. Denna bedömning kvarstår.Utskottet menar mot denna bakgrund att en förlängning av påobestämd tid är utomordentligt angelägen, liksom att ytterligare stateransluter sig till fördraget.Utskottet delar motionärernas uppfattning att aktivt bör verka för enförstärkning av kontrollsystem och för att kärnvapenmakterna lever upptill sina förpliktelser enligt NPT-avtalet.Därmed får motion 1992/93:U404 (s) yrkande 15 anses besvarad.2.8 Internationell vapenhandel m.m.MotionenI motion 1992/93:U404 (s) yrkande 7 konstateras att vidnedrustningskonferensen i föreslagit åtgärder för begränsning ochkontroll av den internationella vapenhandeln. FN har beslutat om ett begränsatvapenregister för tyngre vapen. Enligt motionärernas mening bör eninternationell global regim under FN, som omfattar både köpare och säljare,sättas upp med uppgift att begränsa och kontrollera den internationellavapenhandeln. Regimen bör bl.a. innefatta rapporteringsplikt om produktion,export och import, upprättandet av ett register samt inrättandet av enkunskapsbank. bör i FN lägga fram förslag om en internationell regimför begränsning och kontroll av den internationella vapenhandeln, inkl.vapenproduktionen, med denna inriktning.UtskottetSveriges långsiktiga mål på nedrustningsområdet, globalt och regionalt, äratt minska rustning och rustningskostnader avseende alla vapenslag.Sverige anser att ökad öppenhet på militärområdet tjänar som enförtroendeskapande åtgärd. var, som nämndes i utskottets föregåendebetänkande om säkerhet och nedrustning (bet. 1991/92:UU19), medförslagsställaretill resolutionen i 1991 om upprättandet av ettuniversellt FN-register för handeln med konventionella vapen.Sverige ser mycket positivt på beslutet om att upprätta ett FN-register omhandel med konventionella vapen som kan öka öppenheten avseende vapenhandelnoch tjäna som ett förtroendeskapande instrument. Det beslut som fattats av FN:sgeneralförsamling innebär också att frågan om en utvidgning av registret kommeratt prövas.I inledningsskedet är det angeläget att stärka efterlevnaden av beslutetsförsta fas, dvs. att förse FN med uppgifter om 1992 års export ochimport av tyngre konventionella vapen. Enligt utskottets uppfattning är detangeläget att först efter denna inledande fas pröva frågan om en utvidgning avregistret.Därmed får motion 1992/93:U404 (s) yrkande 7 anses besvarad.2.9 Minskade utgifter för konventionella rustningarMotionenI motion 1992/93:U404 (s) yrkande 6 krävs svenska initiativ i FN(generalförsamlingen och nedrustningskonferensen) samt i ESK i syfte att fåtill stånd minskade utgifter för konventionella rustningar. Som ett led i enstrategi för omrustning till icke-provokativa försvarsformer ter det signaturligt att i första hand söka få till stånd nedskärningar av antaletlångräckviddiga vapen och vapenplattformar samt andra system med offensivkapacitet.UtskottetSveriges långsiktiga mål på nedrustningsområdet, globalt och regionalt, äratt minska rustning och rustningskostnader avseende alla vapenslag.Inom ESK har frågor om konventionell nedrustning i allt väsentligt behandlatsmellan de stater som är medlemmar i och de som varit det i Warszawapakten.Frågan om konventionell nedrustning har varit föremål förbehandling i . Tyngdpunkten har därvid legat på konventionellnedrustning på regional nivå och bl.a. utgått från en rapport i ämnet somgeneralsekreteraren presenterade 1991. antoggeneralförsamlingen en resolution om regional nedrustning inkl.förtroendeskapande åtgärder, baserad på ett förslag från EG-staterna medSverige som medförslagsställare.Generalförsamlingen upprepar i nämnda resolution sin tidigare framfördauppfattning att regionala nedrustningsåtgärder utgör väsentliga element i denglobala nedrustningsprocessen. Församlingen uttalar sin övertygelse om viktenav regionala nedrustningsåtgärder och om att hänsyn därvid tas till varjeregions särdrag. Vidare betonas vikten av förtroendeskapande åtgärder för attsäkra processens framgång.I en annan resolution rörande förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder iEuropa, till vilken också var medförslagsställare, pekar församlingenpå de positiva resultaten av förhandlingarna inom ESK beträffande såvälförtroendeskapande åtgärder som konventionella styrkor. Församlingen välkomnarfortsatta förhandlingar inom ESK.Motsvarande resolutioner antogs också av generalförsamling. I enresolution om regional nedrustning (med som medförslagsställare)noterar församlingen med tillfredsställelse de framsteg som gjorts i fleraregioner genom avtal om rustningsbegränsning, fred och säkerhet (inbegripetavtal om förbud mot massförstörelsevapen), och den uppmanar berörda stater attgenomföra dessa överenskommelser.I en annan resolution, som också antogs , tar generalförsamlingenupp förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder och konventionell nedrustning iEuropa. Församlingen välkomnar särskilt beslutet av de stater som förhandlatfram CFE-fördraget att genomföra detta avtal. Den välkomnar ocksåundertecknandet av Open Skies-fördraget och godkännandet av OpenSkies-deklarationen. Vad beträffar ESK lyfter generalförsamlingen särskilt framnya och väsentliga förtroendeskapande åtgärder, liksom beslutet att upprättaESK:s säkerhetsforum. (Nämnda forum är platsen för de fortsattasäkerhetspolitiska förhandlingarna inom ESK liksom för förhandlingarna om ettfördjupat samarbete för att förebygga konflikter. )Därmed anser utskottet motion 1992/93:U404 (s) yrkande 6 besvarad.2.10 Militära resurser och miljönMotionenI motion 1992/93:U404 (s) framhålls att resurser som används på denmilitära sidan borde, när risken för storkrig dramatiskt minskat, kunnaanvändas för att skydda, förbättra och återställa miljön. Inom den militärasektorn finns adekvata resurser som kan användas för detta ändamål. En särskildFN-studie, som innehåller förslag med denna inriktning, har genomförts undersvenskt ordförandeskap. Dess eniga förslag fördes sedermera in iförberedelserna för UNCED. Motionärerna menar mot denna bakgrund att iFN aktivt bör arbeta för att militära resurser används för att rädda ochåterställa miljön i enlighet med förslagen i (yrkande 22). De kräverockså att begär att regeringen fullföljer nationellaförslag om en nationell aktionsplan för hur militära resurser kan användas förmiljön och tillser att militären återställer den miljö de skadat (yrkande 23).UtskottetUtskottet konstaterar att tillsammans medBrasilien introducerade ett resolutionsförslag i rörandeFN-studien om hur militära resurser kan användas för insatser på miljöområdet.Sedermera har aktivt följt upp frågan i anslutning till i (UNCED). driver också frågan i ().Enligt vad utskottet erfarit är det regeringens avsikt att aktivt följa uppbeslutet i om militärens hantering av miljöfarligt avfall ochdessutom driva frågan om militärens miljöpåverkan vidare.Enligt vad utskottet erfarit är frågan om en nationell aktionsplan föremålför beredning i . Därutöver konstaterar utskottet att det ibilaga 5 till för det militära försvarets utveckling1993--1998 görs en redovisning över de åtgärder som den svenska militärenkommer att vidta inom miljöområdet.Därmed anser utskottet motion 1992/93:U404 (s) yrkandena 22 och 23 besvarad.2.11 Överföring av militära resurser till andra ändamålMotionernaI motion 1992/93:U258 (v) yrkande 16 anförs att bör medverka tillomställning av de östeuropeiska krigsmaterielindustrierna till produktion förfredliga ändamål. Särskilt nämns exporterande försvarsindustri i ochSlovakien. Motionärerna påpekar att krigsmaterielindustrin i redan haren stor andel () civil produktion.I motion 1992/93:U628 (s) yrkande 4 framhålls att i FN bör drivafrågan om minskade militärutgifter till förmån för utvecklingsprojekt förekonomisk, social och kulturell utveckling i . Motionärerna pekar påatt det s.k. Stockholmsinitiativet tjänat som grund för ett FN-dokument där detföreslås att "the peace dividend" (fredsbonus) skall användas tillutvecklingsinsatser. Om alla länder minskar sina militärutgifter frigörs att användas för utveckling i såväli- som u-länder.I motion 1992/93:U638 (kds) yrkande 9 föreslås att bör verka för attFN-kommissionen för hållbar utveckling ges i uppdrag att utforma system föröverföring av resurser som frigörs vid militär nedrustning till GEF (GlobalEnvironment Facility).UtskottetUtskottet konstaterar att drivit frågor rörandeomställning från militär till civil produktion. Särskilt har därvid sambandetmellan nedrustning och utveckling framhållits. Sålunda genomfördes på initiativav och andra nordiska länder --1981 en FN-studie undersvenskt ordförandeskap rörande sambandet mellan nedrustning och utveckling.I enlighet med rekommendationerna i nämnda studie har den svenska regeringengenomfört en nationell uppföljningsstudie ("Med sikte på nedrustning", SOU1984:62, 1985:43). Denna studie, som därefter i engelsk språkdräktdistribuerades till FN:s samtliga medlemsstater, behandlar bl.a. möjligheternaatt i en nedrustningssituation ställa om försvarsindustri till civilproduktion.En särskild interdepartemental arbetsgrupp har sedermera, i rapporten (Ds 1988:19), övervägtrekommendationerna i anslutning till om sambandet mellannedrustning och utveckling. I nämnda konferens deltog sammanlagt 150 stater.Dessa enade sig om ett slutdokument, vilket bl.a. innehöll enprincipdeklaration och ett allmänt formulerat handlingsprogram.På grund av den politiska situationen möttes försökenatt driva frågan vidare i FN-sammanhang ej av någon påtaglig framgång.Under senare tid har frågan om omställning av militär produktion för civilaändamål ånyo aktualiserats från svensk sida. Enligt utskottets uppfattning bördet svenska östbiståndet i vissa avseenden ses som bidrag till en dylikomställning. Detta gäller exempelvis delar av arbetet rörande rustningskontrolloch kärnsäkerhet i det forna Sovjetunionen.Utrikesdepartementet har inlett arbetet med en systematiskinventering av vad som görs av andra industriländer och internationellaorganisationer för att stödja conversion-processen; främst är man intresseradav insatser som berör , ochKaliningradenklaven. Enligt vad utskottet erfarit är det Utrikesdepartementetsavsikt att, sedan inventeringen slutförts, anordna ett seminarium i Stockholmom omställningsfrågor.Även om problemen är delvis annorlunda och av helt annan dignitet nämnsBaltikum ofta i samband med frågan om omställning. Genom Ingenjörer motkärnvapen bidrar t.ex. till ett omställningsprojekt vid "varv nr 7" iTallinn.I samtliga här aktuella motioner krävs olika åtgärder från svensk sida.Utskottet önskar i detta sammanhang emellertid också peka på att frågan omöverföring av militära resurser till andra ändamål också varitföremål för betydande uppmärksamhet i en rad andra stater; inte minst gällerdetta de forna Warszawapaktsstaterna.Inom arbetar man med att lägga upp en databas avseendesamarbetsprojekt i hela . Bland dessa inkluderas ävensådana som rör omskolning av militär personal. EG bedriver ett omfattandearbete på området. Också , Världsbanksgruppen ochEuropeiska är i skiftande utsträckning engagerade iverksamhet som berör omställningsfrågor.Enligt utskottets uppfattning är omställningsfrågorna angelägna av en radskäl -- främst ekonomiska, säkerhetspolitiska och utvecklingsmässiga. Utskottetanser det därför värdefullt att det tidigare svenska engagemanget på områdetföljs upp i den situation som uppstått efter det slut. Detförändrade internationella läget kan dock förmodas innebära att nyaförutsättningar för en omvandling från militär till civil produktion uppkommit.Motsvarande gäller för den besläktade frågeställningen om sambandet mellannedrustning och utveckling.Utskottet utgår från att regeringen fortsatt driver de här behandladefrågorna på sätt som befinns lämpligt.Därmed får motionerna 1992/93:U258 (v) yrkande 16, 1992/93:U628 (kds) yrkande4 samt 1992/93:U638 (s) yrkande 9 anses besvarade.2.12 m.m.MotionernaI motion 1992/93:U404 (s) yrkande 12 framhålls att miljontals landminor finnsutspridda efter en rad inbördeskrig runt om i världen. lemlästas ochdör hundratusentals människor till följd av kvarliggande minor. Motionärernamenar att internationellt bör verka för en begränsning av landminor ochför en sanering av de värst drabbade länderna.Också i motion 1992/93:U402 (s) skildras läget beträffande landminor.Motionärerna menar (yrkande 1) att som sin mening bör ge regeringentill känna vad i motionen anförts därom.