bet · GG01KU15 · 1993-02-09 00:00:00 — Om det i samband med planeringen avsändningsområdena uppkommer en konflikt mellan önskemål ommycket omfattande sändningsområden för enskilda tillståndshavareoch möjligheten att bereda flera tillståndshavaresändningsmöjligheter bör enligt regeringen det förstnämndaintresset vika.MotionernaI motion K6 (s) anförs att flera invändningar kan riktas motatt sändningstillstånd skall lämnas etappvis och attutgångspunkten skall vara ett befolkningsunderlag på 100 000personer. Enligt motionärerna kan man fråga sig vilka skäl detfinns till att just ha befolkningstalet som utgångspunkt vid enetappvis fördelning av frekvenser. Och om man skall habefolkningstal som utgångspunkt, varför just 100 000 och inte70000 ? Hänsyn har inte tagits till att det finns fleraområden där det är tekniskt möjligt att gå in vid den förstaetappen och där intressenter för detta finns. Som exempel pekarmotionärerna på och . En fråga man enligtmotionärerna också kan ställa sig är om det verkligen finns ettkommersiellt underlag för tio reklamradiostationer i Stockholm.Den avgörande frågan är dock om det över huvud taget ärnödvändigt med en etappvis tillståndsgivning. På dessa frågorlämnar propositionen enligt motionärerna inga svar.Motionärerna anför vidare att regeringens förslag om enetappvis fördelning skapar orättvisa och ger en osund start förbranschen och att inga som helst försök till bedömningar hargjorts av effekterna för dagspressens del vid etablering avreklamradiostationer. Också i motion 1991/92:K422 yrkande 9 avThage G m.fl. (s) förespråkas att effekterna fördagspressen av reklam i radio närmare belyses.I motion K9 av och () uttalarsig motionärerna för att , och bör höratill de orter som i en först omgång bör komma i fråga försändningstillstånd.Även i motion K14 av () riktas kritik motregeringens förslag om sändningsområden. Motionärerna menar attdet leder till alltför få sändningstillstånd som kan medförapolitisk styrning och att man i första omgången utesluterområden med befolkningsunderlag på under 100 000 personer.Motionären menar att fler frekvenser bör utnyttjas än vadregeringen föreslår.I motion K8 (nyd) anför motionärerna att alla som vill sändalokalradio så långt möjligt skall beredas tillfälle till detta.Det enda som kan lägga hinder i vägen är enligtmotionärerna bristen på frekvenser. Men med en godfrekvensplanering blir denna eventuella brist enligtmotionärernas mening endast ett eventuellt storstadsproblem. Deanser att de sökandes önskemål om sändningsområde och frekvensskall uppfyllas av så långt tekniken medger. Enflexibel och serviceinriktad frekvensplanering ställer dockenligt motionärerna andra krav på myndigheten än , men ärgenomförbar om den politiska viljan finns. De anför att tekniskaskäl inte behöver föranleda att alla frekvenstillstånd måstebeviljas och upphöra . Om inga frekvenserfinns lediga, får enligt motionärerna den sökande vänta, ochskulle det finnas fler sökande än frekvenserfår man finna en metod för tilldelning.Kulturutskottets yttrandeKulturutskottet delar regeringens uppfattning att antaletsändningstillstånd bör anpassas till efterfrågan påsändningsmöjligheter och understryker vikten av att det redanvid den första tillståndsgivningen ges sändningstillstånd intebara i de större städerna utan också för sändningsområden somomfattar mindre orter där efterfrågan på tillstånd finns och därtekniska möjligheter finns att ge tillstånd. bedömning finns förutsättningar för att det vidden första fördelningen av sändningstillstånd fördelas flertillstånd än de 60 som enligt vissa i propositionen angivnaprinciper då skulle kunna fördelas (s. 13). Kulturutskottetanser det angeläget att denna möjlighet till flersändningstillstånd utnyttjas. Enligt kulturutskottets mening ärdet också angeläget att anpassningen till behovet avsändningsmöjligheter sker fortlöpande, så att det inte uppståren konstlad monopolställning för de tillståndshavare som fårsina tillstånd vid den första fördelningen. Kulturutskottetframhåller angelägenheten av att den tillståndsbeviljandemyndigheten tar stor hänsyn till önskemål från intresserade närsändningsområdena utformas. Det är däremot enligtkulturutskottets mening inte nödvändigt att samråd sker medlänsstyrelserna i sådana frågor. Regeringen bör varje årrapportera antalet sändningstillstånd till samtredovisa hur många sökande som inte fått sändningstillståndliksom hur många ansökningar som inte hunnit behandlas.För att tillgängliga frekvensresurser skall kunna utnyttjas såeffektivt som möjligt kan befintliga tillståndshavare behövaändra frekvens . Med hänsyn till att ensändningsfrekvens kan vara inarbetad bör frekvensbytena -- isåväl privat lokalradio som i närradio -- dock begränsas till defall då det är nödvändigt att byta för att nya användare skallha möjlighet att bedriva radiosändning. anföratt detta bör beaktas vid den kommande lagstiftningen om innehavoch användning av radioanläggningar.Konstitutionsutskottets bedömningLiksom kulturutskottet instämmer iregeringens bedömning att antalet sändningstillstånd böranpassas till efterfrågan på sändningsmöjligheter. vill framhålla betydelsen av att detredan från början ges sändningstillstånd inte bara i de störrestäderna utan också på andra håll där det finns en önskan attsända och är tekniskt möjligt. Konstitutionsutskottetförutsätter att fler tillstånd än de 60 som exemplifieras ipropositionen kan fördelas redan på ett tidigt stadium. anför är det också angeläget att anpassningentill behovet av sändningsmöjligheter sker fortlöpande, så attdet inte uppstår en konstlad monopolställning för detillståndshavare som får sina tillstånd först.Konstitutionsutskottet vill liksom kulturutskottet betona atttillståndsmyndigheten bör ta stor hänsyn till önskemål frånintresserade när sändningsområdena skall utformas.Konstitutionsutskottet delar kulturutskottets bedömning attsamråd med inte är nödvändigt. Som kulturutskottetanfört bör regeringen rapportera antaletsändningstillstånd till samt det antal ansökningar someventuellt inte resulterat i tillstånd eller inte kunnatbehandlas.För att tillgängliga frekvensresurser skall kunna utnyttjas såeffektivt som möjligt kan, som kulturutskottet har anfört,befintliga tillståndshavare behöva ändra frekvens undertillståndsperioden. Med hänsyn till att en sändningsfrekvens kanvara inarbetad bör frekvensbytena -- i såväl privat lokalradiosom närradio -- dock begränsas till de fall då det är nödvändigtför att nya användare skall ha möjlighet att bedrivaradiosändning.Vad har anfört om sändningsområden ochrapportering från regeringen till bör somsin mening ge regeringen till känna. Konstitutionsutskottetsställningstagande innebär att syftet med motion K14 får ansestillgodosett. Det innebär också att motionerna 1991/92:K422yrkande 9 och K9 avstyrks.Innebörden av ett sändningstillstånd m.m.PropositionenEnligt regeringens förslag innebär ett tillstånd att sändalokalradio att tillståndshavaren har rätt att själv sända under24 timmar i ett sändningsområde. Tillståndshavarenskall utse utgivare för programverksamheten och godkännaställföreträdare för utgivaren. Enligt regeringen bör ingethindra att en tillståndshavare låter någon annan sända under endel av sändningstiden -- även mot vederlag -- mentillståndshavaren bör i sådana fall behålla ansvaret för attutgivare utses och för att de regler som i övrigt gäller förverksamheten följs. Regeringen anför att den föreslagnakonstruktionen bör leda till klara ansvarsförhållanden samtidigtsom olika former av lokalt samarbete inte förhindras.Kulturutskottets yttrandeKulturutskottet understryker vad som anförs i propositionen omatt en tillståndshavare kan låta någon annan sända under en delav sändningstiden, även mot vederlag, men att tillståndshavareni sådana fall behåller ansvaret för att utgivare utses och föratt övriga regler för verksamheten följs.Konstitutionsutskottets bedömningI 25 § i regeringens förslag till lokalradiolag föreskrivs attreklam mot vederlag och program mot betalning endast får sändasunder annonstid. Bestämmelser med motsvarande innebörd finns i 7§ radiolagen (1966:755) och 9 § lagen (1991:2027) omkabelsändningar till allmänheten, liksom i 19 § lagen(1992:1356) om satellitsändningar av televisionsprogram tillallmänheten. Vid tillkomsten av bestämmelsen i radiolagenmotiverades dess avfattning med att radiolagens reklambegreppendast omfattar näringsidkares avsättningsfrämjande meddelanden(prop. 1990/91:149 s. 81 f.). För att även t.ex. åsiktsreklameller näringsidkares anskaffningsfrämjande meddelanden skulleträffas formulerades bestämmelsen på angivet sätt. mening finns det en risk attbestämmelsen i 25 § lokalradiolagen kan ges en tolkning som ärvidare än den avsedda. Med hänsyn till att motsvarandebestämmelse finns i annan radiolagstiftning framstår detemellertid som mindre lämpligt att nu föreslå en ändring. Istället bör frågan tas upp vid en kommande samlad översyn av denradiorättsliga lagstiftningen. Vad nu haranfört bör som sin mening ge regeringen till känna.Vem som kan få sändningstillståndPropositionenRegeringen föreslår att tillstånd att sända lokalradio skallinnebära rätt att själv sända i ettsändningsområde. Enligt förslaget skall innehavaren av etttillstånd utse utgivare för programverksamheten. Om sändningarinte har inletts efter det att tillståndet harmeddelats, kan tillståndet återkallas. Tillståndet skall enligtförslaget också kunna återkallas om tillståndshavaren inte alls,eller endast i obetydlig omfattning, har bedrivit sändningarunder en sammanhängande tid av fyra veckor.Som skäl för förslaget anför regeringen bl.a. det inte börförekomma att sändningstiden delas upp mellan olika företag vidtillståndsgivningen. Inget bör dock enligt regeringen hindra atten tillståndshavare låter någon annan sända under en del avsändningstiden -- även mot vederlag. Regeringen anser atttillståndshavaren i sådana fall bör behålla ansvaret för attutgivare utses och för att de regler som i övrigt gäller förverksamheten följs. Möjligheten att återkalla tillståndmotverkar enligt regeringen att konkurrensen hämmas genom attmeddelade sändningstillstånd inte utnyttjas.Regeringen föreslår att sändningstillstånd skall kunna gestill såväl fysiska som juridiska personer. Staten, kommuner,landsting och den som har tillstånd att bedrivarundradiosändning enligt 5 § radiolagen skall dock inte kunna fåtillstånd att sända lokalradio. Den som redan har tillstånd attsända lokalradio skall inte kunna få ytterligare ett tillstånd.Regeringen föreslår vidare att tillstånd inte skall kunna gestill den som ger ut en dagstidning eller till den som har ettbestämmande inflytande i ett företag som ger ut en dagstidningeller till ett företag i vilket någon av de nämnda har ettbestämmande inflytande.Regeringen anför att det är dess strävan att utforma reglernaför den nya lokalradion på ett sådant sätt att antaletsjälvständiga röster kommer att öka väsentligt. Tillkomsten avsjälvständiga, lokalt förankrade radioföretag bör enligtregeringen underlättas som en utveckling i riktningmot ett fåtal centralt kontrollerade kedjeföretag bör motverkas.Regeringen anför att de föreslagna begränsningarna skall ses motdenna bakgrund.Genom att tillstånd måste innehas av en särskild fysisk ellerjuridisk person, som är ansvarig för att det utses ansvarigutgivare och för att programreglerna följs, skapas enligtregeringen goda förutsättningar för att programföretagen får ensjälvständig ställning och lokal inriktning. Staten, kommuneroch landsting bör enligt regeringen inte kunna få tillståndeftersom lokalradion inte skall fungera som språkrör förmyndigheterna. Skälet för att utesluta den som har tillståndenligt 5 § radiolagen, dvs. SverigesRadio-företagen och , är enligt regeringenatt mångfalden bör främjas.Även när det gäller begränsningarna för dagspressen anförsintresset att ta till vara möjligheterna till mångfald. Omdagstidningsföretag skulle kunna erhålla tillstånd att sändalokalradio, skulle dessa företag enligt regeringen kunna ökasitt inflytande över nyhetsförmedling och opinionsbildning istället för att antalet självständiga röster skulle bli flera.Mot denna bakgrund anser regeringen att dagstidningsföretag börvara uteslutna från möjligheten att erhålla tillstånd att sändalokalradio.I lagstiftningsärendet har frågan om en sådan begränsning fördagstidningsföretagen är förenlig med yttrandefrihetsgrundlagenoch tryckfrihetsförordningen varit föremål diskussion.Enligt 3 kap. 2 § yttrandefrihetsgrundlagen får rätten attsända radioprogram på annat sätt än genom tråd regleras genomlag som innehåller föreskrifter om tillstånd och villkor för attsända. I paragrafen sägs vidare att det allmänna skalleftersträva att radiofrekvenserna tas i anspråk på ett sätt somleder till vidaste möjliga yttrandefrihet ochinformationsfrihet. Enligt 3 kap. 3 § yttrandefrihetsgrundlagengäller för föreskrifter om tillstånd och villkor för att sändatrådlösa radioprogram vad som föreskrivs om begränsningar avgrundläggande fri- och rättigheter i 2 kap. 12 § andra--femtestyckena och 13 § regeringsformen. I 2 kap. 12 § andra stycketregeringsformen anges att en begränsning endast får göras föratt tillgodose ändamål som är godtagbart i ett demokratisktsamhälle samt att begränsningen aldrig får gå utöver vad som ärnödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den ochej heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot denfria åsiktsbildningen. En begränsning får inte göras enbart pågrund av politisk, religiös, kulturell eller annan sådanåskådning. I 2 kap. 13 § första stycket anges attyttrandefriheten och informationsfriheten -- med vissa angivna,här ej aktuella undantag -- endast får begränsas, om särskiltviktiga skäl föranleder det. I paragrafens andra styckeföreskrivs att det vid bedömande av vilka begränsningar som fårske med stöd av första stycket särskilt skall beaktas vikten avvidaste möjliga yttrandefrihet och informationsfrihet ipolitiska, religiösa, fackliga, vetenskapliga och kulturellaangelägenheter.Förslag till begränsningar för dagstidningsföretagen fannsockså i den lagrådsremiss som föregick propositionen. Regeringenanförde där att intresset att motverka dominans övernyhetsförmedling och opinionsbildning är ett sådant särskiltviktigt skäl som avses i 2 kap. 13 § regeringsformen. Regeringenansåg att förslagen inte heller i övrigt överskred de gränserför lagstiftaren som ställs upp i samma kapitel 12e>§ andrastycket. Regeringen ansåg därför att förslagen var förenliga medyttrandefrihetsgrundlagen.I sin lagrådsremiss anförde regeringen vidare att enligttryckfrihetsförordningen fri etableringsrätt gäller förtidningar och att endast de begränsningar som framgår avtryckfrihetsförordningen är tillåtna. Det kunde enligtregeringen därför diskuteras om det förhållandet attdagstidningsföretag inte avsågs få tillstånd att sändaprivatradio skulle kunna ses som en begränsning avetableringsfriheten och därför borde framgå avtryckfrihetsförordningen. Eftersom de föreslagna reglerna dockinte hindrade någon, inte heller en radiostation, från attstarta en tidning ansåg regeringen att förslaget torde varaförenligt med tryckfrihetsförordningen.I sitt yttrande över regeringens lagrådsremiss konstaterarLagrådet att den föreslagna begränsningen har gjorts just medtanke på yttrandefriheten och informationsfriheten och med syfteatt utrymmet att sända lokalradio skall utnyttjas så attdominans över nyhetsförmedling och opinionsbildning motverkasoch i stället möjligheterna till mångfald tas till vara.Lagrådet anför att en sådan begränsning enligt Lagrådets mening-- mot bakgrund av det begränsade utrymme som finns förlokalradiosändningar -- anses ligga väl i linje medgrundlagsbestämmelserna om vidaste möjliga yttrandefrihet ochinformationsfrihet. Lagrådet anför vidare att begränsningen intekan anses utgöra ett hot mot den fria åsiktsbildningen. Lagrådetgodtar vidare regeringens uppfattning att begränsningen fåranses vara föranledd av ett sådant viktigt skäl som avses i 2kap. 13 § regeringsformen och anför att begränsningen även iövrigt får anses förenlig med yttrandefrihetsgrundlagen.Lagrådet tar i yttrandet även upp frågan om begränsningen fördagstidningsföretagen är förenlig med bestämmelserna ometableringsfrihet i tryckfrihetsförordningen. Lagrådetkonstaterar att begränsningen inte hindrar någon, inte heller enradiostation, från att starta en tidning. Enligt Lagrådet gälleremellertid frågan om den omständigheten att ettdagstidningsföretag inte kan få tillstånd att sända lokalradioskall betraktas som en begränsning av etableringsfriheten.Lagrådet anför att det förhållandet att man begränsartidningsföretagens möjligheter att bedriva viss annan verksamhetän tidningsutgivning enligt Lagrådets mening inte kan ses som enbegränsning av etableringsfriheten under förutsättning attbegränsningsåtgärden inte framstår som riktad mot just dennafrihet. Lagrådet framhåller att det har funnit attbegränsningen får anses vara föranledd av ett särskilt viktigtskäl med avseende just på yttrandefriheten ochinformationsfriheten. Lagrådets slutsats blir därför attbegränsningen inte kan anses strida mottryckfrihetsförordningen.I propositionen hänvisar regeringen till vad Lagrådet anförtoch uttalar uppfattningen att förslaget är förenligt medyttrandefrihetsgrundlagen och tryckfrihetsförordningen.MotionernaI motion K6 (s) förklarar motionärerna att ägarbegränsningarkan ha fog för sig för att motverka makt- och ägarkoncentrationinom mediebranschen. Det är därför också rimligt att lagenmotverkar att en och samma finansiär skaffar sig ett dominerandeinflytande över flera radiostationer. I kombination med deföreslagna urvalskriterierna vid tillståndsgivningen torde dockreglerna enligt motionärernas mening vara otillräckliga för atteffektivt motverka mediekoncentration och motverka uppkomsten avnätverk.I motion K12 av () anför motionären attförslaget strider mot näringsfriheten och att det är ett hot motyttrandefriheten. Enligt motionären är den svenska pressenansvarsfull. Hon anser att den inte bör hindras från att drivaradiostationer.Kulturutskottets yttrandeKulturutskottet tar i sitt yttrande upp frågan omkonkurrenslagstiftningen skulle vara tillräcklig för att reglerakoncentrationsproblem inom radioområdet. Efter att ha redogjortför vad som sägs i propositionen i denna fråga anförkulturutskottet att det är angeläget att tendenser tillbristande innehållsmässig mångfald eller till informations-eller åsiktsmonopol motverkas. De föreslagna begränsningarna avmöjligheten att få tillstånd enligt lokalradiolagen har enligtkulturutskottet detta syfte. pekar på att dessabestämmelser inte hindrar att t.ex. dagstidningsföretagensjournalistiska kompetens tas till vara i verksamheten. Delägandefrån ett dagstidningsföretag är möjligt så länge inte ett sådantföretag ensamt har ett bestämmande inflytande (7 §).Konstitutionsutskottets bedömningÅtgärder som syftar till att motverka att koncentrationen inommassmedieområdet leder till bristande innehållsmässig mångfaldeller lokala informations- eller åsiktsmonopol ligger enligtkonstitutionsutskottets mening utanför konkurrenslagstiftningen.Som kulturutskottet anfört har de föreslagna begränsningarna attfå tillstånd att sända lokalradio också detta syfte.Konstitutionsutskottet tillstyrker regeringens förslag tillbegränsningar och avstyrker därmed yrkandet i motion K12.Förändrade ägarförhållanden under tillståndstidenPropositionenSom redan anförts skall enligt regeringens förslag den somredan har ett tillstånd att sända lokalradio inte kunna få ännuett sådant tillstånd (5§). Vidare skall staten, landsting ochkommun inte kunna få tillstånd att sända lokalradio. med tillstånd att bedrivarundradiosändning enligt 5 § radiolagen (6 §). Begränsningarnagäller såväl för de nämnda rättssubjekten direkt som för företagi vilka de på grund av aktie- eller andelsinnehav eller avtalensamma har ett bestämmande inflytande. Tillstånd föreslås inteheller kunna ges till den som ger ut en dagstidning eller tillden som har ett bestämmande inflytande över ett företag som gerut en dagstidning eller till företag i vilket någon av de nämndahar ett bestämmande inflytande (7 §). De föreslagnabehörighetsreglerna skall också gälla om någon vill överlåta etttillstånd (18 §).I 29 § anges i tre olika punkter vissa förutsättningar då etttillstånd att sända lokalradio kan återkallas. Det gäller främstfall då tillståndet inte utnyttjas eller då utgivare förprogramverksamheten saknas. Propositionen innehåller dock intenågot förslag som gör det möjligt att återkalla tillstånd dåsådan behörighetsbrist som anges i 5--7 §§ har uppkommit efterdet att tillstånd har meddelats eller överlåtits.MotionenI motion K7 yrkande 6 (v) anför motionärerna att de föreslagnareglerna inte räcker för att garantera de privatalokalradiostationerna en självständig ställning. De förordardärför en skärpning av restriktionerna.Kulturutskottets yttrandeKulturutskottet pekar på att regeringens förslag inte hindraratt någon som t.ex. redan har ett tillstånd förvärvar ett annatföretag som har tillstånd och att syftet med bestämmelsen därmedlätt skulle kunna kringgås. I sitt yttrande anförkulturutskottet vidare följande:Enligt kulturutskottets mening är det angeläget attmöjligheten att motverka nätverksbildningar och andra former avdominans finns inte bara vid tillståndstillfället utan underhela tillståndstiden. Därför bör det införas en möjlighet förtillståndsmyndigheten att återkalla tillståndet om entillståndshavare enligt 5 § eller 6 § lokalradiolagen inteskulle vara behörig att erhålla tillstånd om det utlystes pånytt. Om behörighetsbristen beror på att den som direkt ellerindirekt har tillstånd har förvärvat ännu ett eller fleraföretag med tillstånd eller skaffar sig det dominerandeinflytandet i ännu ett eller flera företag med tillstånd, bör desist meddelade tillstånden återkallas. Detsamma bör gälla ombristen i behörighet förelegat redan vid tillståndsgivningen mendå inte observerats.Om förutsättningar för att återkalla tillståndet finns börenligt kulturutskottet förlängning av tillståndet vidtillståndsperiodens slut självfallet inte ske. Kulturutskottetanser att beslut om återkallelse eller om att inte förlängatillstånd bör kunna överklagas enligt vanliga regler.Som tidigare nämnts skall enligt bestämmelserna i 7 § iregeringens förslag till lokalradiolag tillstånd inte kunna gestill den som ger ut en dagstidning eller till den som har ettbestämmande inflytande över ett företag som ger ut endagstidning eller till företag i vilket någon av de nämnda harett bestämmande inflytande. I sitt yttrande tar kulturutskottetupp frågan om återkallelse av tillstånd om tillståndshavarenenligt 7 § inte skulle vara behörig att erhålla tillstånd, omdet utlystes på nytt. anser att någon möjlighetatt återkalla sändningstillståndet inte bör införas i dessafall. Som skäl för denna ståndpunkt hänvisar utskottet till vadLagrådet har uttalat om det av regeringen remitterade förslagettill 7 §.Konstitutionsutskottets bedömningI likhet med kulturutskottet anser attdet är angeläget att motverka nätverksbildningar och andraformer av dominans inte bara vid tillståndstillfället utan ocksåunder hela tillståndstiden.Som kulturutskottet har anfört skulle en sådan dominans kunnamotverkas om tillståndsmyndigheten kunde återkalla tillståndet ifall då en tillståndshavare enligt 5 eller 6 § lokalradiolageninte skulle vara behörig att erhålla tillstånd, om det utlystespå nytt.