bet · GH01SoU8 · 1993-10-12 00:00:00 — Enligt detta lagrum fårsocialnämnden återkräva ekonomisk hjälp som den enskildehar erhållit enligt 6 § SoL endast om hjälpen har lämnatssom förskott på en förmån eller ersättning, eller till densom är indragen i arbetskonflikt. Om socialnämnden harlämnat den enskilde ekonomisk hjälp i annat fall än när detföreligger en rätt till bistånd enligt 6 § SoL, får hjälpenåterkrävas under förutsättning att den getts under villkorom återbetalning (33 § andra stycket).Vill socialnämnden föra talan om ersättning som enenskild inte betalar godvilligt för ekonomisk hjälp somavses i 33 § SoL eller för kostnad som kommunen haft enligt34 § SoL skall talan väckas hos länsrätten.Bestämmelser härom finns i 36 § SoL. Talan omersättning får inte bifallas om den ersättningsskyldigedärigenom kan antas bli ur stånd att försörja sig ellerklara sin dagliga livsföring i övrigt eller annarssynnerliga skäl talar mot bifall. Enligt 37 § helt eller delvis efterge sittersättningsanspråk. Eftergift kan t.ex. förekomma i fallnär en eftergift kan antas kunna medverka till en fortsattrehabilitering. Nämnden får fritt pröva om eftergift skallske. beslut i fråga om ekonomiskt biståndeller om eftergift får överklagas till länsrätten genombesvär. Därvid gäller bestämmelserna iförvaltningsprocesslagen. Förvaltningsbesvär över beslut ombistånd kan inte föras av annan än den vars bistånd är ifråga (73 § SoL).Om biståndet grundats på ofullständiga, oriktiga ellerannars vilseledande uppgifter kan återkrav på allmännaskadeståndsrättsliga grunder komma i fråga. Talan omåterkrav får i sådant fall föras vid allmän domstol.SocialtjänstkommitténFrågan om återkrav av utgivet ekonomiskt bistånd berörsinte i . Kommittén hardock funnit det motiverat att ta upp frågan. Idelbetänkandet (SOU 1993:30) anför kommittén som sinprincipiella inställning att återkrav bör kunna komma ifråga när det gäller annat ekonomiskt bistånd än tillförsörjningen. För detta talar enligt kommittén bl.a. denomständigheten att det finns många människor medtillfälliga hjälpbehov som vill betala tillbaka den hjälpsom de fått av samhället. För en närmare redogörelse förtänkbara utgångspunkter för en sådan reglering hänvisastill kapitel 11 (s. 293--294) i nämnda betänkande.Kommittén har för avsikt att återkomma till dessa frågor isitt huvudbetänkande.VistelsebegreppetI motion So278 av m.fl. (fp) hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vadsom i motionen anförts om socialtjänstlagensvistelsebegrepp. Motionärerna anser attSocialtjänstkommittén bör rikta speciell uppmärksamhet motfrågor som rör vistelsebegreppet.Gällande rättAnsvaret för att den enskilde får den hjälp och det stödsom han behöver åvilar enligt 3 § SoL vistelsekommunen.Med vistelsekommun avses den kommun där den enskildebefinner sig när hjälpbehovet inträder. Vissa begränsningari vistelsekommunens ansvar gäller dock. inte skyldig att vidta alla de åtgärder som kanbehövas när den enskilde är bosatt i en annan kommun. I ettsådant fall bör ärendet enligt förarbetena tillsocialtjänstlagen kunna flyttas över till hemkommunen omden enskildes hjälpbehov lämpligen kan tillgodoses där.Möjligheten att överflytta ett ärende gäller i principendast ärenden där den enskilde harbehov av insatser inom . Vidare krävs att denandra kommunen samtycker till överflyttningen.SocialtjänstkommitténI Socialtjänstkommitténs direktiv ingår att föreslåbehövliga preciseringar för att undanröja oklarheter omvilken kommun som har ansvaret för att tillgodose denenskildes behov av bistånd. I delbetänkandet lämnasförtydliganden av ansvarsfördelningen mellan kommunerna.Kommittén föreslår att vistelsekommunens ansvar för stödoch hjälp enligt socialtjänstlagen ligger fast. Från dessaregler görs vissa undantag. Undantagen gäller beslut omplaceringar som verkställts utanför hemkommunen. I dessafall har placeringskommunen ansvaret för det bistånd somden enskilde behöver. Ett annat undantag gäller personersom vistas på kriminalvårdsinrättning ellersjukvårdsinrättning i en annan kommun än hemortskommunen.Tidigare behandlingUtskottet har sedan tillsattes medhänvisning till kommitténs arbete avstyrkt motioner medliknande innehåll som de nu aktuella (1991/92:SoU2,1992/93:SoU2).Utskottets bedömningDe frågor som tas upp i motionerna har behandlats avSocialtjänstkommittén i delbetänkandet SOU 1993:30.Betänkandet remissbehandlas . Utskottet anseratt regeringens kommande förslag på detta område inte börföregripas. Motionerna So211 (s), So240 (m), So269 (m),So274 (nyd), So278 (fp), So299 (s), So315 (nyd) yrkande 2,So316 (nyd) och So317 (nyd) avstyrks därför.Frivilligcentraler i kommunerna, m.m.MotionenI motion So229 av och () begärs ett tillkännagivande till regeringen om vadsom i motionen anförts om s.k. frivilligcentraler ikommuner och kommundelar. Motionärerna hänvisar till denverksamhet med s.k. frivilligcentraler som byggts upp iNorge, där staten betalar en person som fungerar somkoordinator för tjänster och verksamheter som enskilda ochorganisationer inom kommunen vill ställa upp med. Kommunenordnar med lokal, telefon etc. Motionärerna anser att ävenSverige bör ta initiativ till samordning av olikaverksamheter via frivilligcentraler för att initiera,förmedla och skapa kontakter mellan människor. Regeringenbör utreda möjligheterna att få i gång en sådan verksamhettill gagn för folkhälsa och välbefinnande.I motion So261 av () hemställs om etttillkännagivande till regeringen om vad som anförts om enförsöksverksamhet med jourhavande kurator i hela landet.Motionären påpekar att jourhavande kurator nu funnits i 25år i . Det är en jour för människor i akut kris,som kan nås via SOS Alarmering eller direktlinjer. Grundenför arbetet är att den som ringer får vara anonym, samtalenregistreras inte och kuratorn har tystnadsplikt. Dettainnebär att kontakt fås med människor som normalt inte nårfram till samhällets olika myndigheter och organ. Samtalenhar enligt motionären en profylaktisk, stödjande,bekräftande och uppföljande uppgift. Socialvård ochsjukvård avlastas genom att jourhavande kurator alltidfinns till hands. Samtal har kommit från hela landet ochmotionären tror därför att det finns ett stort behov av enliknande verksamhet i hela landet.BakgrundEnligt uppgift från harregeringen beviljat stad drygt 500 000kr i bidrag för igångsättande av ettsamordnings- och utvecklingscentrum för frivilligt socialtarbete. Vidare har regeringen beviljatRöda korset, , Rädda barnen,, för kvinnojoureri m.fl. organisationer för attetablera ett centrum för utveckling av frivilligt socialtarbete. Centret som skall etableras har treövergripande mål. Dessa är att utveckla kunskapen om detfrivilliga sociala arbetet, att utveckla ledarskap förfrivilligt socialt arbete och att åstadkomma ökadeinternationella kontakter för dem som ansvarar för ellervill främja frivilligt socialt arbete liksom ett ökatsvenskt deltagande i internationella forsknings- ochsamarbetsprojekt.I detta sammanhang kan också nämnas attSocialtjänstkommittén gett en forskargrupp vidSköndalsinstitutet i uppdrag att för kommitténs räkningutarbeta ett underlag kring några frågeställningar inom detfrivilliga arbetets ställning och uppgifter inomsocialtjänsten. Underlaget skall bl.a. spegla detfrivilliga sociala arbetets omfattning, karaktär ochframtida utvecklingsmöjligheter samt former försocialtjänstens samarbete med och stöd till frivilligasociala insatser.Utskottets bedömningUtskottet konstaterar att regeringen gett bidrag tilligångsättande av två olika centra för utveckling avfrivilligt socialt arbete. i sitt huvudbetänkande att belysa detfrivilliga arbetets ställning och uppgifter inomsocialtjänsten. Utskottet anser att inte bör tanågot initiativ med anledning av motion So229 (s). Motionenavstyrks.Inrättandet av s.k. jourhavande kuratorer är en fråga förkommunen och inte för att ta ställning till.Motionen So261 (v) avstyrks därför.Socialutredningar på entreprenadMotionenI motion So296 av och () begärs tillkännagivande om vad som i motionen anförtsom socialutredningar på entreprenad. Motionärerna finnerdet angeläget att tydligt markerar attsocialutredningar, som kan komma att leda fram till beslutom tvångsingripanden mot medborgarna ellerställningstaganden i vårdnadstvister, inte får läggas ut påprivata företag. Enskilda personer bör dock kunna anlitasav kommuner som uppdragstagare utan att vara knutna tillden kommunala organisationen.Tidigare behandlingRiksdagen antog regeringens proposition1992/93:43 om ökad konkurrens i verksamhet(bet. 1992/93:SoU9, rskr. I propositionen föreslogsbl.a. ett tillägg i socialtjänstlagen i syfte attunderlätta för kommuner och landsting att öka inslagen avkonkurrens inom bl.a. verksamhetsområde ochatt klarlägga att entreprenad skall vara tillåten i sådankommunal verksamhet som inte innefattar myndighetsutövning.Enligt tillägget i 4 § socialtjänstlagen får kommunensluta avtal med någon annan om att utföra kommunensuppgifter inom . Uppgifter som innefattarmyndighetsutövning får dock inte med stöd av dennabestämmelse överlämnas till ett bolag, en förening, ensamfällighet, stiftelse eller en enskild person.I specialmotiveringen till lagförslaget nämns, somexempel på myndighetsutövning som inte utan lagstöd kanöverlåtas på andra, olika former av bistånd ochstödåtgärder inom individ- och familjeomsorgen,tvångsåtgärder enligt lagen (1988:870) om vård avmissbrukare i vissa fall (LVM) och lagen (1990:52) medsärskilda bestämmelser om vård av unga (LVU).Beslutsfattande i sådana frågor kan inte lämnas ut påentreprenad. Detsamma gäller socialnämndernas uppgifterenligt i samband med fastställande avfaderskap och underhållsbidrag till vissa barn.Administrationen däremot bör enligt propositionen kunnaöverlåtas på någon annan.Med anledning av en motion med krav om klargörande av vadsom menas med myndighetsutövning inom de specialregleradeverksamheterna uttalade , (KU),följande i yttrande till socialutskottet.Konstitutionsutskottet delar den uppfattning som framförsi propositionen att det inom de nu aktuella verksamheternaibland kan vara svårt att skilja mellan vad som är att ansesom myndighetsutövning och vad som är andraförvaltningsuppgifter. I specialmotiveringen till de olikalagförslagen har dock lämnats en viss redovisning av ivilken mån förvaltningsuppgifter av skilda slag kan ansesinnefatta myndighetsutövning och därför inte kan överlåtaspå annan. Redovisningen gör inte anspråk på att varafullständig. Enligt mening hade detsjälvfallet i och för sig varit att föredra att någratveksamheter inte kvarstår när det gäller avgränsningen avvad som skall anses innebära myndighetsutövning. understrukit innebär emellertid intepropositionens lagförslag någon principiell utvidgning avutrymmet för anlitande av privata entreprenörer utan kannärmast ses som ett förtydligande av den ordning som gällerredan i dag.Mot denna bakgrund behövs enligt konstitutionsutskottetsmening inte något tillkännagivande till regeringen medanledning av motionsyrkandet.Socialutskottet delade KU:s inställning och hänvisadesamtidigt till att skall ta uppfrågor som syftar till att tydligare avgränsa och klargörasocialtjänstens uppgifter och ansvarsområden. Vidarehänvisade utskottet till att det är rättspraxis som ytterstkommer att fastställa innebörden av begreppetmyndighetsutövning. följdeutskottet.I samma betänkande avstyrkte utskottet en motion omatt effektivare regler för sekretess, tystnadsplikt ochinsyn bör införas innan nya regler genomförs om ökadkonkurrens i verksamhet. Utskottet hänvisade bl.a.till att regeringen i lagrådsremissen om stöd och servicetill vissa funktionshindrade föreslagit att det isocialtjänstlagen skall införas tystnadsplikt för personali privata företag som verkar inom områdesamt till det arbete som pågår i Socialtjänstkommitténoch Lokaldemokratikommittén.Riksdagen beslöt i samband med behandlingen avpropositionen om stöd och service till vissafunktionshindrade (prop. 1992/93:159, SoU19) att införaen ny bestämmelse om tystnadsplikt, 71 a §, isocialtjänstlagen. Bestämmelsen innebär att tystnadspliktgäller för den som är eller har varit verksam inomyrkesmässigt bedriven enskild verksamhet som avser insatserinom . Lagändringen trädde i kraft den 1 juli1993.Lokaldemokratikommittén kommer enligt uppgift attavlämna sitt huvudbetänkande under innevarande höst.Socialtjänstkommittén kommer i sitt huvudbetänkandeatt behandla framtida inriktning ochorganisation samt frågor om tillsyn, uppföljning ochutvärdering. I delbetänkandet (SOU 1993:30, s. 57 f.) sägerkommittén att tillägget till 4 § socialtjänstlagen, somförtydligar kommunens möjligheter att lägga utsocialtjänstuppgifter på entreprenad, aktualiserar flerafrågeställningar som bör behandlas i huvudbetänkandet.Vidare sägs att det är oklart vad som avses medbegreppet myndighetsutövning inom områdeoch att innebörden av begreppet därför behöver ut.Utskottets bedömningEnligt utskottets mening bör det utredningsarbete sompågår genom bl.a. avvaktas innanriksdagen överväger något initiativ i den fråga som tas uppi motion So296 (s). Motionen avstyrks.Administration av underhållsbidragMotionenI motion So227 av () begärs etttillkännagivande till regeringen om att beslut ochhandläggning av underhållsbidrag bör överflyttas frånkommunerna till försäkringskassorna.Pågående utredningsarbeteRegeringen har beslutat tillkalla en särskildutredare för att se över reglerna om fastställande avunderhållsbidrag m.m. En av utredarens uppgifter är enligtdirektiven (dir. 1993:82) att överväga om de allmännaförsäkringskassorna kan ges en mer framträdande roll närunderhållsbidrag till barn skall fastställas. Övrigafrågor som utredaren skall överväga är om statens kostnaderför bidragsförskott kan minskas, om reglerna i 7 kap.föräldrabalken om bestämmande av underhållsbidrag kan görasenklare, om reglerna i lagen (1964:143) om bidragsförskottär ändamålsenligt utformade, hur de negativa verkningarnaav samordningen av reglerna för underhållsbidrag ochbidragsförskott kan undanröjas eller minskas och vem somskall betala kostnader som uppkommer i samband med att ettbarn umgås med en förälder som är bosatt på annan ort änbarnet.Utskottets bedömningDet pågående utredningsarbetet bör avvaktas, innanriksdagen överväger något initiativ i denna fråga.Utskottet avstyrker därför bifall till motion So227 (s).Skydd för personalMotionenI motion So303 av () begärs etttillkännagivande till regeringen om vad som i motionenanförts om behovet av en utredning avskyddsförutsättningarna för personal. Imotionen betonas det angelägna i att personalen inomsocialtjänsten får möjlighet att erhålla biträde av polisäven i andra situationer än de som regleras i lagen om vårdav unga (LVU) och lagen om vård av missbrukare i vissa fall(LVM).BakgrundSamverkan mellan polis och socialtjänst regleras genomolika bestämmelser. Enligt 3 § polislagen skall polisensamarbeta med socialvårdsmyndigheterna och ofördröjligenunderrätta sådan myndighet när polisen får kännedom omförhållanden som kan föranleda åtgärd av myndigheterna. I43 § LVU och 45 § LVM anges i vilka fallpolismyndigheten är skyldig att på begäran lämnasocialnämnden biträde. Utskottet framhöll underbehandlingen av den första LVM-propositionen, proposition1981/82:8, att biträde av polismyndighet inte bör begärasannat än då en åtgärd inte kan genomföras på något annatsätt (SoU 1981/82:22). Även i propositionen anges attbefogenheten att påkalla polishandräckning skall användasmed försiktighet.Arbetarskyddsstyrelsen har utfärdat enkungörelse med föreskrifter om åtgärder mot våld och hoti arbetsmiljön (AFS 1993:2). Föreskrifterna trädde ikraft . Enligt föreskrifterna skallarbetsgivaren utreda de risker för våld och hot om våld somkan finnas i arbetet samt vidta de åtgärder som kanföranledas av utredningen (2 §). Vidare skall arbetetordnas och arbetsplatserna placeras, utformas och utrustasså att risk för våld eller hot om våld så långt som det ärmöjligt förebyggs (3 och 6 §§). I 7 § stadgas attarbetstagarna skall ha möjlighet att kalla på snabb hjälpvid en vålds- eller hotsituation. Arbetsgivaren skall bl.a.se till att det finns larmutrustning där så krävs försäkerheten, att det finns fastställda rutiner för vem somskall ta emot larm och för åtgärder som skall vidtas närlarm utlösts.Polisutredningen som avlämnat delbetänkandetPolisens rättsliga befogenheter (SOU 1993:60) har bl.a.haft i uppdrag att studera bestämmelserna om polisenshandräckning och överväga om reglerna är konsekvent ochändamålsenligt utformade. Översynen har lett till attutredningen föreslår att det införs vissa regler omhandräckning i polislagen. Den första bestämmelseninnehåller en definition av begreppet handräckning, denandra beskriver hur man begär handräckning och den tredjereglerar när polisen är skyldig att lämna handräckning ochnär en begäran får avslås. Utredningen föreslår också vissaregler om polisens befogenhet att ingripa med anledning avatt en ansökan om handräckning har beviljats. Som allmännaförutsättningar för handräckning sägs att oavsett vad förslags handräckning det är fråga om bör polisens åtgärderbegränsas till sådana som den handräckningssökandemyndigheten själv inte har befogenhet att företa.Betänkandet remissbehandlas för närvarande.Utskottets bedömningUtskottet anser det vara angeläget att socialtjänstenspersonal kan arbeta under trygga förhållanden.Arbetsgivarna har ansvaret för att arbetsförhållandena blirsådana att riskerna för våld och hot om våld minimeras.Arbetarskyddsstyrelsen har utfärdat föreskrifter omåtgärder mot våld och hot i arbetsmiljön. Enligt dessaskall arbetsgivarna undersöka vilka risker för våld och hotom våld som kan finnas i arbetet och vidta de åtgärder somkan föranledas av undersökningen. Arbetarskyddsstyrelsenhar anordnat s.k. temadagar om våldoch hot som arbetsmiljöproblem för yrkesgrupper därarbetstagaren har eller uppfattas ha makt- ellermyndighetsfunktion. har avlämnat ettdelbetänkande om bl.a. bestämmelserna om polishandräckning.Utredningens betänkande bereds iregeringskansliet. Enligt utskottets mening behövs intenågot initiativ från med anledning av motionSo303 (c). Motionen avstyrks.Åtgärder mot drogmissbrukMotionernaI motion So228 av och () begärs ett tillkännagivande om vad som anförts om attbekämpa narkotikamissbruket främst bland nyamissbrukargrupper. Motionärerna efterlyser en bättrekartläggning av drogutvecklingen samt tillskapandet avresurser för en kartläggning av de socialt etableradesmissbruk. skall uppmanas attprioritera forskning rörande orsakerna till att människorväljer att berusa sig på illegala droger. Ävenfolkrörelserna bör engageras i en bred samhälleliginformationskampanj.I motion So238 av () begärs etttillkännagivande om behovet av idé- och utvecklingsarbetepå området gatulangnings- och ungdomsfylleribekämpning.Enligt motionären måste föräldrarnas langning stävjas genominformation. Insatser bör också riktas mot gatu- ochkamratlangningen och genom en intensiv gängbearbetning.Särskilda gatugrupper med huvudinriktning på ungdomarsalkoholmissbruk bör organiseras. Kommuner ochpolismyndighet bör ta fram de resurser som fordras för attorganisera en sådan verksamhet. Regeringen bör inom ramenför de resurser som står till förfogande för vård ochrehabilitering påbörja verksamheten i minst tio kommuner.I motion So255 av och () begärs ett tillkännagivande av vad som anförts omtillsättande av en , bl.a för attundersöka vad de nya narkotiska preparaten får för följderi vårt land och hur bekämpningen av narkotikan skallfortsätta efter en eventuell anslutning till EG. För attstå väl rustade behövs också enligtmotionärerna en noggrann och bred kartläggning avnarkotikamissbrukets omfattning och konsekvenser.I motion So260 av (-) begärs etttillkännagivande om behovet av åtgärder motnarkotikamissbruk. Motionären föreslår en genomgripandekartläggning av narkotikamissbrukets omfattning ochkaraktär och en översyn av nuvarandebehandlingslagstiftning och sekretessbestämmelser så attunga missbrukare kan tas in och stanna den tid somkrävs och så att polis, skola och socialförvaltning m.fl.kan samarbeta i ungdomsärenden. Vidare efterlyses förslagtill åtgärder för att få bort narkotikan från vårafängelser.I motion So284 av () begärs etttillkännagivande om inrättande av nykterhets- ochnarkotikanämnder i kommunerna. Motionären anser attdrogskadornas omfattning och svårighetsgrad motiverar återinför nykterhetsnämnden i våra kommuner. En sådannämnd skulle avlasta socialnämnderna och innebära enkraftfull förstärkning av samhällets drogpreventivainsatser.BakgrundUnder 1979 genomförde Utredningen om narkotikamissbruketsomfattning () en landsomfattande kartläggning av dettunga narkotikamissbrukets omfattning. har en nyundersökning av det tunga missbrukets omfattning genomförtsav ,. Undersökningen omfattar drygt 100 kommuner.Resultatet från denna undersökning beräknas föreliggainom kort.I CAN:s uppdrag ingår bl.a. att göra årliga samladebedömningar av drogutvecklingen. Fr.o.m. den 1 juli 1992har ett ansvar för attdrogutvecklingen följs. Institutet har uppdragit åt CAN attfortsätta med det tidigare arbetet.Sedan 1988 har CAN gjort regelbundna undersökningar omnarkotikaanvändningen bland ett representativt urval avbefolkningen. Enligt CAN (Rapport 93) har det inte skettnågra större förändringar i det tillfälligaexperimentella narkotikamissbrukets omfattning mellan deundersökta åren. Det tillfälliga experimentella missbruketsomfattning ligger på . Några tillförlitligaupgifter om omfattningen av narkotikamissbruk bland socialtetablerade individer går enligt CAN inte att redovisa idag.I årets budgetproposition (prop. 1992/93:100) anförregeringen att målet för samhällets insatser motnarkotikamissbruket är att verka för ett narkotikafrittsamhälle. De krav på en allmän liberalisering avnarkotikapolitiken som ställs i flera västeuropeiskaländer hör inte hemma i det svenska samhället. Narkotikanfår aldrig tillåtas bli en normal företeelse. Dennarestriktiva grundsyn, som har en stark folklig förankring,råder det en i det närmaste total politisk enighet om. Ävenom skilda intressegrupper i framför krav påatt legalisera narkotikan finns det ingen regering somöppet förespråkar en sådan linje, sägs det ibudgetpropositionen. Tvärtom finns det inom EG enuppslutning kring det narkotikaprogram som utarbetats avCELAD, en arbetsgrupp för narkotikafrågor inom EG. Denuppfattning som kommer till uttryck där sägs ligga nära densvenska synen i denna fråga.Enligt regeringen måste avståndstagandet från narkotikanmarkeras på alla nivåer. Efterfrågedämpande åtgärder,åtgärder för att begränsa tillgången och kontrollinsatsermåste gå hand i hand. Förebyggande åtgärder anges somsärskilt viktiga i kampen mot narkotikan. Inom ramen förFolkhälsoinstitutets drogpreventiva program fullföljs detförebyggande arbete mot narkotika som tidigare bedrevs avregeringens s.k. ATHENA-grupp. Polisiära insatser motgatuhandeln har en viktig förebyggande funktion då sådanainsatser både begränsar tillgången på narkotika ochsamtidigt har en avskräckande effekt på presumtiva köpare.Vidare anser regeringen att folkrörelsernasdrogförebyggande arbete utgör viktiga komplement till detarbete som myndigheterna bedriver. Ett stort antalorganisationer m.m. som på olika sätt arbetar med alkohol-och narkotikafrågor erhåller statligt stöd för sinverksamhet. CAN erhåller stöd via ett särskilt anslag påstatsbudgeten.Regeringens samordningsorgan för narkotikafrågor(SAMNARK) har i uppdrag att verka för en förbättradsamordning av samhällets insatser inom narkotikaområdet.SAMNARK skall samordna de insatser som initierades avAktionsgruppen mot Narkotika, vars arbete avslutadessommaren .