bet · GG01KU30 · 1993-05-13 00:00:00 — Men jag har svårtatt acceptera att man ifrågasätter att jag tar initiativ på detsom just var mitt ansvarsområde.Till dem som har kritiserat mig för mina initiativ vill jagupplysa om att kontakterna med den polska regeringen inte är deenda av det slaget som jag medverkat i. Jag besökte både Pragoch och hade liknande kontakter med den dåvarandetjeckiske finansministern och med den ungerskefinansministern . I tog jag upp och argumenterade fören stor affär som då förhandlade med tjeckerna om.Jag tog också initiativet till att bjuda in finansministrarnai , och och sammanföradem med ledande representanter för svenskt näringsliv. Detgenomgående för dessa kontakter var att de var ett uttryck förmitt ansvar, och mitt engagemang, för att hävda Sverigesintressen i och i utvecklingen av marknadsekonomin iÖst- och Centraleuropa.Vidare har vi den andra frågan om ministerstyre. Som grund förkritiken för "ministerstyre" har det gjorts gällande att jag harpåtvingat ambassadör min uppfattning om hurskogsindustriprojektet skulle hanteras och att jag därmed gynnatBjörn Wahlström.Jag vill då först undanröja ett missförstånd som går ut påföljande, nämligen att i de diskussioner som jag deltog i fannsett klart definierat konsultuppdrag inom skogsindustrin och somgenom min brutala medverkan skulle ha tillfallit diskuterade med den polske ministern en mera allmän frågaom hur vi skulle kunna få till stånd ett ökat engagemang frånsvensk industri i utveckling. När jag diskuterade dettatalade jag med utgångspunkt i stålindustrin. Förklaringen tilldetta är dels de kontakter som jag hade haft --1989med och med polska ekonomer om den polska stål- ochvarvsindustrin, dels mina egna erfarenheter frånomstruktureringen av stålindustrin i . Det var mot denbakgrunden som jag rekommenderade ordförande som samarbetspartner. Jag fick senare klart för migatt inte ens med styrka skulle kunna komma ifråga för de tunga uppdragen, som togs om hand av företag iandra länder.Påståendet att jag skulle ha utövat "ministerstyre" genom attstyra och ställa med ambassadör överlämnar jag med medförtroende till KU att bedöma.Var och en som kände ambassadör vet att han var endiplomat med stark integritet och stort engagemang för sinuppgift. Han var inte en person som skulle låta sig styras attarbeta mot det som han själv ansåg riktigt. Sanningen är att detvar som tidigt engagerade mig för det polsk-svenskasamarbetet, långt innan jag blev finansminister. Det var Öbergsom efterlyste mer engagemang från den församarbetsprojekten. Till mig uttryckte han sin uppskattning övermitt intresse för detta samarbete.Ambassadör är den som skulle ha kunnat ge oss svar påmånga av de frågor som ställts under alla avutfrågningar. hustru, , har skrivitminnesanteckningar, och jag tar mig friheten att citera ur dem.Så här skriver hon:"Det hör till saken att många av statsråden hade besöktWarszawa under denna omvälvande tid, men ingen av dem hade tagitnågot kraftfullt initiativ till att hävda plats somgrannland, vilket polackerna förväntade sig och hoppades på. Visom bodde i såg andra länders ambassader -- ,, , och -- arbeta för högtryck föratt försäkra sig om en bra position inom olika samhällssektorer,medan den och de svenska företagen föredrogatt avvakta. Ambassadören såg därför intresse ochinitiativ som en vändning i den svenska utrikespolitiken. "Så långt citatet från vill tillägga att när det gäller frågan om"ministerstyre", syftar det begreppet rent formellt på besluteller åtgärd som vidtas av enskilda ministrar utan stöd avregeringen.I det här fallet finns inte bara ett, utan tvåregeringsbeslut. Det första är från , med uppdragtill mig att underteckna avtalet om och därmed att delta iöverläggningarna med regeringskolleger från bl.a. . Detandra är från om uppdraget till BITS.Det senare ärendet har beretts inom UD. Beslutet har fattatsav hela regeringen på sedvanligt sätt. Beslutet protokollfördespå sedvanligt sätt. Det var ingen enskild minister som fattadedetta beslut. Det var ett regeringsbeslut bland många andra.Det var ingen "hemlig" handling, som det har sagts i massmedia.Det var offentligt, som alla andra regeringsbeslut. Beslutetfanns tillgängligt för granskning sedan.Vad jag har beskrivit är de kontakter som jag har tagit medregeringen i , men också med regeringarna i , iUngern och i syfte att utveckla samarbetetmellan våra länder och stärka demokratin.Sådana initiativ tas också av den nuvarande regeringen. Detär, som jag ser det, en naturlig och legitim uppgift. Den frågasom jag saknar och som jag anser att vi här i bordediskutera mer är: Har vi gjort tillräckligt för att gedemokratin en chans i dessa länder?Hans Nyhage: Jag ber att få tacka för den redogörelse vihar fått. Av den kan vi konstatera att du redan under din tidsom AMS-chef var engagerad i "Polenfrågan". Det varJean-Christophe som engagerade dig. Det betyder att du varväl medveten om att och Spin-Off redan fanns påarenan?Allan : I dessa länder befann sig vid den tidenkonsultföretag från många länder. Jag hade haft en ytlig kontaktmed tidigare. Det var ingen nyhet för mig.Hans Nyhage: Du visste att var ett mycketframstående konsultföretag på stålområdet?Allan : Jag kan inte värdera om de är framstående iförhållande till andra länders företag. Det kan jag inte bedöma.Jag har visserligen sysslat med stålindustri, men jag vill intege mig in på att kvalificera den bedömningen.Hans Nyhage: Per har ju själv vidimeratatt han blev inbjuden av dig att träffa dig på AMS och att duhade uttryckt din stora uppskattning över hans företagsverksamhet.Allan : Jag känner inte riktigt igen denbeskrivningen. Vi har haft en rätt ytlig kontakt. Det som harsagts om att AMS skulle vara underkonsult till Scandiaconsultkänner jag inte igen. Vi arbetade i internationella projekt, somregel via , eller via ambassaden. Det var den vägen som jagkom in, dvs. Jag känner inte igen den beskrivningen.Hans Nyhage: Vi kan fastställa att du, när du varfinansminister, var klart medveten om att ochSpin-Off agerade på den polska marknaden?Allan : Jag kan inte säga att jag vet något omSpin-Off. Vad jag förstår var det ett litet företag. Jag kaninte hålla reda på alla konsultföretag. Jag utgår från att detfanns många andra svenska konsultföretag i . Kom ihåg attdär finns ett stort behov av sådana insatser på en lång radområden. Det var inte möjligt för mig att överblicka alla.Hans Nyhage: Hur är det med den mycket omtalade vänskapenmellan dig och ?Allan : Det är en intressant fråga. Jag förstår attden tilldrar sig nationens intresse. Det är klart att jag skallbeskriva den vänskapen.Björn blev engagerad för NJA av 1976.Jag träffade honom . Då befann sig svensk stålindustri i ettväldigt utsatt läge. Det gällde NJA, Domnarvet ochGränges-Oxelösund. Alla gick med stora förluster. Det var inte möjligt att driva företagen på det sättet.Jag blev engagerad av mitt fackförbund, Metall, där jagarbetade, som löntagarkonsult för att hjälpa de fackligaorganisationerna i företaget inför den storastrukturomvandlingen som förestod. Där deltog företagsledningenoch ägare från de tre sidorna. deltog som VD iNJA, och där deltog Statsföretag, Wallenbergföreträdare ochGrängesföreträdare. Vi hade ett intensivt arbetsskede från april1977 till ungefär , när vi åstadkom en sammanslagningav dessa företag till ett. Vi åstadkom en organisationsplan, enstrukturplan och en investeringsplan för företaget. Det var ettutomordentligt omfattande arbete.Björn blev verkställande direktör för vidstarten . Jag hade då som facklig företrädare mycket tätakontakter. Vi träffades, fack och arbetsgivare, minst en gång iveckan. Under förhandlingsskedena kunde kontakterna vara ännuintensivare. Det var ett skede där vi arbetade mycket näratillsammans. Vi var motparter, men vi hade en gemensam uppgift,nämligen att se till att fick en stålindustri som kundeöverleva och utvecklas. Det var ett arbete som vi nu kan seresultatet av, dvs. det lyckades.Sedan kom en ny period . var SSABpå väg ner i en svacka. Den dåvarande ägaren fann att manbehövde byta styrelse. blev tillfrågad om attbli styrelseordförande. Han bad mig att ingå i styrelsen, motbakgrund av mina erfarenheter. Efter att ha fått tillstånd avregeringen svarade jag ja. Jag var AMS-chef, och jag behövderegeringens godkännande för att medverka på det sättet.Mot slutet av 80-talet samarbetade vi i . Det härär de områden där vi har samarbetat. Vissa skeden har det varitintensivt. Andra perioder har vi inte haft några närmarekontakter. Det här är en beskrivning av det affärsmässigaförhållande vi har haft på området.Hans Nyhage: Vi kan konstatera att denna riksangelägnafråga föranleder ett ganska långt och utförligt svar från dinsida.Allan : Eftersom KU:s ledamöter är intresseradevill jag bidra med upplysningarna.Hans Nyhage: Jag tackar så mycket.Åberopades "Polenaffären" när det gällde att övertala BjörnWahlström att bli ordförande i ?Allan : Jag är mycket tacksam för att den fråganställs. Jag har hört i radio och på annat sätt att man har gjortdenna koppling. Detta bygger på ett uttalande från mig. Jag fårväl anses ha tolkningsföreträde till mina egna uttalanden.När jag 1990 som finansminister fick rapporter om attNordbanken gjorde stora kreditförluster, var min första reaktionatt styrelsen måste bytas ut. i ett företag somvisar sådana siffror måste bytas ut. Jag var angelägen om att vikunde få en styrelse med folk med näringslivserfarenhet.Jag frågade om han var beredd att ställa upp.Han var inte särskilt entusiastisk. Han hade sett fram emot ettlugnare liv. Då förutsåg han inte vad som skulle komma att ske.Det krävdes en del övertalning. Jag sade att jag hade ställt uppför honom, och fick han ställa upp för mig. Jag hade inteminsta tanke på det ärende vi nu talar om. I stället tänkte jagpå att jag hade ställt upp när han bad mig att ställa upp iSSAB:s styrelse. Det syftar också på att jag arbetade intensivtunder med omstruktureringen och tillkomsten av . meningen tyckte jag att jag kunde åberopa mina insatser ochmin medverkan i ett sådant arbete som argument när jag behövdeövertyga honom att ställa upp när jag behövde någon på denposten.Om det hade varit en kompisaffär, varför skulle jag då haåberopat mina tidigare insatser? Det skulle ha varit det sämstatänkbara sättet. Det faller på sin egen orimlighet.Hans Nyhage: Du antydde, som du själv har vidimerat, attdu hade ställt upp för . var det hans tur attställa upp för dig. Det är väl helt korrekt?Allan : Jag har ställt upp för att skall fåha en stålindustri och för att de anställda i skall ha etttryggt jobb . Jag har i den meningen ställt upp. Närregeringen bad att bli styrelseordförande, ochhan behövde folk i styrelsen, kom han till mig. Jag ställde upp.Jag tycker att det är en rimlig insats. Det är en värnplikt isådana sammanhang. Det är inte något bekvämt uppdrag. Det varsvåra beslut som skulle fattas. Det är litet av en värnplikt.Det är vad jag menar med att ställa upp.Hans Nyhage: Du har gett din version av detta. Men det ärmärkligt med hänsyn till den mycket omfattande kritik, som harkommit fram på vissa håll, att plötsligt kopplaspå -- det är lätt att dra en sådan parallell.Allan : Jag kan inte utesluta hur andra människordrar sina slutsatser. Jag tycker att jag har rätt tilltolkningsföreträde till mina egna uttalanden.Hans Nyhage: Du har själv vidimerat att när du kom hemfrån bankmötet tog du själv kontakt med ,och . Introducerade du BjörnWahlström för ambassadören när du kontaktade honom?Allan : Ja, det gjorde jag. Jag har haft kontaktermed under det tidiga skedet. Jag visste att han varangelägen om att vi skulle åstadkomma insatser i detsvensk-polska samarbetet och att vi behövde få in näringslivetpå hög nivå i ett sådant samarbete och att erbjuder ensådan möjlighet.Hans Nyhage: Kan du erinra dig hur du resonerade med BjörnWahlström i det första samtalet?Allan : Det här är mycket av den bild som harskapats i media av alldeles specifika konsultuppdrag. Såuppfattade jag det inte från början. Jag uppfattade det mera såsom skriver i sitt brev, nämligen att ambassadörentyckte att man hade kört fast i kontakterna. Det hände ingentingi samarbetet. Det som hade väntat sig kom inte fram. Jagsåg det som en viktig uppgift att lyfta upp detta på en nivå därvi fick med ledande svenska företag och företagsledningar attengagera sig i frågan. Det skulle vara ett sätt att öppna ensådan dialog mellan och . Det ligger litet iförlängningen av det arbete som sedan kom till stånd.Det gällde att inom ramen för åstadkomma det bästamöjliga. Kom ihåg att de andra länderna, precis som i sitt brev, var oerhört aktiva i att placera sinaindustrier i sammanhanget. Jag tyckte att jag som finansministerskulle hjälpa till att åstadkomma dessa kontakter. Samma sak harjag gjort med , och Tjeckoslovakien.Hans Nyhage: Det är alltså helt klart att du tog kontaktmed , introducerade för honom och att dukontaktade och intresserade honom för jobbet?Allan : kände . Detvar inte någon introduktion. Dessutom var namn somindustriledare, som ordförande i i särklass störstastålföretag, inte någon okänd företeelse för ambassadör : Vi har tidigare talat om Spin-Off ochScandiaconsult. Vilken kännedom hade du om omfattningen av derasarbete?Allan : Frågan ställs som om det är fråga om att taett uppdrag från en part. Det är inte så som detta lades upp.Jag skulle vilja hänvisa till ett par av de telegram som komfrån ambassaden . Jag har ett par framför mig. Ett är frånden . skriver att han vill vända sig till Attalibeträffande finansieringen av inledande studier omomstruktureringen av polska stål- och skogsindustrisektorerna.Han säger att vi har gjort klart att inte har någotregeringsuppdrag utan agerar på egen hand under eget ansvar somen mycket kompetent stålindustriexpert och som har haft ansvaretför stora delar av omstruktureringen av den svenskastålindustrin.Detta var alltså ett led i vad vi skulle kunna använda deneuropeiska till, dvs. att på bred front få insvensk industri i det utvecklingsarbete som förestod.Hans Nyhage: Om du inte kände till omfattningen av detarbete som Spin-Off och gjorde, hur kan du dåvara så på det klara med att arbete ochNLK-Celpaps verksamhet skulle vara deras arbete överlägset?Allan : Jag har inte sagt att det skulle varaöverlägset på något sätt. Jag utgick från att det handlade omatt försöka få upp kontakterna på den högsta nivå vi hade isvensk industri, dvs. ledningarna i de stora företagen,styrelseordförandena, och på den vägen komma i gång medsamarbetet. Det framgår av brev att ambassadör att man hade kört fast. Detta är inget onaturligt. Det ärsamma typ av utvecklingsinsatser som jag har medverkat i medandra länder.Jag tror inte att man skall se det som att det skulle vara ettenda specifikt uppdrag och inget annat. Skall vi ha ettindustriellt samarbete mellan och de nyamarknadsekonomierna, måste man arbeta på bred front och engagerasvenskt näringsliv på högsta nivå.Hans Nyhage: har till oss sagt att haninte var särskilt angelägen om att engagera sig personligen. Hantalade t.o.m. om att det var bättre att kunna segla och ha detskönt. Men han var intresserad av sina företag. Sade han såockså till dig?Allan : Jag kan inte minnas att vi talades vid pådet sättet. Min mycket klara minnesbild av den kontakt som vihade var att vi snuddade vid det faktum att jagskulle åka för att underteckna överenskommelsen mellan de 40länderna om tillkomsten av och att han, utan att vidiskuterade det närmare, nämnde att han tyckte att det varviktigt med utvecklingen av samarbetet med öst och att han självskulle vara beredd att engagera sig.Ungefär så uttryckte han sig. Vi talade inte om segling viddet tillfället, och jag seglar inte heller med honom, för attavslöja en hemlighet.Hans Nyhage: Jag hoppas att vi kan vara överens om att dethär projektet är ett biståndsärende.Allan : Jag skulle nog, som jag hanterade det,beskriva det som en fråga om internationellt finansielltsamarbete. Mitt ansvar i regeringen var alldeles specifikt detfinansiella internationella samarbetet. Där fanns, som jag sadei min inledning -- och finns fortfarande, fastän det inte är minportfölj -- , , , ochEBRD. Dessa institutioner har ju till uppgift att ge kreditertill utveckling i olika länder. har en omfattandesådan kreditgivning, och jag har från talarstolbesvarat frågor och interpellationer om biståndsarbete som harhaft sin grund i kreditgivning.Det är alltså fråga om ett gränsområde mellan rent gåvobiståndoch krediter, där vi har ett ansvar för bistånd från både UD ochFinansdepartementet. Men både och ligger inomramen för de institutioner som jag som finansminister hadeansvaret för. Man kan också av handlingarna, framför allt avGunilla svar, se att det är en diskussion om hurVärldsbanken såg på vilken typ av utrednings- ochutvecklingsinsatser som man skulle göra. Den typen av ärendenligger under Finansdepartementet.Hans Nyhage: Men du har ju själv enligt tidningsrapportersagt att du sedan inte befattade dig med ärendet, utan detöverfördes till UDH och skulle skötas därifrån. Då är det välhelt klart att det är ett biståndsärende?Allan : Nej, så är det inte. Jag överförde det intetill biståndsavdelningen på UD, utan lämnade det till MichaelSohlman, som hade ett samordningsansvar för olika frågor. Detvar, som jag såg det, i första hand en fråga om vad vi frånsvensk sida skulle kunna göra tillsammans med inom ramenför . Vad det skulle resultera i kunde inte vi se. Vi hadeen ram för bistånd, och jag nämnde, som jag sade, också förAttali att från regeringens och från sidahade gjort insatser och ville vara med och utveckla. Men jagsåg detta som en fråga för EBRD.Det framgår också mycket tydligt som dokumentation av brevenav och från , som just anknyter tilldetta. Det är där inte en diskussion om biståndsinsatser. Hansäger t.o.m. så här -- jag hittar inte just den formuleringen,men det finns en sådan av vilken det framgår hur han såg pådetta och att finansieringen borde sökas hos . Det varskälet till att han ville träffa Attali personligen för attresonera om detta.Hans Nyhage: Jag menar att det aldrig någonstans i heladen dokumentation som vi har i detta ärende har ifrågasatts attdet skulle vara ett rent biståndsärende. Har du alltså en annanuppfattning på den punkten?Allan : Vi får skilja mellan olika tidsskeden. NärÖberg tar kontakten med Attali gör han det därför att han seratt den nya banken erbjuder en ny finansieringsmöjlighet, somdessutom går långt utöver vad det svenska tekniska biståndet kange. Det var alltså inte bara fråga om insatser för att göra enstudie, utan det handlade om att möjliggöra den förändring somvar nödvändig i de här länderna. Skälet till att banken kom tillvar att den skulle kunna poola resurser från olika nationer isådana projekt. Det var så i inledningsskedet, som ni kan läsa idokumentationen.Det är inte så att i något sammanhang här säger att detnu handlar om att få svenska biståndspengar, utan det är frågaom hur vi kan engagera oss tillsammans med i detta arbete.Att det sedan blir ett biståndsärende är alldeles uppenbart.Hur det exakt har gått till ligger utanför min horisont. Jag harpå många punkter fått information om vad som har hänt genom dendokumentation som välvilligt har ställttill mitt förfogande. Normalt sitter man dock inte och följerett ärende på det sättet. Mediebilden ger intryck av att man harett mycket omfattande grepp över en sådan här verksamhet, menför mig var det ett initiativ som jag rapporterade av. Jag ärganska erfaren på att delegera ärenden -- jag tror att de somhar arbetat tillsammans med mig vet det -- och jag gjorde det såsnabbt som jag kunde, för att det skulle vara på rätt plats ochhanteras där.Hur det sedan har utvecklats är i huvudsak en fråga somhandlar om hur har funnit de bästa framkomstvägarna.Hans Nyhage: Men det är alldeles klart att det är svenskabiståndsmedel som har varit involverade i sammanhanget.Allan : Det är alldeles uppenbart att regeringenhar fattat ett beslut helt i normal författningsmässig ordningatt avsätta medel. Det ingick dessutom i den ram som var avdeladför för den här typen av projekt. Det är alldeles klartatt regeringen sedan fattade ett sådant beslut.Men skilj mellan de två tidsskedena! När jag tog minakontakter var det precis på det sätt som har beskrivit isina telegram om kontakterna med . Att det sedan har blivitnågot annat är alldeles uppenbart.Hans Nyhage: Kan man med facit i handen säga att du gavdig in på ett område som rimligen borde ha skötts avbiståndsministern?Allan : Nej. Biståndsministern var nämligen inteansvarig för , utan det var finansministern, och så är detfortfarande. Kom det upp en fråga som gällde , ,var det 1990 finansministern, och så är det också i dag.Hans Nyhage: Jag anför nu ett citat, och du får korrigeramig om det är fel. Du har sagt: "Efter detta, dvs. den förstaveckan , har jag inte haft med ärendet att göra." Är dettakorrekt?Allan : Ja, i den meningen att jag inte har gettnågra instruktioner. Jag har inte tagit några initiativ. Jag harföljt och sett en del av de här handlingarna, men jag måste sägaatt mycket av handlingarna osv. är för mig delvis nytt ochkommer fram nu -- vad gäller hanteringen, vad som har hänt ikontakterna i osv. Det är sådant som faktiskt för migär nyheter när jag läser det. Min medverkan är något merbegränsad och blygsam än den som jag får intryck av när jagläser i massmedierna. Jag undandrar mig inte ansvar för deinitiativ som jag har tagit, men jag vill begränsa mitt ansvarjust till de initiativen.Hans Nyhage: Men din klädsamma blygsamhet motsäger välinte att du har tagit emot ett antal rapporter frånJean-Christophe ?Allan : Ja, jag har fått ett antal rapporter. Jagkan inte säga exakt hur många, men det framgår ju av diariet ochav de handlingar som finns på ambassaden och som jag har tagitdel av.Hans Nyhage: De var riktade till dig. Han skrev ju direktatt de var avsedda för finansministern och -- i de allra flestafall -- kabinettssekreteraren. Du tog alltså emot dem och fördeinte över dem till , enligt vad hon själv harvidimerat.Allan : Nej, som framgår av de här handlingarna ärdet en uppföljning av de kontakter som jag hade med Attali. Detrörde sig inom bankens ram, och jag hade ingen anledning attgöra någonting. Jag tyckte att det här skulle hanteras avambassaden. De som är på platsen kan bäst bedöma det, och detbehövdes inga instruktioner. Jag skrev inga brev som svar på dethär och vidtog inga andra åtgärder. Jag hade överlämnat ettinitiativ. Jag visste att var oerhört engagerad, drivandeoch dynamisk och att han skulle arbeta med detta. Det behövdesinte några ingripanden eller insatser från min sida.Hans Nyhage: Men du sade själv alldeles att efter detinledande skedet övergick ärendet till att bli ettbiståndsärende. Sedan får du en lång rad av rapporter -- exakthur många vet inte heller jag, men det var ett betydande antal-- och anser fortfarande ändå inte att det skall gå över tillbiståndsministern.Allan : Jag har uppfattat det så att jag har fåttinformation för min kännedom. Hur man sedan inom UD har fördelatdetta eller på vilket sätt velat kommunicera det har jaginte lagt någon särskild vikt vid. Jag har inte ansett att detelegram som kom under mina ögon skulle föranleda några insatserfrån min sida. Om nu ärendet inte drevs vidare med denuppläggning som hade med och kontakten med Attali,gav det mig inte anledning till några särskilda ingripanden.Hans Nyhage: Men nog förefaller det något egendomligt attdet kommer rapporter från i ett ärende somenligt din egen uppfattning hade övergått till att bli ettbiståndsärende och som du inte längre ville befatta dig med, omman skall tolka ditt uttalande korrekt. Du tar likväl emot dessarapporter och låter rapport efter rapport komma, uppenbarligenutan att säga till att det rimligen bordevara en annan mottagare. Du för inte heller över rapporternatill biståndsministern. Är inte detta ett något anmärkningsvärtförfarande?Allan : Nej, om det nu är en biståndsfråga, om dethar blivit så färdigt att det skall tas upp som ett ärende, fårÖberg aktualisera det den vägen.