bet · GH01KU3 · 1993-10-12 00:00:00 — I detta betänkande behandlas 43 motionsyrkanden påmassmedieområdet. Motionerna gäller sanktioner för brott motbestämmelserna om sändningstillstånd, regionala och lokalareklamfinansierade TV-sändningar, innehållet i TV-program,reklam, public service-verksamheten m.m., den s.k.piratradiolagen, ägarkoncentrationen i massmedia, en Radio- ochTV-ombudsman, pressetik, långvågssändningar i samtlokaliseringen av en ny mediamyndighet. I betänkandet behandlasockså en motion om tillståndskravet på vissa trådlösamikrofoner. Utskottet har avstyrkt samtliga motionsyrkanden. Sexreservationer (nyd resp. s) har fogats till betänkandet, liksomtre särskilda yttranden (m, nyd resp. s). En meningsyttring (v)har avgetts. Motioner väckta under den allmänna motionstiden 19921991/92:K416 av m.fl. (nyd) vari yrkas attriksdagen beslutar ta bort fängelse i straffskalan för sändningav radioprogram utan erforderligt tillstånd.1991/92:K418 av Per Stenmarck (m) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om konsekvenserna av detaljregleringen i lagav reklam i etermedia.1991/92:K419 av m.fl. (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om upplåtande av det fjärde markbundna nätetför regionala TV-sändningar,2. att beslutar att upphäva monopolför regionala TV-sändningar,3. att beslutar att ge möjlighet till oberoendeTV-sändningar över och redan under1992.1991/92:K420 av och von der Esch (m)vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om reklamen, public service-verksamheten m.m.1991/92:K423 av m.fl. (s) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att regeringen bör intensifiera arbetet pådet internationella området när det gäller att skydda barn ochungdomars intressen på mediaområdet,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om reklamens påverkan på barn,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av utökade möjligheter för barnoch ungdom att använda sin yttrandefrihet.1991/92:K426 av m.fl. (nyd) vari yrkas1. att upphäver kabellagen med undantag för 16--20§§ om ingripande mot egensändningar rörande våldsskildringar,pornografi eller hets mot folkgrupp,2. att upphäver lagen om avgifter i ärenden omlokala kabelsändningar,3. att , om yrkande 1 och 2 inte bifalls,omformulerar reklam- och annonsregler för egensändningar ienlighet med vad som sägs i ochEG-direktivet,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att kabelnämnden bör avskaffas,5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om den principiella synen på den fullayttrandefrihetens och informationsfrihetens betydelse fördemokratin.1991/92:K429 av och (nyd) vari yrkas1. att hos regeringen begär en utredning med uppgiftatt, utifrån grundsynen att största möjliga yttrandefrihetliksom största möjliga konkurrens skall råda i det svenskasamhället, lägga fram förslag till lagstiftning motägarkoncentrationen i massmedia i enlighet med vad som anförts imotionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en skyndsam behandling av frågan attbegränsa ägarinflytandet i kommersiell radio och TV i såatt ingen enskild ägare, direkt eller indirekt, kan få ettbestämmande inflytande över företaget eller dess verksamhet,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om största möjliga ägarspridning i radio ochTV.1991/92:K430 av och (nyd)vari yrkas1. att hos regeringen begär att en projektgrupptillsätts med uppgift att utarbeta ett konkret förslag till"auktorisationsinstitut" i enlighet med motionens tankegångar.1991/92:K431 av (m) vari yrkas1. att hos regeringen begär en grundlig översyn avpublic service-verksamhetens struktur, organisation,finansiering och reglering,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av lagreglering i anslutning tillden utveckling som föranleds av närmande till EG,1991/92:K432 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om riktlinjer för den framtida svenskaradioverksamheten,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om inrättande av en fristående rikstäckandereklamfinansierad radiokanal,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ansvarsfull reklam,1991/92:Kr299 av m.fl. (nyd) vari yrkas14. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att utreda förutsättningarna för lokaletersänd TV,15. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att provsändningar med lokal eter-TV börkomma till stånd,17. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att den s.k. piratradiolagen böravskaffas.Motioner väckta under den allmänna motionstiden 19931992/93:K402 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom att regler skapas som förhindrar förekomst av svordomar ioffentligt tal och skrift samt i TV- och radioprogram.1992/93:K407 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombehovet av att omförhandla vissa delar av avtalet mellanstaten och (TV4).1992/93:K408 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts ombehov av utredning och eventuell lagstiftning på pressetikensområde.1992/93:K412 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom borttagande av tillståndskravet för trådlösa mikrofoner.1992/93:K415 av m.fl. (nyd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna atten funktionsuppdelning av radio- och TV-myndigheter bör utredasmed den inriktning som anförts i motionen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att samla vissa uppgifter på en särskildradio- och ,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att utreda förutsättningarna för enmassmedieombudsman.1992/93:K421 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom försök med etersänd reklamfinansierad lokal-TV.1992/93:K425 av (m) vari yrkas1. att beslutar om en sådan ändring i lagen omsatellitsändningar av TV-program att EG:s TV-direktiv blirgällande svensk rätt,2. att beslutar att avskaffa 19 § och 21 § förstastycket, lagen om satellitsändningar av TV-program,3. att hos regeringen begär en skyndsam översyn avlagen om satellitsändningar av TV-program i syfte att åstadkommakonkurrensneutralitet i enlighet med vad i motionen anförts.1992/93:K430 av m.fl. (nyd) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att skapa förutsättningar förlångvågssändningar i Motala.1992/93:K431 av m.fl. (nyd) vari yrkas attriksdagen beslutar ta bort fängelse i straffskalan för sändningav radioprogram utan erforderligt tillstånd.1992/93:K432 av m.fl. (nyd) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär att en utredning tillsätts meduppgift att utarbeta konkreta förslag till hur en allsidig ochsaklig journalistik och opinionsbildning skall uppmuntras ochsäkerställas i enlighet med motionens tankegångar.1992/93:K433 av (m) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att i vissa delar ompröva avtalet med i syfte att stärkakonkurrensneutraliteten,2. att beslutar om ändringar i 11 och 15 §§radiolagen i enlighet med de lydelser som föreslagits imotionen, likaså i syfte att stärka konkurrensneutraliteten.1992/93:So609 av m.fl. (s) vari yrkas7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att regeringen bör intensifiera sittarbete på det internationella området när det gäller att skyddabarns och ungdomars intressen på mediaområdet och därvid betonaKabelnämndens viktiga roll.1992/93:A422 av m.fl. (c,s,fp) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om lokalisering till län av den nyamediaenheten. Sanktioner för brott mot bestämmelserna om sändningstillståndMotionernaI motionerna 1991/92:K416 och 1992/93:K431 av HarrietColliander m.fl. (nyd) begärs att fängelse inte skall ingå istraffskalan för sändning av radioprogram utan erforderligttillstånd. Enligt motionärerna förefaller påföljden fängelse förbrottet olovlig sändning av radioprogram som orimligt hård,särskilt om man beaktar att sändning av radioprogram är engrundläggande fri- och rättighet.BakgrundEnligt 3 kap. 2 § första stycket yttrandefrihetsgrundlagen fårrätten att sända radioprogram på annat sätt än genom trådregleras genom lag som innehåller föreskrifter om tillstånd ochvillkor för att sända. Enligt andra stycket skall det allmännaeftersträva att radiofrekvenserna tas i anspråk på ett sätt somleder till vidast möjliga yttrandefrihet och informationsfrihet.I 5 § radiolagen (1966:755) föreskrivs att det krävs tillståndav regeringen för rätt att här i landet sända radioprogram irundradiosändning. Enligt 4 § lokalradiolagen (1993:120) resp. 3§ närradiolagen (1982:459) krävs också tillstånd för att sändalokalradio och närradio.Enligt 21 § radiolagen döms den som sänder radioprogram utanerforderligt tillstånd till böter eller fängelse i högst ett år.Utskottets bedömningRadiolagsutredningen (U 1985:05), som beräknas avge sittslutbetänkande , skall enligt sina direktiv (dir.1985:21) se över sanktionerna vid överträdelser avradiorättsliga regler. Enligt utskottets mening bör resultatetav utredningens arbete avvaktas. Motionerna 1991/92:K416 och1992/93:K431 avstyrks följaktligen.Regionala och lokala reklamfinansierade TV-sändningarMotionernaFredrik m.fl. (m) framhåller i motion 1991/92:K419att det behövs en utbyggnad av utbudet för TV-sändningar främstpå regional och lokal nivå. Ett nät av fristående, oberoendekanaler skulle kunna samordnas i ett nationellt nät. För att enregional kanal skall nå alla är ett upplåtande av det markbundnanätet en nödvändighet (yrkande 1). Motionärerna begär vidare attSveriges Radios monopol på regionala TV-sändningar upphävs(yrkande 2) samt att det införs en möjlighet till oberoendeTV-sändningar över och (yrkande 3).I motion 1991/92:Kr299 av m.fl. (nyd) anförsatt det fjärde televisionsnätet bör användas för lokal etersändTV. Motionärerna begär en utredning om förutsättningarna fördetta och att provsändningar kommer till stånd (yrkandena 14 och15). () har ett liknande yrkande i motion1992/93:K421 och föreslår att en försöksverksamhet inleds iLinköping grundad på den organisation man där tillämpar för dekabelsända kommersiella programmen.BakgrundRiksdagen beslöt om en ny reklamfinansierad tredjeTV-kanal (prop. 1990/91:149, bet. 1990/91:KU39, rskr. Iregeringens proposition till (prop. 1990/91:149) omradio- och TV-frågor underströks att möjligheten att sändatelevision är en begränsad nationell resurs (s. 41). Vidareframhölls svårigheterna, i varje fall i det rådandekonjunkturläget, att finansiera två TV-kanaler med reklam. Detunderströks även att det finns en risk för att dagspressenskulle få stora svårigheter om en stor del av annonseringenöverfördes till televisionen (s. 43 f.).Föredragande statsrådet aviserade i propositionen en utredningom det tekniska utrymmet för reklamfinansierad radio. En sådanutredning tillsattes och avgav delbetänkandet (SOU1991:108) Tekniskt utrymme för reklamfinansierad radio.Utredningen skall enligt tilläggsdirektiv (dir. 1993:99) nubelysa hur de kvarvarande outnyttjade sändningsfrekvenserna förTV kan tas i anspråk för att så långt det är tekniskt möjligtskapa förutsättningar för fri TV. Utredningen bör bl.a. belysahur de kvarvarande outnyttjade sändningsfrekvenserna för TV kantas i anspråk för sändningar med nuvarande teknik, även utöverde frekvenstilldelningar som är koordinerade.Utskottets bedömningDe frågor som tas upp i motionerna är nu föremål för översynav Utredningen (U 1991:26) om tekniska förutsättningar förutökade sändningar av radio- och television till allmänheten.Enligt utskottets mening bör utredningsarbetet inte föregripas.Motionerna 1991/92:K419 yrkandena 1--3, 1991/92:Kr299 yrkandena14 och 15 samt 1992/93:421 avstyrks följaktligen.Innehållet i TV-program m.m.MotionernaMotion 1991/92:K423 av m.fl. (s) vändersig mot de inslag av våld som förekommer i TV-program och även imassmedier i övrigt, t.ex serietidningar för barn. Reklamen förTV:s egen programverksamhet innehåller enligt motionärerna oftastarka inslag av våld som är skadligt för barn (yrkande 1). Imotionen framhålls också behovet av utökade möjligheter för barnoch ungdom att använda sin yttrandefrihet. Enligt motionärernaborde det finnas ett sätt att föra över medel från de företagsom tjänar pengar på att sända reklam i TV och radio till barnsoch ungdomars arbete med programverksamhet. De arvsfondsmedelsom finns att tillgå för mediaverkstäder och mediaprojektär mycket små i förhållande till den totala omsättningen påmediamarknaden. Frågan om hur föreningslivet skall finansierasin verksamhet med reklam bör utredas vidare (yrkande 4). Sammamotionärer framhåller i motion 1992/93:So609 yrkande 7 liksom inyssnämnda motion 1991/92:K423 yrkande 1 att börintensifiera sitt arbete på det internationella området för attta till vara barnens och ungdomarnas intressen på mediaområdet.Kabelnämndens instruktion bör utformas så att den kommer attarbeta med att motverka sändningar som bryter mot EG-direktivett.ex. när det gäller våldsskildringar till barn och unga. AlwaWennerlund (kds) vänder sig i motion 1992/93:K402 mot bruket avsvordomar i offentligt tal och skrift samt i TV- ochradioprogram. Enligt motionären bör det tillskapas regler somförhindrar detta.BakgrundEG:s ministerråd antog direktivet 8774/89om samordning av vissa bestämmelser som fastställts imedlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet avsändningsverksamhet för television, det s.k. TV-direktivet.TV-direktivet innehåller en gemensam reglering av allatelevisionssändningar oavsett spridningssätt ochspridningsområde, medan konvention, vilkentillträtts av , endast reglerar sändningar somöverskrider gränser. Både konventionen och TV-direktivet syftartill att TV-program inte skall stoppas av nationsgränser menmedger undantagsvis under vissa förutsättningar att ettmottagarland tillfälligt hindrar vidaresändning av enTV-sändning, om den innebär ett allvarligt och upprepat brottmot vissa delar av regelverket.Artikel 22 i TV-direktivet reglerar skyddet för minderåriga.Enligt artikeln skall medlemsstaterna säkerställa att sändningarinte inkluderar program som allvarligt kan skada den fysiska,mentala eller moraliska utvecklingen hos minderåriga, särskiltprogram som innehåller pornografi eller meningslöst våld. Hänsyntill minderåriga skall även tas i fråga om andra program, om dekan antas vara skadliga på samma sätt, såvida de inte sänds påtider då minderåriga inom sändningsområdet normalt inte sereller hör sådana sändningar. Medlemsstaterna skall ocksåsäkerställa att sändningarna inte innehåller något som uppammarhat, grundat på ras, kön, religion eller nationalitet. I artikel2 ges vissa möjligheter att hindra vidarespridning av programvid överträdelser av artikel 22.I förarbetena till lagen (1992:1356) om satellitsändningar avtelevisionsprogram till allmänheten (prop. 1992/93:75) framhöllsatt den möjlighet att hindra vidarespridning som direktivetöppnar inte borde utnyttjas, bl.a. med hänsyn till att enligtregeringsformens regler om inskränkning av yttrandefriheten ochinformationsfriheten ett ingripande endast får ske om åtgärdenstår i rimlig proportion till den gärning som skall hindras.Enligt regeringens mening skulle en regel om att hindravidaresändningar som bryter mot artikel 22 vara en med hänsyntill yttrande- och informationsfriheterna drastisk åtgärd, somtill sin praktiska verkan skulle medföra orimliga skillnadermellan olika boendeformer när det gäller mottagningen avsatellitprogram. Utskottet delade denna bedömning (bet.1992/93:KU12). Enligt utskottets mening stod en sådan åtgärdinte i rimlig proportion till det som den avser att hindra.Utskottet avstyrkte därför bifall till ett yrkande om attKabelnämnden skulle ges möjlighet att hindra vidaresändning sombryter mot artikel 22 i TV-direktivet. godtogutskottets förslag.Enligt 7 § radiolagen första stycket 4 får i avtal mellanregeringen och programföretag bestämmas om skyldighet förprogramföretaget att ta hänsyn till ljudradions ochtelevisionens särskilda genomslagskraft när det gällerprogrammens ämnen och utformning samt tiden för sändning avprogrammen. och skall enligtsina respektive avtal bedriva programverksamheten bl.a. medbeaktande av respektive mediums centrala ställning i samhället.I förarbetena till radiolagens bestämmelser (prop. 1977/78:91s. 194) anges att följande bör gälla för behandlingen av våld iprogramverksamheten. Radion och TV har skyldighet att informerapubliken, såväl de unga som de äldre, om det faktiska våld somförekommer i människans tillvaro. Detta våld måste få behandlasi olika typer av program, t.ex. nyhetsprogram, kommenterandeprogram eller dramatiska framställningar. Självfallet bör vissåterhållsamhet i framställningssättet iakttas vid sändningar somäger rum vid tider då barn kan förutsättas ta del av programmen.Man bör också ta hänsyn till de risker som följer av att flerprogram som skildrar våld sänds . Den ökning avunderhållningsvåldet som har ägt rum i biograffilm ochkommersiellt producerade TV-program bör däremot inte återspeglasi den svenska televisionens programutbud. harframhållit att det är en oavvislig skyldighet förprogramföretagen att låta programutbudet präglas av storförsiktighet när det gäller våldsskildringar och våldsinslag(bet. KrU 1977/78:24 s. 47 f. och bet. KrU 1985/86:21 s. 17).Även bruket av svordomar bör bedömas med beaktande av medietscentrala ställning. Av proposition 1977/78:91 framgår attsvordomar bör undvikas i andra sammanhang än där de ärmotiverade av konstnärliga krav eller äkthetsvärde (s. 195 f.).Kulturutskottet har betonat detta och uttalat att särskildrestriktivitet bör iakttas när det gäller program för barn (bet.KrU 1985/86:21 s. 19).Lagen (1991:2027) om kabelsändningar till allmänheten angeratt domstol på talan av JK får meddela förbud mot egensändningom det i en sådan sändning vid upprepade tillfällen visatsrörliga bilder med skildringar av sexuellt våld eller tvångeller med närgångna eller utdragna skildringar av grovt våld motmänniskor eller djur, samt sändningarna inte varit försvarligamed hänsyn till syftet och sammanhanget samt omständigheterna iövrigt eller det annars vid upprepade tillfällen förekommitsändningar av pornografiska bilder eller om utbudet varitensidigt inriktat på våldsskildringar.Frågan om föreningars rätt att sända reklam i lokal kabel-TVbehandlades av utskottet med anledning av förslag till nylagstiftning för kabelsändningar m.m. (prop. 1991/92:53, bet.1991/92:KU19). Utskottet framhöll att syftet med särställningenför de lokala kabelsändarföretagen är att vidgayttrandefriheten. Som framhållits i propositionen borde detemellertid inte vara möjligt att som lokalt kabelsändarföretagkostnadsfritt få operera som en kommersiell kanal medreklamintäkter. De som med stöd av lagen får tillgång till enkanal gratis måste således finna sig i att bedriva verksamhetutan reklam. Utskottet underströk att det inte var något somhindrade att ett lokalt kabelsändarföretag fortsättningsvisdriver verksamheten på kommersiell grund, dvs. på grundval avett avtal med nätinnehavaren.Utskottets bedömningBeträffande frågan om att intensifiera arbetet på detinternationella området när det gäller att skydda barns ochungdomars intressen på mediaområdet vill utskottet hänvisa tillbetänkandet (SOU 1992:36) Radio och TV i ett. Utredaren harbeaktat att den nya radio- och som föreslås kan bliansvarig myndighet enligt . Utredaren hardärvid pekat på att de internationella frågorna blir alltviktigare och har understrukit att det är en klar fördel atten myndighet håller i de internationella kontakterna.Utredningen har beräknat ett resursbehov för den nya myndighetenbl.a. med hänsyn till detta. Betänkandet har remissbehandlatsoch en proposition beräknas läggas fram för underdetta . Enligt utskottets mening bör propositionenavvaktas. Motionerna 1991/92:K423 yrkande 1 och 1992/93:So609yrkande 7 avstyrks följaktligen.När det gäller frågan om utökade möjligheter för barn attanvända sin yttrandefrihet är utskottet inte berett tillstyrkaatt det förs över medel från de företag som sänder reklam iradio och TV till barns och ungdomars arbete medprogramverksamheten. När ställde sig bakomförslaget att intäkterna för koncessionsavgiften från detreklamfinansierade TV-företaget skulle tillföras verksamhet motiverades detta bl.a. med attreklam-TV-företaget kunde få betydligt högre intäkter änsom varit möjligt om det från början fått konkurrera medSveriges Television om annonserna. Utskottet gör nu inte någonannan bedömning i fråga om behovet av att kompensera SverigesTelevision. Utskottet vill emellertid erinra om att medel tillden aktuella ungdomsverksamheten kan utgå från anslaget C 3 Stödtill filmkulturell verksamhet -- elfte huvudtiteln. Förinnevarande budgetår har inom detta anslag beräknats 22 miljonerkronor till verksamhet riktad till barn och ungdom.Utskottet är inte heller berett frångå sitt tidigareställningstagande att de som med stöd av lagen omkabelsändningar till allmänheten får tillgång till en kanalgratis måste finna sig i att bedriva verksamheten utan reklam.Enligt utskottets mening saknas anledning att nu utreda frågan.Utskottet vill även hänvisa till att närradiolagen sedan den 1april 1993 ger möjlighet för sammanslutningar att sända reklam.Utskottet avstyrker således även motion 1991/92:K423 yrkande4.När det gäller bruket av svordomar i offentligt tal och skriftsamt i TV- och radioprogram får utskottet hänvisa tillRadionämndens roll i sammanhanget. Med hänsyn till vikten avyttrandefriheten bör enligt utskottets mening ytterligare reglerinte tillskapas. Motion 1992/93:K402 avstyrks följaktligen.ReklamMotionernaIan m.fl. (nyd) vänder sig i motion 1991/92:K426yrkande 1 mot kabellagens förbud för de lokalakabelsändarföretagen att sända reklam. Annonsreglerna bör enligtmotionen samordnas med de regler för reklam som finns iEuropakonventionen och EG-direktivet samt Internationellahandelskammarens grundregler. Eftersom kabellagen innebär enfaktisk begränsning av den fria opinionsbildningen, avyttrandefriheten och informationsfriheten bör den upphävas utomsåvitt avser 16--20 §§ om ingripande i fråga omvåldsskildringar, pornografi och hets mot folkgrupp. Lagen omavgifter i ärenden om lokala TV-sändningar bör avskaffas(yrkande 2). För det fall detta inte bifalls begär motionärernaen omformulering av reklam- och annonsregler för egensändningari enlighet med vad som sägs i ochEG-direktivet (yrkande 3). bör avskaffas (yrkande4). Motionärerna understryker slutligen den fullayttrandefrihetens och informationsfrihetens betydelse fördemokratin och begär ett tillkännagivande om detta tillregeringen (yrkande 5).Henrik S Järrel och von der Esch vänder sig i motion1991/92:K420 yrkande 2 mot lagstiftarens möjlighet att utfärdagenerellt förbud mot reklam. Bestämmelsen iyttrandefrihetsgrundlagen sägs uteslutande vara tillkommen föratt tills vidare hålla de i ingåendeprogrambolagen fria från reklamsändningar. Publicservice-verksamhetens organisation och finansiering äremellertid inte en gång för alla given utan måste fortlöpandeanpassas till utvecklingen. Det sägs vidare i motionen att detär troligt att public service-verksamheten inte minst avrättviseskäl i fortsättningen bör regleras i lag snarare änavtal.