bet · GH01SfU4 · 1993-11-09 00:00:00 — Utskottet erinrade om att avsikten är att ienskilda ärenden skall samarbetet mellan olika ansvariga inomområdet i allt väsentligt ske genom att handläggare och andrahos de rehabiliteringsansvariga samarbetar med varandra direkt.Utskottet underströk också vikten av att hanteringen avrehabiliteringsärenden vid försäkringskassorna inteformaliseras. Enligt utskottets mening borde detta skapa godaförutsättningar för att enskilda företagare på ett enkelt sättskall kunna få information och vägledning i arbetet medrehabiliteringsutredningar. Utskottet ansåg vidare att det fannsskäl att överväga om arbetsgivaren i de fall han inte fullgjortvad som rimligen kan begäras av honom skall kunna åläggas attbetala kostnaden för den rehabiliteringsutredning somförsäkringskassan gör i arbetsgivarens ställe. Enligt utskottetsmening borde regeringen närmare utreda denna fråga. -- Fråganbereds inom regeringskansliet.Med anledning av avvecklingen av det generella statsbidragettill företagshälsovården fr.o.m. har ensärskild utredare, Företagshälsovårdsutredning, haft iuppdrag att bl.a. överväga andra former av stöd för atttillgodose de små företagens behov av företagshälsovård.Utredningen har i sitt betänkande FHU92 (SOU 1992:103) ansettatt en arbetsgivare som själv inte kan, eller inte vill, göra enrehabiliteringsutredning bör anlita konsulttjänst och betala fördenna. Samma förhållande bör gälla om görrehabiliteringsutredningen.Riksförsäkringsverket har i sin anslagsframställning /95 angivit att många arbetsgivare underlåter attgöra rehabiliteringsutredningar eller gör utredningar medundermålig kvalitet. Det bidrar till en ökad belastning påförsäkringskassan. anser att det behövsett brett upplagt åtgärdsprogram som även avser arbetsgivarnasinsatser, t.ex. tillsynen över arbetsgivarnasrehabiliteringsutredningar. En närmare redovisning avåtgärdsprogrammet kommer enligt verket att lämnas i denfördjupade anslagsframställningen våren 1994.Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning och avstyrkerbifall till motion Sf283.ArbetshjälpmedelFr.o.m. får lämna bidragtill arbetshjälpmedel som behövs som ett led i rehabiliteringenav en förvärvsarbetande försäkrad. Närmare föreskrifter omsådant bidrag finns i förordningen (1991:1046) om ersättningfrån sjukförsäkringen enligt lagen (1962:381) om allmänförsäkring i form av bidrag till arbetshjälpmedel. /94 har anvisats medel med högst 100 miljonerkronor.I motion Sf222 av () anförs att möjligheten attsom ett led i en rehabilitering kunna lämna bidrag tillarbetsplatsanpassning och arbetshjälpmedel är mycket värdefull.Fr.o.m. /93 anvisas dock medlen med ett högstabelopp. För att upprätthålla intentionerna med bidraget bör manenligt motionären noga överväga en återgång till att fördelamedlen från sjukförsäkringsanslaget utan begränsat belopp.Motionären föreslår att detta ges regeringen till känna.Utskottet vill framhålla vikten av att de medel som anvisatsför bidrag till arbetshjälpmedel används på ett smidigt ocheffektivt sätt. Utskottet, som noterar att en uppföljning av detnya systemet skall ske under innevarande budgetår, anser attytterligare erfarenheter av hur medlen använts är nödvändiga.Motion Sf222 bör därför inte föranleda någon åtgärd.Sjukvård och högkostnadsskyddI flera motioner väckta under den allmänna motionstiden1992/93 tas upp olika frågor om kostnader för sjukvård ochhögkostnadsskydd vid sjukdom.I tre motioner begärs en lösning av problemen med de samladekostnaderna för människor med funktionshinder och vissa andragrupper. Det gäller motionerna Sf274 av . (s), Sf260 av och () och Sf231av m.fl. (v).Merkostnadskommittén (S 1990:04) har haft till uppgift attöverväga och lämna förslag till de förändringar iförmånssystemet inom socialförsäkringen som är påkallade för attuppnå bättre rättvisa mellan olika grupper av försäkrade som harbetydande kostnader för läkemedel, förbrukningsartiklar, vårdoch annan behandling samt resor till följd av sjukdom ellerhandikapp. I kommitténs betänkande Merkostnader vid sjukdom ochhandikapp (SOU 1992:129) redovisas bl.a. system för skydd mothöga sjukresekostnader, prisnedsättning av speciallivsmedel, enlägre nivå av handikappersättning samt alternativa förslag om dekostnadsfria läkemedlen och förbrukningsartiklarna. Betänkandethar remissbehandlats och bereds nu i regeringskansliet.Utskottet anser att beredningen av Merkostnadskommitténsbetänkande bör avvaktas. Utskottet vill nämna att frågan ävenligger inom ramen för den tidigare nämnda utredningen om hälso-och sjukvårdens finansiering och organisation, HSU 2000.Kommittén skall lägga fram en analys och bedömning av hälso- ochsjukvårdens resursbehov samt hur dessa skall kunna tillgodosesfram inom ramen för en samhällsekonomi i balans.Utgångspunkten skall vara att hela befolkningen skall kunnaerbjudas en god hälso- och sjukvård på lika villkor, oberoendeav såväl sjukdomens art eller varaktighet som den vårdsökandesålder, ekonomi eller bosättningsort. Enligt direktiven börutredningsarbetet vara slutfört senast den 1 mars 1994.Motionerna Sf231, Sf260 och Sf274 bör på grund av det anfördainte föranleda någon åtgärd.I ett flertal motioner tas upp frågor om förebyggande vård vidkroniska sjukdomar, i första hand diabetes. I motionerna Sf223av och (), Sf246 (yrkande 1) av AgneHansson och (), Sf257 av och () och Sf233 av m.fl. (v) begärstillkännagivande om att medel bör överföras tillsjukvårdshuvudmännen för detta syfte.I motionerna Sf246 (yrkande 2) av och (), Sf258 av och ()och Sf232 av m.fl. (v) tas upp frågan omersättning för förebyggande fotvårdsbehandling för diabetiker. Imotionerna begärs tillkännagivande om att ersättning för sådanvård bör utges av sjukförsäkringen.Vad gäller kostnaderna för medicinsk fotvård uttaladeutskottet i betänkandet 1992/93:SfU6 sin stora förståelse föratt kostnaderna kan vara betungande om vården intetillhandahålls inom den offentliga sjukvården eller kostnadernakan täckas av handikappersättningen. Utskottet var ocksåövertygat om att sådan fotvård är viktig för att förebyggaallvarligare skador som kan förorsaka extra lidande förpatienten och leda till ökade kostnader för sjukvården.Utskottet ansåg att det emellertid i första hand är en fråga försjukvårdshuvudmännen att se till att vården finns tillgängligför de patienter som har ett medicinskt behov av den. Utskottetförutsatte att problemen skulle uppmärksammas av HSU 2000.Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning i denna del.Utskottet anser att även övriga frågor som tagits upp imotionerna berörs av det pågående arbetet inom HSU 2000.Motionerna Sf223, Sf232, Sf233, Sf246, Sf257 och Sf258 kandärför lämnas utan åtgärd.I motion Sf221 av () anges atterfarenheterna är goda av försäkringskassornasmöjligheter att inom ramen för det s.k. 400-projektetupphandla sjukvård hos de olika sjukvårdshuvudmännen. Motionärenanser att det finns anledning att fortsätta det samarbete mellanförsäkringskassor och sjukvårdshuvudmän som projektet lett till.Försäkringskassorna bör ges befogenheter att upphandla vård ochbehandling som kan minska utbetalningarna frånsocialförsäkringen. Motionären begär ett tillkännagivande härom.Sedan år 1991 har sjukvårdshuvudmännen från sjukförsäkringenerhållit särskild ersättning för medicinska rehabiliterings- ochbehandlingsinsatser. Överenskommelse skall träffas lokalt mellanförsäkringskassan och sjukvårdshuvudmännen om hur resursernabäst skall användas för att snabbare återföra människor tillarbetslivet eller till ett aktivt liv i övrigt.Vid en uppföljning och utvärdering av medlens användning förår 1991 som företagits av konstateras att väsentliga förbättringar itillgänglighet och rehabiliterings- och behandlingskapacitetsnabbt har uppnåtts med stöd av dessa medel. Många av 1991 årsprojekt har uppnått eller överträffat målsättningen att minskautbetalningarna från socialförsäkringen med ett belopp minstmotsvarande storleken på den särskilda ersättningen tillsjukvårdshuvudmannen.Mot bakgrund av de positiva resultat som framkommit viduppföljningen och utvärderingen har regeringen och företrädareför sjukvårdshuvudmännen bedömt det vara angeläget att fortsättamed denna ersättningsform även . Överenskommelsehar därför träffats om att beloppet skall höjas till 510miljoner kronor för . Enligt utskottets mening får motionSf221 härigenom anses tillgodosedd.I motion Sf211 av och ()anförs att kön till sjukhus som utför konstgjord befruktning ärmycket lång. Många barnlösa par vänder sig därför till privatakliniker, vilket medför en kostnad på ca som paretfår stå för själva. Motionärerna anser att behandlingen börersättas av var den än utförs, och de begärett tillkännagivande härom.Utredningen (S 1992:02) om prioriteringar inom hälso- ochsjukvården, , skall enligt direktiven(dir. 1992:8) bl.a. diskutera vad som bör vara hälso- ochsjukvårdens ansvarsområde. Utredningen har i en nyligen avlämnadrapport, Vårdens svåra val (SOU 1993:93), redovisat olikaargument i frågan om barnlöshet skall uppfattas som en sjukdomeller inte (s. 117). Rapporten skall enligt direktivenremissbehandlas och därefter ligga till grund för utredningensfortsatta arbete som skall utmynna i ett slutbetänkande senastden 31 december 1994.Utskottet anser att slutbetänkandebör avvaktas. Frågan kan också komma att beröras av det arbetesom utförs inom HSU 2000. Med det anförda avstyrker utskottetbifall till motion Sf211.Ersättning för glasögonAFL innehåller inte någon bestämmelse som ger rätt tillersättning för kostnader för glasögon. Sjukvårdshuvudmännen haransvaret för att tillhandahålla hjälpmedel för handikappade. Detillhandahåller glasögon kostnadsfritt eller till nedsatt pristill barn och ungdomar . Dessutom lämnas utan kostnadglasögon eller kontaktlinser som hjälpmedel till starropereradepersoner.Kurt och () begär i motionSf235 att en översyn skall göras av reglerna om sjukpenning såatt en arbetstagare som är beroende av glasögon för att kunnautföra sitt arbete skall kunna få sjukpenning i vissa fall närglasögonen har gått sönder.Samma motionärer framhåller i motion Sf237 att personer somgenomgått starroperation med insättning av lins oftast även harett behov av läsglasögon. Motionärerna anser att ersättningborde lämnas från för särskilda läsglasögon,och de begär ett tillkännagivande härom.Utskottet har tidigare behandlat frågan om ersättning isamband med skadade glasögon (se senast bet. 1991/92:SfU8).Utskottet har därvid bl.a. anfört att de flesta människor som ärberoende av glasögon torde ha tillång till mer än ett parglasögon som de kan använda åtminstone tillfälligtvis. För densom behöver glasögon endast för läsning och liknande finnsmöjlighet att snabbt och för en relativt billig penning skaffareservglasögon. Utskottet ansåg att det påtalade problemet avbl.a. kostnadsskäl inte borde lösas inomsjukpenningförsäkringen.Motionsyrkanden om ersättning inom den allmänna försäkringensram för anskaffande av glasögon har under en följd av åravslagits av på förslag av utskottet (se senast bet.1992/93:SfU6). Utskottet har därvid inte ansett att några andragrupper än de som erhåller bidrag frånsjukvårdshuvudmännen bör komma i fråga för ett generelltsamhällsstöd för anskaffande av glasögon.Utskottet vidhåller sin tidigare inställning. Motionerna Sf235och Sf237 bör därför avslås.FöräldrapenningEnligt 4 kap. AFL utges föräldrapenning med anledning av ettbarns födelse under sammanlagt för föräldrarna.För tiden efter barnets födelse har den av föräldrarna som tillhuvudsaklig del vårdar barnet rätt till föräldrapenning.Föräldrapenning som utges med sjukpenningbelopp beräknas efter90 % av den sjukpenninggrundande inkomsten, delad med 365. Helföräldrapenning utges när föräldern inte förvärvsarbetar ochhalv resp. en fjärdedels föräldrapenning utges när föräldernförvärvsarbetar högst hälften resp. tre fjärdedelar av normalarbetstid. I föreskrifter (RFFS 1988:3)om föräldrapenningförmåner anges i 2 § att föräldrapenning inteutges för tid om en eller som normalt är arbetsfriför en heltidsarbetande inom yrket, om inte föräldern uppbärföräldrapenningförmån i direkt anslutning till den arbetsfriatiden.I motion Sf229 anför () att det inte ärovanligt att föräldrapenning med anledning av ett barns födelseomväxlande tas ut av den som har lägst och den som har högstinkomst. Det kan gå till så att den med lägst inkomst är hemmamed föräldrapenning . Den som har högstinkomst utnyttjar därefter sin rätt till föräldrapenning underhelgerna, från t.ex. till måndag. Motionärenanser att det inte kan ha varit lagstiftarens mening attföräldrapenningen skulle kunna utnyttjas på det sättet, ochmöjligheten bör därför stoppas genom en lagändring. Honhemställer att som sin mening ger regeringen dettatill känna.Utskottet har inhämtat yttrande över motionen frånRiksförsäkringsverket och uppger i sitt remissyttrande den 27maj 1993 att en mindre undersökning görs vid någraförsäkringskassekontor för att kartlägga omfattningen av uttagav föräldrapenning i anslutning till fridagar på detta sätt. Omresultatet av undersökningen visar att föräldrar växlar i uttagav föräldrapenning inför fridagar, och detta kan antas skeenbart för att få ut en högre föräldrapenning, anser verket attdet bör övervägas att skärpa reglerna. En sådan skärpning skullekunna göras genom att i verkets föreskrifter anges att föräldernmåste ta ut minst en hel dags föräldrapenning i anslutning tillde arbetsfria dagarna.Försäkringskasseförbundet har i sitt yttrande den 13 juni1993 anfört att, om det vid en granskning skulle visa sig attomfattningen av ifrågavarande förfarande är stor, man böröverväga att ändra föreskrifterna. Hänsyn måste då tas så attförsäkringen inte försämras för andra grupper eller görsadministrativt krångligare.Genom beslut har chefen förSocialdepartementet tillsatt en arbetsgrupp för översyn av vissafrågor inom föräldraförsäkringen. Arbetsgruppen skall bl.a.belysa olika situationer där en förälders uttag avföräldrapenning mer styrs av önskemålet att ge familjen eninkomstförstärkning än av att ta del i vården av barnet. Somexempel nämns den situation som beskrivs i motion Sf229.Arbetsgruppen skall bedöma omfattningen av och lämna förslagtill ändringar som motverkar att föräldraförsäkringen utnyttjaspå detta sätt. Förslag i denna del skall redovisas senast den 31december 1993.Utskottet ser positivt på att en kartläggning nu görs avomfattningen av uttaget av föräldrapenning i samband medfridagar på angivet sätt. Utskottet anser dock att resultatet avarbetsgruppens arbete bör avvaktas, och motion Sf229 bör därförinte föranleda någon åtgärd.Begynnelsetidpunkt för utgivande av förtidspensionFörtidspension utges till en försäkrad som har fyllt förtid före den månad han fyller eller ålderspensiondessförinnan börjar utges till honom, om hans arbetsförmåga pågrund av sjukdom eller annan nedsättning av den fysiska ellerpsykiska prestationsförmågan är nedsatt med minst en fjärdedeloch nedsättningen kan anses varaktig. Förtidspension utges iform av hel, tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels pension.Förtidspension kan beviljas efter ansökan av den försäkradeeller genom att initierar en pensionsprövning.När en försäkrad uppbär sjukpenning, rehabiliteringspenningeller ersättning för sjukhusvård enligt AFL kanförsäkringskassan byta ut förmånen mot förtidspension utan attden försäkrade ansökt härom. Detsamma gäller då en försäkrad fårersättning för sjukhusvård eller livränta enligt lagen omarbetsskadeförsäkring eller motsvarande ersättning som betalasut enligt någon annan författning. När försäkringskassaninitierar en pensionsprövning tillerkänns den försäkrade alltidpension fr.o.m. månaden efter det beslutet meddelas.Vid egen ansökan beviljas förtidspension från den tidpunkt denförsäkrade uppfyller förutsättningarna för rätt till pension.Pension kan dock inte beviljas tillbaka än tremånader före ansökningsmånaden. Den försäkrade kan dock iansökan disponera över retroaktivtiden så att förtidspensionbeviljas tillbaka än samt ävenbegära en senareläggning av tidpunkten, åtminstone fram tilldess fattar beslut i ärendet. Om ensjukskriven försäkrad ansöker om förtidspension från en vissframtida tidpunkt skall dock kassan på eget initiativ prövautbyte av sjukpenning mot förtidspension.I motion Sf214 anför () att enligt praxis kanen försäkrad som ansöker om förtidspension vid en viss tidpunktdisponera över begynnelsetidpunkten för utgivande av pensionenfram till dess beslutar att bevilja pension.Motionären anför som exempel att om en försäkrad ansöker ompension och fattar beslut inovember månad kan den försäkrade välja från vilken månadpensionen skall börja utges . Omden försäkrade väljer november månad som begynnelsetidpunkt förpensionen får detta till konsekvens att arbetsgivaren får betalasemesterersättning för perioden januari--november månad. Enligtmotionären kan detta i framför allt mindre företag varaekonomiskt betungande då det kan röra sig om tiotusentalskronor. Motionären framhåller att denna praxis, förutom deekonomiska konsekvenserna för företagen, i sig är utmanande ochdärför bör avskaffas.Riksförsäkringsverket och har yttratsig över motionen.Riksförsäkringsverket har uppfattningen att det rör sig omett fåtal fall där den pensionsberättigade önskar enbegynnelsetidpunkt för tid efter ansökningsmånaden. I de flestaansökningsfallen uppbär den försäkrade dessutom sjukpenning, ochi dessa fall är möjligheten att disponera överbegynnelsetidpunkten starkt begränsad.Riksförsäkringsverket anser med beaktande härav att detsaknas anledning att ytterligare reglera frågan ombegynnelsetidpunkten för förtidspension men framhåller att detkan finnas anledning att inta en annan ståndpunkt om det visarsig att antalet ärenden ökar.Försäkringskasseförbundet avstyrker motionen och anför attdet nuvarande systemet fungerar bra.Med hänsyn till vad som framkommit under remissbehandlingenanser utskottet att motion Sf214 inte bör föranleda någon åtgärdfrån sida.VårdbidragVårdbidrag utges till förälder för vård av barn som behöver särskild tillsyn och vård på grund av sjukdomeller handikapp. Även merkostnader på grund av sjukdomen ellerhandikappet skall beaktas. Vårdbidraget utges allt eftertillsyns- och vårdbehovets omfattning och merkostnadernasstorlek som hel, tre fjärdedels, halv eller en fjärdedelsförmån. Hel förmån utgör 2,5 basbelopp och partiell förmåntillämplig del därav. Vårdbidraget är skattepliktigt och utgörpensionsgrundande inkomst för föräldern. Av vårdbidraget kanockså viss del bestämmas som ersättning för merkostnader.Merkostnadsersättningen är skattefri, och denna ersättninggrundar inte någon rätt till pension.Om föräldrar till barn, för vilket rätt till vårdbidragföreligger, lever åtskilda kan vårdbidraget utges med hälftentill vardera föräldern under förutsättning att båda tar del ivården och har gemensam vårdnad om barnet. För uppdelning avvårdbidraget krävs också att båda föräldrarna begär att bidragetdelas upp.Liisa Rulander (kds) anför i motion Sf254 att det är relativtvanligen förekommande att barn för vilket vårdbidrag utges haren del av sitt boende hos den förälder som inte uppbärvårdbidrag. Enligt motionären är det också tämligen vanligt i ensådan situation att den förälder som uppbär vårdbidrag nekar attmedverka till att en uppdelning av bidraget kommer till stånd.Även kravet på gemensam vårdnad för att delning av vårdbidragetskall kunna ske ställer till problem i de fall den ene föräldernmotsätter sig en ansökan om sådan vårdnad och barnet mestadelsbor hos den förälder som inte har del i vårdnaden. Motionärenanser att vårdbidraget bör fördelas i proportion till hur mångadygn barnet vistas hos respektive förälder och att det behövs enöversyn av reglerna om uppdelning av vårdbidrag för föräldrarsom lever åtskilda.Utskottet har inhämtat yttrande över motionen frånRiksförsäkringsverket och ställer sig positivt till en översynav reglerna och framhåller att en regelförändring som innebäratt reglerna om vårdbidrag görs mer samstämmiga med reglerna förallmänt barnbidrag kan minska de problem som motionärenbeskriver. Barnbidrag kan efter anmälan utbetalas till denförälder hos vilken barnet är bosatt. Riksförsäkringsverketanser också att en annan uppdelning än hälftendelning avvårdbidraget kan diskuteras, men att en sådan uppdelning kräveren noggrann analys av kriterierna för en sådan fördelning och deadministrativa konsekvenserna av detta.Försäkringskasseförbundet påpekar att en delning avvårdbidraget när föräldrarna inte är överens medför en ökadadministration och en svår kontrollfunktion vad gäller barnetsboende hos respektive förälder. Förbundet anser dock att enförändring av reglerna kan vara motiverad.Utskottet delar uppfattningen att det finns skäl att göra enöversyn av reglerna för uppdelning av vårdbidrag när föräldrarnalever åtskilda. Enligt vad utskottet erfarit pågår inomregeringskansliet ett arbete med att förändra samhällsstödettill särlevande föräldrar, och en översyn av reglerna i nu nämnthänseende skulle lämpligen kunna ske inom ramen för dettaarbete. Vad utskottet med anledning av motion Sf254 sålundaanfört bör ges regeringen till känna.Administration och utbetalning av offentliganställdaspensionerEnligt nuvarande ordning administrerar de allmännaförsäkringskassorna, Statens löne- och pensionsverk (SPV) ochKommunernas pensionsanstalt (KPA) sina respektive pensioner närdet gäller den försäkringsmässiga hanteringen, vilket innebäratt de olika organen fattar beslut om beviljande och beräkningav pensioner. Utbetalning av pensionerna styrs av förordningen(1980:624) om sättet och tiden för utbetalning av pension enligtlagen om allmän försäkring, m.m. och förordningen (1980:579) omutbetalning av statliga tjänstepensioner och vissasocialförsäkringsförmåner, m.m.Enligt dessa förordningar betalas allmän pension ut genomRiksförsäkringsverket. Annan allmän pension än delpensionbetalas ut av KPA, om pensionstagaren har rätt till sådankommunal personalpension som betalas ut av anstalten. Om SPVbetalar ut tjänstepensionsförmåner enligt statliga pensionsavtaleller andra statliga pensionsbestämmelser som är samordnade medallmän pension skall SPV betala ut även allmän pension, om detinte finns särskilda skäl som talar för något annat. SPV fårockså efter samråd med betala ut pensionsom inte är samordnad med allmän pension. Härvidlag gäller förnärvarande att SPV alltid betalar ut allmän pension om statligtjänstepension finns.Hanteringen av allmän respektive statlig och pensiongår till på följande sätt. Om en statlig eller pensionär aktuell, skickar SPV eller KPA en avisering tillRiksförsäkringsverket. Denna avisering leder till en markering iRiksförsäkringsverkets databas att SPV respektive KPA skallbetala ut en eventuell allmän pension. När så allmän pensionbeviljas en försäkrad, översänder verket de grunduppgifter somSPV och KPA behöver för att kunna beräkna utbetalningsbeloppetför den allmänna pensionen. SPV och KPA aviseras därefterkontinuerligt om förändringar av grunduppgifterna.Riksförsäkringsverket aviseras i sin tur meduppgifter om tjänstepensionernas belopp, som behövs vidberäkning av inkomstprövade förmåner. All avisering sker viaADB-media. För försäkringskassorna och Riksförsäkringsverketinnebär detta att all handläggning och ADB-bearbetning av SPV-och KPA-ärenden sker i stort sett på samma sätt som för övrigapensioner fram till själva utbetalningsmomentet.I motion Sf287 av m.fl. (s) anförs att deallmänna försäkringskassorna tillskapades i samband medgenomförandet av lagen om allmän försäkring. I samband därmedfördes seriösa resonemang om att administrationen av de statligatjänstepensionerna skulle föras över till kassorna. Av olikaskäl blev så inte fallet. Motionärerna uppger vidare att allmänpension betalas ut av tre skilda administrationer,försäkringskassorna genom ADB-centralen i , SPV genomDAFA i och KPA genom egen datorkraft i . , efter det att allmän tilläggspension (ATP) börjadeutbetalas, finns det enligt motionärerna inte samma motiv fördenna administration av pensionsutbetalningar.