bet · GH01UU8 · 1993-11-11 00:00:00 — Denna lag innehåller i 2och 3 §§ allmänna regler om immunitet och privilegier för olikapersonkategorier och i 4 § en hänvisning till en bilaga tilllagen, som upptar de internationella organ, och personer medanknytning till sådana organ, som enligt avtal eller stadga somär i kraft i förhållande till skall åtnjuta immunitetoch privilegier.Det normala förfarandet när avtalsvägen åtagit sig attbevilja immunitet och privilegier för internationella organeller personer anknutna till sådana organ är att organet och denpersonkrets som omfattas förs in i bilagan till lagen. Dennametod innebär i praktiken att de bestämmelser i konventionen somavser immunitet och privilegier inkorporeras med svensk rätt.Artikel 6 i lyder:"Förlikningsmännen, skiljedomarna, domstolens sekreterare ochde tvistande parternas ombud och juridiska biträden skall, medande fullgör sitt uppdrag inom konventionsstaternas territorium,åtnjuta samma immunitet och privilegier som personer knutna tillInternationella domstolen åtnjuter." Artikeln hänvisar tillInternationella domstolens stadga. I stadgans artikel 19 stadgasatt domstolens ledamöter åtnjuter vid fullgörandet av sinauppgifter diplomatiska privilegier och immuniteter. I stadgansartikel 42.3 stadgas att "ombud, rådgivare och advokater åtparter inför domstolen skola åtnjuta de privilegier ochimmuniteter, som erfordras för ett oberoende utövande av derasuppgifter". I stadgans artikel 32.8 sägs att avlöningar, arvodenoch ersättningar är befriade från all beskattning.I propositionen anförs att texten i artikel 6 iStockholmskonventionen till sitt innehåll delvis ansluter tilltexten i artikel 19 i Internationella domstolens stadga. I bådafallen rör det sig om en reglering som ger immunitet ochprivilegier för domarna under fullgörandet av uppdrag. Ipropositionen framhålls en skillnad mellan Internationelladomstolen och domstolen enligt Stockholmskonventionen.Internationella domstolen är permanent inrättad med säte i där tjänstgör på heltid. De är förhindrade att ha andrasysselsättningar. Den domstol som skall upprättas enligtStockholmskonventionen bygger i stället på att tillgängligadomare förs upp på en lista för att kunna kallas in vid behov.De förväntas ha sin ordinarie försörjning tillgodosedd på annathåll. Enligt svensk skattelagstiftning och praxis är arvoden ochlöner som svenska medborgare intjänar utomlands vid anställningi en internationell organisation skattefria endast omutlandstjänsten är långvarig och sammanhängande. Enligtpropositionen råder sådan praxis också i våra grannländer.I propositionen anförs att bl.a. en bestämmelse omskattefrihet för arvoden diskuterades i samband medförhandlingarna om konventionens finansprotokoll. Någon entydigpartsvilja från de vid mötet närvarande staterna om tolkningenav konventionens artikel 6 framkom inte. Den samladeuppfattningen i den expertgrupp som arbetade framfinansprotokollet var emellertid att det inte ingick i gruppensmandat enligt konventionens artikel 13 att reglera frågor omprivilegier och immunitet i protokollet.Regeringen föreslår mot denna bakgrund en lagändring i lagen(1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall som innebären inkorporering av , varvid hänvisningsker till Internationella domstolens stadga artiklarna 19 och42.3 men inte till stadgans artikel 32.8, vilken talar ombefrielse från all beskattning.Utskottets ställningstagandeUtskottet konstaterar inledningsvis att den europeiskasäkerhetskonferensen (ESK) verkat . inledningsskede var den en mötesplats under detkalla kriget, ett forum för att diskutera säkerhets- ochförtroendeskapande åtgärder mellan öst och väst. Den arbetsformsom valdes var till sin karaktär speciell -- ett politisktbeslutsfattande, utan stadgar, traktater eller andrafolkrättsligt bindande element. Syftet har inte varit attåstadkomma juridiskt bindande texter utan att ge konferensensbeslut en stark politisk förankring. De grundläggandeprinciperna och de politiska regelverk som tillkommit sedanSlutakten i har i huvudsak avpassats försuveräna staters uppträdande. Inom ramen för denna process hart.ex. en form av mellanstatlig klagorätt, den s.k. MR-mekanismenutarbetats. Den innebär att medlemsstaterna politiskt åtagit sigatt utbyta information, svara på frågor och på begäran delta ibilaterala möten på området för de mänskliga rättigheterna.När ESK-länderna höll sitt toppmöte i karta förändrats dramatiskt. visar ettstarkt intresse för att delta i ESK-samarbete som bl.a. innebäratt söka hantera kriser och konflikter. Beslutet att inrätta enESK-högkommissarie för minoritetsfrågor är ett exempel på sådantkonfliktlösande samarbete, liksom diskussioner om s.k.förebyggande diplomati och fredsbevarande verksamhet. ESKsträvar också efter att bygga upp ett system av åtgärder för attpå fredlig väg lösa tvister.Utskottet anser att det finns flera skäl som talar för attSverige bör ratificera konventionen om förlikning och skiljedomsom utarbetats inom ramen för den europeiskasäkerhetskonferensen. strävar efter att stärkafolkrättens ställning. Principen om att lösa tvister medfredliga medel tillhör de grundläggande värderingarna i svenskutrikespolitik. har aktivt medverkat i beredningen avkonventionen. anförtroddes bl.a. ordförandeskapet i denarbetsgrupp som under expertmötet i hösten 1992utarbetade det förslag till beslut som sedan antogs i Stockholmav ESK:s utrikesministrar. är depositarie förkonventionen. Genom dessa aktiviteter har konventionen kommitatt delvis förknippas med och svenska initiativ.Utskottet tillstyrker följaktligen regeringens förslag attSverige tillträder konventionen om förlikning och skiljedom inomEuropeiska säkerhetskonferensen (ESK).Regeringen föreslår att i samband med ratificeringenavger en särskild förklaring om erkännande av obligatoriskdomsmakt enligt konventionens artikel 26.2 för en skiljedomstolupprättad i enlighet med konventionens kapitel IV. Förklaringenföreslås gälla i första hand och avse alla slagstvister.Utskottet konstaterar i detta sammanhang att aktivtverkar för att stärka regelsystemet på folkrättens område.Sverige är också starkt pådrivande när det gäller normernasefterlevnad. verkar för en ökad anslutning tillInternationella domstolens s.k. fakultativa klausul i artikel36.2. Klausulen innebär att en stat accepterar Internationelladomstolens domsmakt. hörde till de första statersom avgav en sådan förklaring, inskränkt i tiden till . År1957 gjordes den svenska förklaringen obegränsad.Utskottet bedömer att det förefaller lämpligt att vidtillträdet av lämnar en förklaring omerkännande av domsmakt. Förklaringen bör gällaalla slags tvister. Med tanke på att det är svårt attförutse vilket genomslag konventionen kommer att få, delarutskottet regeringens bedömning att en sådan förklaring börbegränsas till . Ett ställningstagande, huruvida densvenska förklaringen skall förlängas eller avges utaninskränkning i tiden, bör enligt utskottets uppfattning göras isamband med att utlöper. Erfarenheterna avESK-domstolens verksamhet får också ligga till grund för ettställningstagande om förklaringen fortsatt skall avse alla slagstvister.Konstitutionsutskottet har i sitt yttrande begränsat sig tillfrågan om vilken ordning som skall gälla för beslutnär det gäller förklaringen om erkännande av obligatoriskdomsmakt enligt konventionens artikel 26.2. Bestämmelsen omöverlämnande av beslutanderätt, som tillkommer i regeringsformenangivet organ, till icke-svenskt organ återfinns i 10 kap. 5 §första stycket i den nya regeringsformen (SFS 1985:865).10 kap. 5 § första stycket regeringsformen har följandelydelse:Beslutanderätt, som direkt grundar sig på denna regeringsformoch som avser meddelande av föreskrifter, användningen avstatens tillgångar eller ingående eller uppsägning avinternationella överenskommelser eller förpliktelser, kan ibegränsad omfattning överlåtas till mellanfolklig organisationför fredligt samarbete, till vilken riket är eller skall blivaanslutet, eller till mellanfolklig domstol. Därvid får ejöverlåtas beslutanderätt som avser fråga om stiftande, ändringeller upphävande av grundlag, riksdagsordningen eller lag om valtill eller fråga om begränsning av någon av de fri-och rättigheter som avses i 2 kap. Angående beslut i fråga omöverlåtelse gäller vad som är föreskrivet om stiftande avgrundlag. Kan beslut i sådan ordning ej avvaktas, beslutarriksdagen i fråga om överlåtelse genom ett beslut, varom minstfem sjättedelar av de röstande och minst tre fjärdedelar avledamöterna förenar sig.Konstitutionsutskottet anför i sitt yttrande att frågan ominternationella överenskommelsers och förpliktelsers ingrepp istatens suveränitet tas upp i betänkandet EG och våra grundlagarsom avgavs (SOU 1993:14). I denna utredningframhålls att begreppet suveränitet inte alls förekommer iregeringsformen och över huvud taget mycket sparsamt i svenskkonstitutionell debatt. Enligt utredningen hävdar en delförfattare att snart nog varje internationell överenskommelseinnefattar ett slags de facto-överlåtelse av suveränitet ellerbeslutsbefogenhet. I t.ex. dansk statsrättslig debatt i sambandmed EG-medlemskapet upprätthölls dock en klar distinktion mellantraditionell folkrättslig bundenhet för staten å ena sidan ochen överlåtelse av rätten att förplikta enskilda rättssubjekt,suveränitetsöverlåtelse, å andra sidan. Grundlagsutredningeninför EG valde att iaktta samma åtskillnad.Utredningen pekade på att internationella avtal nästanundantagslöst syftar till att skapa ömsesidiga rättigheter ochförpliktelser för de deltagande staterna. I många fall upprättasi sådana mellanstatliga avtal också särskilda institutioner,utrustade med befogenheter av varierande slag. Enligt t.ex.FN-stadgan är medlemsstaterna skyldiga att efterkommasäkerhetsrådets beslut om sanktioner mot en stat. Det är dockfråga om en bundenhet endast för staten som sådan, beslutethindrar inte i sig ett företag i en medlemsstat från attfortsätta sin export. På nationell nivå krävs att statensförpliktelse omsätts till en internrättslig regel.Ett internationellt avtal av nu nämnd art innebär såledesenligt utredningen att staten accepterar att bli bunden avavgöranden som träffas av institutioner enligt avtalet. Det äralltså fråga om förpliktelser av folkrättslig art men utanomedelbar internrättslig verkan. Den statsrättsligahandlingsfriheten begränsas men de samarbetande staterna harkvar sin formella beslutsbefogenhet på det internrättsligaplanet.Enligt 10 kap. 5 § första stycket regeringsformen skall förbeslut om överlåtelse av beslutanderätt som direkt grundar sigpå regeringsformen och som avser vissa angivna funktioner gällavad som är föreskrivet om stiftande av grundlag eller -- omdetta inte kan avvaktas -- om en kvalificerad majoritet. Somframgår av den ovan lämnade redovisningen gäller dettaemellertid inte om den bundenhet som en överenskommelse omöverlåtelse skapar enbart är folkrättslig. Godkännandet av dennu aktuella konventionen binder folkrättsligt. Sverigeshandlingsfrihet som stat påverkas men den avsedda domstolensbeslut kommer i likhet med Internationella domstolens i Haagbeslut inte att automatiskt tillämpas internt i . Denförklaring om erkännande av obligatorisk domsmakt som regeringenföreslår att skall avge är således inte någon formligöverlåtelse av beslutanderätt. Regeringen och har kvarsina befogenheter.Konstitutionsutskottet anser att beslut om förklaring ienlighet med artikel 26.2 i konventionen bör kunna fattas utantillämpning av de särskilda beslutsregler som föreskrivs i 10kap. 5 § regeringsformen.Utrikesutskottet har ingen invändning mot detta synsätt.Utskottet konstaterar att en ändring i lagen (1976:661) omimmunitet och privilegier i vissa fall är nödvändig för attSverige skall kunna uppfylla sina förpliktelser att medgeimmunitet och privilegier åt funktionärer. Enligtartikel 6 i konventionen skall förlikningsmännen, skiljedomarna,domstolens sekreterare och de tvistande parternas ombud ochjuridiska biträden åtnjuta samma immunitet och privilegier sompersoner knutna till . Regeringen har ipropositionen anfört att artikel 6 i tillsitt innehåll delvis ansluter till texten i artikel 19 iInternationella domstolens stadga. Vidare åberopas ipropositionen Internationella domstolens artikel 42.3 i vilkenstadgas att ombud, rådgivare och advokater åt parter infördomstolen skall åtnjuta de privilegier och immuniteter somerfordras för ett oberoende utövande av deras uppgifter.Justitieutskottet konstaterar i sitt yttrande att det iStockholmskonventionen inte görs några inskränkningar till vissaartiklar när det gäller hänvisningen till Internationelladomstolens stadga. Det går således inte, anserjustitieutskottet, att av artikel 6 i draslutsatsen att endast artiklarna 19 och 42.3 omfattas avhänvisningen. Tvärtom pekar ordalydelsen av artikel 6 på attäven artikel 32.8 i Internationella domstolens stadga, sombehandlar en fråga om privilegier, omfattas. Justitieutskottetanför vidare i sitt yttrande att ordalydelsen av artikel 6 iStockholmskonventionen också ger vid handen att det åsyftaderesultatet är att bl.a. domare vid skall åtnjutasamma privilegier som domare vid Internationella domstolen.Justitieutskottet anser i likhet med flertalet remissinstansersom behandlat frågan, att det saknas stöd för slutsatsen ipropositionen att åtagandet i konventionen inte omfattarskatteprivilegier för vissa i konventionen uppräknade grupper.Enligt justitieutskottet bör förslaget till lag om ändring ilagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fallendast ange konventionen om förlikning ochskiljedom inom ESK under rubriken internationellöverenskommelse i lagens bilaga. Detta innebär att den mening ipropositionens lagförslag som börjar "Åtagandet i" och slutar"stadga tillämpas" tas bort.Utrikesutskottet instämmer i denna slutsats och föreslår attlag om ändring i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier iden del som avser bilagan till lagen om immunitet ochprivilegier, rubriken överenskommelse ges den lydelsesom justitieutskottet anför.Utskottet tillstyrker propositionens förslag att avgerförklaring enligt sektion II, men inte enligt sektion XIV, ibilaga 3 till Stockholmsbeslutet.Utskottet instämmer i vad regeringen i övrigt förordar omåtgärder med anledning av ESK:s beslut (CSCE/3-C/Dec.1) vilket främst torde avse kostnaderna förESK-domstolen.Sammanfattningsvis anser utskottet att börtillträda konventionen om förlikning och skiljedom inomEuropeiska säkerhetskonferensen (ESK). I samband med tillträdetavges en förklaring att gälla alla slags tvister ienlighet med konventionens artikel 26.2. Vidare bör avgeförklaring enligt sektion II i Bilaga 3-mekanismen. Lag omändring i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissafall bör antas enligt det förslag som justitieutskottet anför isitt yttrande. beträffande konventionen om förlikning och skiljedom inomEuropeiska säkerhetskonferensen (ESK)att godkänner konventionen om förlikning ochskiljedom inom Europeiska säkerhetskonferensen (ESK),2. beträffande tioårsförklaring enligt konventionens artikel26.2att bemyndigar regeringen att avge förklaring,begränsad till , att täcka alla slags tvister enligtartikel 26.2 i konventionen om förlikning och skiljedom inomEuropeiska säkerhetskonferensen (ESK),3. beträffande förklaring enligt sektion II i bilaga 3 tillESK:s beslut den 14 december 1992att bemyndigar regeringen att avge förklaring enligtsektion II i bilaga 3 till ESK:s beslut den 14 december 1992(CSCE/3-C/Dec.1),4. beträffande ändring i lagen (1976:661) om immunitet ochprivilegier i vissa fallatt antar regeringens förslag till lag om ändring ilagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall medden ändringen att den mening i lagförslaget som börjar"Åtagandet i" och slutar "stadga tillämpas" tas bort,5. beträffande åtgärder med anledning av ESK:s beslutatt godkänner vad regeringen i övrigt förordar omåtgärder med anledning av ESK:s beslut (CSCE/3-C/Dec.1).Stockholm den 11 november 1993På utrikesutskottets vägnarPierre SchoriI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (),(), (), (nyd),(), (), KristinaSvensson (s), () och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet.Konstitutionsutskottets yttrande 1993/94:KU1ySveriges tillträde till konventionen om förlikning ochskiljedom inom Europeiska säkerhetskonferensen (ESK) m.m.Till utrikesutskottetUtrikesutskottet har beslutat beredakonstitutionsutskottet tillfälle att yttra sig över proposition1993/94:23 tillträde till konventionen om förlikningoch skiljedom inom Europeiska säkerhetskonferensen (ESK) m.m.Konstitutionsutskottet begränsar sitt yttrande till att gällafrågan om vilken ordning som skall gälla för beslut.Konventionens innehållEnligt artikel 1 i konventionen skall inrättas en förliknings-och skiljedomstol för att genom förlikning och, när så ärlämpligt, genom skiljedom lösa tvister som hänskjuts till den ienlighet med bestämmelserna i konventionen. Enligt artikel 24 ärförlikningens syfte att skall bistå detvistande parterna med att finna en lösning i enlighet medinternationell rätt och deras åtaganden inom ramen för ESK.Artikel 26 punkt 3 stadgar att en ansökan om skiljedom mot enkonventionsstat som avgett en förklaring enligt punkt 2 kangöras genom en begäran till skiljedomstolens sekreteraretidigast förlikningskommissionensrapport om tvisten överlämnats till . De besluten skiljedomstol fattar skall enligt artikel 30 vila påinternationell rätt, men domstolen kan även -- om parternasamtycker -- besluta efter rätt och billighet. Det är sammalegala bas som har för sina beslut.Enligt punkt 2 i artikel 26 får konventionsstaterna när somhelst genom anmälan till depositarien förklara att de, ipsofacto och utan särskild överenskommelse, erkänner enskiljedomstols obligatoriska domsmakt under förutsättning avreciprocitet. En sådan förklaring kan göras för obegränsad tideller för en angiven tidsperiod. Den kan täcka alla slagstvister eller utesluta tvister rörande en stats territoriellaintegritet, nationella försvar, rätt till suveränitet överlandterritorium och konkurrerande krav vad avser jurisdiktionöver andra områden.Regeringens förslagRegeringen föreslår att tillträder konventionen omförlikning och skiljedom inom ESK. Som skäl härför anges attflera starka skäl talar för att bör ratificerakonventionen. har och med emfashävdat folkrättens ställning. Principen om att lösa tvister medfredliga medel tillhör de mest grundläggande av de värderingarsom bär upp svensk utrikespolitik. I andra sammanhang, t.ex. närdet gäller anslutningen till Internationella domstolens s.k.fakultativa klausul, verkar för en större internationellacceptans av bindande jurisdiktion. Genom flera aktiviteter,bl.a. är depositarie för konventionen, har konventionenkommit att delvis förknippas med och svenska initiativ.Det är därför enligt propositionen angeläget att snarastratificerar konventionen.Regeringen föreslår vidare att avger förklaring omerkännande av obligatorisk domsmakt, enligt artikel 26.2 avkonventionen, för en skiljedomstol upprättad i enlighet medkonventionens kapitel IV. Denna förklaring begränsas till tioårs tid, men skall gälla alla slags tvister. I propositionenhänvisas till att 1947 hörde till de första stater somavgav en förklaring om att acceptera Internationella domstolensdomsmakt. Anledningen till att man nu väljer en förklaring sombegränsas till är att det är svårt att på förhandbedöma vilket genomslag kommer att få. torde det enligt propositionen vara lättare att bedömahuruvida det även ligger i ett långsiktigt svenskt intresse attvara bunden av domsmakten hos en internationell domstol utöverFN:s . Regeringen drar den slutsatsen attSverige i detta fall bör följa exemplet ochinledningsvis avge en förklaring begränsad till , medmöjlighet att därefter avge en förklaring utan inskränkning.Konstitutionsutskottets bedömningBestämmelser om delegation till mellanfolklig organisationinfördes ursprungligen i 81 § i den gamla regeringsformen efterett förslag av (SOU 1963:17).Utredningen underströk att stadgandet inte avsågöverenskommelser som endast medförde folkrättsligaförpliktelser. Även om dessa stundom innebar långtgåendebindningar förpliktade de likväl endast en medlemsstat att ienlighet med organisationens beslut genom sina konstitutionellaorgan genomföra en nationell reglering. Det kvalificeradebeslutsförfarandet aktualiserades enligt utredningen först vidett direkt överförande på överstatliga organ av befogenheter somenligt grundlag tillkommer däri angivna nationella statsorgan.Bestämmelsen om överlämnande av beslutanderätt, som tillkommeri regeringsformen angivet organ, till icke-svenskt organinfördes i 10 kap. 5 § första stycket i den nya regeringsformenefter förslag av Grundlagberedningen huvudsakligen i enlighetmed 81 § tredje stycket regeringsform. Ettförtydligande gjordes för att jämställa delegation tillmellanfolklig domstol med delegation till mellanfolkligorganisation. Grundlagberedningen erinrade i betänkandet SOU1972:15 Ny regeringsform -- Ny riksdagsordning (s. 186) om attbåde den då gällande regeln i 81 § tredje stycketregeringsformen och den av beredningen föreslagna regelnomfattade överlåtelse av sådan rättskipning gentemot enskilda,som eljest utövas av exempelvis , men inteaccepterande av jurisdiktion hos domstol för rättskipning mellanstater, sådan som utövas av i . Ensådan domstol kunde enligt Grundlagberedningen väl sägas varaett överstatligt organ; genom att erkänna den förbinder sigSverige att utforma sitt interna regelsystem eller eljest fattainterna beslut så att de anpassas till domstolens utslag. Menbundenheten är enligt Grundlagberedningen enbart folkrättslig.Frågan om prövning av en överenskommelse som innebär att Sverigeunderkastar sig en sådan domstolsjurisdiktion beror enligtförslaget på (10 kap.) 2 § regeringsformen. -- I denna paragrafföreskrivs att i vissa fall skall godkännainternationella överenskommelser och i vilken ordning ett sådantgodkännande skall beslutas.I grundlagspropositionen 1973:90 (s. 364) refererades nämndauttalande av beredningen, och departementschefen förordade attbestämmelserna skulle få den lydelse som föreslagits avberedningen, bortsett från några obetydliga ändringar av rentredaktionell art. Mot vad beredningen uttalat om bestämmelsernasinnebörd hade han inte något att erinra.10 kap. 5 § regeringsformen fick sin nuvarande lydelse 1985sedan paragrafens utformning utretts av dåvarande professornHans Ragnemalm med en referensgrupp bestående avriksdagsledamöterna samt f.d. riksdagsledamoten ochdåvarande professorn och f.d. riksdagsledamoten (SOU 1984:14, RF 10:5). Uppdraget att göra en översyn av RF 10:5hade innefattat två huvuduppgifter. Den ena var att sökaåstadkomma en sådan precisering och avgränsning av dedelegeringsbara funktionerna att de tolkningssvårigheter, somparagrafens tidigare lydelse förorsakat, undanröjdes. Den andragällde en bedömning av behovet av nya grundlagsregler föråtaganden att med svensk rätt införliva vissakonventionsändringar. De ändringar som utredningen föreslogtorde enligt utredaren ganska väl spegla intentionerna bakom dendåvarande regleringen.I betänkandet framhölls att kontrollen vad gäller ingående avtraktater som kan medföra långtgående folkrättsligaförpliktelser för riket enligt grundlagen har lagts i riksdagenshand. Även om för att fullgöra sina åtaganden enligt enkonvention tvingas till exempelvis betydande ingrepp i dennationella lagstiftningen eller att bevilja medel av avsevärdstorlek, och även om åtagandena kan kräva upprepade uppoffringar-- t.ex. årliga anslag till en internationell organisation --har det, så länge förpliktelserna endast är av folkrättslig art,ansetts tillräckligt att ger sin sanktion genomvanligt majoritetsbeslut. Det är endast då enligtöverenskommelsen tvingas till formliga överlåtelser avbeslutanderätt -- t.ex. rörande normgivning eller beviljande avanslag -- till icke-svenskt organ som godkännandemåste ges i speciell form.