bet · GG01SoU15 · 1993-03-18 00:00:00 — Den har haft sommål både att ge barn goda och trygga uppväxtvillkor -- och gekvinnor och män förutsättningar att leva ett jämställt liv.Utskottet vill framhålla att politiken har inriktats på attstödja barnfamiljerna ekonomiskt främst via barnbidrag men ocksåvia bostadsbidrag. Den har också inriktats på att ge allaföräldrar möjlighet att vara hemma med de minsta barnen genom enutbyggd föräldraförsäkring. Barnomsorgen har byggts ut med högpedagogisk kvalitet för barnens skull.I dag befinner sig vårt land i ett svårt ekonomiskt läge. Vikan tydligt se att det drabbar barnen eftersom barnen får bäramerparten av besparingarna i kommunerna.Flera samhällssektorer skär ned. Kommunerna ochlandstingen drar ned på sina verksamheter. Ersättningsnivåer iförsäkringssystemen sänks. Ingen vet i dagmed säkerhet hur detta drabbar barnen. Kunskapen om desammantagna effekterna av nedskärningar är ofullständig. Detfinns inte heller några på förhand gjorda kalkyler ellerprognoser av effekterna, utan förändringarna bara genomförs.Motionärerna i motionerna So604 (s) yrkande 1 och So609 (s)yrkande 1 anser att regeringens ekonomiska politik riskerar attrycka undan grunden för den generella välfärdspolitiken.Urholkningen av kommunernas ekonomi slår mot barnen som gruppoch bidrar till en ökad skiktning mellan olika grupper av barn.Socialstyrelsen har i en rapport med sju bilagor,Barns villkor i förändringstider, delredovisat ettregeringsuppdrag med innebörd att följa utvecklingen av barnsvillkor i det omfattande omställnings- och förnyelsearbete sompågår i kommunerna.I sammanfattningen i delrapporten för utsatta barnoch ungdomar sägs bl.a. följande.Tendenserna på kort sikt tyder på att bl.a. den stigandearbetslösheten och det ökande behovet av socialbidrag skaparrisk för växande sociala problem också bland barn och ungdomar.Särskilt i bostadsområden som redan har en högre koncentrationav sociala problem och i redan hårt ansträngda familjer kanförutses att barn och ungdomar kommer att behöva mer stöd ochskydd från bl.a. . kan konstateras attvid lågkonjunkturens början fanns -- generellt sett -- fåtydliga tendenser till ökad ofärd bland barn och ungdom.I sammanfattningen i delrapporten i förändring sägsbl.a. följande.Det finns ingen entydig bild av situationen i barnomsorgen ilandet. Kommunernas förutsättningar varierar starkt ochskillnaderna mellan kommunerna tenderar att öka. I flertaletkommuner har man klarat hittillsvarande besparingar på ettsådant sätt att man kunnat värna om kvaliteten i barnomsorgen.Det finns däremot viss oro och kommandebesparingar, framför allt . Storstäder och en delkranskommuner har en betydligt svårare situation . Häruttrycker man mer oro för kvaliteten i barnomsorgen och för barnsom behöver särskilt stöd. Det finns oro för barn som behöversärskilt stöd och "gråzonsbarn", som inte klarar de storabarngrupperna. Det finns också risk för ökad negativ segregeringgenom ett ökat behov av specialgrupper och genom att det finnsfärre barn med behov av särskilt stöd i de enskilda,ickekommunala verksamheterna.Utskottet anser att den oro som uttalas i rapporterna måstetas på största allvar. Utskottet delar således motionärernasuppfattning.I samma motioner begärs tillkännagivanden till regeringen omvad som anförts i motionerna om principerna för rättvisa,kvalitet och valfrihet i barnomsorgen, So604 (s) yrkande 3 ochSo609 (s) yrkande 4.Utskottet anser att barnomsorgens viktigaste uppgift är att gealla barn grundläggande kunskaper och erfarenheter införvuxenlivet. Barnomsorgen är också viktig för föräldrarnasmöjligheter att förena arbete eller studier med vård och ansvarför barn. Förskolan och fritidshemmen har byggts ut kraftigtunder , kvaliteten har höjts och valfriheten ökat.Målet, en förskola för alla barn, var mycket nära att uppnåshösten 1991.Nu står vi i en ny situation. Mycket stora nedskärningar harskett inom barnomsorgen och ännu fler kommer att skeunder 1993. Det innebär att daghem och fritidshem läggs ner ochbarnomsorgspersonalen sägs upp. Fler barnskrivs in på återstående daghem/fritidshem. Det innebär störrebarngrupper och färre anställda.Valfriheten inskränks kraftigt genom höjda och differentieradeavgifter. De differentierade avgifterna styr föräldrar att väljaså korta tillsynstider som möjligt. Höga enhetstaxor missgynnarkraftigt låginkomsttagare. Valfriheten inskränks också genom nyaadministrativa regler. Barn utestängs t.ex. vid föräldersarbetslöshet eller barnledighet. Många kommuner sätter en18-månadersgräns för rätt till plats. Ensamstående ochlåginkomsttagare får begära bistånd enligt 6 § socialtjänstlagenför att kunna återgå till sitt arbete.Även när det gäller att välja omsorgsform minskar valfriheten.På mindre orter privatiseras barnomsorgen. Föräldrar som vill hakommunal barnomsorg på hemorten har ingen möjlighet att välja.Dagbarnvårdare sägs upp och möjligheten att välja familjedaghemminskar. Detta drabbar också infektionskänsliga barn ochallergibarn som inte klarar att vistas i stora barngrupper.Utskottet anser att det måste skapas garantier för kvalitet,rättvis fördelning, rättssäkerhet och rätt till plats. Dengrundläggande rättigheten är lagstadgad rätt till plats. Enlagstadgad rätt garanterar att inga barn ställs utanför. Denklarlägger också kommunernas ansvar vilket inte minst är viktigtnär det nya generella statsbidragssystemet nu införts.Utskottet anser att barnomsorgen skall finansieras solidarisktså att alla barn oavsett föräldrarnas inkomst kan efterfrågaplats. Den skall styras demokratiskt så att verksamhetenplaneras för alla barn och fördelas efter behov så att ocksåbarn med behov av särskilt stöd kan ges lika rätt till omsorg.Kvalitetskrav måste läggas fast som skall gälla all barnomsorgoavsett huvudman. Krav skall bl.a. ställas på verksamhetensinnehåll, personalens utbildning, tillgänglighet,intagningsregler, avgifter m.m. För att garantera alla barnvalfrihet och rätt till barnomsorg får inte avgifter ochintagningsregler användas som sorteringsinstrument.I motion So610 (v) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande tillregeringen om vad som i motionen anförts om de negativa sidornaav ett vårdnadsbidrag. Motionärerna anser bl.a. att ettvårdnadsbidrag skulle motverka jämlikheten mellan män ochkvinnor och konservera de segregerade könsrollerna med etthushållsansvar och ett försörjningsansvar.Utskottet har vid upprepade tillfällen framhållit att enutbyggd föräldraförsäkring är att föredra framför ettvårdnadsbidrag. Utskottet har bl.a. anfört att vårdnadsbidragetmotverkar jämställdheten mellan föräldrarna, att det skaparstora marginaleffekter för dem som vill övergå från hemarbetetill förvärvsarbete, att det innebär rundgång och byråkrati,eftersom man först får ett bidrag och sedan drar av kostnadernaför barnomsorgen samt att det äventyrar utbyggnaden avbarnomsorgen. Utskottet vidhåller denna inställning. Deinvändningar utskottet riktat mot förslaget om vårdnadsbidragsammanfaller till stora delar med den kritik som framförts imotionen. Vad utskottet nu anfört bör med anledning avmotionerna So604 yrkande 1 och 3, So609 yrkande 1 och 4 samtSo610 yrkande 2 ges regeringen till känna. Utskottet avstyrkerde förslag till vårdnadsbidrag som framförs i motionerna A811yrkande 23 (c), So613 (c) och So606 (m).dels att utskottet under mom. 5, 6 och 8 bort hemställa:5, 6 och 8. beträffande barns levnadsvillkorm.m.att med anledning av motionerna 1992/93:So604yrkandena 1 och 3, 1992/93:So609 yrkandena 1 och 4 och1992/93:So610 yrkande 2 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,4. En ny familjepolitik (mom. 9)(nyd) anserdels att det avsnitt i betänkandet på s. 31 som börjar med"Utskottet ställer sig" och slutar på s. 32 med "barnfamiljer.Motionerna avstyrks." bort ha följande lydelse:Utskottet anser att nuvarande system med föräldraförsäkringoch stöd till barnomsorg är djupt orättvist. Det har spårat uroch överutnyttjats i en utsträckning långt utöver vad som ärrimliga samhällskostnader. Vi har helt enkelt inte råd med dettasystem som på ett närmast otillbörligt sätt gynnarhöginkomsttagare och karriärister på skattebetalarnas bekostnad.Utskottet anser att föräldrarna har hela ansvaret för sinabarns omsorg -- och föräldrarna vet bäst hur denna omsorg skallvisas och genomföras.Utskottet föreslår inrättandet av en vårdnadsersättning föralla barn från 0 till . Beloppen bör variera med barnetsålder men aldrig utgå med mer än och familj.Ersättningen bör disponeras fritt av föräldrarna, t.ex. som löntill sig själva, eller för att köpa extern barntillsyn på t.ex.daghem eller genom att anställa en barnflicka. Staten ellerkommunen bör inte gynna någon form av omsorg före någon annan.Dagens orimliga former av statligt och kommunalt stöd tilldaghem och dagmammor bör upphöra. Vidare börföräldraförsäkringen avvecklas i sin helhet. Vårdnadsersättningbör enligt utskottets mening inte utgå till familjer som intebehöver det. En nedtrappning bör ske om föräldrarnas sammanlagdainkomst överstiger per år.Utskottet instämmer således i vad som anförts i motionernaFi211 yrkande 9 samt So617 yrkandena 1, 2, 5, 6, 10 och 12 om enny familjepolitik. Vad utskottet nu anfört bör som sinmening ge regeringen till känna.dels att utskottet under mom. 9 bort hemställa:9. beträffande en ny familjepolitikatt med anledning av motionerna 1992/93:Fi211yrkande 9 och 1992/93:So617 yrkandena 1, 2, 5, 6, 10 och 12som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,5. Omstrukturering och fördelning av hälso- och sjukvårdensresurser m.m. (mom. 10 och motiveringen till mom. 11), , , , , och (allas) anserdels att det avsnitt i betänkandet på s. 32 som börjar med"Utskottet konstaterar" och slutar på s. 35 med"Motionsyrkandena avstyrks." bort ha följande lydelse:Enligt utskottets uppfattning skall hälso- ochsjukvårdspolitiken syfta till att främja alla människors hälsaoch skapa goda förutsättningar för vårdens resultat. Syftet äratt forma en rättvis och lika vård för alla, med hög kvalitetoch med utrymme för vårdpersonal att använda sin kompetens ochsitt engagemang.Sjukvården har till uppgift att ta reda på vilka behovmänniskor har, och fördela resurserna därefter. Resultatet skallföljas upp, bedömas och ställas i relation till kostnaderna.Rättviseaspekten skall ha en central plats i en sådanutvärdering. Såväl den demokratiska dimensionen sommålsättningen att fördela vården rättvist kan, enligt utskottet,aldrig överlämnas åt marknaden. Människor som söker vård harrätt att ställa krav på att samhället tillhandahåller bra ochrätt vård. Sjukdom och ohälsa kan drabba vem som helst.Det finns stora skillnader i hälsoläget mellan olika socialagrupper. Och skillnaden tenderar att öka. Att utjämnaskillnaderna i hälsoläge ställer krav på insatser i såvälförebyggande som behandlande åtgärder. Utskottet anser atthälso- och sjukvården måste ha ett områdesansvar, en kunskap ommänniskor och miljöer med utrymme att ta till vara allvårdpersonals kunnande och engagemang. Det får heller intefinnas begränsningar som utesluter människor från vård ochbehandling om de inte kan betala patientavgiften ellermedicinen.Primärvården är det som människor möter först. Primärvårdenskall ha hög tillgänglighet, god kontinuitet och hög kvalitet.Den skall verka i individperspektiv, familjeperspektiv ochområdesperspektiv. Verksamheten skall vara sammanhållen, dvs.primärvårdens personal skall arbeta tillsammans och ha ansvarför det geografiska område man verkar i, och för de människorsom bor där. Det förebyggande arbetet måste ges så stort utrymmesom möjligt.Mödra- och barnavården måste, enligt utskottet, ges fortsattstort utrymme. Mer uppmärksamhet måste riktas mot konsekvensernaav den ökande arbetslösheten, drogberoendet och det ökandetobaksbruket. Primärvården skall också ge råd och vägledning förpatienter som måste vidare till specialistvård och sjukhusvård.I 1991 års folkhälsorapport beskrivs utvecklingen av barnshälsa. Det framgår att också barns hälsa är klassbunden. Fleraav de insatser som behövs rör det förebyggande folkhälsoarbetet.Förutsättningarna för arbetet inom barnhälsovården harförändrats . Mödra- och barnhälsovården hardelvis integrerats i primärvården. Antalet födda barn har ökat,liksom antalet barn med invandrarbakgrund, vilket ökarbarnhälsovårdens ansvar och arbetsbörda.Utskottet anser att solidaritet och rättvisa skall varavägledande när framtiden formas och vägval sker. Hälso- ochsjukvården skall betalas solidariskt och vara i huvudsakskattefinansierad. Forskning och utbildning skall styrasdemokratiskt och vara öppna för insyn. Den gemensamma sektorn,kommuner och landsting skall ha ett övergripande ansvar för attgod och rättvis vård finns tillgänglig även i framtiden.Huvuddelen av vården måste därför produceras i gemensam regi.Detta för att garantera de övergripande målen om demokratisktstyrd, solidariskt finansierad och fördelad efter behov. Men detär också viktigt att det finns olika alternativ i form avkooperativ, stiftelser och enskilda vårdgivare. Detta för attöka flexibiliteten och skapa utrymme för den dynamik som detinnebär att olika driftformer jämförs med varandra.Med tanke på de "köp- och säljmetoder" och marknadslösningarsom till en del tillämpas också inom hälso- och sjukvården,finns det skäl att pröva om de nationella målen uppfylls irådande system. Utskottet förordar att frågan överlämnas tillden arbetande sjukvårdsutredningen för att skyndsamt beredas.Sjukvårdspolitiken måste mer inriktas på att hitta system föruppföljning och utvärdering. Detta kan i sin tur skapa utrymmeför omprioriteringar inom vården. Även system förkvalitetskontroll behöver utvecklas för tillämpning både lokaltoch nationellt. I detta ligger nya möjligheter till en godutveckling av hälso- och sjukvården.Utvecklingen av primärvården, med ökad läkartäthet och merresurser till det förebyggande arbetet, bör enligt utskottetkunna ske i den takt som resurserna kan överföras från sjukhus-och specialistvården. Det behövs naturligtvis fler sjukhusbefolkningsmässigt räknat i glesbygden än i de tätbefolkadedelarna av landet. Det geografiska avståndet mellan sjukhusen ären faktor som måste vägas in. Det finns såväl rationella somkänslomässiga motiv för detta. Det är en trygghet med närhettill akutsjukvården. Men det handlar också om säkerhet för denenskilde.Vid en översyn av sjukhusstrukturen är det inte självklart attstorsjukhusmodellen är den bästa, om man undantar den mestavancerade vården. Där är det naturligtvis så att det lillasjukhuset aldrig kan mäta sig med det stora. Men i övrigt kandet mycket väl vara så att det lilla sjukhuset klarar sig bra ijämförelse med det stora, genom att exempelvis specialisera sig.En omstrukturering av sjukhusvården, där frigjorda resursersuccessivt överförs till primärvården, kräver enligt utskottetett sammanhållet huvudmannaskap för sjukvården.Det pågår ett antal försök med primärkommunalt huvudmannaskap.Det är enligt utskottet viktigt att de försök som pågårgenomförs och därefter utvärderas.Utskottet instämmer således i vad som anförts i motionernaSo439 yrkandena 1, 2 och 6 och So449 yrkandena 2 och 3. nu anfört bör ges regeringen till känna.Ny demokrati har i motion Sf234 (nyd) lagt fram förslag somsägs syfta till att man inom sjukvårdspolitiken övergår frånplanhushållning till marknadshushållning och att ansvaret förfinansiering och produktion av sjukvård åtskiljs. Bl.a. föreslåsatt sjukvårdsproduktionen bör vara producentoberoende (yrkande2), att ett prestationsbaserat ersättningssystem införs(yrkande 5) samt att det dubbla huvudmannaskapet för sjukvårdenavskaffas (yrkande 6). Motionärerna anser också att detholländska sjukvårdssystemet bör studeras av svenskasjukvårdspolitiker (yrkande 8).I andra yrkanden, som hänvisats tillsocialförsäkringsutskottet, har Ny demokrati bl.a. föreslagitatt en nationell sjukförsäkring införs och att landstingens rättatt beskatta medborgarna för sjukvårdsuppgifter upphör.Utskottet har i det föregående uttalat sig för att hälso- ochsjukvården skall betalas solidariskt och vara i huvudsakskattefinansierad, att den skall styras demokratiskt och attkommuner och landsting även skall ha ettövergripande ansvar för att tillhandahålla hälso- och sjukvård.Ett försäkringsbaserat, prestationsrelaterat ersättningssystemutan kostnadsdämpande inslag är dessutom enligt hittillsvarandeerfarenheter kraftigt kostnadsdrivande.Utskottet avstyrker med hänvisning härtill motion Sf234yrkandena 2, 5, 6 och 8.dels att utskottet under mom. 10 bort hemställa:10. beträffande omstrukturering och fördelning avhälso- och sjukvårdens resurseratt med anledning av motionerna 1992/93:So439yrkandena 1, 2 och 6 samt 1992/93:So449 yrkandena 2 och 3 somsin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,6. Sjukvårdsproduktionen (mom. 11)(nyd) anserdels att det avsnitt i betänkandet på s. 35 som börjar med"Utskottet konstaterar" och slutar med "Motionsyrkandenaavstyrks." bort ha följande lydelse:Utskottet anser att sjukvårdspolitiken bör övergå frånplanhushållning till marknadshushållning och att ansvaret förfinansiering och produktion av sjukvård åtskiljs.Ett stort problem inom sjukvården är att nationens samladekostnader för sjukvård delas upp mellanförsäkringsfinansierad budget (sjukpenning, sjukpension,arbetsskador m.m.) och skattefinansierad budget för sjukvård däransvaret delas mellan landsting (sjukvård, primärvård) ochkommun (hemsjukvård, äldreomsorg). Detta delade huvudmannaskapinnebär dels att överblicken av den totala ekonomiskasituationen blir svår, dels att intresset för en optimering avtotalkostnaderna minskar avsevärt. Den genomfördaÄdelreformen är här dock ett steg i rätt riktning, enligtutskottets mening.Sjukvården bör vara producentoberoende vilket innebär attsjukpengen skall följa patienten. Patienterna skall intetillhöra sjukhusen utan sjukhusen skall tillhöra patienten.Detta åstadkommes genom att ansvaret för finansiering ochproduktion av vård åtskiljs.Utskottet anser att effektivitetsproblemen inom sjukvårdenfrämst beror på ett systemfel som inte kan lösas utan engenomgripande strukturförändring. Politikernas dubbla roller somkonsumentansvariga och producentansvariga har skapat ensituation där producentperspektivet har kommit att dominera. Detviktiga är att stärka konsumentinflytandet och bryta upp delåsta kostnadsramarna för olika verksamheter. Den av landstingenkontrollerade monopoliserade sjukvårdsproduktionen måste öppnasoch utsättas för konkurrenspress.Vidare vill utskottet framhålla att man i nyligenefter decennier av planhushållning inom sjukvården har övergåtttill marknadsekonomi och en producentoberoende sjukvård.Modellen har enligt flera rapporter bland annat från Institutetför hälso- och sjukvårdsekonomi visat sig vara effektiv ochändamålsenlig, varför den borde studeras närmare av Sverigessjukvårdspolitiker.Ett ersättningssystem baserat på prestationer gerförutsättningar att bygga ekonomiskt bärkraftigaproducentorganisationer inom sjukvården som inte är beroende avplanmässig tilldelning av resurser eller kortsiktiga politiskabeslut. Detta lägger, enligt utskottet, grunden för tryggaarbeten, där framtiden i större utsträckning blir beroende avden egna arbetsinsatsen.Utskottet delar den uppfattning som framförs i motion Sf234(nyd) yrkandena 2, 5, 6 och 8. Vad utskottet nu anfört om en nysjukvårdsorganisation bör som sin mening ge regeringentill känna.dels att utskottet under mom. 11 bort hemställa:11. beträffande sjukvårdsproduktionenatt med anledning av motion 1992/93:Sf234yrkandena 2, 5, 6 och 8 som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,7. Ny utformning av barnbidragen m.m. (motiveringen till mom.14 samt mom. 15)(nyd) anserdels att det avsnitt i betänkandet på s. 38 som börjar med"Utskottet vidhåller" och slutar med "avstyrks därför." bort haföljande lydelse:Enligt utskottets mening skall barnbidrag utgå med ettenhetligt belopp per barn och år, oavsett antalet barn i enfamilj. Vidare anser utskottet att det allmänna barnbidragetskall höjas med per barn och månad för barn mellan 7och . För barn skall vårdnadsersättningutgå.Barnbidrag bör inte utgå till familjer vars inkomster är avden storleksordningen att det är uppenbart att de inte behöversamhällets stöd. Utskottet föreslår en stegvis nedtrappning avbarnbidragen till familjer där föräldrarnas sammanlagdabruttoinkomst överstiger för att helt upphöravid inkomster på . Utskottet vill understrykaatt det är båda föräldrarnas sammanlagda inkomst som avses,oavsett om föräldrarna bor åtskilda eller är frånskilda. Med detanförda tillstyrker utskottet motion So617 (nyd) yrkandena 3 och4 och avstyrker motion So604 (s) yrkande 5.dels att utskottet under mom. 15 bort hemställa:15. beträffande ny utformning av barnbidragenm.m.att med anledning av motion 1992/93:So617yrkandena 3 och 4 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,8. Medelsanvisningen till Allmänna barnbidrag (mom. 20)Under förutsättning av bifall till reservation 7Leif (nyd) anserdels att det avsnitt i betänkandet på s. 42 som börjar med"Utskottet har" och slutar med "till medelsanvisning." bort haföljande lydelse:Utskottet har tidigare tillstyrkt motionsyrkanden (nyd) om nyutformning av barnbidragen och om inkomstprövning avbarnbidragen. Till följd härav bör med anledning avpropositionen och motion So617 (nyd) yrkande 9 till anslagetAllmänna barnbidrag anvisa mindre änregeringen föreslagit.dels att utskottet under mom. 20 bort hemställa:20. beträffande medelsanvisningen till Allmännabarnbidragatt med bifall till motionen 1992/93:So617yrkande 9 och med anledning av propositionen till Allmännabarnbidrag för /94 anvisar ettförslagsanslag på 12000000000 kr.9. Avveckling av bidragsförskottssystemet (mom. 21)(nyd) anserdels att det avsnitt i betänkandet på s. 45 som börjar med"Inom " och slutar med "yrkande 8." bort haföljande lydelse:Det nuvarande bidragsförskottssystemet är mycket kostsamt församhället (3,netto) och har dessutom enmycket dyrbar och ineffektiv administration. Det är utskottetsuppfattning att samhället inte skall tillhandahålla ett särskiltsystem som gör det möjligt för föräldrar att smita från sittförsörjningsansvar. Bidragsförskottssystemet bör mot dennabakgrund avvecklas. Detta bör ges regeringen till känna.dels att utskottet under mom. 21 bort hemställa:21. beträffande avveckling avbidragsförskottssystemetatt med anledning av motion So617 yrkande 8som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,10. Medelsanvisningen till Bidragsförskott (mom. 23)Under förutsättning av bifall till reservation 9Leif (nyd) anserdels att det avsnitt i betänkandet på s. 45 som börjar med"Utskottet har" och slutar med "till medelsanvisning." bort haföljande lydelse:Utskottet har tidigare tillstyrkt motionsyrkanden (nyd) om attavveckla bidragsförskottssystemet. Till följd härav börriksdagen med avslag på propositionen och med bifall till motionSo617 (nyd) yrkande 11 till anslaget Bidragsförskott anvisa 0(noll) kr.dels att utskottet under mom. 23 bort hemställa:23. beträffande medelsanvisningen tillBidragsförskottatt med bifall till motion So617 yrkande 11avslår regeringens förslag till anslag till Bidragsförskottför /94,11. Rekreationsverksamhet (mom. 32), , , , , och (allas) anserdels att det avsnitt i betänkandet på s. 54 som börjar med"Utskottet utgår från" och slutar med "avstyrks därmed." bortutgå,dels att utskottet bort anföra följande:Utskottet anser att frågan om statsbidrag till vissarekreationsanläggningar och hur bidragen skall fördelas mellanolika anläggningar skall beredas skyndsamt av regeringen.Anledningen är att principer saknas för fördelningen. anfört med anledning av motionerna So241 (s, c) ochSo283 (s) bör som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottet under mom. 32 bort hemställa:32. beträffande rekreationsverksamhetatt med bifall till motionerna 1992/93:So241 och1992/93:So283 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,12.