bet · GG01JoU23 · 1993-05-25 00:00:00 — Fiskeriverketfår dessutom meddela föreskrifter som behövs förverkställigheten av fiskeriförordningen.I fiskeriförordningen bemyndigas också attmeddela föreskrifter.-- -- --Enligt min mening är det av flera skäl nödvändigt attgenomföra en regelförenkling på fiskets område. Om på grund avreglernas komplexitet varken allmänheten eller ens detillämpande myndigheterna kan entydigt avgöra vad som ärtillåtet eller otillåtet riskeras att föreskrifterna heltförlorar sin effekt. En regelreformering ligger dessutom i linjemed statsmakternas ambition att på alla områden göra de reglersom behövs enklare och klarare.-- -- --För i princip allt fiske behövs vissa regler om fiskemetoderoch fiskeredskap.Enligt propositionen bör de fiskemetoder och redskapstyper somi dag är förbjudna vara förbjudna även . Dessutom bördet undantag från gällande förbud mot fiske med redskap som kanspetsa fisk, nämligen det tillåtna fisket med ålsax,slopas.Som inledningsvis beskrivits föreslår regeringen att ansvaretför normgivningen skall fördelas så att regeringen i enfiskeförordning meddelar ett fåtal grundläggande bestämmelserför fiskevården i allmänhet medan i treförfattningar meddelar bestämmelser för olika kustavsnitt ochför de stora sjöarna.Länsstyrelserna ges i fortsättningen inte någon befogenhet attmeddela föreskrifter för fiskevården, men i andra avseendenkommer länsstyrelserna liksom att ha ett betydandeansvar för fiskevården och fiskefrågor i övrigt. I propositionennämns särskilt tillstånds- och dispensärenden samt föreläggandenvid fall av vanvård.MotionernaEnligt motionerna Jo105 (c) yrkande 1 och Jo108 (s) yrkande 3bör besluta att användningen av ålsax i framtidenskall få ske på samma sätt som . I motionerna 1991/92:Jo409(s) och Jo403 (s) begärs en utvärdering av ålljustring somfiskemetod.Enligt motion Jo99 (s) yrkande 2 bör göra etttillkännagivande om och länsstyrelsernas rätt attmeddela föreskrifter för vandringsfiskarna lax, öring och ålsamt andra hotade fiskbestånd även i andra vatten än vidkusterna och i de . Motionärerna anser attlänsstyrelserna bör behålla rätten att ställa upp föreskrifterför sötvattenområden exkl. de . Fiskerättsägarnakan inte själva ta det ansvaret. Motion Jo103 (kds) yrkande 2har samma utgångspunkt. Motionärerna betonar samarbetet mellanFiskeriverket och länsstyrelserna och framhåller vikten av attinsjöar och olika kustavsnitt särbehandlas utifrån sinabiologiska och klimatiska förutsättningar.Utskottets övervägandenDen nya fiskelagen måste liksom den nuvarande lagen innehållaett bemyndigande för regeringen eller den myndighet somregeringen bestämmer att meddela de föreskrifter som behövs förfiskevården. För att den nödvändiga regelreformeringen skallkomma till stånd bör bemyndigandet i den nya lagen utformassnävare och mera preciserat än vad som är fallet ifiskerättslagen.Som framgår av redovisningen av propositionen föreslårjordbruksministern att antalet regler minskar och att vid sidanav en av regeringen utfärdad fiskeriförordning endast tre avFiskeriverket utfärdade författningar skall finnas, nämligen enförfattning avseende och , en avseendeKattegatt och och en avseende , ,, och i . Länsstyrelserna börenligt förslaget inte ges någon befogenhet att meddelaföreskrifter för fiskevården.Utskottet delar jordbruksministerns mening att skyddsbehovetför laxen och öringen är sådant att det inte kan tillgodoses påannat sätt än genom en ingripande reglering. Fredningsområdenför dessa arter bör finnas, och bestämmelserna bör kompletterasmed förbud att under vissa tider fiska lax och öring längs vårakuster inom området innanför fyramilsgränsen. Regelsystemet böromfatta även de liksom tillflödena upp till detförsta definitiva vandringshindret.Utskottet föreslår i det följande även att visst skydd införsför kräftbestånden i de stora sjöarna.När det gäller länsstyrelsernas delaktighet i fiskevårdenfinner utskottet mycket angeläget att den kompetens som finnshos länsfiskekonsulenterna utnyttjas och att den bibehålls pålänsnivån. Vid den utfrågning som utskottet haft medFiskeriverket framkom att verket i samband med utfärdande avsina föreskrifter har nära samråd med länsstyrelsernasfiskeenheter. Utskottet betonar vad som anförs i propositionenom länsstyrelsernas ansvar för att ingripa med förelägganden motfiskerättshavare som vansköter sitt fiske. Det sagda bör ävengälla i fråga om fiskevårdsområden. Enligt utskottets mening börlänsstyrelsens ansvarsområde kunna innefatta möjlighet att iakuta situationer fatta interimistiska beslut om skydd förhotade fiskbestånd i insjöar och älvar, i avvaktan på atteventuella föreskrifter meddelas av regeringen ellerFiskeriverket. Därmed tillgodoses syftet med motionerna Jo99yrkande 2 och Jo103 yrkande 2 i väsentlig utsträckning. Någotsärskilt riksdagsuttalande i denna fråga synes inte påkallat.I fiskeriförordningen kommer även föreskrifter som förbjudereller begränsar användningen av fiskemetoder eller fiskeredskapatt införas. Enligt jordbruksministern bör de fiskemetoder och-redskap som är förbjudna vara förbjudna även i framtiden.Utskottet biträder den uppfattningen. Något skäl att återinföramöjligheten att i använda ljuster vid ålfiske finnsinte, enligt utskottets uppfattning. Utskottet avstyrker därmedmotionerna 1991/92:Jo409 och 1992/93:Jo403 om utvärdering avålljustring som fiskemetod.När det gäller förslaget i propositionen att vid fiske efterål förbjuda användning av ålsax vill utskottet redovisa enavvikande mening. Utskottet har under beredningen kommit tillslutsatsen att bruket av ålsax vars tänder är högst sexmillimeter knappast kan anses innebära ett sämre djurskydd änandra metoder att hålla fast ålen under slakten. Det nuvarandetillståndet att använda sådan ålsax bör således finnas kvar.Detta bör ge regeringen till känna med anledning avmotionerna Jo105 yrkande 1 och Jo108 yrkande 3.Särskilt om sötvattenkräftanPropositionenI propositionen föreslås följande:Med stöd av lagens bemyndiganden meddelas föreskrifter omskydd för kräftan och om kräftpest i de nyafiskeförfattningarna.MotionernaEnligt motion Jo104 (kds) måste vissa problem lösas som harsamband med kräftfisket. Försöksutplantering av signalkräfta ide har på sina håll visat mycket lovande resultat.Det ekonomiska värdet av ett framtida kräftfiske är stort. Närkräftfisket återkommer i kommer med sannolikhet mångafiskeintresserade att lockas till det mycket exklusivakräftfisket. Motionärerna förordar att utsättningar föruppbyggnad av kräftbestånden anförtros det yrkesmässiga fisketoch fiskevattenägarna. Det bör anges vilka som skall få fiskakräftor i allmänt vatten (yrkande 3). Kräftfisket i enskiltvatten bör helt och odelat tillhöra vattenägarna (yrkande 4).Fiskeriverket bör skapa förutsättningar för en intensifieradforskning för att utveckla en resistent kräftstam som gör attden svenska flodkräftan kan bevaras och utvecklas (yrkande 5).I motion Jo107 (nyd) påtalas möjligheten att skyddaflodkräftbeståndet genom att förändra fiskbetets smittorisk.Fiskbetet bör ersättas med ett annat bete, t.ex.potatis, för att praktiskt påverka kräftpestens utbredning(yrkande 3).I den fristående motionen Jo410 yrkande 4 beaktas vattenägaresoch yrkesfiskets intressen kontra fritidsfiskets i insjöarna närvattenägare och yrkesfiskare lagt ner stor möda på utplanteringav fisk och skaldjur.Utskottets övervägandenUtskottet har ingen erinran mot vad som anförs i propositionenom utfärdande av föreskrifter om skydd för kräftan och omkräftpest i de nya fiskeförfattningarna. När det gäller det imotion Jo104 väckta förslaget om forskning hänvisar utskottettill att regeringen uppdragit åt att utredamöjligheten att öka flodkräftbeståndet i svenska vatten. Enförsta rapport skall lämnas . Om detta arbeteskulle resultera i att det finns behov av ytterligareföreskrifter för vården av flodkräftbeståndet bör det ankomma påregeringen att meddela sådana föreskrifter.Vad utskottet anfört om utredning är ägnat attdelvis tillgodose syftet med motion Jo104 yrkande 5. Motionenbör alltså inte föranleda något riksdagsuttalande i berörd del.Utskottet utgår från att den nämnda utredningen även beaktarsmittrisken genom kräftbetet. Någon ytterligare riksdagensåtgärd med anledning av motion Jo107 yrkande 3 påkallas inte.Med anledning av förslagen i motion Jo104 om inskränkning avrätten att fiska kräftor på frifiskevatten och allmänt vattenfår utskottet anföra följande.Kräftpesten har drabbat flodkräftbeståndet så hårt attflodkräftan numera är utrotad i flertalet svenska kräftvatten.Däremot är signalkräftan i allmänhet immun mot kräftpesten. Dockär hon bärare av pesten. Flodkräftor kan därför inteåterinplanteras i vatten där signalkräftan introducerats.Under senare år har signalkräftor satts ut i flera av de storasjöarna. Framför allt i finns nu en kräftstam sombörjar få ekonomisk betydelse. Utsättningen har till stora delarbekostats av fiskerättshavare och yrkesfiskare, men även medprisregleringsmedel och statliga bidrag.Utskottet delar motionärernas uppfattning att kräftfisketefter hand som stammen växer till kan bli så populärt attbeståndet hotas. Åtgärder bör därför redan nu vidtas för attreglera detta fiske. När det gäller frifiskevattnen förordarutskottet att med anledning av motion Jo104 yrkande 4beslutar att i tabellbilagan om svenska medborgares rätt attfiska i enskilt vatten för , , , Hjälmarenoch i beträffande tillåtna fiskslag ange:"Alla utom kräftor" där det i regeringens förslag stårAlla. Bilagan bör således utformas i enlighet med bilaga 2till detta betänkande. Därmed blir även motion Jo410 yrkande 4tillgodosett.Vidare bör med anledning av yrkande 3 i motionen somsin mening ge regeringen till känna att det i föreskrifterna förfiskevården enligt bemyndigandet i 19 § lagförslaget bör intasett stadgande om reglering av kräftfisket på allmänt vatten iVänern, , och i . mening bör detta fiske i första hand reserveras fördet yrkesmässiga fisket.Utskottet tillstyrker att det i lagen förs in ett bemyndigandesom ger stöd för behövliga föreskrifter om den naturvårdshänsynsom skall tas vid utövande av fiske.Förhållandet mellan flera fiskandePropositionenI lagen införs hänsynsregler som skall gälla vid fiske ochmellan fiskande inbördes. Nuvarande bestämmelse om förbud motkrokfiske inom en skyddszon runt fasta redskap utvidgas till attgälla även vattenbruksanläggningar. Den bör även avse andrarörliga redskap än krokredskap.MotionernaI motion Jo99 (s) yrkande 3 föreslås att skyddszoner på 100meter vid fasta redskap och vattenbruksanläggningar bör gälla ialla vatten där yrkesfiske och vattenbruk förekommer samt attlov till fiske närmare än endast skall kunna ges avredskapets eller vattenbruksanläggningens ägare. Likartadeyrkanden framställs i motionerna Jo105 (c) yrkande 2 och Jo106(kds).Utskottets övervägandenSom jordbruksministern påpekar framstår flera av debestämmelser som reglerar förhållandet mellan flerafiskande som otidsenliga. I fortsättningen bör det finnas enallmän hänsynsregel och en bestämmelse om vem som har företrädetill en fiskeplats. Regeln att en fiskande inte får lämna kvarredskap och andra föremål i onödan bör också finnas i den nyalagen.Utskottet tillstyrker även förslaget att förbudet motkrokfiske inom ett skyddsområde runt vissa fiskeredskap börutvidgas till att gälla också vattenbruksanläggningar samt attbestämmelsen även bör avse andra rörliga redskap än krokredskap.Som regeln är formulerad i lagförslaget gäller den endast ifrifiskevatten och i allmänt vatten.Förslagen i motionerna Jo99 yrkande 3, Jo105 yrkande 2 ochJo106 innebär att det i fiskelagen skall införas tvingandebestämmelser om skyddszoner kring fasta redskap m.m. även ienskilt fiskevatten där inget frifiske förekommer. Utskottetvill framhålla att det i de fall som avses i motionerna handlarom fiske som utövas resp. anläggningar som innehas med stöd avenskild fiskerätt eller civilrättsliga avtal. Frågor omförhållandet mellan rättsinnehavarna bör i dessa fall reglerasgenom sådana avtal eller -- i förekommande fall -- genom beslutav en fiskevårdsområdesförening. Utskottet anser inte att detfinns anledning att införa offentligrättsliga, tvingandebestämmelser för att reglera sådana frågor som de berördaparterna själva har full frihet att disponera över. Motionernaavstyrks således i berörda delar.Fiskresursernas fördelningPropositionenGällande bestämmelserGrunden för allmänhetens rätt att fiska på allmänt vattenfinns i 2§ fiskerättslagen. Bestämmelserna härrör från 1766års fiskeristadga enligt vilken varje rikets undersåte skulleäga frihet att idka och sig till fördel använda fisket i öppnahavet. Allmänhetens rätt att fiska i enskilt vatten harredovisats i det föregående. Därav framgår det att den s.k.frifiskerätten har utvecklats olika längs våra kuster. Avmotiven till fiskerättslagen framgår att syftet medfrifiskebestämmelserna längs i första hand varatt tillgodose yrkesfisket. För däremot anfördeföredragande departementschefen (prop. 1950:60 s. 49) att hanför egen del fann starka skäl tala för att befolkningen i städeroch andra samhällen kring denna sjö borde ha tillgång tillåtminstone något vatten där rekreationsfiske fritt kunde utövas.Detta synsätt var till indirekt fördel också för yrkesfiskarnagenom att konkurrensen om fiskararrendena minskade.Begränsningar i de angivna rättigheterna kan göras med stöd avdet bemyndigande i fiskerättslagen som ger regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer befogenhet att meddelaföreskrifter om fiskets vård och bedrivande. Däremot är det iprincip inte möjligt att ge företräde åt någon viss kategorifiskande. Av fiskerättslagens förarbeten framgår emellertid attvid en konflikt mellan olika kategorier av fiskande skallyrkesfiskets skäliga krav tillgodoses i första hand.Någon möjlighet att med stöd av gällande regler prioritera enviss grupp av fiskande finns inte heller om konkurrensen avserutrymmet på fiskeplatsen. Fiske skall utövas efter den ordning ivilken de fiskande kommit till fiskeplatsen, om alla inte kanfiska . Så länge en fiskande använder de redskap hanhar satt ut får han inte hindras i sitt fiske.Från huvudprincipen i lagstiftningen att någon fördelning avfisket inte skall ske finns några undantag. Dessa gäller bl.a.att tillstånd att sätta ut fast redskap för lax-, örings- ochålfiske endast får ges till yrkesfiskare. Även trålfiske ärförbehållet yrkesfisket.Fördelningen mellan yrkesmässigt fiske och fritidsfiskeI propositionen föreslås följande.I lagen införs ett bemyndigande för regeringen att meddelaföreskrifter för fisket i allmänt vatten och frifiskevatten sombegränsar redskapsanvändningen för andra fiskande än sådana sombedriver yrkesmässigt fiske. Föreskrifterna skall inte gälla förden som innehar fisket med äganderätt eller har rätt till fiskepå grund av nyttjanderätt som omfattar även annat fiske än detsom är fritt för var och en.Avsikten är att med stöd av bemyndigandet begränsafritidsfiskets användning av mera fångstintensiva redskap tillett visst högsta antal redskap för varje fiskande.Jordbruksministern pekar på att skärgårds- och kustbor oftahar behov av att bedriva flera olika verksamheter för att skaffasig en skälig försörjning. Härvid spelar fisket en stor roll. Enfiskande landsbygds- och skärgårdsbo, för vilken fisket är avväsentlig betydelse för försörjningen, kan ansöka omyrkesfiskelicens. För sådan licens skall inte nödvändigtviskrävas att fisket är den enda inkomstkällan, bara att dennaskall vara väsentlig för försörjningen.Detaljbestämmelser för redskapsanvändningen skall enligtpropositionen lämnas av regeringen med stöd av ett bemyndigandei lagen. Som information lämnar jordbruksministern följanderedogörelse för hur bestämmelserna bör utformas.Jag anser att den tillåtna användningen av kroklinor, i likhetmed de danska reglerna, bör avse högst sex linor utrustade medhögst 100 krokar per lina. Jag är däremot inte benägen attöverge meterbegränsningen för nät till förmån för den avdanskarna använda och av vissa fiskare föreslagna begränsningentill vissa typer av garn. Det bör således vara tillåtet attanvända högst nät eller garn. Enligt min mening är detockså tillräckligt för en fritidsfiskare att få använda högstsex ryssjor och högst sex burar. Med burar avses även tinor ochmjärdar och liknande redskap. Det föreslagna antalet burar harför många framstått som väl litet för hummerfiske. Detta fiskekan dock utgöra en inkomstbringande verksamhet för detsmåskaliga yrkesfisket. Det finns därför särskilda skäl att vararestriktiv i fråga om fritidsfiskarnas tillgång till redskap försådant fiske. Enligt min mening bör emellertid fritidsfiskarekunna tillåtas att använda upp till fjorton hummertinor utan attyrkesfiskets villkor försämras kännbart. Vid annat fiske bördäremot antalet vara begränsat till högst sex stycken burar.Bestämmelserna bör även innebära en begränsning av det antalredskap som en fiskare sammanlagt får använda vid ett och sammatillfälle. Denna antalsbegränsning bör inte omfatta handredskap.Hummertinorna -- högst fjorton -- bör också lämnas utanför. Närdet gäller andra burar och nät eller garn, linor och ryssjor,bör det sammanlagda antalet sådana redskap inte få överstigasex.MotionernaI motionerna lämnas olika synpunkter på hurredskapsbegränsningen skall utformas.Enligt motion Jo99 (s) yrkande 1 bör redskapsbegränsningen förhusbehovsfiske generellt innefatta 14 burar. Motionärerna anserinte heller att någon regel behöver finnas om begränsning avantalet redskap som får sättas ut . Enligt motionJo100 (m) föreligger behov av ändringar och förtydliganden i dei anslutning till fiskelagen utfärdade föreskrifterna. Sammanätlängd bör gälla som i . I motion Jo101 (s) föreslåsett tillkännagivande om redskapsbegränsning för husbehovsfiske iHalland och som innefattar högst garn/nät, 20tinor och 20 burar. Enligt motion Jo102 (s) börredskapsbegränsningen för andra än yrkesfiskare omfatta högst360 m garn/nät, 14 hummertinor, 14 andra burar och 6 ryssjor. Imotion Jo103 (kds) yrkande 1 förordas följande högsta antalredskap: 6 normalgarn, 6 ryssjor eller 6 linor men sammanlagt 6redskap. I motion Jo107 (nyd) yrkande 1 begärs begränsning avantalet redskap med hänsyn till lokala förhållanden. Enligtmotion Jo108 (s) yrkande 2 bör begränsningen av antalet garninnebära sex stycken eller en maximal längd av . Vidareyrkas att begränsningen bör införas (yrkande 4). I motion Jo109 (fp) yrkande 1 föreslås attbegränsningen av nät/garn till 180 m ökas till 270 m, och enligtmotion Jo416 (m) bör 900 m nät, 30 dubbla eller enkla ryssjoroch 300 stycken krok få användas samtidigt.Enligt motion Jo98 (-) utgör förslaget om begränsning avanvändningen av fiskeredskap ingrepp i fri- och rättigheternaoch bör därför omarbetas.Utskottets övervägandenRiksdagen begärde att regeringen skulleåterkomma till med förslag om begränsningar avhusbehovs- och fritidsfiskares redskapsinsatser vid fiske medmängdfångande redskap på frifiskevatten och allmänt vatten. (1991/92:JoU20, rskr. I det sammanhanget påpekadeutskottet att det kustnära fisket med mängdfångande redskap kan bedrivas med stor effektivitet från små båtar och medmoderna redskap och att det förekommer missbruk av den friafiskerätten. års fiskevattensutredning uppmärksammadepå sin tid att konfliktsituationer ibland uppstår till följd avkonkurrens om t.ex. vissa fiskarter, fiskeplatser ellermöjligheterna att sälja fångsten. Även fiskekommittéuppmärksammade problemen. Principen att fiske på allmänt vattenoch frifiskevatten bör vara fritt för var och en har emellertidintill senaste tid ansetts vara överordnad.Mot den angivna bakgrunden anser utskottet tillfredsställandeatt regeringen nu föreslår redskapsbegränsningar förhusbehovsfisket och fritidsfisket. Det finns i sammanhangetanledning betona att fastighetsägares och nyttjanderättshavaresrätt att fiska på eget eller arrenderat vatten inte berörs avredskapsbegränsningarna. Utskottet delar jordbruksministernsmening att skärgårds- och kustbor ofta har behov av att bedrivafiske som binäring vid sidan av annan verksamhet. Utskottettillstyrker därför, vilket framgår av den följandeframställningen, förslaget att binäringsfiskare skall beviljasyrkesfiskelicens om inkomsterna från fisket har väsentligbetydelse för deras försörjning.Utskottet har ingen invändning mot jordbruksministernsredogörelse för den åsyftade redskapsbegränsningen. Som framgårav motionerna föreslås flera varianter som avviker frånregeringens förslag. Enligt utskottets mening bör det vara fulltmöjligt för en husbehovsfiskare att tillgodose det egnahushållets behov av fisk med utnyttjande av de fiskeredskap somanges i propositionen och som redovisats ovan.Genom att de som fiskar med större intensitet måste hayrkesfiskelicens kommer att få bättre underlag försina beståndsuppskattningar och sina beräkningar av hur stortfisketrycket i verkligheten är. Reformen gör det alltså möjligtatt utforma fiskevårdsinsatserna med bättre kunskapsunderlag ochdärigenom förhoppningsvis förbättra fiskemöjligheterna längsvåra kuster och i de stora sjöarna.Utskottets ställningstagande innebär att bör avslåmotionerna Jo98, Jo99 yrkande 1, Jo100, Jo101, Jo102, Jo103yrkande 1, Jo107 yrkande 1, Jo108 yrkandena 2 och 4, Jo109yrkande 1 samt Jo416.Licens som krav för att bedriva yrkesfiskePropositionenEnligt nu gällande regler är rätten för svenska medborgare attbedriva yrkesfiske inte begränsad på annat sätt än attFiskeriverket kräver innehav av yrkesfiskelicens för fiske iutländska zoner. Licensen utgör inte någon förutsättning förrätten att bedriva yrkesfiske. Licensens huvudsakliga verkan äratt den utgör en förutsättning för att ett fiskeföretag skallkomma i fråga för statligt ekonomiskt stöd i form av bl.a.prisstöd och rationaliseringsstöd. Yrkesfiskelicens meddelas medstöd av förordningen (1987:886) om licens för yrkesfiske.I propositionen föreslås att det för rätt att bedrivayrkesfiske skall krävas yrkesfiskelicens. Sådan licens skallbara beviljas den för vars försörjning fisket är av väsentligbetydelse. Vid licensprövningen skall bl.a. fisktillgångenbeaktas. Yrkesmässigt fiske definieras i lagförslaget som fiskesom bedrivs med yrkesfiskelicens.Jordbruksministern anför bl.a. följande.Med hänsyn till ett och det förhållandet att detinte finns biologiskt eller kommersiellt utrymme för någonutökad kapacitet inom det svenska yrkesfisket bör enligt minmening rätten till yrkesfiske även i göras beroende avett administrativt beslut. Den enklaste lösningen är därvid attdenna rätt kopplas till innehav av yrkesfiskelicens. Sådanlicens bör ges efter en prövning som bl.a. avser huruvida detfinns ett biologiskt utrymme för det som licenssökanden skallinrikta sig på.-- -- --Som en grundläggande förutsättning för att en fiskeföretagareskall beviljas yrkesfiskelicens bör gälla att han ärstadigvarande bosatt i landet och bedriver ett fiske som är avväsentlig betydelse för hans försörjning. Enligt vissaremissinstanser bör behovet av stimulans för kust- och landsbygdbeaktas vid licensgivning. Åtskilliga bedriver fiske sombisyssla i jordbruket eller vid sidan av annan sysselsättning.Även för den som har fisket som binäring kan det ekonomiskatillskottet, om än litet i kronor räknat, vara av stor betydelseför hushållsekonomin. Detta måste beaktas vid licensgivning.Andra former av binäringsfisket kan emellertid komma attbedömas annorlunda. Det förekommer att människor i vårakustsamhällen vid sidan av en heltidsanställning bedriver fiskesom binäring. Normalt bör detta innebära att fiskeinkomsten intekan anses som väsentlig för försörjningen. Med beaktande av måste se till en hel familjs möjligheter till försörjning itrakter med begränsade inkomstmöjligheter och begränsadsamhällsservice kan det dock i vissa fall finnas anledning attanse att även sådana extrainkomster är väsentliga förförsörjningen.Pensionärernas möjlighet att få licens berörs av fleraremissinstanser. Dagens licensregler utesluterålderspensionärer.