bet · GG01FiU10 · 1993-02-25 00:00:00 — beträffande ramar för myndigheternas förvaltningskostnaderatt med avslag på motion 1992/93:Fi707godkänner de i proposition 1992/93:100 bilaga 1 yrkande 6förordade riktlinjerna för budgetering av myndigheternasförvaltningskostnader,res. 11 (s)24. beträffande finansiell styrningatt lägger proposition 1992/93:100 bilaga 1 yrkande 18 tillhandlingarna,25. beträffande tekniska justeringar av anslag för /94att lägger proposition 1992/93:100 bilaga1 yrkande20 tillhandlingarna,26. beträffande de statliga löneavtalen --1993att lägger proposition 1992/93:100 bilaga 8 punkt 6 tillhandlingarna,27. beträffande beräkning av anslagen för /94att lägger proposition 1992/93:100 bilaga 1 yrkande19 tillhandlingarna,28. beträffande räntebeläggning av statliga medelsflöden m.m.att med bifall tillproposition 1992/93:100 bilaga1 yrkandena 7 och 8bemyndigar regeringen attdels genomföra räntebeläggning av statliga medelsflöden,dels besluta om myndigheternas kreditutrymme i ,29. beträffande anslagstyper påstatsbudgetenatt godkänner de i proposition 1992/93:100 bilaga1 yrkande 12förordade förändringarna i dispositionsrätten till vissa anslagstyper påstatsbudgeten,30. beträffande riktlinjer för risk- och skadehanteringen i statenatt med avslag på motion 1992/93:Fi716godkänner de i proposition 1992/93:100 bilaga1 yrkande11 förordaderiktlinjerna för risk- och skadehantering i staten,res. 12 (s)Övriga frågor31. beträffande förändringar av det statliga betalningssystemetatt med bifall tillproposition 1992/93:100 bilaga 1 yrkande 13och med avslag på motionerna1992/93:Fi212 yrkandena 19 och 20 samt1992/93:T819 yrkande 2bemyndigar regeringen att genomföra redovisade förändringar av det statligabetalningssystemet,men. (v) - delvis32. beträffande Postgirot och utvecklingen av det statligabetalningssystemetatt lägger proposition 1992/93:100 bilaga 1 yrkande 23 tillhandlingarna,33. beträffande budgetkonsekvenser av EES-avtaletatt lägger proposition 1992/93:100 bilaga 1 yrkande24 tillhandlingarna.Stockholm den 25 februari 1993På finansutskottets vägnarPer-Ola ErikssonI beslutet har deltagit:Per-Ola (),(),(),(),(),(),Per (),Tom (),(),(),Bo G Jenevall (nyd),(),(),() ochLars Ulander (s).Vid behandlingen av:avsnitten ROT-program (mom. 4) och Reparation och underhåll av kommunalafastigheter (mom.5) har () ersatt Tom () och CarinLundberg (s) ersatt (),avsnittet Redovisning av investeringar i statsbudgeten (mom. 16) har LennartHedquist (m) ersatt Tom ().Från , som inte företräds av någon ordinarie ledamot iutskottet, har suppleanten () närvarit vid den slutligabehandlingen av ärendet. Internationellt samarbete (mom.1), , Per , , , och (allas) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 31 som börjar med"Utskottet är" och slutar med "motion Fi203 (s)" bort ha följande lydelse:Ett internationellt samarbete krävs kring en politik för ökad tillväxt ochfler jobb. Tjugo miljoner människor är nu arbetslösa i . Så gott somalla länder lider av svag tillväxt och växande arbetslöshet. Förutsättningarnatorde vara bättre än att nu kunna åstadkomma ett brett samarbetekring den gemensamma uppgiften att öka tillväxten och nedbringa arbetslösheten.Utskottet anser därför i likhet med motionärerna att det måste vara ettstarkt svenskt intresse att alla möjligheter till sådant samarbete tas tillvara. Regeringen bör i alla de internationella organ där den företräder Sverigeverka pådrivande i arbetet på att få till stånd ett samarbete för tillväxt ocharbete. Det gäller framför allt i och i samarbetet med EG. Detta börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande internationellt samarbeteatt med bifall till motion 1992/93:Fi203 yrkande 5 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört om internationelltsamarbete,2. Allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken (mom.2), , Per , , , och (allas) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 33 som börjar med "Imotion" och slutar med "prognosverksamhet" bort utgå,dels att den del av utskottets yttrande som på s. 36 börjar med rubrikenoch på s. 41 slutar med "motion Fi203 (s)"bort ha följande lydelse:Den ekonomiska politikens mål och inriktningDe övergripande målen för den ekonomiska politiken skall även framgent varafull sysselsättning, ökad tillväxt, stabila priser, rättvis fördelning,regional balans och god miljö.Det omedelbara syftet med den ekonomiska politiken måste emellertid vara attförhindra den depression som närmar sig och som leder till enomfattande utslagning av företag, förödande massarbetslöshet och undermineradestatsfinanser.En fortsatt ekonomisk tillbakagång innebär att vi inte utnyttjar vårt landsproduktionsförmåga och människors vilja till arbete. En depression skulle gebestående sociala och samhällsekonomiska skador . Dettamåste förhindras.Den ekonomiska politiken måste därför inriktas mot att på en och samma gånghejda utslagningen och öka tillväxten genom attbromsa utslagningen av produktionsresurseröka tillväxtmöjligheterna och skapa nya arbetstillfällenåterställa förtroendet för och restaurera finanssektornhävda den uppnådda prisstabiliteten på god europeisk nivåsanera statsfinansernafå till stånd en lägre räntenivåRegeringens ekonomiska politik. Konsekvensen av den förda politikenDen tidigare inriktningen av den ekonomiska politiken, att både bekämpainflationen och arbetslösheten, avbröts vid regeringsskiftet. Den nyaregeringen genomdrev och för alltjämt en politik som i flera avseenden äravpassad för ett läge med överhettning och starka inflationsförväntningar.Åtgärderna har inriktats mot bostadsinvesteringarna, den privata konsumtionenoch kommunerna, som tillsammans motsvarar mer än två tredjedelar av den samladeinhemska efterfrågan.I det konjunkturläge som rådde vid regeringsskiftet fick dessa åtgärderdepressiv verkan. Den internationella utvecklingen gav ingen draghjälp åt densvenska ekonomin. Den svaga efterfrågan medförde att de kraftigaskattesänkningarna på förmögenheter, aktiehandel och annat, som regeringen nudrivit igenom, har blivit helt utan effekt på tillväxten, investeringarna ellerexporten. Skattesänkningspolitikens enda resultat har blivit allvarligtförsämrade statsfinanser.Regeringens politik har följaktligen förstärkt en hemmagjord nedåtgåendespiral, med en större nedgång än som föranletts av konjunkturutvecklingen.Utvecklingen i fastighetssektorn, som gått ned kraftigt till följd avminskande inflation, pressades ned ytterligare, vilket bidragit till attfinanskrisen förvärrades så att hela betalningssystemet hotades.De planerade åtgärderna mot kommunerna genomfördes trots den ekonomiskanedgången, vilket i sin tur bidragit till att fördjupa denna nedgång. valfrihetsrevolutionen blev det nedläggningar, indragningar ocharbetslöshet för den offentliga sektorns personal. Besparingseffekten uteblev,eftersom de avskedade löntagarna inte kunde finna anställning i någonexpanderande privat sektor.Försäljning av statliga företag och naturtillgångar skulle i detta läge hadränerat marknaden på det riskvilliga kapital som företagen är i trängandebehov av. På samma sätt skulle försäljning av statens fastigheter ytterligareha fördjupat fastighetskrisen med uppenbara följder för finanssektorn.Det visade sig med andra ord att det saknades reala eller annorlunda uttrycktmarknadsekonomiska förutsättningar för den politik som sades vara den endavägens politik.Alternativet till den förda politikenSom utskottet ser det präglas finansplanens beskrivning av det ekonomiskaförloppet i under det senaste årtiondet av partipolitiska övertoner.Någon saklig ekonomisk analys görs inte. Det hade varit värdefullt om1980-talets erfarenheter -- såväl positiva som negativa -- bättre hade kunnattas till vara vid utformningen av regeringens ekonomiska politik.Som framgår av utskottets redovisning av det ekonomiska läget i Sverigekommer att bli det som den totala produktionenminskar. Trots den kraftiga exportuppgång som kan förväntas ske under denärmaste två åren kommer , med den ekonomiska politik som regeringenavser att föra, alltjämt att ha den sämsta BNP-utvecklingen både och år1994 jämfört med våra viktigaste konkurrentländer. Ökningen av exporten är medandra ord inte tillräcklig för att kompensera den svaga inhemska efterfrågan.Den låga aktiviteten i ekonomin leder till minskad sysselsättning och ökadarbetslöshet. På bara har antalet sysselsatta sjunkit med 236 000personer. Arbetslösheten var uppe i 322 000 personer enligt SCB,en ökning med 125000 . beräknassysselsättningen minska med uppåt 450000 personer. Det innebär att 450000personer ofrivilligt blir en utgift för staten och kommunerna. Arbetslöshetenhar nu nått en sådan omfattning att ekonomins tillväxtmöjligheter skadas.Antalet långtidsarbetslösa ökar, och risken för en omfattande och permanentarbetslöshet är överhängande. Detta skulle inte bara vara socialt katastrofalt,utan även samhällsekonomiskt förödande. I en framtida konjunkturuppgång skulleSverige riskera att tidigt slå i kapacitetstaket med flaskhalsar, löneglidningoch inflation som följd, och utan att arbetslösheten minskar nämnvärt. Delångsiktiga tillväxtmöjligheterna försämras och inflationsbekämpningenförsvåras.Det statliga budgetunderskottet kommer enligt regeringen att uppgå till13,av BNP för innevarande budgetår. beräknas statensupplåningsbehov uppgå till för /93.Orsakerna till de underminerade statsfinanserna skall sökas i den försvagadeinhemska efterfrågan, det låga kapacitetsutnyttjandet, finanskrisen, denstigande arbetslösheten samt en svag regeringspolitik. Utskottet återkommertill frågor om statsfinansernas utveckling i avsnittet om riktlinjer förbudgetpolitiken.Av den bakgrunden framgår att den ekonomisk-politiska uppgift stårinför är större och svårare än på mycket länge.Utskottet delar till fullo den uppfattning som framförts i motion Fi203 (s)att det behövs en ny ekonomisk politik.De ekonomisk-politiska åtgärderna måste kännetecknas av långsiktighet,stabilitet och förutsägbarhet. Politiken bör inriktas påatt få upp den ekonomiska tillväxten till , pressa nedarbetslösheten mot , och att fortsättningsvis hävda den uppnåddaprisstabiliteten på god europeisk nivå. Den ekonomisk-politiska strategi somdärvid krävs måste ha följande inriktning:Sveriges engagemang i internationella sammanhang skall intensifieras för attfå till stånd ett samarbete för tillväxt och arbete. Det gäller såväl i Nordensom i och OECD.Inriktningen av den ekonomiska politiken måste innefatta både en kraftfullstimulans för produktion och investeringar --1994, när den allmännaefterfrågan är svag, och ett uthålligt program för att anpassa de offentligautgifterna till inkomsterna under hela 1990-talet.Inom ramen för en stram utgiftspolitik måste utrymme skapas för offensivasatsningar på starkt tillväxtfrämjande och konkurrensförstärkande åtgärdersåsom infrastruktur, utbildning samt forskning och utveckling.En flexibel arbetsmarknad måste bibehållas genom att arbetslinjen hävdas,långtidsarbetslösheten bekämpas och uppkomsten av inflationsdrivandeflaskhalsar förhindras.Ett produktions- och investeringsvänligt klimat måste skapas genom att hävdaett internationellt konkurrenskraftigt skattesystem, infrastrukturen samtyrkesutbildning och högre utbildning i takt med 1990-talets internationellakrav måste byggas ut och ett fungerande system för näringslivets försörjningmed riskkapital och krediter till rimliga villkor måste komma till stånd.En långsiktig omställning av produktion, konsumtion och energiförsörjning börgenomföras i syfte att åstadkomma en bättre balans mellan ekonomi och ekologi.Den förda ekonomiska politiken skall bygga på rättvisa och solidaritet, ochbördorna av den ekonomiska krisen får inte ensidigt läggas på dem som ärarbetslösa, sjuka och handikappade.Enligt utskottets mening är nu den centrala uppgiften för den ekonomiskapolitiken att med all kraft bekämpa den dramatiskt ökande arbetslösheten. Detmåste ske på ett sätt som ligger i linje med den långsiktiga strävan attåstadkomma ekonomisk tillväxt, produktiva och varaktiga arbeten samt sundastatsfinanser. Därför måste politiken innefatta åtgärder som kraftfullt bidrartill att höja produktiviteten, dvs. produktionen ochinvesteringskrona, som gör det möjligt att vidmakthålla en flexibelarbetsmarknad. Det program som förordas i motion Fi203 (s) för arbete ochtillväxt i syfte att snabbt skapa 190000 nya arbets- och utbildningsplatser,bättre transportsystem samt tekniska och kommersiella framsteg i svensktnäringsliv måste verkställas.Programmet består av följande delar:Tidigareläggning av angelägna och redan inplanerade investeringar iinfrastruktur på sammanlagt 17 miljarder kronor.Riktade stimulanser för att få i gång reparationer, ombyggnader och underhållav bostäder och av kommunala lokaler.Höjning av utbildningsnivån och kompetensen i arbetslivet genom ett brett ochlångsiktigt program för yrkesutbildning och högre utbildning. 85000utbildningsplatser bör kunna komma till stånd redan under det kommande läsåret.En snabb teknisk förnyelse genom ett kraftfullt och uthålligt progam för attöverföra ny teknologi till och ge bred spridning till tekniskaframtidsidéer i hela näringslivet, men särskilt till de mindre och medelstoraföretagen.Ett säkerställande av att sunda och livskraftiga företag får tillgång tillriskkapital och krediter. Utvecklingsfonderna måste därvid spela en viktig rolli den regionala näringspolitiken som AP-fonderna ges möjlighet attplacera ytterligare som aktiekapital.Ett Europaprogram bör genomföras för riktat till små ochmedelstora företag. Programmet bör innehålla ett handfast kunskapsstöd ochstimulans till småföretag att komma ut på Europamarknaden.En etablering av en effektiv ledning av statens ägarengagemang i näringslivetgenom att återupprätta AB Fortia.En annan avvägning mellan produktivt arbete och kontantstöd måste komma tillstånd. Regeringens ingrepp i den kommunala ekonomin har lett till att ettunderskott i statsbudgeten har förts över till kommunsektorn, som i sin turåterfört det via A-kassorna till staten; denna finansiella rundgång har gått utöver skolan, sjukvården samt barn- och äldreomsorgen. Utskottet kräver attregeringen låter göra en snabbutredning av denna rundgång och återkommer medförslag som korrigerar skadeverkningarna.Genom detta progam för arbete och tillväxt avlastas arbetsmarknadspolitikensamtidigt som utgifterna för passivt kontantstöd sänks. På så sätt hävdas återarbetslinjen. Utskottet återkommer till de frågor som dels rör omfattningen avROT-programmet, dels rör finansieringen av här föreslagna åtgärder.Utskottet vill understryka att den svenska industrins framtid bara kangaranteras genom ett aktivt samspel mellan stora och små företag och mellansvenskägda och utlandsägda företag i och andra länder. Näringsklimatetmåste upplevas som attraktivt för de stora företagen som de små ochmedelstora företagen kan känna framtidstro och ges möjlighet att utvecklas ochväxa.Effekter av utskottets förslag till inriktning av den ekonomiska politiken påproduktion och sysselsättningHär redovisade förslag till utformning av den ekonomiska politiken syftartill att minska lågkonjunkturens påfrestningar på hushållens och företagensekonomi och att förhindra onödig utslagning av mänskliga och reala resurser.Dessa resurser skall i stället sättas in för att främja tillväxt och förnyelse.Utrymme skall finnas för en god tillväxt i den konkurrensutsatta sektorn, närde marknadsmässiga förutsättningarna för detta nu är på väg.Förslagen i motion Fi203 (s) leder till bättre utveckling av den inhemskaefterfrågan och till att produktion och sysselsättning utvecklas starkare (jfrtabellen nedan).Förslagen till ökade investeringar leder till att fallet i investeringarnakraftigt reduceras och att nivån också blir klart över vadregeringens politik förutses leda till. Förslagen om kraftfulla satsningar påutbildning inom universitet, högskolor och gymnasier innebär att den offentligakonsumtionen utvecklas gynnsammare.Investerings- och utbildningssatsningarna leder via en ökad sysselsättningtill att hushållens inkomster och därmed den privata konsumtionen blir någothögre än enligt regeringens politik. Denna effekt begränsas dock något avatt en stor del av de personer som berörs övergår från A-kassa till lön ellerutbildningsbidrag. påverkas hushållens ekonomi av flera förslag idenna motion. Höjningen av arbetsgivaravgiften begränsar löneutrymmet något.Det gynnsammare arbetsmarknadsläget bör leda till en något lägre sparkvot änenligt regeringens politik. Till detta bidrar också att ränteavdragens värdeförblir 30%.Tabell. Försörjningsbalans och nyckeltal för Procentuell förändring(om inte annat anges)Mdkr Med regeringens Med Social-politik demokraternaspolitik1991 1993 1994 1993 1994Privat konsumtion 773 -3,2 0,0 -2,6 0,6Offentlig konsumtion 387 -0,5 -0,8 0,2 0,5Bruttoinvesteringar 271 -9,5 -3,0 -5,3 -4,5Lagerinvesteringar -25 0,2 0,5 0,2 0,5Export 405 5,0 8,0 5,0 8,0Import 382 -0,5 3,5 -0,3 3,6BNP 1433 -1,4 1,6 -0,2 2,0Konsumentpriser 5,1 2,8 5,1 2,9Disponibel inkomst -3,7 0,1 -3,2 -0,5Sparkvot, % nivå 5,6 5,7 5,6 4,7Arbetslöshet, % nivå 6,2 7,2 4,5 4,0Sammantaget beräknas de olika förslagen medföra att den kraftiga nedgång iBNP som regeringen räknar med för i stort sett skulle utebli. Den högreproduktionsnivån jämfört med regeringens politik består också . Meddenna inriktning av politiken blir resurstillväxten ca 25 miljarder kronorhögre än med regeringens politik.Arbetslösheten skulle därigenom kunna nedbringas till ochrunt . Det innebär att vägen tillbaka mot full sysselsättningskulle kunna påbörjas i motsats till vad som är fallet med regeringens politik,som enligt finansplanens prognoser leder till fortsatt ökad arbetslöshet.Med hänvisning till vad utskottet här anfört avstyrker utskottet deninriktning av den ekonomiska politiken som förordas i finansplanen ochtillstyrker förslaget i motion Fi203 (s) yrkande 1.Ny demokratis och förslag till inriktning av den ekonomiskapolitikendels att den del av utskottets yttrande på s. 43 som börjar med "Nydemokrati" och slutar med "ekonomiska politiken" bort utgå,dels att utskottets yttrande som på s. 43 börjar med "Utskottetsställningstagande" och på s. 44 slutar med "privata konsumtionen" bort haföljande lydelse:Utskottet delar i stort den syn på arbetslöshetens problem som framförs imotion Fi212 (v). Detta gäller även i långa stycken den inriktning av åtgärderför att minska arbetslöshet och utslagning från arbetsmarknaden som föreslås imotionen. Däremot kan inte utskottet ställa sig bakom finansieringen avförslagen. I avsnittet om en tänkbar utveckling på förordarVänsterpartiet en betydande ökning av den offentliga konsumtionen. Utskottetvill här upprepa att utgiftspolitiken på måste inriktas på attsuccessivt sänka de offentliga utgifternas andel av BNP. Det innebär att enstram utgiftspolitik måste bibehållas. Utrymmet för nya långsiktigautgiftsåtaganden är mycket begränsat. De konkurrensutsatta delarna av vårekonomi och då främst industrisektorn måste ges tillfälle till expansion närindustriinvesteringarna återigen börjar öka.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följande lydelse:2. beträffande allmänna riktlinjer för den ekonomiska politikenatt med avslag på proposition 1992/93:100 bilaga 1 yrkande 1 ochmotionerna 1992/93:Fi204 yrkandena 1 och 2, 1992/93:Fi207, 1992/93:Fi208,1992/93:Fi210, 1992/93:Fi211 yrkandena 1, 5 och 13, 1992/93:Fi212 yrkandena 1och 21 samt 1992/93:Sk388 yrkande 8 godkänner vad som förordats i motion1992/93:Fi203 yrkande 1 och som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört,3. Allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken (mom.2)Bo G Jenevall (nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 36 börjar med rubrikenoch på s. 39 slutar med rubrikenbort ha följande lydelse:Bakgrund för ett ställningstagande till den ekonomiska politikenRegeringen har kommit en bit på väg med arbetet att rätta upp den svenskaekonomin men utskottets uppfattning är att man måste gå snabbare fram. Dettakräver en stramare finanspolitik. Den av regeringen i budgetpropositionenföreslagna besparingen på räcker inte ens till räntan påökningen av statsskulden varför kraftigare besparingar och ökade intäkterfordras. Den offentliga sektorn måste bantas och transfereringssystemet behöverkraftiga förändringar. Här måste vi skära hårt, framför allt genom att görasystemen enklare och rättvisare.Regeringens tilltro till att endast den exportbaserade industrin vid nästahögkonjunktur skall rätta till obalanserna i det strukturellabudgetunderskottet är inte realistiska. Detta beror främst på två faktorer.Dels har industrin flyttat en stor del av sin produktion utomlands, dels utgörden produktiva sektorns andel av BNP en allt mindre del.Enligt utskottets mening måste det vara en av politikernas största uppgiftatt se till att trenden vänds och att industrins andel av BNP ökar. Det ärhärifrån vår välfärd skapas. Staten har för stora åtaganden och kostnaderi förhållande till vilket värde samhället skapar genom arbete och produktion.Kostnader som det inte går att banta sig ur under en lågkonjunktur.De exportinriktade företagen och deras underleverantörer har fått ett gottutgångsläge genom att arbetsgivaravgiften sänkts och att kronan flyter. Allamedelstora och små företag som är mera beroende av den inhemska marknaden måsteemellertid få möjlighet att expandera också för att denna del av ekonomin skallkunna ta över personal när den offentliga sektorn nu skall bantas ocheffektiveras. För detta krävs expansion samt ändrade arbetsrättsregler, så attde svenska företagen vågar nyanställa.Som utskottet ser det är den viktigaste uppgiften nu att skapa framtidstro.Den psykologiska faktorn är oerhört viktig inom ekonomin. Framtidstron kan baraskapas om privata sektorn får förutsättningar att åter bli så stor att ekonominkan balanseras. Det är den privata sektorn som skapar välfärd, vi politiker kanendast i viss mån fördela densamma.Försörjningsstrukturen1 000-tal personer1970 19921 Sysselsatta i offentlig sektor 954 1 6662 Ålderspensionärer 947 1 5403 Förtidspensionärer 188 3604 Sjukskrivna 262 2705 Föräldraförsäkring 28 1706 Asylsökande 10 787 Sysselsatta av AMS 66 2408 Öppet arbetslösa 59 3409 Summa 2 514 4 65510 Verksamma i privat sektor 2 737 2 050Försörjningsfaktorn 9/10 0,92 2,28Denna tabell anger vilka som huvudsakligen är sysselsatta med att skapa ettökat förädlingsvärde på en vara, produkt eller tjänst i , dvs. grupp 10.De övriga grupperna som drar nytta av detta förädlingsvärde upprätthåller andraviktiga funktioner för ett samhälle eller försörjs. Det finns inget orätt i detsom grupperna 1 till 8 producerar. Varje samhälle har dessa funktioner. Fråganär emellertid hur stora dessa grupper skall vara och hur mycket de får kosta.Försörjningsfaktorn säger oss att fick en person inom privata sektornutöver sin egen arbetsinsats även "försörja" 0,9 personer inom grupperna 1--8.År 1992 skall samma person försörja 2,3 personer. Utskottet vill understrykaatt detta är hållbart. Denna "försörjningssituation" är dengrundläggande orsaken till obalanser inom ekonomin.Försörjningsfaktorn måste pressas ned från nuvarande 2,28 till i första hand1,75. Målet bör vara 1,25.Minskningen och effektiviseringen av den offentliga sektorn måste kunna skegenom väl övervägda åtgärder och inte som genom ständigt återkommandepanikåtgärder orsakade av att statsfinanserna skenar. Det är självfalletlättare att genomföra en neddragning av den offentliga sektorn om de personersom på detta sätt friställs kan få arbete inom industrin. Då erhålls ocksåbättre effekt på ekonomin. Politiken måste inriktas så att man bådekan bromsa det kostsamma och expandera den nödvändiga dvs.