bet · GG01KU30 · 1993-05-13 00:00:00 — Jag uppfattade dinredogörelse så, att när sedan kom hem från mötet iParis kontaktade han dig och förutsatte då, om kontakternaskulle utvecklas med , att frågan skullehandläggas av och den svenska ambassaden iWarszawa. Var det så jag skulle tolka din inledning på denpunkten?Michael Sohlman: Ja, det är precis så. Jag kan inte erinramig den exakta ordalydelsen i vårt samtal. Huvudsakligen varinformationen inriktad på samtalet, att polackerna varintresserade och vi borde göra vad vi kunde för att hörsammaönskemålen i både och vårt eget intresse och att hanavsåg att ta eller hade tagit kontakt med -- jag minnsinte vilketdera och minns inte ens vilken dag det var. Sedanberättade han för mig vad som skulle ske. Därefter åkteWahlström till . Jag vidtog inga andra åtgärder än attjag lyssnade på när han kom tillbaka och berättade omsina samtal med polackerna.Kurt : Jag har uppfattat det så, att enligtdin mening har inte på något otillbörligt sättförsökt lägga sig i handläggningen av projektet?Michael Sohlman: Svaret är ja.Kurt : Regeringen hade ju ettbeslutssammanträde , efter det att duhade träffat . Regeringen fattade då påföredragning av biståndsministern ett beslut att uppdra tillBITS att göra de här insatserna. Kan du förklara litet närmarevarför man inte följde den naturliga gången ibeslutsförfarandet?Michael Sohlman: "Den naturliga gången"?Kurt : Den naturliga gången är väl att BITSfattar beslut, och om det är nödvändigt går man till regeringen.Här förekom, om jag får uttrycka det så, ett omvänt förhållande.Vad var det som låg bakom att man gjorde detta val?Michael Sohlman: Jag försökte nämna i min inledning attWahlström inte avsåg att delta i någon allmän förhandling. Detgjorde han klart på ett tidigt stadium. Här var det enmobilisering av det bästa man kunde få fram i svensktnäringsliv, och det skulle han försöka koordinera. På den bogenförde han förhandlingar med polackerna. När polackerna visadeatt de prioriterade den här uppläggningen gjorde regeringendenna bedömning, som det finns utrymme för i reglerna förupphandling. Det är det enkla skälet till att man gjorde på dethär viset, med de begränsningar och säkerhetsåtgärder som jaghar nämnt: kostnadskontroll hos BITS osv. Men A och O var detpolska intresset.Kurt : vill jag ta upp ytterligareen sak. Det har uppgivits i massmedia att också ett annatdepartement, Industridepartementet, var inkopplat. Har du någonkännedom om hur det kunde ha gått till?Michael Sohlman: Det har jag inget minne av.Industridepartementet hade inte då några biståndsmedel, ochvilken dess specifika roll skulle ha varit kan jag inte bedöma.Jag utgår från att man informerades inom ramen föröstsamordningsgruppen om det här samarbetet med på skogs-och stålområdet i allmänhet och det här projektet i synnerhet,men i den gruppen satt inte jag. Antagligen informerades man påtjänstemannaplanet. Jag utesluter inte och finner det naturligtatt nämnde om detta till sin kollega ,men det har jag ingen kunskap om.Kurt : Det förekom alltså inte, enligt vad dukan komma ihåg, någon propå från UDH om att man skulle vända sigdirekt till Industridepartementet?Michael Sohlman: Jag kan inte minnas det, och jag kan intese varför det skulle ha förekommit.Bertil Fiskesjö: Jag anknyter till några av de frågor somKurt redan har tagit upp.Om vi ser på den korrespondens som förekommit mellanambassaden i och finner vi att det har gåttmängder av papper till finansministern -- på något står dett.o.m. "Personligt till finansminister ".Är inte detta en egendomlig hantering av ett ärende av det härslaget, som över huvud taget inte låg under ?Michael Sohlman: Jag känner en viss motvilja mot attdiskutera , och jag vet inte om det kantillföra någonting till den formella granskningen. Han hade förvana att även i andra frågor i stället för att vända sig till UDadressera sig direkt till statsministern.Bertil Fiskesjö: Hur kom det sig att han vände sig justtill finansministern i det här ärendet?Michael Sohlman: Jag antar att bakgrunden är att AllanLarsson och hade en gemensam polsk-svenskbakgrund, inte minst i samband med omstruktureringen avindustrin. hade varit involverad i detta på ettspecifikt sätt dels som generaldirektör iArbetsmarknadsstyrelsen, dels som ledamot i . Hanhade sett verksamheten både i teorin och i praktiken, både frånstatsmakternas och från näringslivets synpunkter. Jag skulleföreställa mig att det var en anledning.Bertil Fiskesjö: Kan jag av detta dra slutsatsen att Öbergförväntade sig att särskilt skulle engagera sig iden här frågan och agera i den såsom finansminister?Michael Sohlman: Det är svårt för mig att svara på hurJean-Christophe tänkte när han tog dessa kontakter. Jagbeklagar att han inte kan svara själv.Bertil Fiskesjö: Man utgår väl från att även en ambitiösambassadör -- och särskilt en sådan -- vill ha resultat av sinainsatser och att vederbörande då vänder sig till personer somhan tror kan främja den fråga som han engagerat sig i. Men dettavar närmast en slutsats från min sida.Nu vill jag ställa frågan: Har du någon uppfattning om varförWahlström över huvud taget kom in i detta sammanhang? Det fannsföretag som redan var engagerade och som hade kommit långt medsina förberedelser.Michael Sohlman: Till att börja med vill jag säga attkonkurrens väl är bra. Men allmänt sett var uppläggningen av denhär affären sådan den skisserades att det var fråga om etthelhetsgrepp. Man skulle mobilisera toppkrafter i näringslivet ien särskild rådgivande grupp. hade ett brettkontaktnät. hade också med framgång lettomstruktureringen av svensk stålindustri, så framgångsrikt attSSAB som bekant är föremål för planerad privatisering och underflera år har visat positiva rörelseresultat till skillnad frånnästan alla andra stålföretag i . position varstark både i och internationellt.Allan får väl svara på varför han kontaktades, men jagföreställer mig att tanken var att det som visade så gottresultat i skulle vara till nytta också i Polen.Bertil Fiskesjö: Av detta kan man då dra slutsatsen attWahlström mer eller mindre handplockades för uppdraget?Michael Sohlman: Nej.Bertil Fiskesjö: Vilken slutsats skall man annars dra avdenna lovsång över ?Michael Sohlman: Jag har anfört ett antal fakta om BjörnWahlströms insatser, och de insatserna kan väl vara en del avförklaringen till att kontaktade honom. Menavgörande för affärens vidare utveckling är att kantala med de polska aktörerna på samma villkor som andra svenskaintressenter och att han befanns vara den intressantare partenatt samarbeta med.Bertil Fiskesjö: Du säger att kontaktadeWahlström. Det var alltså ett eget initiativ av skulle komma in i sammanhanget?Michael Sohlman: Ja.Bertil Fiskesjö: är det lätt att vara efterklok, mentycker du fortfarande, när du ser på vad som kom ut av detta,att var en av bäst lämpade personer atthandlägga detta ärende?Michael Sohlman: Jag har inte själv haft anledning attgöra någon utvärdering. Det finns olika uppfattningar, som harkommit fram i media. har framfört en åsikt, ochAftonbladet en helt annan. Enligt den ena tidningen var alltganska misslyckat, enligt den andra har just Poleninsatsen varitav betydelse för det fortsatta arbetet i på enomstrukturering av skogssektorn.Bertil Fiskesjö: Jag går över till handläggningen. Du sadeatt det ofta har förekommit att ärenden av det här slagethandlagts på detta sätt. Var det korrekt uppfattat av mig?Michael Sohlman: Nej. Jag uttalade mig inte om frekvensen.Jag sade att det har förekommit enligt uppgift från debiståndsansvariga. Jag har inte sagt att det förekommit ofta.Bertil Fiskesjö: Det var alltså ett exceptionelltberedningssätt -- det är den slutsats jag kan dra?Michael Sohlman: Det är helt i överensstämmelse med deriktlinjer som gäller för upphandling. Regeringen har möjlighetatt göra bedömningar som går utöver vad myndigheterna gör. I dethär fallet gjorde man det mot bakgrund av den prioritering sompolackerna har gjort och redovisade resultatet.Bertil Fiskesjö: Men det var inte ett normalthandlingssätt?Michael Sohlman: Nej, det var inte det standardmässigaupphandlingsförfarandet för BITS.Bertil Fiskesjö: Det kan inte heller vara normalt attbiståndsministern inkopplas i ärendet på ett så sent stadium somtydligen har skett här?Michael Sohlman: Jag vet inte när biståndsministerninformerades av sina tjänstemän.Bertil Fiskesjö: Det står i en tidningsartikel -- den fårman väl ta för vad det är värt -- att biståndsministerHjelm-Wallén inte har fått en enda rapport från ambassadörÖberg, utan allt har gått till . Sedan tilläggerhon enligt tidningen: "Jag vet inte varför till . "Om man ser på ärendefördelningen inom regeringen förefallerdet fortfarande, mot den bakgrund du har angivit, vara mycketegendomligt att detta skulle vara ett ärende förfinansministern. Men det är också en slutsats, och jag begärinte att du skall kommentera det.Vad gäller det säregna i behandlingen av ärendet finns enannan uppgift i en tidningsartikel, en uppgift som inte blivitdementerad. Det står att generaldirektören för BITS blev såskakad av att ställas inför fullbordat faktum att hon vände sigtill med en fråga: Är vi skyldiga att lydaregeringen? Vidare säger hon: "Det här ärendet följer helt klartinte normala rutiner. Det här är den enda gång som vi fått ettuppdrag av regeringen att betala ut pengar på det här sättet. "Har du någon kommentar till generaldirektörens uttalande?Michael Sohlman: Jag har ingen som helst kommentarbeträffande hennes kontakter med -- dem fårhon själv svara för. Jag läste om dem i tidningarna i efterhand,men jag har ingen uppfattning om dem.Jag håller fullständigt med om beskrivningen, att detta inteär den vanliga behandlingsordningen -- om det vore så, skulleregeringen vara nedlusad av ärenden rörande den löpandehanteringen av alla möjliga frågor. Det fanns legalt utrymme fördenna hantering, men huruvida det var den enda har jag ingenuppfattning om. Det får svara på.Bertil Fiskesjö: Du har heller ingen uppfattning hur detkunde komma sig att man just i detta ärende avvek från allavanliga behandlingsrutiner?Michael Sohlman: Nej. och jag hade endiskussion efter det att hade rapporterat om polsktintresse. Då var vi helt överens om att om den här teknikenskulle användas, var det viktigt för BITS att granskakostnaderna. Det var vi helt överens om. Jag märkte då ingenbestörtning, men det får svara på. Jag kan barakonstatera att hon och hennes medarbetare har lyckats förhandlaner offert.Bertil Fiskesjö: Jag vill bara ställa en avslutande frågasom gäller din beröring med ärendet. Det finns ingenting som vihar missat, som du tycker är väsentliga steg i beredningen avärendet?Michael Sohlman: Nej, jag kan inte påminna mig någontingväsentligt som jag skulle ha glömt att framhålla. Jag vill baraännu en gång understryka att ärendet blev komplicerat ihanteringen även inom UD genom att kontakter togs med mig somhade ett eget samordningsansvar beträffande men intehade någon som helst befattning med den konkreta beredningen avärendet. Hanteringen låg där pengarna låg och fortsatt ligger,nämligen på biståndsavdelningen. Jag stod alltså helt vid sidanom alla frågor om konkreta diskussioner angående offerter osv.Ylva : Jag skulle vilja ställa ytterligare någonfråga kring samtalen som och den polske ministernhade i , när bestämde sig för att geuppdraget till Wahlström.Du säger att ni träffades två eller , men ni fördeinga anteckningar. Hur vanligt är det att statssekreterare församtal med privatpersoner om frågor som rör främmande makt utanatt det förs några anteckningar?Michael Sohlman: Beträffande möten i Parishar jag ingen annan information än jag fått genom telefonsamtal.Det jag talade om tidigare var mina sammanträffanden medWahlström. Han kom för att informera mig om att han avsåg attåka till och att kontakt hade etablerats mellan honomoch Öberg.Statssekreteraren på handelsavdelningen har mellan tio ochtolv möten per dag med olika människor. Så fort det handlar omen utlänning förs det protokoll -- i varje fall var det så påmin tid. I det här fallet förde jag inga anteckningar, och jagkan inte minnas att någon medarbetare gjorde det. Det förklarasav att jag fick en information, och det var inte någonting somjag skulle göra någonting åt.Ylva : Här visste man att andra företag hadebearbetat samma område , men plötsligt favoriseradeoch understödde man en part i ett ärende där det fanns fleraintressenter. Man hade understött Scandiconsult och Spin Off iett par år, men så plötsligt kopplades de bort, och Wahlströmfick allt stöd.Michael Sohlman: Mig veterligt har inte någon favoriseratsi det här fallet. En självklar utgångspunkt för varje ambassadöreller handelsfrämjare är att han måste stå till förfogande föralla intresserade svenska leverantörer på ett neutralt ochobjektivt sätt och utnyttja sina kontakter i landet rättvist.Jag har inte någon evidens för att någon plötsligt harfavoriserats. När en ny aktör anmäler intresse för att delta ien sådan affär, åligger det däremot givetvis ambassaden att görasamma ansträngningar för vederbörande som för dem som hantidigare har hjälpt. Annars skulle risk föreligga för enberättigad kritik för favorisering.Ylva : Ni visste ändå att det fanns fleraföretag inblandade. Hur kommer det sig att ni ändå kopplade avdem och inriktade alla ansträngningar på att understödja BjörnWahlström?Michael Sohlman: Jag kan inte vare sig i mitt minne elleri underlaget finna något belägg för att någon har kopplat bortnågon svensk aktör på svensk sida. De som har kopplat bort ärpolackerna -- det är de som haft ansvaret för att ta ställning iden här frågan. Som jag framförde i mitt inledningsanförandegjordes särskilda ansträngningar av min kollega att förvissa sig om att det var polackerna somtog denna ställning.Ylva : Har du någon förklaring till att det ärså olika uppfattningar om vem som har uttalat sig om vem somskulle ha detta uppdrag? Polackerna säger att det var eninstruktion från svensk sida att skulle väljas,medan du säger att det var polackerna som talade om vem de villeskulle ha uppdraget. Hur kan det vara en sådan skillnad iuppfattningarna?Michael Sohlman: Jag har inte sett de polska uttalandena,så jag kan inte kommentera dem. Jag känner inte till vad debygger på eller citatens äkthet. Vad jag vet är att vi gjordeallt vad vi kunde -- nu talar jag för biståndsavdelningen, självvar jag inte med i hanteringen -- för att förvissa oss om attdetta var en genuin prioritering på polsk sida.En förklaring till att det kan finnas olika uppfattningar påpolsk sida är att situationen var ganska flytande vad gällerolika ministeriers position, utvecklingen, gamla krafter och nyakrafter. Det är ett faktum att det var på detta sätt. I vilkenutsträckning det kan ha påverkat attityden vet jag inte.Ylva : Jag återgår till frågan omupphandlingssättet. Du sade att det var ovanligt men attmöjligheter fanns att göra på detta sätt. Hur hardu varit med om att upphandling har skett på det sätt som dethar gjorts i detta fall?Michael Sohlman: Jag har inte varit med om någon annansådan affär, eftersom det är den enda upphandling som jag överhuvud taget har haft kontakt med. Jag vill ännu en gångunderstryka att jag inte arbetade och aldrig har arbetat inombiståndsfältet. Jag har alltså inte haft någon befattning medden här typen av ärenden över huvud taget. Detta var det endajag har varit i kontakt med. Men detta ärende följer en av delösningar som föreskrivs i riktlinjerna för den statligaupphandlingen.Ylva : I upphandlingsförordningen sägs att mankan göra avsteg från konkurrensupphandling om man kan förebäraförsvars- eller säkerhetsskäl eller sysselsättningsskäl.Vilka skäl var det som låg till grund för beslutet att detinte skulle vara konkurrensupphandling här?Michael Sohlman: Om jag minns rätt talas det omövergripande skäl, och de exemplifieras med dessa.Det övergripande skälet var att detta var den lösning sompolackerna inom givna biståndsmedel prioriterade.Ylva : Jag skulle också vilja fråga om detsamtal som du hade med . Om jag minns rätt sadedu att han var måttligt intresserad och förklarade sig ickevillig att delta i en konkurrensupphandling.Kom inte detta dig att fundera över att det fanns andra somvar intresserade av att delta i konkurrensupphandling och somredan arbetade där och uppenbarligen varintresserade? Ofta får man bäst resultat när man är intresseradav att åta sig ett uppdrag.Michael Sohlman: Jag uppfattade att sade att hanpersonligen inte var så intresserad. Däremot var han beredd attställa upp för att positionera svensk industri på både stål- ochskogssidan.Jag funderade givetvis på detta. Det är anledningen till attvi sedan förvissade oss om att polackerna inom ramen för denbudget som tillställts dem gjorde denna prioritering.Ylva : skrev i ett meddelande hem att hantyckte att priset var alldeles för högt. Vad gjorde ni då på UD?Hur reagerade ni?Michael Sohlman: Den här frågan bereddes med BITS. BITSdeltog i diskussionerna inför beslutet . Man lätBITS granska offerten. BITS framförde sina kommentarer tillofferten. De kommentarerna bifogade brevettill . Man förvissade sig om att polackernafick ta del av dessa synpunkter och att de efter att ha gjortdetta fortfarande prioriterade Wahlström.Ylva : Du sade tidigare att dels hade du aldrigtidigare förut sysslat med biståndsprojekt, dels hade ni inomdepartementet diskuterat detta ovanliga sätt att hantera frågan.Vad berodde det på att inte lämnade över frågantill biståndsministern, som ju var den ansvariga på dettaområde?Michael Sohlman: Det förklaras av att han gjorde precisdet: han överlämnade denna fråga till UD för hantering.Ylva : Men det dröjde länge.Michael Sohlman: Nej. I och med telefonsamtalet med migomedelbart efter Parismötet anhängiggjorde han frågan hos UD.Man kan i och för sig säga att han lika väl kunde ha ringt tillBengt . Jag vet inte om han såg mig oftare iEuroparådssammanhang och visste att jag hade hand omsamordningen -- inte beredningen -- av östfrågor. I och med atthan kontaktade mig överfördes ärendet till UD.Simon Liliedahl: tog upp frågan, ompolackerna var informerade och om de har sagt officiellt att enförutsättning för förhandlingarna var att man hade att göra medBjörn Wahlström.När man på svensk sida förde fram alternativet , somman visste var tre-fyra gånger dyrare, fanns det då med i bildenpå svensk sida att stod påruinens brant? Hade man tagit upplysning på företaget, och kändeman till dess finansiella standard?Michael Sohlman: Jag känner inte till att det var någonförutsättning. Jag ser inte vilket stöd det finns i dokumentenför att detta skulle vara ett villkor i förhållande till polskpart att man valde . Tvärtom gjordes det klart att detvar ett polskt val mellan olika alternativ. Hade man inte valtWahlström, hade det antagligen blivit någon annan, om det överhuvud taget hade blivit en svensk leverantör. NLKs finansiellasituation var någonting som BITS hade att granska. Företagetsproblem uppstod, enligt vad jag förstår, efter avtaletsingående.Simon Liliedahl: Det rådde i alla fall tveksamhet ävennere i , om var det enda och det bästaalternativet. Jag läste i tidningsdokumentationen atthandelsrådet Bo Emthén hade en annan uppfattning. När hanframförde kritik resulterade det i att han blev utfryst och såsmåningom bortkopplad.Har det diskuterats under ärendets gång att det fanns andraåsikter i om hur ärendet skulle behandlas?Michael Sohlman: Jag hade inte -- och ingen annan heller,såvitt jag vet -- någon kännedom om Bo Emthéns uppfattning ifrågan vid beredningen av ärendet. Det är mig okänt om hanriktade BITS uppmärksamhet på detta eller framförde sinaavvikande uppfattningar. Vi hade rapporteringen från Warszawaatt gå på i ärendet och BITS kontakter med och deövriga aktörerna.Simon Liliedahl: Du lämnade i början en redogörelse, somvar klarläggande, för UD:s risiga organisation. Vem rapporteradeBITS till i de här frågorna -- till UD:s biståndsavdelning,eller fanns det en koppling direkt till Finansdepartementetbeträffande BITS medelstilldelning?Michael Sohlman: BITS är en myndighet inom biståndsområdetoch rapporterar till regeringen och biståndsministern. Någonrapporteringskanal från BITS till föreliggerinte annat än på det sättet att är företrättpå tjänstemannanivå i , om jag minns rätt.Simon Liliedahl: När man läser det här verkar det som ombiståndsministern var mer eller mindre bortkopplad och intekände till det hela. Det är därför man kan dra slutsatsen attdet fanns direkta kanaler.Michael Sohlman: Nej, den slutsatsen kan man inte dra. Jagkan gå i god för att det var en nära kontakt mellan dem som hadehand om den allmänna östsamordningen och biståndsavdelningenshandläggande tjänstemän. Jag hade naturligen löpande kontakt medBengt -- han satt en trappa upp, vi sågs minsten gång , och efter det att östmiljarden kom till blevhan medlem av statssekreterargruppen för Östeuropafrågor. Minminnesbild är att biståndsavdelningen kommer in på ett tidigtstadium. Hur sedan informationen går till det ansvarigastatsrådet har jag ingen uppfattning om.Hans Nyhage: Det finns risk för att frågorna upprepas närde kommer till det här stadiet. Jag vill ändå återgå tillfrågan, varför var inkopplad. Du har förklarat attdet berodde på tidigare kontakter mellan och försvarar detta att inte i sin turomedelbart informerade och kontaktade ?Michael Sohlman: Han informerade den som varansvarig för östsamordningen, dvs. undertecknad.Kontakterna mellan regeringsledamöterna, som träffas en gångom dagen vid lunchen, har jag ingen uppfattning om. Den fråganfår ställas till . Vad jag kan uttala mig om är atthan så fort detta blev aktuellt informerade UD både direkt ochvia sin statssekreterare, som hade varit med i Paris.Hans Nyhage: Jag vill citera vad självhar sagt i ett uttalande. Först konstaterar hon att hon inte harfått en enda rapport av ambassadör . "Allt har gått tillAllan . Jag vet inte varför till , säger tillExpressen. -- Det vore väl rimligare att rapportera till dig,eftersom du var ansvarig minister? "Kvar står då frågan varför inte lät ärendet gådirekt till . Jag vill gärna höra dinuppfattning om detta.Michael Sohlman: Vi måste skilja mellan ärendets hanteringoch Öbergs adressering av sina rapporter. Varför han fortsatteatt informera bara och , när ingen avdem hade haft med den löpande verksamheten att göra, kan jaginte ge annat svar på än att de var de personer som han hadehaft närmare personlig kontakt med.Hans Nyhage: Uppenbart har två företag arbetat med de härfrågorna i med regeringens och ambassadensgoda minne. Plötsligt spolades de. På nolltid fick då BjörnWahlström fram ett bakgrundsmaterial, som det tagit ett par årför de här företagen att få fram. Har du någon förklaring tilldetta?Michael Sohlman: Jag har ingen annan förklaring än attpolackerna, konfronterade med två alternativa upplägg, valde ettav dem. Det förekommer i marknadsekonomin, där manväljer mellan olika alternativ. Här har det kommit in en störreoch, som jag antar att de tyckte, duktigare aktör. Jag har intehaft möjlighet eller anledning att tränga in i offertmaterialet,vilket jag hoppas har framgått. Men det har dess värre hänt förri historien att man har lagt ner betydande kostnader på attbearbeta en marknad, och så har någon annan tagit kontraktet.Hans Nyhage: Ligger det inte nära till hands att tro attdet material som man hade arbetat fram har övergått till BjörnWahlström?Michael Sohlman: Jag saknar totalt kunskap om hur dettaskulle ha gått till. I så fall skulle det vara genom tjänstemänpå BITS respektive på ambassaden i , om de hade tillgångtill offerten, eller polska tjänstemän. Jag har i varje fallinte sett någon offert och har ingen uppfattning om att offerterskulle ha funnits på handelsavdelningen. Det borde de inte hagjort, för vi hade inte med detta att göra när jag var där.Hans Nyhage: Du har sagt att du inte har läst artiklarnaom de polska ministrarnas uttalanden, men de är mycketkategoriska. De säger: "Vi hade inget val. Den svenskaregeringen beslutade att skulle göra jobbet." Inne itexten kan man läsa följande: "gav oss pengar.