bet · GH01BoU1 · 1993-10-28 00:00:00 — Vissa frågor om naturresurslagen I detta betänkande behandlas nio motioner från allmännamotionstiden om naturresurslagen. Utskottet avstyrker samtliga;flera av dem med hänvisning till pågående utredningar ochöverväganden i regeringens kansli. I detta betänkande behandlas de under allmänna motionstiden1993 väckta motionerna1992/93:Bo502 av och ()vari yrkas att beslutar om sådan ändring inaturresurslagen som föreslås i motionen.1992/93:Bo509 av och (s, c) variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att i bör klassas somriksintresse för naturvård och friluftsliv,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att kommunerna i översiktsplaner inte börfå undanta areal av betydelse för riksintressen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att samverkansformerna mellanByggnadsstyrelsen och bör ses över,8. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att myndigheterna i fortsättningen böråläggas att redovisa bedömningar och åtgärder för att undvikaskada i natur- och kulturmiljö,9. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att miljökonsekvensbeskrivningar börtillmätas större vikt och ges en starkare ställning iplanprocessen.1992/93:Bo515 av Skånberg (kds) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av en obligatorisk prövning enligtNRL för större trafikanläggningar, med beaktande av vad som imotionen framförts angående det kommunala vetot,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av att en utredning tillsätts meduppdrag att utarbeta kriterier för prövning enligt NRL förstörre trafikanläggningar.1992/93:Bo517 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar om sådan ändring i naturresurslagen att motorvägar,större broar och trafikleder för sjöfarten också skall omfattasav denna lagstiftning.1992/93:Bo601 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en vägförbindelse för sameby.1992/93:Jo630 av m.fl. (s) vari yrkas16. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om miljökonsekvensbeskrivningar.1992/93:Jo676 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna attmiljökonsekvensbeskrivningar, förutom i de hänseenden som redanhar införts bör upprättas även för översikts- och detaljplanersom medför större förändring av natur eller bebyggelse ihuvudstadsregionen.1992/93:Jo678 av m.fl. (c) vari yrkas1. att beslutar att skall vara riksobjektsom färskvattentäkt enligt naturresurslagen och skall omgärdasmed speciella skyddsbestämmelser.1992/93:T348 av och () variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om E 20 och prövning enligt NRL.Uppgifter i anslutning till motionernaRegeringsprövning av vissa industrianläggningar m.m. och detkommunala vetotI 4 kap. 1 § naturresurslagen (NRL) anges vissa slag avanläggningar som inte får utföras utan tillstånd av regeringen.Som exempel kan nämnas anläggningar för kärnteknisk verksamhetoch förbränningsanläggningar om anläggningen har en effekt omminst . Regeringen kan också, enligt 4 kap. 2 § NRL,pröva andra anläggningar än sådana som omfattas av kravet påtillstånd enligt 4 kap. 1 § NRL om anläggningen kan antas fåbetydande omfattning eller bli av ingripande beskaffenhet.Enligt bestämmelserna i 4 kap. 3 § första stycket NRL fårtillstånd enligt 1 och 2 §§ lämnas endast om kommunfullmäktigehar tillstyrkt detta. Denna ordning kallas vanligen detkommunala vetot. Undantag från denna finns emellertid i 4 kap.3 § andra stycket. Regeringen får i vissa fall lämna tillståndäven om kommunfullmäktige inte har tillstyrkt detta. Om enanläggning är synnerligen angelägen från nationell synpunkt fårregeringen nämligen lämna tillstånd även mot en kommuns viljabl.a. när det är fråga om anläggning som avser mellanlagringeller slutlig förvaring av kärnämne eller kärnavfall. Sammaförhållande gäller också beträffande förbränningsanläggningar,gruppstationer för vindkraft och anläggning för behandling avmiljöfarligt avfall under förutsättning att anläggningarna är avviss minsta storlek.Frågan om utformningen av regeringsprövningen av vissaindustrianläggningar har behandlats av , somi avlämnade sitt huvudbetänkande Miljöbalk (SOU1992:37). Betänkandet har remissbehandlats. I betänkandet föreslås att regeringen,förutom de anläggningar som prövas enligt NRL, också skallpröva en grupp av kommunikationsanläggningar. Prövningenföreslås omfatta vägar, järnvägar, flygplatser, hamnar ochfarleder som kan medföra en från nationell eller regionalsynpunkt betydande påverkan på miljön. Bestämmelserna omregeringsprövning föreslås ingå i en miljöbalk. Kommitténsförslag innebär att NRL bör ingå bland de lagar som skallsamordnas i miljöbalken.Beträffande det kommunala vetot föreslår Miljöskyddskommitténatt nu gällande regler i princip skall tillämpas även efter detatt trätt i kraft, dock med det tillägget att hamnaroch flygplatser som från nationell eller regional synpunkt harbetydande påverkan på miljön också skall omfattas av vetot. Detkommunala vetot skall enligt kommittén kunna genombrytas,förutom enligt vad är möjligt, också i fråga om vägar,järnvägar och farleder som är synnerligen angelägna frånnationell synpunkt. Utredningen motiverar förslaget att undantadessa anläggningar från det kommunala vetot med att de oftasträcker sig genom flera kommuner.Miljökonsekvensbeskrivningar m.m.Enligt 5 kap. 1 § naturresurslagen skall en ansökan omtillstånd enligt 4 kap. samma lag innehålla enmiljökonsekvensbeskrivning (MKB). Dessutom får med stöd avbemyndigandet i 5 kap. 2 § naturresurslagen regeringen eller denmyndighet som regeringen bestämmer föreskriva att det i ärendenenligt någon av de s.k. NRL-anknutna lagarna skall upprättas enMKB. Med stöd härav har MKB införts i vattenlagen, minerallagensamt i . Beträffande sistnämnda lag gälleratt en MKB i vissa fall skall göras avseende detaljplan som kanantas medföra betydande miljöpåverkan. Härutöver har kravet påsådana beskrivningar i miljöskyddslagen ändrats för attöverensstämma med övrig NRL-anknuten lagstiftning. Kravet påkonsekvensbeskrivningar för övriga NRL-anknutna lagar grundarsig på bemyndiganderegler och återfinns bl.a. i förordningen ommiljökonsekvensbeskrivningar, naturvårdsförordningen och iförordningen om rikstäckande väghållningsplan. Kravet omfattartorvlagen, ellagen, rörledningslagen, luftfartslagen,kontinentalsockellagen och farledslagen. Utanför NRL-områdetfinns krav på miljökonsekvensbeskrivningar i lagen om kommunalenergiplanering, strålskyddslagen och kärntekniklagen.Miljöskyddskommittén anser det önskvärt att närmare och meradetaljerade bestämmelser utvecklas avseende användningen av MKBsom instrument i en planerings- och beslutsprocess. Kommitténanser också att krav på MKB i ärenden rörande PBL bör utvidgasutöver vad som gäller i dag.Frågan om MKB behandlas också i den pågående utredningen om enöversyn av PBL m.m. Enligt direktiven skall denna utredningöverväga om kravet på MKB skall utvidgas och ges en meragenerell tillämpning än i ärenden enligt PBL.Utredningen har också i uppdrag att se över översiktsplanensroll i PBL-sammanhang. Möjligheterna att främja en ökadmiljöhänsyn genom en förebyggande fysisk planering bör, enligtutredningsdirektivet, särskilt belysas. Utredningsarbetet skall,i den del som rör frågor om hur en ökad miljöhänsyn skallutformas, avslutas senast i januari 1994.Miljön kring -Brunnsviken-UlriksdalRiksdagen behandlade (bet. 1991/92:JoU10)motioner i vilka krävdes att området kring ,och skall skyddas mot fortsattexploatering. redogjorde i betänkandet bl.a.för de bevarandevärden som finns inom området samt hur skyddetför dessa är utformat liksom för de större exploateringsanspråksom riktas mot området.Utskottet noterade bl.a. att största delen av områdetförklarats som riksintresse för kulturminnesvården enligt 2 kap.NRL samt att området berörs av de särskildahushållningsbestämmelserna för vissa områden i landet enligt 3kap. NRL såvitt avser riksintressen för naturvård ochfriluftsliv.Utskottet upplyste att regeringen med stöd av6 kap. 2 § NRL beslutat att och kommuner skallredovisa hur kommunerna i sin planering avser att tillgodosenaturvårdens, kulturminnesvårdens och friluftslivets intressenför området. Redovisningen skulle ske till iStockholms län . Arbetet är emellertidförsenat. kommer att behandla ärendet vid ettsammanträde den 3 december 1993.I det ovannämnda betänkandet från jordbruksutskottetförutsatte utskottet att regeringen återkommer till iärendet med information om inriktningen av den fortsattaplaneringsprocessen.Vägförbindelse för samebyLänsstyrelsen i avslog en ansökanav kommun om dispens från bestämmelserna förPåkkentanjaure naturreservat för att anlägga en väg för Talmasameby mellan Laxforsen och . beslutöverklagades till regeringen som i beslut bl.a.anförde följande.Den s.k. beräknas bli och avsikten äratt den skall förena två befintliga vägar. Mellan Laxforsen ochden övre delen av Lulep Voulusjaure finns en skogsbilväg vilkenär ansluten till det befintliga vägnätet. Denna skall genomTalmavägen förenas med en enskild väg mellanSalmi och Laimoluokta. Den planerade vägen skulle sträcka siggenom Påkkentanjaure naturreservat och leda in i Rostus.k. obrutna fjällområde inom vilket reservatet är beläget. Denskulle också leda in i inom reservatet belägna områden avriksintresse för naturvård.Vid prövning av frågor enligt naturvårdslagen skallnaturresurslagen tillämpas. Enligt 3 kap. 1 och 5 §§naturresurslagen får en anläggning komma till stånd inom etts.k. obrutet fjällområde endast om det behövs för bl.a.rennäringen och om det kan ske på ett sätt som inte påtagligtskadar områdenas natur- och kulturvärden. Avgränsning av defjällområden som anges i 3 kap. 5 § naturresurslagen har skettmed utgångspunkt i att de utanför en zon från vägantas motsvara en halv dagsetapps vandring, varför områdenaantas vara i huvudsak opåverkade av aktiviteter på och ianslutning till vägar. Huvudprincipen bör enligt förarbetenavara att nya vägar inte får anläggas. Vägar som slutar blintinom områdenas yttre delar medför dock i vissa fall så begränsadomgivningspåverkan att de inte förändrar karaktären på områdena.Det kan enligt motiven gälla vägar som betjänar några enstakafastigheter eller som behövs för t.ex. rennäringen. Vägar somleder in mot de centrala delarna av områdena kan medföra enavsevärd påverkan på områdenas karaktär och bör därför intetillåtas. Eftersom naturreservatet är beläget inom Rostu obrutnafjällområde skall 3 kap. 1 och 5 §§ naturresurslagen tillämpas iärendet.I kommuns förslag till översiktsplan anges att i de fembyarna norr om finns ett sextiotal hus sammanlagt, avvilka de allra flesta är fritidshus eller används isamband med renskötsel. Enligt översiktsplanen förTorneträskområdet kan en begränsad ökning av bebyggelsen fågöras. I förslaget till översiktsplan anförs att om denplanerade vägen blir av, kommer antagligen efterfrågan på markatt öka väsentligt. Också turistanläggningar kan bli aktuella.Av konsekvensbedömning framgår bl.a. att denföreslagna vägsträckningen genom naturreservatet berör ettfaunaområde av högsta värde. Utgångspunkten för värderingen harvarit att områden med många hotade arter är skyddsvärda för helafaunan. De stora rovdjur som förekommer i området kännetecknassamtliga av att de i möjligaste mån undviker kontakt medmänniskor. De nya direkta och indirekta störningarna som en väggenom naturreservatet skulle medföra, innebär med allsannolikhet att områdets värde för de stora rovdjuren försämras.De i området förekommande kungsörns- och havsörnspopulationernahör till våra mest störningskänsliga arter. Undersökningargjorda i Ritsemområdet visar att kungsörn och jaktfalk harförsvunnit från de exploaterade områdena. Det aktuella områdetutgör ett av viktigaste reproduktionsområden förhavsörn och där finns också ett antal häckande kungsörnspar.Havsörn, kungsörn, jaktfalk och andra rovfåglar skulle påverkassåväl direkt som indirekt om byggs. Vidare berörs etturskogsområde som getts högsta värdeklass för sin mångformighet,arealstorlek, låga grad av kulturpåverkan samt stor betydelseför urskogsgynnad fauna. Den botaniska värderingen avmotsvarande område har också medfört inplacering i högstavärdeklass.Regeringen delar samebyns och kommunens uppfattning att en vägskulle underlätta samebyns transporter både till bosättningennorr om och vid nya föreskrifter och allmänna råd omköttkontroll m.m. vid renslakt, vilket träder i kraft den 1 juli1990. De nya föreskrifterna kommer inte att förhindrahöstslakten i sameby. Samebyns transportproblem, somenligt regeringens bedömning är angelägna att lösa, bör kunna fåen tillfredsställande lösning utan att en väg byggs.Regeringen, som i ärendet har att tillämpa naturresurslagensbestämmelser om markens användning, finner vid en samladbedömning att anläggandet och utnyttjandet av Talmavägenpåtagligt skulle skada naturreservatets naturvärden. Vägen börmed hänsyn härtill inte komma till stånd.Trafikutskottet behandlade motioner (bet. 1991/92:TU15och yttr. 1992/93:TU3y) som gick ut på att borde geregeringen till känna att regeringen skulle vidta åtgärder såatt vägen kom till stånd. återgav i korthet detovan refererade regeringsbeslutet samt anförde att vägen fråntrafikpolitisk synpunkt är angelägen för samebyn. Utskottetförutsatte att regeringen följde frågan.Vid behandlingen av propositionen om samerna ochsamisk kultur m.m. anförde bostadsutskottet (bet. 1992/93:BoU8s. 31) med anledning av en motion om en väg till samebyatt något väsentligt nytt inte tillkommit som motiverade enomprövning av tidigare fattade beslut. Med anslutning till vadtrafikutskottet anfört i det ovan omnämnda yttrandet avstyrkteutskottet enhälligt motionen, som avslogs av riksdagen.VätternVättern med öar och strandområden är klassat som riksintresseenligt NRL. Detta innebär (3 kap. 2 § NRL) att turismens ochfriluftslivets, främst det rörliga friluftslivets, intressensärskilt beaktas vid bedömningen av tillåtligheten avexploateringsföretag eller andra ingrepp i miljön. I NRL (2 kap.8 §) anges att mark- och vattenområden som är särskilt lämpligaför anläggningar för bl.a. vattenförsörjning så långt möjligtskall skyddas mot åtgärder som kan påtagligt försvåra tilkomsteneller utnyttjandet av anläggningen.Frågan om som färskvattentäkt har behandlats avriksdagen tidigare och (bet. 1991/92:Bou21).Utskottet anförde då att goda möjligheter finns att beaktafrågan om vattenförsörjningen i den fysiska planeringen ochförutsatte att berörda kommuner behandlade frågan inom ramen fördenna planering. Det kommunala vetot enligt naturresurslagen m.m.Av redovisningen ovan framgår att vissa slag avindustrianläggningar inte får utföras utan tillstånd avregeringen. En förutsättning för att tillstånd skall få lämnasär i princip att kommunfullmäktige tillstyrkt att så sker. Dettakallas det kommunala vetot. Vetot får i vissa speciella fallgenombrytas. Sålunda får regeringen lämna tillstånd även omkommunfullmäktige inte tillstyrkt det om en anläggning ärsynnerligen angelägen från nationell synpunkt och anläggningenbl.a. avser mellanlagring eller slutlig förvaring av kärnbränsleeller kärnavfall, eller om det är fråga omförbränningsanläggningar, gruppstationer för vindkraft,anläggningar för lagring av naturgas samt anläggningar förbehandling av miljöfarligt avfall under förutsättning attanläggningarna är av viss minsta storlek. De nu redovisadereglerna om genombrytning av det kommunala vetot finns i 4 kap.3 § andra stycket naturresurslagen (NRL).I motion 1992/93:Bo502 (c) föreslås upphäva 4 kap. 3§ andra stycket NRL.Som också framgått ovan har frågan om regeringsprövningen avvissa anläggningar behandlats av som ifebruari 1993 avlämnade sitt huvudbetänkande Miljöbalk (SOU1992:27). Betänkandet, som har remissbehandlats, övervägs förnärvarande i regeringens kansli. Beträffande det kommunala vetotsåvitt nu är i fråga föreslås i betänkandet i sak ingenförändring i förhållande till dagens ordning.Även om den i motionen aktualiserade frågan explicit intebehandlats av utredningen finner utskottet det motiverat attavvakta den pågående beredningen i regeringens kansli avMiljöskyddskommitténs betänkande. Med det anförda avstyrkerutskottet motion 1992/93:Bo502 (c) om upphävande av 4 kap. 3§ andra stycket NRL.I tre motioner behandlas frågan om prövning enligt NRL avstörre trafikanläggningar. Sådana förslag förs fram i motionerna1992/93:Bo515 (kds), 1992/93:Bo517 (s) och 1992/93:T348 (s)yrkande 1.Miljöskyddskommittén föreslår i det ovan nämnda betänkandetatt vägar, järnvägar, flygplatser, hamnar och farleder som kanmedföra en från nationell eller regional synpunkt betydandepåverkan på miljön skall underkastas en regeringsprövning ochatt det kommunala vetot i princip därvid skall tillämpas. Dockskall vetot kunna genombrytas i fråga om vägar, järnvägar ochfarleder som är synnerligen angelägna från nationell synpunkt,detta eftersom dessa ofta sträcker sig genom flera kommuner.Även beträffande regeringsprövningen av vissatrafikanläggningar bör resultatet av den pågåenderegeringsberedningen avvaktas. Motionerna 1992/93:Bo515 (kds),1992/93:Bo517 (s) och 1992/93:T348 (s) yrkande 1 avstyrks medhänvisning till det anförda.MiljökonsekvensbeskrivningarI tre motionsyrkanden förs fram förslag av innebörd attmiljökonsekvensbeskrivningar (MKB) i ärenden enligt plan- ochbygglagen (PBL) skall krävas i större omfattning än förnärvarande.Sådana förslag förs fram i Socialdemokraternas partimotion1992/93:Jo630 yrkande 16 samt i motionerna 1992/93:Jo676 (fp)yrkande 1 och 1992/93:Bo509 (s, c) yrkande 9.Av redovisningen ovan framgår att NRL (5 kap. 1 §) innehållerregler om att en ansökan om tillstånd för en anläggning enligt 4kap. samma lag skall innehålla en MKB. I NRL anges också (5 kap.2 §) att regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer fårföreskriva att det i ärenden enligt någon av de s.k.NRL-anknutna lagarna skall upprättas en MKB. Med stöd av dettabemyndigande har krav på MKB införts i flera lagar. Vad gällerden genom motionerna aktualiserade frågan om krav på MKB iärenden enligt PBL kan erinras om att sådant krav i vissa fallnumera gäller beträffande detaljplan som kan antas medförabetydande miljöpåverkan.Också frågan om krav på MKB i ärenden enligt PBL harbehandlats av . Frågan behandlas även avutredningen med uppdrag att göra en översyn av PBL. Utredningen,som i denna del väntas redovisa sitt resultat senast i januari1994, har att överväga om kravet på MKB skall utvidgas och gesen mera generell tillämpning.Regeringen har uttalat sig positivt om ett mera generelltutformat krav på MKB i PBL men ansett att frågan borde övervägasytterligare (se prop. 1992/93:60 s. 21--22).Enligt utskottets uppfattning torde det finnas en bredsamstämmighet om att MKB i större omfattning än för närvarandeskall krävas också i planer enligt PBL. Utskottet, som harförståelse för att ett visst utredningsarbete kan behövagenomföras och att ytterligare överväganden därefter kanerfordras i regeringens kansli, förutsätter att regeringen såsnart dessa överväganden avslutats lämnar ett förslagi ärendet. Något tillkännagivande i enlighet med förslagen imotionerna kan inte anses nödvändigt. Syftet med motionerna fåranses tillgodosett. Med det anförda avstyrker utskottetSocialdemokraternas partimotion 1992/93:Jo630 yrkande 16 samtmotionerna 1992/93:Jo676 (fp) yrkande 1 och 1992/93Bo509 (s, c)yrkande 9 om miljökonsekvensbeskrivningar i ärenden enligtPBL.Miljön kring Djurgården-Haga-Brunnsviken-UlriksdalI motion 1992/93:Bo509 (s, c) aktualiseras frågan omplaneringen av området kring , samtDjurgården i . I den pågående planeringsprocessen ingåratt i området skapa en s.k. Ekopark. Yrkandet 1 går ut på attriksdagen bör ge regeringen till känna att bör klassassom riksintresse för naturvård och friluftsliv. Yrkande 2 är avmera allmän karaktär men tar sin utgångspunkt i planeringen avEkoparkområdet. Enligt yrkandet bör ge regeringen tillkänna att kommunerna i översiktsplaner inte bör få undantaarealer av betydelse för riksintressen. En allmän inriktning menmed som exempel har också yrkande 8 i motionen.Innebörden av detta yrkande är att myndigheterna bör åläggas attredovisa bedömningar och åtgärder för att undvika skada i natur-och kulturmiljö.Vad gäller frågan om har, som framgått ovan,regeringen med stöd av 6 kap. 2 § NRL beslutatatt och kommuner skall redovisa hur kommunernaavser att tillgodose naturvårdens, kulturminnesvårdens ochfriluftslivets intressen för Ekoparksområdet. Iregeringsbeslutet anges att kommunerna gemensamt och eftersamråd med i bör utarbetagrundläggande utgångspunkter för den nödvändiga fördjupningen avden översiktliga planeringen för området med inriktningen attklarlägga hur planeringen skall utformas för att uppfylla kraveni hushållningsbestämmelserna i 2 och 3 kap. NRL. Länsstyrelsenavser att behandla ärendet vid sitt sammanträde den 3 december1993.Bostadsutskottet vill erinra om att jordbruksutskottet år 1991vid behandlingen av motioner om förutsatt attregeringen skulle återkomma till i ärendet medinformation om den fortsatta planeringsprocessen sedanlänsstyrelsen gjort sin prövning. anslöt sig till vadjordbruksutskottet anfört.Vad gäller den mera allmänna inriktningen, bl.a. av denöversiktliga fysiska planeringens utformning och innehåll samthur en ökad miljöhänsyn i sammanhanget skall komma till uttryck,vill bostadsutskottet även erinra om att dessa frågor övervägsav den pågående . I propositionen Strategi förbiologisk mångfald (prop. 1993:30) som kommer att behandlas avriksdagen anförs att utredningen bör gestilläggsdirektiv för att överväga hur kommunernas planering ochsäkerställande av grönområden kan förbättras. Enligt vadutskottet erfarit avser utredningen att, i nu refererade delar,avge sitt betänkande i januari 1994.Med hänvisning till att kan förväntas erhålla enredovisning för planeringen av området för en Ekopark m.m. iStockholm och mot bakgrund av att vissa av de frågor somaktualiserats i motion 1992/93:Bo509 (s, c) övervägs avPBL-utredningen får syftet med motionen såvitt nu är i frågaanses tillgodosett utan någon ytterligare åtgärd iärendet. Med det anförda avstyrker utskottet yrkandena 1, 2 och8.Ett yrkande i motion 1992/93:Bo509 (s, c) återstår attbehandla. I yrkande 4 föreslås ett tillkännagivandetill regeringen om att samverkansformerna mellanByggnadsstyrelsen och bör ses över.Motionärerna anser att praxis mellan de båda myndigheternautvecklats därhän att oklarheter uppstått beträffandeupplåtelser m.m. avseende Djurgårdsmarken.Numera har övertagit Byggnadsstyrelsensansvar för förvaltningen av Djurgårdsmarken. Djurgårdsmarken,som ägs av staten, är under Konungens enskilda disposition.Marken förvaltas av genom den till ämbetetknutna Djurgårdsförvaltningen.Enligt vad utskottet erfarit vid kontakter medFastighetsverket och har ettförtroendefullt samarbete och en smidig handläggningsordningetablerats i de gemensamma markfrågorna. Utskottet har ocksåerfarit att överläggningar inletts mellan ochämbetet i avsikt att ytterligare fördjupa och förbättra dettasamarbete.Utskottet finner, med hänvisning till vad nu anförts, intetillräckliga skäl föreligga att tillstyrka motion 1992/93:Bo509(s, c) yrkande 4 om ett tillkännagivande tillregeringen om samverkansformerna mellan ochStåthållarämbetet.Vägförbindelse för samebySom utskottet uppfattat yrkandet i motion 1992/93:Bo601 (s)innebär det att bör besluta ge regeringen till kännaatt sådana ändringar av gränserna för Rostu obrutna fjällområdegörs att det blir möjligt att bygga en väg avsedd i huvudsak förTalma sameby.Ovan har lämnats en tämligen ingående redogörelse förregeringens beredning av ärendet om en vägförbindelse för Talmasameby.