bet · GG01UbU14 · 1993-05-06 00:00:00 — Utbildningsministern anger som skäl för sin bedömningatt det finns högre utbildning i fri konst på tre orter,i vid och vid universiteten i . Utbildningen i tillkom så sent som 1987.Behovet av en ny sådan utbildning, bl.a. mot bakgrund avförutsättningarna att försörja sig som konstnär, bör vägas motandra mer angelägna behov inom den högre konstnärligautbildningen.Behovet av en konsthögskola i betonas ifyra motioner. Enligt motionerna 1992/93:Ub604 (s),1992/93:Ub653 (m) och 1992/93:Ub904 (fp) yrkande 1 ärMalmö/den enda av landets tre storstadsregioner sominte har en konsthögskola. En högskoleutbildning påbildkonstens område skulle komplettera de högre musik- ochteaterutbildningar som redan finns. Motionärerna anser att enkonsthögskola kan byggas upp i med grafik- ochmålarskolorna Forum som bas och knytas till .-- Ett liknande yrkande om en konsthögskola knuten till Lundsuniversitet framställs i motion 1992/93:Ub616 (s), men med denskillnaden att högskoleutbildningen föreslås bli lokaliseradinte till utan till , som motionärerna menar ärkonstnärernas landskap.Utskottet konstaterar att , enligt bilagantill högskoleförordningen, inte har tilldelats examensrätt förkonstnärlig högskoleexamen i konst och design.Utskottet vill för sin del framhålla att, med den nya störresjälvständigheten för universitet och högskolor i vad avserutbildningsutbud och disposition av medel, står det Lundsuniversitet fritt att självt anordna en högskoleutbildning ifri konst och att ansöka hos regeringen om rätt att få utfärdakonstnärlig högskoleexamen i konst och design. Enligt vadutskottet erfarit har universitetsstyrelsen vid Lundsuniversitet också långtgående planer på att starta en högreutbildning i fri konst . Med det anförda avstyrkerutskottet motionerna 1992/93:Ub604, 1992/93:Ub616,1992/93:Ub653 och 1992/93:Ub904 yrkande 1 och föreslår attriksdagen lägger propositionen i denna del till handlingarna.En regiutbildning bör enligt motion 1992/93:Ub607 (s)lokaliseras till i . Motionärernaredogör för ett vid utarbetat förslag meddelvis gemensamma utbildningsblock för regi- ochskådespelarelever. Syftet är bl.a. att utbilda regissörer mednära samband med skådespelaryrket.Enligt utskottets mening ankommer det på ,såsom anförs i propositionen, att inom ramen för tillgängligaresurser besluta att inrätta utbildningen. harenligt högskoleförordningen redan examensrätt för konstnärlighögskoleexamen i scen och medier. bör med avslag påmotion 1992/93:Ub607 lägga propositionen till handlingarna idenna del.Utbildningsministern anför i propositionen att utbildningen itextil design och klädformgivning är dåligt tillgodosedd ochatt detta anses vara en kompletterande anledning till krisenför svensk konfektionsindustri. En förbättrad utbildning iklädformgivning har efterlysts av verksamma inombranschen. Utbildningen behövs för att utveckla småskaligproduktion och är av avgörande betydelse för svensk export avkläder. Under anslaget till föreslår statsrådetdärför att tillförs för att kunnaundersöka förutsättningarna för att inrätta en utbildning iklädformgivning samt för förstärkning av befintligadesignutbildningar.Regeringens förslag om uppdraget till har föranlettflera motioner. I motionerna 1992/93:Ub80 (s) yrkande 3,1992/93:Ub76 (m) yrkande 1, 1992/93:Ub34 (fp) yrkande 1,1992/93:Ub59 (c) yrkande 2 och 1992/93:Ub41 (kds) yrkande 1framhålls att den utbildning i textil design ochklädformgivning som ges vid har vunnit storuppmärksamhet och uppskattning såväl inom sominternationellt. Utbildningen är fr.o.m. /93treårig. Medlen om för att undersökaförutsättningarna för att inrätta en utbildning iklädformgivning bör enligt motionärerna tillföras Högskolan iBorås, så att den där redan existerande utbildningen kanvidareutvecklas. Att den helt övervägande delen av denkonfektionsindustri som fortfarande finns kvar i landet ärkoncentrerad till gör inte motionärernasförslag sämre, påpekas det.Utskottet vill med anledning av motionerna anföra följande.I betänkandet Konstnärlig högskoleutbildning (SOU 1992:12)framhåller utredaren att det finns goda förutsättningar för attinrätta en särskild utbildning i klädformgivning vid Konstfacki samverkan med och att denna samverkanskulle ge en utbildning med nödvändig integration avkonstnärligt och tekniskt kunnande. Den föreslagna utbildningenom 170 poäng bör enligt utredaren fördelas på de bådahögskolorna. Enligt vad utskottet inhämtat har i sittremissvar på nämnda betänkande anfört att det är angeläget attfrågan utreds och attKonstfack är berett att ta på sig ett samordningsansvar för ensådan utredning.Genom de reformer som beslutats för den högre utbildningen,bl.a. den nya studieorganisationen, har ochregeringens inflytande över universitet och högskolor minskat.Detta innebär att högskolorna själva får bestämma om etteventuellt samarbete.Utskottet har förståelse för önskemålen i motionerna omförstärkning av utbildningen inom textil design ochklädformgivning vid . Utskottet utgår från attKonstfack i sitt utredningsarbete tar till vara den kompetensoch det kunnande som har på det textilaområdet. Med det anförda föreslår utskottet att riksdagenavslår motionerna 1992/93:Ub34 yrkande 1, 1992/93:Ub41 yrkande1, 1992/93:Ub59 yrkande 2 delvis, 1992/93:Ub76 yrkande 1 och1992/93:Ub80 yrkande 3 delvis samt lägger propositionen i dennadel till handlingarna.Utskottet anser att bör lägga propositionen tillhandlingarna, även i vad gäller avsnittet i övrigt om högrekonstnärlig utbildning.5. Examensrätt, studieorganisation m.m.5.1 Tillstånd för fristående högskolor att utfärda examinaI den nya högskolelag (1992:1434), som antagit ochsom träder i kraft , ges bestämmelser om vad somkan kallas offentliga högskolor. I lagen finns bemyndigande förregeringen att utfärda föreskrifter om examina, vilketregeringen gjort i högskoleförordningen (1993:100) och dendärtill fogade examensordningen. Såvitt gäller de offentligahögskolorna föreskriver regeringen i förordningen vilka examinasom får avläggas vid resp. universitet och högskola. Beslut omtilldelning av examensrätt skall fattas av regeringen efterutredning och bedömning av Kanslersämbetet.Vid sidan av offentliga högskolor finns ett antalhögskoleutbildningar med enskild huvudman. Även för dessautbildningsanordnare bör det enligt propositionen finnas vissaregler om examensrätt. Regeringen förelägger nu ettförslag till lag om tillstånd att utfärda vissa examina.Utbildningsministern anför i propositionen att en lag medregler om enskilda utbildningsanordnares möjligheter att fåutfärda sådana examina som regleras i högskoleförordningen,eller i motsvarande föreskrifter, ger en fast grund för attordna förhållandet mellan staten och de fristående högskolorna.I lagen kan sålunda läggas fast kriterier för att en enskildutbildningsanordnare skall ges tillstånd att utfärda examina.Den som får ett sådant tillstånd får därmed sin högskolestatusofficiellt erkänd. Vidare kan den som fått erkännande somfristående högskola komma i fråga för statsbidrag.Enligt lagförslaget förutsätts för ett tillstånd att utfärdaen viss examen att utbildningen uppfyller dels vissagrundläggande krav som anges i 1 kap. högskolelagen, dels vissakrav som regeringen föreskrivit specifikt för denna examen.Tillståndet bör kunna förenas med villkor om rätt förenskilda, såsom den enskilde studenten, att ta del avhandlingar hos den fristående högskolan. Det föreslås att densom fått tillstånd att utfärda examen skall vara skyldig attmedverka i uppföljningar och utvärderingar av utbildningen.Verksamheten vid fristående högskolor avses på motsvarande sättsom offentliga högskolor bli föremål för nationellautvärderingar av Kanslersämbetet.I likhet med vad som gäller för offentliga högskolor föreslåsatt regeringen skall lämna tillstånd att utfärda examina, sedanKanslersämbetet gjort en kvalitetsmässig bedömning och yttratsig i frågan. Tillståndet skall kunna återkallas av regeringenefter framställning från och på vissa ilagförslaget angivna skäl. Om en fristående högskola utantillstånd utfärdar examina skall regeringen vid vite fåförelägga högskolan att upphöra med detta.Den nya lagen om tillstånd att utfärda vissa examina föreslåsträda i kraft som högskolelagen ochhögskoleförordningen, dvs. Vissaövergångsbestämmelser anses nödvändiga med hänsyn till sådanaenskilda utbildningsanordnare som redan före lagensikraftträdande vunnit officiellt erkännande i form av att defått statsbidrag eller enbart ställts under statlig tillsyn. Omdessa högskolor då utfärdar examina som omfattas av den nyalagen bör de under en bestämd övergångstid få fortsätta meddetta. Vidare föreslås det att regeringen, utan hörande avKanslersämbetet, får lämna tillstånd att utfärda vissa examinatill i , vill anknyta till vad utskottet anförde vid sinbehandling av förslaget till ny högskolelag (bet. 1992/93:UbU3s. 14 f.), att det enligt utskottets mening är mycket angelägetatt det skapas fasta och entydiga regler för relationernamellan staten och fristående universitet och högskolor.Utskottet förutsatte att regeringen skulle återkomma i frågan.Nu föreliggande förslag till lagreglering av statensförhållande till fristående högskolor preciserar de villkor sombör gälla för att nämnda högskolor skall kunna ges examensrättoch formerna för hur detta skall ske. Utskottet föreslår attriksdagen antar regeringens förslag till lag om tillstånd attutfärda vissa examina.Frågor om tillstånd för vissa teologiska seminarier attutfärda examina tas upp i två motioner. Enligt motion1992/93:Ub68 (fp) bör uttala sig för att enfristående högskola, Teologiska högskolan i , medSvenska och somhuvudmän får inrättas med de nya villkor som aviserats.Motionärerna redovisar att den s.k. styrgruppen för högskolanhos regeringen har ansökt om rätt att utfärda teologiekandidatexamen och högskoleexamen. Vidare har en ansökan omstatsbidrag ingivits till regeringen. I motion 1992/93:Ub677(kds, s, m, fp, c, nyd, -) begärs ett tillkännagivande om attÖrebro missionsskola med Örebromissionen som huvudman bör harätt att såsom fristående teologisk högskola utfärda examinaenligt högskoleförordningen samt erhålla statsbidrag för sinverksamhet. Det anges i motionen att styrelsen för Örebromissionsskola hos regeringen har ansökt om att fullt ut fåhögskolestatus.Utskottet vill hänvisa till att utbildningsministern ipropositionen meddelar att teologiska seminarier, som begärtexamensrätt, är föremål för Kanslersämbetetsutvärdering. Därmed bör, anför han, underlag för regeringensställningstagande till examensrätt och eventuella statsbidragkunna föreligga för beslut efter det att dennya lagen om tillstånd att utfärda vissa examina trätt i kraft.Enligt vad utskottet erfarit åsyftar statsrådet bl.a. de imotionerna nämnda Teologiska högskolan i och Örebromissionsskola. Enligt lagförslaget, som utskottet tillstyrktovan, ankommer det på regeringen att ta ställning i dessaärenden. Något initiativ från sida bör alltså intetas. Utskottet avstyrker därmed motionerna 1992/93:Ub68 och1992/93:Ub677.I motion 1992/93:Ub79 (v) yrkande 10 krävs att riksdagenbeslutar om ett moratorium för privatisering av högskolor.Om detta yrkande inte vinner gehör bör enligt motionärerna iandra hand fastslås att all utbildning som leder till statligexamen skall vara avgiftsfri för studenten.Utskottet konstaterar att förevarande proposition inteinnehåller något förslag om att överföra statliga högskolortill privaträttslig form. När det gäller avgifter ihögskoleutbildningen har utskottet utförligt behandlat dennafråga i sitt betänkande 1992/93:UbU3 angående ny högskolelagm.m. (s. 17). Utskottet fann då inte skäl för attgöra något tillkännagivande i frågan om avgifter. Motion1992/93:Ub79 yrkande 10 bör med hänvisning till vad utskottettidigare anfört i frågan avslås av riksdagen.5.2 Vissa följdändringar i andra lagar med anledning avlinjesystemets avskaffandeI propositionen anförs att linjesystemets avskaffande kräveren följdändring i lagen (1991:1109) om uppdragsutbildning ivissa fall. I 3 § nämnda lag föreskrivs attuppdragsutbildning som bedrivs i anslutning till kommunalhögskoleutbildning inom vårdområdet inte får motsvara någonhel allmän utbildningslinje. Den begränsningen är inte möjligatt upprätthålla i det nya systemet. Utbildningsministernföreslår nu att föreskriften upphävs den 1 juli 1993.Formuleringen om hel allmän utbildningslinje bör enligtmotion 1992/93:Ub79 (v) yrkande 9 ersättas med annan lydelsesom bättre stämmer överens med förhållandena i den nyahögskolan. Intentionen bakom gällande lagbestämmelse måstekomma till fortsatt uttryck.Utskottet erinrar om att riksdag och regering nyligenbeslutat om större frihet för universitet och högskolor, vilketbl.a. innebär frihet att besluta om studieorganisation ochutbildningsutbud. När det gäller uppdragsutbildning förutsätterutskottet att högskolorna ser till att denna inte får enomfattning som inverkar menligt på den verksamhet som högskolanhar statens uppdrag att bedriva. Utskottet anser att riksdagenbör avslå motion 1992/93:Ub79 yrkande 9 och anta regeringensförslag till lag om ändring i lagen (1991:1109) omuppdragsutbildning i vissa fall.Vissa ändringar föreslås i propositionen avbehörighetsreglerna för kyrkomusiker, dvs. för organist ochkantor, i 37 kap. 9 och 10 §§ kyrkolagen (1992:300). För attvara behörig att anställas på en tjänst som organist krävs förnärvarande högskoleexamen på kyrkomusikerlinjen. Behörig attanställas på en tjänst som kantor är den som avlagt antingenkantorsexamen, som är en folkhögskoleutbildning, ellerhögskoleexamen på musiklärarlinjen med kyrkomusikaliskt tillvaleller är behörig att anställas som organist.I examensordningen som ingår i den nya högskoleförordningen(1993:100) finns föreskrifter om organistexamen. Någon direktmotsvarighet till vad som är högskoleexamen påmusiklärarlinjen med kyrkomusikaliskt tillval finns däremotinte föreskriven. Utbildningsministern anför i propositionenatt en musiklärarexamen, så som kraven ställs för den iexamensordningen, inte utan vidare kan anses lämplig sombehörighetsgrund för kantorstjänst. Bestämmelsen om behörighetför vissa musiklärare bör alltså utgå ur 37 kap. 10 §kyrkolagen. Enligt statsrådet är det en bättre ordning attdomkapitlet med stöd av 37 kap. 11 § kyrkolagen i detindividuella fallet får avgöra om en sökande medmusiklärarutbildning kan förklaras uppfylla villkoren för attanställas på tjänst som kantor. I det nya systemet blir sålundaorganistexamen den enda direkt behörighetsgivandehögskoleexamen för kyrkomusikertjänster.I samband med föreslagna ändringar i behörighetsreglerna tillföljd av linjesystemets avskaffande, bör enligt statsrådetockså införas en bestämmelse i 37 kap. 9 § kyrkolagen om attexamina, motsvarande svensk organistexamen, från europeiskaländer som ingår i EFTA och EG skall godtas för behörighet tilltjänst som organist.Förslaget till lag om ändring i kyrkolagen avses träda ikraft . En övergångsbestämmelse föreslås avinnebörd att den som enligt äldre föreskrifter är behörig tjänst som organist eller kantor skall anses behörig tillmotsvarande tjänst enligt de nya föreskrifterna. Lagförslagethar upprättats efter samråd med chefen för har under hand erfarit att lagförslaget i den deldet avser slopande av den direkta behörigheten tillkantorstjänst för musiklärare med kyrkomusikaliskt tillval kanmedföra att möjligheterna att rekrytera kantorer försvåras.Utskottet förutsätter att regeringen, om detta skulle inträffa,föranstaltar om erforderliga åtgärder. bör nu enligtutskottets mening anta förslaget till lag om ändring ikyrkolagen (1992:300).5.3 ExamensordningenUtskottet behandlar i detta avsnitt motioner om förlängningav vissa utbildningar som leder till yrkesexamina, ominrättande av nya yrkesexamina, om examensrätt vid vissahögskolor och om den engelska översättningen av examina.I motion 1992/93:Ub79 (v) yrkande 4 hävdas att det ärnödvändigt med en förlängning av grundskollärarutbildningenmed inriktning mot årskurserna 1--7 bl.a. för att beredaplats inom utbildningen för engelska. Motionärerna föreslåralltså att beslutar att grundskollärarexamen medinriktning mot årskurserna 1--7 skall ges först efter 160poäng.Enligt den i högskoleförordningen (1993:100) bilagdaexamensordningen uppnås grundskollärarexamen med inriktning motårskurserna 1--7 efter ernådda sammanlagt 140 poäng.Utskottet har tidigare avstyrkt ett motsvarandemotionsyrkande i sitt betänkande 1991/92:UbU20 omlärarutbildningen m.m. Utskottet hänvisade till att regeringen,mot bakgrund av att läroplanskommittén utredde möjligheternaatt starta undervisning i engelska i tidigare änför närvarande, övervägde frågan om att göra engelskaobligatoriskt för alla som genomgår ifrågavarandelärarutbildning. Regeringens överväganden borde inteföregripas. Utskottet anser även nu att regeringensöverväganden med anledning av det sedermera avgivnakommittébetänkandet (SOU 1992:94) bör avvaktas, varförutskottet avstyrker motion 1992/93:Ub79 yrkande 4.Behovet av en översyn av förskollärar- ochfritidspedagogutbildningen framhålls i motion1992/93:Ub687 (s) yrkande 7 delvis. Översynen bör avse såvälutbildningens längd som dess innehåll och struktur. Dennamotiveras av de organisatoriska och andra förändringar som nusker inom barnomsorgen och av att vi i har en relativtkort utbildning till dessa yrken. Motionärerna tror inte på ensammanslagning av förskollärar- och fritidspedagogutbildningen.Däremot bör i översynen beaktas den samverkan som utvecklasmellan förskola och skola. Även i motion 1992/93:Ub635 (s)begärs en förlängning av förskollärar- ochfritidspedagogutbildningen mot bakgrund av de nya och alltstörre krav som ställs på förskole- ochfritidshemsverksamheten. Båda motionerna är väckta under denallmänna motionstiden.Enligt examensordningen kan barn- och ungdomspedagogiskexamen utfärdas med inriktning mot arbete som antingenförskollärare eller fritidspedagog efter sammanlagt 100 poäng.I propositionen anger utbildningsministern sin avsikt attåterkomma till regeringen med förslag till sådan ändring avhögskoleförordningen att den barn- och ungdomspedagogiskautbildning som krävs för yrkesexamen skall omfatta 120 poäng.Utskottet anser att de i motionerna framställda yrkandena ihuvudsak är tillgodosedda med vad som ovan redovisats.Utskottet föreslår således att avslår motionerna1992/93:Ub687 yrkande 7 i denna del och 1992/93:Ub635.Utbildningen för social omsorgsexamen bör förlängas,anförs det i motionerna 1992/93:Ub668 (fp) och 1992/93:Ub673(kds,c), båda väckta under den allmänna motionstiden. Imotionerna hävdas att den sociala omsorgsutbildningen behöveromfatta minst 120 poäng och ge möjlighet tillforskarutbildning. Motionärerna åberopar att sådana kravframställts av . De anför att kommunernafortfarande är de största avnämarna för högskolekompetentpersonal inom det sociala området.Enligt examensordningen omfattar social omsorgsexamen inomkommunal högskoleutbildning minst 100 poäng. I propositionenanför utbildningsministern att han avser att återkomma tillregeringen med förslag om att nämnda examen som helhet skallomfatta 120 poäng för de studenter som antas fr.o.m. budgetåret1994/95.Den s.k. har i sitt slutbetänkande(SOU 1993:12) Vårdhögskolor -- kvalitet, utveckling,huvudmannaskap bl.a. föreslagit att uppdraget att genomförautbildning i social omsorg skall föras över till de universitetoch högskolor som har social linje. bör antaletstudieplatser minskas till hälften. Genom en sådanomorganisation och dimensioneringsförändring erhålls enligtutredningen vissa ekonomiska resurser för förstärkning avforskningsanknytningen av utbildningen samt för utveckling avfördjupningsutbildning i karaktärsämnet.Utskottet anser, med hänvisning till det anförda och till attberedningen av utredningsförslaget bör avvaktas, att motionerna1992/93:Ub668 och 1992/93:Ub673 bör avslås av riksdagen.Utbildningen av laboratorieassistenter bör enligt motion1992/93:Ub640 (s) förlängas och leda fram till enyrkesexamen. Motionärerna anför att utbildningen är mycketkrävande. Den innehåller omfattande naturvetenskapligaämnesblock, och kraven på medicinsk-teknisk kompetens är höga.Också för att utbildningen skall kunna likställas med övrigautbildningar inom och krävs en förlängning avdenna. I motion 1992/93:Ub605 (c) yrkas med liknandemotiveringar att laboratorieassistentutbildningen förlängs med30 poäng till 120 poäng.Utskottet vill erinra om att regeringen enligt 1 kap. 11 §högskolelagen (1992:1434) har rätt att föreskriva vilka examinasom får avläggas vid högskolorna. Någon yrkesexamen förlaboratorieassistenter finns inte föreskriven. Regeringensmöjligheter att bestämma över omfattningen av utbildningarnaför vissa yrken har begränsats till de utbildningar somavslutas med yrkesexamen. I övriga fall beslutas utbildningensomfattning lokalt, dvs. i fråga om här aktuell utbildning avhuvudmannen för vårdhögskolan.Vidare vill utskottet hänvisa till att i betänkandetVårdhögskolor (SOU 1993:12) redovisas att flera vårdhögskolor ilandet planerar för en förlängning av utbildningen avlaboratorieassistenter till 120 poäng, bl.a. för att kunna geen kvalitativt bättre utbildning utifrån avnämarnas krav.Enligt utredningen är tillgång till forskarutbildade lärare ochett nära samarbete med olika institutioner inom den statligahögskolan viktiga faktorer när det gäller att upprätthålla enhög kvalitet på utbildningen. Detta talar enligt utredningenför att koncentrera laboratorieassistentutbildningen till devårdhögskolor där dessa förutsättningar finns.Utskottet anser att regeringens överväganden med anledning avnämnda utredningsbetänkande om vårdhögskolor bör avvaktas,varför motionerna 1992/93:Ub605 och 1992/93:Ub640 avstyrks avutskottet.Den treåriga konservatorsutbildningen vid institutionen förkulturvård vid bör enligt motion1992/93:Ub662 (-) utökas med en tvåårig utbildning i ämnetstenkonservering (yrkande 1). En sådan specialisering ärnödvändig när det gäller vården av vårt kulturarv i sten. Denlängre utbildningen ger enligt motionären fullinternationell behörighet som konservator. bör hosregeringen begära att en ny yrkesexamen,konservatorsexamen, inrättas (yrkande 2).Utskottet vill påpeka att självt kanbesluta om ett utökat innehåll i konservatorsutbildningen, omresurser därför finns tillgängliga. Utbildningen kan avuniversitetet inordnas inom ramen för generella examina,förutsatt att utbildningen uppfyller de krav som ställs pådessa. Det ankommer på regeringen att avgöra om nyayrkesexamina skall inrättas. Med det anförda avstyrkerutskottet motion 1992/93:Ub662.I motion 1992/93:Ub687 (s) yrkande 3 begärs etttillkännagivande om rätt att utfärda magisterexamen vid demindre och medelstora högskolorna. Motionärerna utgår frånatt regeringen mycket snabbt låter granska samtliga högskolorsförutsättningar att utfärda magisterexamen i olika ämnen.Regeringen bör återkomma med förslag till åtgärder om alltförmånga högskolor av olika skäl visar sig sakna dessaförutsättningar.Utskottet behandlade ett liknande motionsyrkande i sittbetänkande 1992/93:UbU3 om ny högskolelag m.m. Utskotteterinrar om att utskottet då förutsatte att prövningsarbetet,såvitt gäller de högskolor som önskar ge magisterexamen,bedrivs i rask takt så att de mindre och medelstorahögskolornas konkurrensläge gentemot universiteten inteförsämras. Sedermera har en särskild utredare avgettbetänkandet Magisterexamen vid vissa högskolor (Ds 1992:127). Ipropositionen anges under varje högskoleanslag vilka examinaresp. högskola fr.o.m. har rätt att utfärda. och högskolor bör gälla att deras verksamhetgranskas genom och att deras rätt att utfärdaolika examina på grundval av denna granskning vid behov kanomprövas. Det ankommer på regeringen att pröva framställningarom magisterexamen efter hörande av . Utskottetanser inte att en granskning av samtliga högskolor i nu berörthänseende bör vidtas. bör med det anförda avslåmotion 1992/93:Ub687 yrkande 3.Frågor rörande examensrätt vid iGävle/tas upp i tre motioner, väckta under denallmänna motionstiden.