bet · GG01LU32 · 1993-03-09 00:00:00 — Enligtmotionärerna bör det prövas om textilier och möbler skall försesmed en innehållsdeklaration om vilka kemiska ämnen som använts iframställningsprocessen.Utskottet delar motionärernas uppfattning om vikten av attinformation lämnas om allergiframkallande ämnen i textilier.Emellertid uppställs inte inom EG -- såvitt utskottet kunnatutröna -- några generella krav på att textilier skall varaallergimärkta. I linje med vad utskottet redovisat ovan tordedärför möjligheter saknas att genom föreskriftertillskapa sådan information. Liksom när det gäller obligatoriskmiljöfarlighetsmärkning hindrar dock inte industrinoch handeln att frivilligt förse sina varor med den informationsom t.ex. allergiker efterfrågar. I sammanhanget vill utskottetockså erinra om att frågan varit föremål för behandling avAllergiutredningen. I betänkandet (SOU 1989:76) Allergi,överkänslighet har utredningen uppmanat tillverkare ochimportörer av konsumentprodukter att ta fram redovisningar avinnehållet i sina produkter. För att göra eninnehållsdeklaration begriplig för den vanlige konsumenten ärdet också enligt utredningen angeläget att det görs en"allergideklaration" med uppgift om i vilken mån produkteninnehåller allergiframkallande ämnen och hur produkten skallhanteras. Vidare bör enligt utredningen tillverkare ochimportörer förse textilier som innehåller formaldehyd medupplysningar om hur de bör tvättas före användning om de kommeri kontakt med huden. Vidare har allergiutredningen föreslagitatt KOV går ut till allmänheten med information omallergiframkallande produkter och att gränsvärden fastställs förformaldehydavgivning från kläder och andra textilier.Allergiutredningens förslag innebär också att KOV ochKemikalieinspektionen skall följa den fortsatta utvecklingen avkonsumentprodukters allergiframkallande effekter.Efter det att överlämnat sitt betänkandehar Kemikalieinspektionen låtit genomföra enstickprovsundersökning rörande förekomsten av formaldehyd itextilier på den svenska marknaden (PM ,Kemikalieinspektionen, dnr 15-976-91). Resultatet avundersökningen tyder på att textilier som säljs i sällanöverskrider de gränsvärden för formaldehyd som finns uppställdai . Av promemorian framgår att inspektionen kommer attfölja upp att vissa av företagen som omfattats av undersökningenvidtar erforderliga åtgärder.I sammanhanget vill utskottet också peka på att bådeKemikalieinspektionen och KOV ger värdefulla upplysningar påområdet (se bl.a. Kemikalieinspektionens broschyr Kemikalier itextilier och Råd & Rön nr 2, 1992). Erfarenheten visar attsådan typ av information ofta citeras i dagspressen varför mankan utgå från att informationen också sprids till en bredarekrets konsumenter.Utskottet utgår från att såväl Kemikalieinspektionen som KOVinom ramen för tillgängliga resurser fortsätter ochintensifierar detta för många allergiker värdefulla arbete.Enligt utskottets mening är det angeläget att berörda branscherså långt det är praktiskt och ekonomiskt rimligt tillhandahållerden information som konsumenterna efterfrågar. Utskottet ansersig också beträffande allergimärkningen kunna utgå från attförbättringar kommer till stånd mot bakgrund av att allt flerkonsumenter nödgas ha tillgång till sådan information.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion L704.I motion L707 anför och (båda m) attdet finns ett mycket starkt och brett förankrat konsumentkravför en aktiv information i syfte att öka efterfrågan på ickedjurtestade produkter och att påskynda utvecklingen mot attdjur utnyttjas för så futila ändamål som testning av kosmetiskapreparat. I motionen yrkas att hos regeringen skallbegära dels en utredning om märkning av kosmetika med uppgift omhuruvida den testats på djur eller ej kan genomföras (yrkande1), dels förslag om hur en aktiv konsumentinformation kangenomföras i enlighet med vad som anförts i motionen (yrkande2).Utskottet erinrar om att frågan om märkning av kosmetiska ochhygieniska produkter med uppgift om eventuellt djurtest harbehandlats av flera gången tidigare med anledning avmotioner. Senast behandlades frågan av jordbruksutskottet våren1988 i samband med regeringens förslag om djurskyddslag m.m.(prop. 1987/88:93). I sitt av godkända betänkande JoU1987/88:22 uttalade utskottet som sin principiella uppfattningatt djurförsök inte bör få förekomma vid framställning ochtestning av kosmetika, varmed utskottet avsåg skönhetsmedel ochliknande produkter av -- objektivt sett -- lägre nyttighetsgrad.Frågan om innehållsmärkning av kosmetika kan, framhölljordbruksutskottet vidare, i viss utsträckning bli inaktuellsedan det av utskottet förordade förbudet genomförts, i vartfall när det gäller svensktillverkade produkter. I avvaktan påen sådan prövning förklarade jordbruksutskottet ansluta sig tillett i ärendet avgivet yttrande av lagutskottet (yttr. LU1987/88:10y). I yttrandet hade lagutskottet förklarat att det ärangeläget att en varudeklaration på kosmetiska förpackningar omutförda djurtester kommer till stånd och att regeringen tillförnyat övervägande bör ta upp spörsmålet om hur regler om sådanproduktinformation skall utformas. Vad som sålunda uttalades omförbud mot kosmetikatester på djur och märkning av kosmetika gavriksdagen som sin mening regeringen till känna (rskr. 327).Med anledning av tillkännagivande gavregeringen i uppdrag att utreda hur ett system för märkningi fråga om djurtest på kosmetiska produkter kan utformas samtredovisa hur förslaget förhåller sig till Sverigeshandelspolitiska förpliktelser. KOV redovisade sitt uppdrag tillregeringen (PM , dnr 90/K2754). Ipromemorian avvisas tanken på en obligatorisk märkning. KOV kaninte heller, enligt vad som anförs i promemorian, förorda ettsystem med frivillig märkning. I stället föreslår verket att enallmän information, som på ett klart och kortfattat sätt belyserfrågan om kosmetiska produkter, tillhandahålls konsumenterna idetaljhandeln. I informationen kan beskrivas hur och i vilkenutsträckning djurtester ingår i säkerhetsvärdering vidproduktion av kosmetika samt vad uppgifter om förekomst avdjurtester i marknadsföringen kan innebära. KOV bedömer det varamöjligt att ta fram sådant material genom samarbete mellanbranschen och berörda myndigheter. Enligt verket finns det skälatt tro att en sådan information skulle efterfrågas av mångakonsumenter. Informationsmaterialet skulle också underlätta förföretag att informera om sina produkter utan att löpa risken attvilseleda. Indirekt kan därigenom produktspecifik information omförekomst av djurtester bli vanligare.I början av år 1991 fick Centrala försöksdjursnämndenregeringens uppdrag att undersöka de praktiska och principiellaförutsättningarna för ett förbud mot djurtester vidframställning av kosmetika. I uppdraget ingick även att föreslåde eventuella åtgärder som bör vidtas. Uppdraget redovisadestill regeringen i rapporten av depraktiska och principiella förutsättningarna för ett förbud motdjurtester vid framställning och testning av kosmetik (CFN:sskriftserie Nr 14). Av rapporten framgår att djurtester avkosmetiska produkter inte förekommer i . Någralaboratorier som har resurser för sådan testverksamhet finnsinte heller här i landet. Den toxikologiska testningen avkosmetiska produkter och råvaror till sådana produkter syftartill att om möjligt säkerställa att produkterna inte orsakarögon- eller hudirritationer eller allergier. De regler somgäller för sådan testning av de i de kosmetiska och hygieniskaprodukter ingående kemiska ämnena skiljer sig enligt nämndeninte från de regler som gäller andra kemikalier. Ett förbud, sombör gälla såväl tillverkning som import av kosmetiska produktervars råvaror testats på djur, kan enligt vad som anförs irapporten antas utgöra ett visst incitament förkosmetikabranschen att använda alternativa testmetoder. Nämndenifrågasätter dock hur stor betydelse ett förbud som bara gällerSverige kan få. Större framgång i detta hänseende skulle enligtnämndens mening vinnas om vårt land i stället ökade sinainsatser i arbetet med att nationellt och internationellt främjaforsknings- och utvecklingsarbete med alternativa metoder ochsärskilda utvärderingsstudier för att få sådana metoderaccepterade.Enligt vad utskottet erfarit är såväl KOV:s promemoria somCentrala försöksdjursnämndens rapport fortfarande föremål föröverväganden inom . Något behov av ytterligareutredningsarbete kan utskottet inte finna föreligga. Enväsentlig fråga också i detta sammanhang är vilka åtgärder som iframtiden kan vidtas från svensk sida med hänsyn till våraåtaganden enligt . Utskottet vill i detta sammanhangerinra om att antagit ett förslag tilldirektiv om kosmetika. Förslaget syftar till att förbättra ochharmonisera information för konsumenter och tillsynsmyndigheterbeträffande kosmetika som marknadsförs inom Gemenskapen ochdärigenom eliminera de sista hindren för den fria rörlighetenför sådana produkter på den gemensamma marknaden. Förslagetberör också förbud mot djurförsök inom kosmetikaindustrin. Påinformationsområdet går förslaget ut på tillskapandet av enförteckning över de ingredienser som används i kosmetiskaprodukter i syfte att få till stånd en gemensam terminologi påområdet. Dessutom kommer det att krävas att producenterna märkeringredienserna på varans förpackning och att de försertillsynsmyndigheterna med erforderlig information. Dengemensamma ståndpunkten beträffande djurtester av kostmetika äratt medlemsstaterna skall införa föreskrifter med förbud motmarknadsföring av kosmetiska produkter vars ingredienser testatspå djur. Utgångspunkten är att förbudet skall vara genomfört år1998, dock med möjlighet för Kommissionen att besluta ett senareikraftträdande om det då inte finns tillgång till alternativatestmetoder (Bulletin of Communities, No 11, 1992).Mot bakgrund av vad som sålunda redovisats konstaterarutskottet att de frågor som tas upp i motion L707 är föremål föröverväganden på såväl nationell som internationell nivå. Någotnytt tillkännagivande från sida synes därför nuknappast meningsfullt. Utskottet vill vidare peka på att detnumera i inte oväsentlig omfattning förekommer i attkosmetika samt hud- och hårvårdsprodukter är försedda medmärkning som upplyser om att ingredienserna inte är djurtestade.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion L707.8 Åtgärder mot viss reklamI motion So289 anser m.fl. (v) att det är dagsatt införa lagstiftning mot bl.a. könsdiskriminerandereklam. En sådan lagstiftning anser motionärerna bör föregåsav en särskild utredning där man studerar reklamens effekter påbarn och ungdom. I motionen yrkas att skall begära attregeringen utreder lagstiftningsfrågan (yrkande 4) samttillsätter en utredning med uppgift att se över reklamenseffekter på barn och ungdom och lämna förslag till eventuelltmotverkande åtgärder (yrkande 5).Som utskottet redovisat i tidigare betänkanden (se bl.a. bet.1991/92:LU24) med anledning av liknande motionsyrkanden harfrågan om lagstiftning mot könsdiskriminerande reklamaktualiserats i KOV:s rapport /89:5 Könsdiskriminerandereklam -- skall den bort! och en inom Civildepartementetupprättad promemoria (dnr MA 581/89) Lagstiftning motkönsdiskriminerande reklam, som har remissbehandlats. Någotbehov av att ytterligare utreda lagstiftningsfrågan kan motdenna bakgrund inte anses föreligga. De förslag som finns är,enligt vad utskottet erfarit, fortfarande föremål föröverväganden inom . I sammanhanget villutskottet också erinra om att näringslivet vidtagit s.k.egenåtgärder i syfte att motverka könsdiskriminerande reklam. År1989 inrättades för detta ändamål Näringslivets etiska råd motkönsdiskriminerande reklam () med ett flertalbranschorganisationer som huvudmän. Rådets ställningstagandensom innebär att viss reklamåtgärd befunnits diskriminerande motettdera könet -- s.k. fällande uttalanden -- offentliggörs genomunderrättelser till pressen. Med hänsyn till de egenåtgärder somsålunda vidtagits är utskottet för sin del inte övertygat omatt behovet av lagstiftning numera är så stort. mening vore det dock värdefullt om regeringen i ettlämpligt sammanhang för redovisar sina överväganden ifrågan.När det sedan gäller yrkande 5 i motion So289 vill utskottetpeka på att, såsom framgår av KOV:s anslagsframställning1993/94, verket från anslagetkonsumentforskning beviljat medel på sammanlagt tillolika projekt med anknytning till barn och reklam (Barn ochTV-reklam, Ungdomars tolkning och förståelse av livsstilsreklamsamt Otraditionella marknadsföringsmetoder mot barn och unga --Barn i TV3). I den mån dessa projekt skulle påvisa behov avsärskilda åtgärder från sida utgår utskottet från attregeringen tar erforderliga initiativ härtill.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion So289yrkandena 4 och 5.Birger och (båda c) anför i motion L703att problemet med oönskad faxreklam har uppmärksammats i USAoch att lagstiftningsåtgärder redan vidtagits där. Även i vissaeuropeiska länder har enligt motionärerna nu påbörjatsdiskussioner om vilka konkreta möjligheter som allmänheten börha för att välja bort den reklam som via fax tränger in ihemmen. Även om problemen med oönskad faxreklam ännu inte ärsärskilt stora i anser motionärerna att det börtillsättas en arbetsgrupp eller utredning med uppgift att följautvecklingen och komma med förslag till eventuella åtgärder.Utskottet har ingen annan uppfattning än motionärerna om attfrågan bör följas mot bakgrund av att det numera finns entendens till att spridningen av reklambudskap via fax ökar.Utskottet utgår från att KOV inom ramen för verkets instruktion(1988:61) och tillgängliga resurser följer utvecklingen påområdet och vidtar de åtgärder som kan befinnas erforderliga.Från utskottets sida förutsätts därvid att KOV tar upp problemetmed reklambranschen i lämpligt sammanhang. Något initiativ isaken från sida kan emellertid inte nu ansespåkallat. Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionL703.9 ArtikelprismärkningEnligt prisinformationslagen (1991:601), som trädde i kraftden , är näringsidkare i detaljistledet skyldiga attlämna information om priset på de varor och tjänster som detillhandahåller konsumenterna. Prisinformationen skall i regellämnas när näringsidkare marknadsför bestämda varor ochtjänster. I 11§ prisinformationslagen föreskrivs att i butikersom tillhandahåller dagligvaror genom självbetjäning priset iregel skall anges på varan eller dess förpackning(artikelprismärkning). Priset får dock anges på hyllkantsetiketteller skylt om det finns praktiska hinder mot prismärkning påvaran eller dess förpackning. Prismärkning med hyllkantsetiketteller med skylt är också tillåten om prisinformationssystemet ibutiken gör det möjligt för konsumenten att på ett enkelt sättberäkna den sammanlagda kostnaden för varorna före betalning ochkontrollera att det pris som betalas stämmer överens medprisangivelsen i butiken, om inte detta redan är teknisktsäkerställt. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmermeddelar föreskrifter om vad som skall anses utgöra praktiskahinder mot att priset anges på varan eller dess förpackning ochom kraven för kontroll skall vara obehövliga. KOV har genomföreskrifter om prisinformation (KOVFS 1992:1) föreskrivit attpraktiska hinder mot att lämna prisinformation på varan ellerdess förpackning finns för följande varuslag: Varor imejerikylutrymmen, öl, läskedrycker och bordsvatten, djupfrystavaror, prisgrupperade varor, varor som exponeras på pall ellerliknande, lösvikts-, plock- och småvaror, mjöl, socker och äggsamt tobaksvaror och kaffe (dock inte snabbkaffe).I motion 1991/92:L715 av och (båda m) samt i motion 1991/92:L719 av och (båda fp) begärs på närmare angivna skäl att riksdagenskall upphäva 11§ prisinformationslagen.Utskottet erinrar om att avstyrkt ettförslag från regeringen om att slopa den särskilda bestämmelsenom artikelprismärkning av dagligvaror som tillhandahålls genomsjälvbetjäning (prop. 1991/92:55, LU15). Detta ställningstagandebör inte nu frångås. Enligt utskottets mening kan det finnasskäl att avvakta erfarenheterna av tillämpningen av denförhållandevis nya bestämmelsen . Utskottetförutsätter emellertid att en utvärdering av bestämmelsens för-och nackdelar från konsumentsynpunkt kommer till stånd när manbättre kan överblicka dess konsekvenser.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motionerna1991/92:L715 och 1991/92:L719. beträffande verksamhetatt godkänner att den övergripande målsättningen förverksamheten inom ansvarsområde skall vara ienlighet med vad som förordats i proposition 1992/93:100 bilaga13, punkt D 1,2. beträffande anslaget till Marknadsdomstolenatt med bifall till regeringens förslag under tolftehuvudtiteln till för /94anvisar ett ramanslag på ,3. beträffande anslaget till Konsumentverketatt med bifall till regeringens förslag undertrettonde huvudtiteln till för budgetåret1993/94 anvisar ett ramanslag på ,4. beträffande anslaget till Allmänna reklamationsnämndenatt med bifall till regeringens förslag undertrettonde huvudtiteln till /94 anvisar ett ramanslag på ,5. beträffande reformering av konsumentpolitiken m.m.att avslår motion 1992/93:L701, motion 1992/93:L706,motion 1992/93:L710, motion 1992/93:L711 och motion1992/93:L712,6. beträffande stöd till konsumentorganisationeratt med bifall till regeringens förslag undertrettonde huvudtiteln till Stöd till konsumentorganisationerför /94 anvisar ett reservationsanslag på2100000 kr,7. beträffande ekonomisk rådgivning till konsumenteratt avslår motion 1992/93:L715,8. beträffande bidrag till miljömärkning av produkteratt med bifall till regeringens förslag undertrettonde huvudtiteln till Bidrag till miljömärkning avprodukter för /94 anvisar ett anslag på5000000 kr,9. beträffande utvärdering av miljömärkningenatt med bifall till motion 1992/93:Jo630 yrkande 19i denna del och motion 1992/93:Jo707 yrkande 6 som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört,res. 1 (m, fp, c, kds)10. beträffande obligatorisk miljöfarlighetsmärkningatt med bifall till motion 1992/93:L716 yrkande 1och motion 1992/93:Jo630 yrkande 19 i denna del som sin meningger regeringen till känna vad utskottet anfört,res. 2 (m, fp, c, kds)11. beträffande allergimärkning av kläderatt avslår motion 1992/93:704,12. beträffande djurtestad kosmetikaatt avslår motion 1992/93:L707,13. beträffande könsdiskriminerande reklam m.m.att avslår motion 1992/93:So289 yrkandena 4 och 5,14. beträffande faxreklamatt avslår motion 1992/93:L703,15. beträffande artikelprismärkningatt avslår motion 1991/92:L715 och motion1991/92:L719.Stockholm den 9 mars 1993På lagutskottets vägnarMaj-Lis LööwI beslutet har deltagit: (), HolgerGustafsson (kds), Per Stenmarck (m), (),(), (), (), BertilPersson (m), (), (), StigRindborg (m), (), () och PerErik (). Utvärdering av miljömärkningen (mom. 9)(), Per Stenmarck (m), (), (), () () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 9 börjarmed "Enligt utskottets" och på s. 10 slutar med "till känna"bort ha följande lydelse:Som utskottet konstaterade (se bet. 1991/92:LU24)med anledning av liknande motionsyrkanden har det uppenbartinitialt förelegat svårigheter med miljömärkningen. Bl.a. hararbetet med att ta fram kriterier tagit än beräknat.Den hittillsvarande verksamheten synes emellertid, såvittutskottet kan finna, nu ha gett resultat. Enligt vad som framgårav budgetpropositionen har också kriterier fastställtsför 11 produktgrupper såsom pappersprodukter, textilatvättmedel, båtmotorer samt oljepannor och brännare. Under år1992 har omkring 150 miljömärkta produkter introducerats på densvenska marknaden. Enligt vad utskottet erfarit har ocksåförhållandevis ett visst utvärderingsarbete ägt rum inomramen för (se Rapporten , Status og tidsplan for arbejdet, Køpenhamn, 15december 1992). Vidare har ett informellt samarbete med EG:smiljömärkningsverksamhet inletts, och en överenskommelse omsamarbete på expertnivå mellan och kriteriegrupperhar träffats. I budgetpropositionen upplyser civilministern attEG:s förordning (EEG nr 880/92) om miljömärkning kommer attomfattas av förhandlingarna mellan EFTA och EG om integrering avnya regler i EES-avtalet.Enligt utskottets mening är det viktigt -- särskilt motbakgrund av de svårigheter som förelegat och att deursprungliga ekonomiska ramarna uppenbarligen inte håller -- attregeringen noga följer verksamheten och med jämna mellanrum görerforderliga utvärderingar samt redovisar resultaten tillriksdagen i lämpligt sammanhang. Utskottet utgår emellertid frånatt detta kommer till stånd utan att det behövs något särskilttillkännagivande från sida.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion Jo707yrkande 6 och Jo630 yrkande 19 i denna del.dels att utskottets hemställan under moment 9 bort haföljande lydelse:9. beträffande utvärdering av miljömärkningenatt avslår motion 1992/93:Jo630 yrkande 19 i dennadel och motion 1992/93:Jo707 yrkande 6.2. Obligatorisk miljöfarlighetsmärkning (mom. 10)(), Per Stenmarck (m), (), (), (), () och () anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 10börjar med "I likhet" och på s. 11 slutar med "till känna" bortha följande lydelse:Ett motionsyrkande med krav på obligatorisk miljömärkningbehandlades av utskottet . I sitt av riksdagengodkända betänkande 1991/92:LU24 ansåg utskottet, i likhet medmotionärerna, det som positivt om produkter i större omfattningän kan märkas med avseende på innehållet avmiljöfarliga ämnen. Enligt utskottets mening måste emellertidfrågan om obligatorisk miljöfarlighetsmärkning lösas inom ramenför det regelverk som det förestående ställer upp.Ett väsentligt förhandlingsmål på varuområdet har varit,framhöll utskottet, att så långt som möjligt avvecklaexisterande tekniska handelshinder som uppstår till följd avskiljaktiga tekniska föreskrifter och förhindra uppkomsten avnya. En allmän bedömning som utskottet gjorde är att kanbehålla sina miljökrav i de fall de är mer långtgående än EG:smotsvarande regler. EFTA-länderna har, framhöll utskottetvidare, inom ramen för generellt åtagit sig attfölja EG:s harmoniserade regler på varuområdet. För sådanaområden där de svenska reglerna bedömts motsvara en högreskyddsnivå har särlösningar utarbetats. När det gällerkemikalier, anförde utskottet, har en sådan lösning utarbetatssom innebär att parterna är ense om syftet att EFTA-ländernaskall acceptera om klassificering och märkning avfarliga kemikalier som de är utformade . Undertiden skall EG och EFTA samarbeta för att minska skillnaderna.Skulle eller något annat EFTA-land finna att man den 1januari 1995 ändå inte kan acceptera skall dessainte tillämpas av landet i fråga. Ett sådant land kommer då,framhöll utskottet, att stå utanför samarbetet i denna delsåvida inte annat överenskoms. Såvitt utskottet kunde finnauppställs inte inom EG sådana krav som innebär obligatoriskmiljöfarlighetsmärkning av konsumentprodukter. Om skullebesluta om föreskrifter om obligatorisk märkning som intemotsvaras av någon EG-regel kan det, framhöll utskottet, inteuteslutas att detta skulle uppfattas som ett tekniskthandelshinder. Det har visserligen förekommit, anförde utskottetvidare, att miljöintressen godtagits som grund försärbestämmelser i ett . Frågan om huruvida sådanaintressen skulle godtas som skäl för svenska föreskrifter kundedock utskottet inte besvara inom ramen för det då aktuellaärendet. Det anförda ledde utskottet till den uppfattningen attriksdagen inte borde ta några initiativ till en obligatoriskmiljöfarlighetsmärkning. Utskottet avstyrkte därför bifall tillden då aktuella motionen.Utskottet är lika lite nu som berett attförorda något riksdagsinitiativ som går ut på att föreskrifterom obligatorisk miljöfarlighetsmärkning skall införas i Sverige.Enligt utskottets mening bör man nu först och främst avvaktaresultatet av de överläggningar om frivillig miljömärkning somkommer att äga rum mellan EFTA och EG i samband medförhandlingarna om integrering av nya regler i .