bet · GH01AU4 · 1993-11-25 00:00:00 — Arbetsmarknadsministern anser dock att detär viktigt att parterna inom en bransch även kangöra nödvändiga justeringar i förhållande till lagen omtidsbegränsad anställning vid dessa anställningsformer. Därförföreslås att reglerna om visstidsanställning vid arbetsanhopningoch vid provanställning liksom tidigare skall kunna frångåsgenom kollektivavtal som slutits eller godkänts av en centralarbetstagarorganisation.Genom övergångsbestämmelser skall dock de delar avkollektivavtalen undanröjas som innehåller bestämmelser omkortare tillåtna avtalstider än de nya reglerna. Det framhållsvisserligen att det kan riktas principiella invändningar mot ettsådant förfaringssätt. Mot detta åberopas vikten av att deföreslagna förändringarna får genomslag på hela arbetsmarknadenså att de kan få de avsedda positiva effekterna under denväntade konjunkturuppgången.Arbetsmarknadens parter ges möjlighet att med de nyalagreglerna som grund göra anpassningar. Parterna bör även setill att det inte finns några andra hinder i kollektivavtalenför att ändra dessa anställningsformer på hela arbetsmarknaden,sägs det i propositionen.MotionernaSocialdemokraterna anser i sin partimotion A8 attregeringens förslag i övergångsbestämmelserna, som Lagrådetanfört, strider mot normala principer för lagstiftning iSverige. Det är att betrakta som ett oacceptabelt ingrepp i denfria förhandlingsrätten. Förslaget rubbar de förutsättningar somgällde när avtalen slöts. Arbetstagarsidan har fått avstå frånandra förmåner vid förhandlingarna för att införa ellerbibehålla de regler som gäller. Ingreppen i redan träffadekollektivavtal står dessutom i strid med konventioner omförenings- och förhandlingsrätt. Motiveringen att motsvarandeövergångsregler användes vid medbestämmandelagens ikraftträdandeär inte korrekt. De kollektivavtal som gällde då reglerade intede helt nya företeelser -- inflytandeförhandlingar och rätt tillinformation -- som infördes genom medbestämmandelagen.Motionärerna noterar slutligen att kommitfram till att den föreslagna åtgärden inte var genomförbar. Pådessa grunder yrkas avslag på propositionen i denna del.Vänsterpartiet anser det oacceptabelt att undanröjagällande kollektivavtal och hänvisar därvid till ARK:sinställning. Det innebär enligt motion A9 ett angrepp på denfria förhandlingsrätten mellan parterna.Även (-) yrkar i motion A7 avslag påpropositionen i denna del.Fredrik () vill enligt motion A14 utvidga den avregeringen föreslagna övergångsregeln och lämnar förslag tillalternativ lydelse. Alla begränsningar i förhållande till lagensregler om visstidsanställning vid arbetsanhopning ochprovanställning föreslås generellt förlora sin verkan. Medbegränsningar avses -- utöver inskränkningar av avtalstiden --t.ex. kollektivavtalsbestämmelser som innebär krav påarbetstagarorganisationens samtycke eller bestämmelser om attdet skall föreligga vissa skäl för att få användaanställningsformerna. De kollektivavtalsbestämmelser som harkaraktären av ordningsföreskrifter och som inte innebär någonmateriell inskränkning av anställningsmöjligheterna skall inteberöras av övergångsregeln. Motionären instämmer i regeringensförslag om att bestämmelserna om visstidsanställning vidarbetsanhopning och provanställning alltjämt skall varadispositiva och att det skall vara möjligt att redan föreikraftträdandet träffa kollektivavtal som avviker från de nyabestämmelserna.Utskottets övervägandenDe förlängda avtalstiderna som föreslås beträffandeanställning för arbetsanhopning och provanställning syftar tillatt uppmuntra företagen till nyanställningar och därigenomunderlätta för de arbetslösa att få ett arbete. Det rådandeytterst svåra arbetsmarknadsläget gör det angeläget attlagreglerna får ett så snabbt och brett genomslag som möjligt.Som utskottet ser det är det framför allt grupper med högaarbetslöshetstal -- ungdomar, invandrare och andra som saknarfast förankring på arbetsmarknaden -- som bör ha nytta avregeländringarna.Som konstateras i Lagrådets yttrande får det numera anses varastadgad lagstiftningspraxis på det arbetsrättsliga området attdispositiva lagregler ges retroaktiv inverkan på äldreavtalsbestämmelser, under förutsättning att det befinnsangeläget att de nya lagreglerna får ett snabbt genomslag påhela arbetsmarknaden.Några rättsliga hinder kan enligt utskottets mening därförinte föreligga mot att genom en övergångsbestämmelse undanröjasådana delar av kollektivavtalen som motverkar det som är syftetmed regeländringarna.Utskottet kan följaktligen inte dela den av Socialdemokraternaoch , liksom av en enskild motionär, framfördauppfattningen att ett undanröjande av kollektivavtalen i sådanadelar skulle vara en oacceptabel åtgärd.När det gäller räckvidden av den föreslagnaövergångsbestämmelsen kan man i och för sig diskutera om den böravse alla materiella inskränkningar av möjligheterna attutnyttja anställningsformerna, vilket förordas i motion A14 avFredrik , eller om det är tillräckligt attundanröjandet tar sikte enbart på kollektivavtalsregler omavtalstidens längd, vilket är propositionens innebörd. mening är det framför allt regler av det sistnämndaslaget som kan antas lägga hinder i vägen för att användaanställningsformerna, och det är dessutom i just detta hänseendesom förändringar föreslås i regelverket. Med hänvisning härtilloch till att ingreppet i kollektivavtalen inte bör göras störreän vad som är absolut nödvändigt, anser utskottet att den ipropositionen föreslagna övergångsregeln är att föredra.Utskottet anser dessutom att man bör kunna utgå från attkollektivavtal som förutsätter fackligt samtycke eller liknandeför att en viss anställningsform skall få tillämpas inteutnyttjas på sådant sätt att befogade anställningar inte kommertill stånd.Som framförs i propositionen är det angeläget att parternaanpassar sina avtal till de nya bestämmelserna om längreavtalstider för provanställning och tidsbegränsad anställningvid arbetsanhopning. I sammanhanget bör parterna även se tillatt det inte finns några andra hinder i kollektivavtalen för attanvända dessa anställningsformer på hela arbetsmarknaden.Arbetsmarknadsutskottet vill slutligen framhålla följande.Förfaringssättet att genom en övergångsregel undanröja vissadelar av kollektivavtalen och ersätta dem med en dispositivlagregel är inte helt invändningsfritt. Enligt utskottets meningbör regeringen följa utvecklingen på arbetsmarknaden och vidbehov återkomma till riksdagen.Med det anförda tillstyrks regeringsförslaget om en särskildövergångsregel beträffande kollektivavtal som innehållerbestämmelser om kortare avtalstider för tidsbegränsadanställning vid arbetsanhopning och provanställning. MotionernaA7, A8, A9 och A14 avstyrks.Information om anställningsvillkorPropositionenMot bakgrund av ett EG-direktiv tillförs lagen en regelom att arbetsgivaren i inledningen av ettanställningsförhållande skall vara skyldig att skriftligeninformera arbetstagaren om villkoren i anställningen.I sammanhanget åberopas att allt talar för att EES-avtaletkommer att träda i kraft . Med hänsyn tilldet och till direktivets karaktär anser arbetsmarknadsministernatt det är lämpligt att lagstifta i frågan. Genom enlagbestämmelse kan eventuella oklarheter ianställningsförhållandet undanröjas. Arbetsgivaren får själv,under skadeståndsansvar, välja sättet att skriftligen informera,vilket skall ske inom efter det att arbete har börjatutföras i anställningen. Information behöver inte lämnas omanställningstiden är kortare än en månad. I fråga omanställningsförhållanden som pågår när lagen träder i kraftföreslås att arbetsgivaren på arbetstagarens begäran blirskyldig att lämna information inom viss tid.Informationen skall inbegripa bl.a. parternas namn ochadresser, tillträdesdag, arbetsuppgifter, yrkesbenämning,anställningsform, uppsägningstider, begynnelselön, andralöneförmåner, utbetalningstidpunkter, semester, arbetstid ochtillämpligt kollektivavtal i förekommande fall.Regeln föreslås bli dispositiv på det sättet att avvikelserskall kunna bestämmas genom kollektivavtal, under förutsättningatt avtalet inte innebär mindre förmånliga regler änEG-direktivet.Med förslaget kan kravet på skriftligt anställningsavtalenligt 4 § lagen (1993:440) om privat arbetsförmedling ochuthyrning av arbetskraft avskaffas, liksom den anslutandestraffregeln.MotionernaSocialdemokraterna godtar att reglerna i EG-direktivet ominformation om gällande anställningsvillkor införs i LAS. Manbeklagar dock att arbetsgivarna inte varit intresserade av attreglera frågan i kollektivavtal.Vänsterpartiet är enligt motion A9 positivt till förslagetom att arbetsgivaren skriftligen skall informera arbetstagaren,men framhåller risken med att informationen behöver lämnas förstefter en månads anställning. Om parterna har olika meningar omvad som avtalats muntligen blir arbetstagarens bevislägebetydligt sämre efter så . bör därför beslutaatt informationen skall lämnas när anställningsavtalet träffas.I motion A12 av m.fl. (s) framförs liknandesynpunkter. Med hänsyn till anställningsavtalets centralabetydelse menar motionärerna att anställningsvillkoren börredovisas i samband med att anställningsavtalet ingås.Utskottets övervägandenUtskottet anser liksom regeringen att det bör införas en regeli LAS som utformas efter mönster av EG-direktivet.Till detta ansluter sig även Socialdemokraterna ochVänsterpartiet.När det gäller tidpunkten för när informationen skall lämnasär innebörden av lagförslaget att det skall ske senast en månadefter det att arbetstagaren har börjat arbeta. ,liksom (), menar att detta är för sent; vidoenighet mellan arbetstagaren och arbetsgivaren om vad somavtalats skulle arbetstagarens förhandlingsläge försämras omalltför gått sedan den muntliga överenskommelseningicks. Utskottet anser för sin del att en månad är rimlig tid.I sammanhanget skall framhållas att EG-direktivet anger attupplysningarna skall lämnas inom två månader.Utskottet kan således inte ställa sig bakom dessamotionsyrkanden, utan tillstyrker propositionen i den nubehandlade delen.MånadsregelnPropositionenVid uppsägningar som grundar sig på arbetstagarens personligaförhållanden och vid avskedanden gäller den s.k. månadsregeln.Den innebär att arbetsgivaren inte får grunda uppsägningen resp.avskedande enbart på omständigheter som arbetsgivaren har känttill innan han lämnade underrättelse om dentilltänkta åtgärden.Bakgrunden till regeln är bl.a. att arbetstagaren inte skallbehöva sväva i ovisshet om arbetsgivarens inställning när någonförseelse har begåtts av arbetstagaren. Situationen kan dockkompliceras av att de närmare förhållandena är oklara och kansketvistiga mellan parterna. I de fallen är principen att fristenbörjar löpa först sedan de närmare omständigheterna blivitutredda och situationen kan överblickas av arbetsgivaren. mera komplicerad och förnekad brottslighet räknas fristenfrån det att den fällande brottmålsdomen vinner laga kraft.I propositionen anförs att regelverket måste få sådanutformning att det inte leder till materielltotillfredsställande resultat. Vissa rättsfall nämns därarbetstagaren av formella skäl har fått behålla sin anställningoch/eller tilldömts höga skadestånd trots att ett grovt brottmot anställningsavtalet blivit begånget.Arbetsmarknadsministern finner det uppenbart att månadsregelninte är tillräckligt flexibel. Ett antal modeller till lösningarredovisas. I propositionen förordas en regel att den nuvarandemånadsfristen förlängs som det införsen undantagsregel avsedd för det fallet att tidsöverdragetberott på att arbetsgivaren på arbetstagarens begäran eller meddennes medgivande dröjt med underrättelsen eller om det finnssynnerliga skäl för att underrättelsen får åberopas. Därmed kanstötande resultat undvikas, t.ex. om arbetstagaren gjort sigskyldig till mycket allvarlig brottslighet.MotionernaSocialdemokraterna godtar i sin motion A8 regeringensförslag om att förlänga tidsfristen . Partietaccepterar också att tidsfristen skall kunna brytas igenom ivissa situationer, men kan inte helt ansluta sig tillregeringens förslag om när genombrott skall vara möjligt. EnligtSocialdemokraterna bör det röra sig om det fallet att enanställd, helt frivilligt, bevisligen har medgivit förlängning,under förutsättning att denna är tidsbestämd till en kortareperiod. Förslaget om ett allmänt undantag vid synnerliga skälavvisas dock. I motionen läggs det fram ett förslag till lagtexti enlighet med detta.Vänsterpartiet anser i motion A9 att motiven för denföreslagna förändringen är dunkla och motsägelsefulla.Regeringen påstår att arbetstagare i vissa AD-domar av formellaskäl fått behålla anställningen eller tilldömts skadestånd trotsgrova brott mot anställningsavtalet. vill istället se det så att att arbetstagarna fått behålla arbetetdärför att arbetsgivarsidan varit grovt okunnig om grundlägganderegler i LAS. Denna okunnighet utgör inget godtagbart motiv fören regeländring. framhåller att det ligger ipreskriptionsreglers natur att de kan leda till stötanderesultat. Det förekommer dessutom kortare tidsfrister i lagensom arbetstagarna skall iaktta. De reglerna slår hårdare och ärdessutom mer komplicerade än de nu berörda. På dessa grunderyrkas avslag på regeringsförslaget.I motion A13 av m.fl. (nyd) yrkas i förstahand att månadsregeln avskaffas helt. I andra hand yrkas attregeln utsträcks till sex månader.I en motion från allmänna motionstiden , 1992/93:A715,framför m.fl. (nyd) att månadsregeln måstemjukas upp.Utskottet tar i detta sammanhang även upp två enskildamotioner, 1991/92:A704 av () och1991/92:A717 av (), som båda anknyter tillfrågan om månadsregeln. Motionärerna vänder sig mot attskadestånd kan utdömas på grund av formaliefel frånarbetsgivarens sida i fall när arbetstagaren otvetydigt gjortsig skyldig till en straffbar handling.Utskottets övervägandenEnligt utskottets mening har de skäl som ligger bakommånadsregeln fortfarande bärkraft. En arbetstagare skall intealltför länge behöva sväva i ovisshet om arbetsgivarens reaktioninför en händelse som kan medföra anställningens upphörande.Utskottet kan således inte ställa sig bakom kravet i motion A13(nyd) att månadsregeln skall avskaffas helt.För utskottet står det emellertid klart attmånadsregeln i sin nuvarande utformning i vissa fall kan ledatill materiellt otillfredsställande resultat och att den därförbör göras mer flexibel.Regeringens förslag att fristen bör utsträckas till tvåmånader har enligt utskottets mening goda skäl för sig. I deflesta fall lär räcka för att arbetsgivaren skallkunna göra sitt ställningstagande i uppsägnings- elleravskedandefrågan. Som påpekas i propositionen börjar fristen imer komplicerade fall att löpa först sedan de närmareomständigheterna blivit utredda. Utskottet noterar att ävenSocialdemokraterna accepterar en tvåmånadersfrist. Utskottetsuppfattning i denna fråga innebär att inte hellerandrahandsyrkandet i motion A13 -- att fristen skall utsträckastill -- kan godtas. Motionen avstyrks alltså även iden delen.I fråga om undantag från huvudregeln om tvåmånadersfrist anserSocialdemokraterna att dessa möjligheter bör vara mer inskränktaän vad regeringen föreslår. Socialdemokraterna anser nämligenatt denna "arbetsgivarventil" endast skall omfatta det falletatt den anställde helt frivilligt, bevisligen, gått med på enmindre förlängning.Utskottet ansluter sig i denna fråga till vad regeringenföreslagit. Undantagsbestämmelsen bör till en början omfatta detfallet att arbetstagaren accepterar en förlängning --självfallet får medgivandet inte ha lämnats under tvång -- ochdetta i princip även om det inte är fråga om en helt kort tid.Det måste emellertid också vara möjligt att bryta igenom fristennär resultatet annars skulle framstå som stötande. Liksomregeringen anser utskottet således att det skall vara möjligtatt göra undantag t.ex. vid allvarlig brottslighet. Utskottetvill i sammanhanget erinra om de allmänna principer som gällervid bedömningen av vad som utgör saklig grund för uppsägningresp. grund för avskedande. Ju som förflyter från detatt en händelse inträffat, desto mindre betydelse har den viddenna bedömning.Utskottet godtar således regeringsförslaget, vilket innebärett avstyrkande av Socialdemokraternas motion ochVänsterpartiets motion, vilken innebär att månadsregeln inteskall förändras alls.Motion 1992/93:A715 (nyd) får anses tillgodosedd medutskottets ställningstagande.Med utskottets ställningstagande får även motionerna1991/92:A704 och 1991/92:A717 anses tillgodosedda. Möjligheternatill skadestånd i situationer av det slag som motionerna syftarpå minskas väsentligt med de nu föreslagna förändringarna avmånadsregeln.Turordning vid uppsägning på grund av arbetsbristPropositionenReglerna om turordning vid uppsägning på grund av arbetsbristhör enligt propositionen till de mest centrala ianställningsskyddslagen. De innebär i huvudsak att företrädetill fortsatt anställning skall ges till de arbetstagare som harlängst anställningstid. Turordning skall normalt fastställas förvarje driftsenhet och för varje avtalsområde för sig. Enarbetstagare som måste omplaceras för att kunna beredas fortsattarbete har företräde bara om han har tillräckligakvalifikationer för detta arbete. Turordningsreglerna ärdispositiva på så sätt att parterna genom centralakollektivavtal kan komma överens om att andra regler skallgälla.I propositionen redovisas övervägandena om turordningsreglernai anställningsskyddskommitté (A 1977:01) och i denproposition som låg till grund årsanställningsskyddslag, 1981/82:71. Dessa övervägandenresulterade i att de regler om turordning som infördes i 1974års anställningsskyddslag behölls oförändrade.I den nu framlagda propositionen anför arbetsmarknadsministernatt anställningsskyddslagen enligt hans mening inte gertillräckligt utrymme för många arbetsgivare att behållaarbetstagare som är av särskild betydelse för den fortsattadriften, s.k. nyckelpersoner. Det sägs att inte minst de mindreföretagen och företag som står utanför kollektivavtal harproblem med turordningsreglerna. De föreslagna reglerna tarsärskilt sikte på de små företagens situation.En jämförelse görs med förhållandena i övriga , och detkonstateras att är ensamt om att ha en lagregel som utannågot uttryckligt förbehåll anger anställningstidens längd såsomavgörande omständighet.En kortfattad redovisning finns i propositionen av ARK:sgenomgång av ett antal centrala kollektivavtal. Alldeles oavsetthur vanligt det är inom den kollektivavtalsreglerade sektorn medavsteg från lagens turordning så återspeglar den nuvarandelagregeln inte den allmänt rådande uppfattningen om denintresseavvägning som måste komma till stånd vid enövertalighet, sägs det i propositionen. Regelns utformning kanmotverka nödvändiga avvägningar.I propositionen framhålls ett antal negativa konsekvenser somde nuvarande reglerna medför; t.ex. att lagreglerna kan användassom påtryckningsmedel vid turordningsdiskussioner eller attarbetsgivaren väljer att behålla en övertalighet som inte kanförsvaras ekonomiskt.Man måste enligt propositionen eftersträva att lagstiftningeni sig erbjuder möjlighet till lämpliga bedömningar.Arbetsmarknadsministern framhåller också som sin uppfattning attlagens regel om krav på tillräckliga kvalifikationer vidomplacering inte är en tillräcklig garanti för att företagen fårbehålla behövlig kompetens. Enligt hans mening skulle vidare enlagregel som uttryckte ett bedömningsrekvisit av något slaguppenbarligen medföra tillämpningssvårigheter.Arbetsmarknadsministern förklarar sig inte vara beredd att gåså långt som ARK föreslagit -- det viktiga är i stället attskapa en regel till stöd främst för de mindre företagen.Den förändringen föreslås att arbetsgivaren alltid ges rättatt ensam bestämma över en viss del av personalsammansättningen,nämligen två arbetstagare inom varje turordningskrets. Därigenomtillerkänns arbetsgivaren en redan på lagen grundad möjlighetatt behålla sådana arbetstagare som är särskilt väsentliga förden fortsatta driften. Det skall i princip inte vara möjligt atträttsligt angripa en uppsägning som inträtt som en konsekvens avatt han använt sig av regeln. Dock kan arbetsgivarens rätt attundanta vissa arbetstagare från turordningen vara begränsad avannan lagstiftning, t.ex. därför att det utgör otillåtenkönsdiskriminering eller föreningsrättskränkning.MotionernaSocialdemokraterna framhåller i sin motion A8 att syftetnär anställningsskyddslagen infördes bl.a. var att man avrättssäkerhetsskäl ville förhindra godtyckliga uppsägningar ochatt vissa grupper stöttes ut från arbetsmarknaden. Lageninnehåller därför krav på saklig grund för uppsägning avpersonliga skäl. Vid arbetsbrist däremot är det arbetsgivarenensam som bestämmer om det föreligger arbetsbrist eller inte.Turordningsreglerna vid arbetsbrist innebär att arbetsgivareninte fritt får välja vilka som skall sägas upp.Turordningsreglerna fungerar härigenom som ett skydd mot att enarbetsgivare försöker kringgå kravet på saklig grund föruppsägningar av personliga skäl genom att påstå att detföreligger arbetsbrist. Förslaget att arbetsgivaren skall fåundanta två arbetstagare från turordningslistan leder till attanställningsskyddet i små företag försvinner. Det nuvarandesystemet fungerar tillfredsställande, vilket också en enkät somutförts på uppdrag av SAF bland småföretagare visat. Det saknasdärför anledning att försämra anställningsskyddet.Socialdemokraterna yrkar avslag på propositionen i denna del.Vänsterpartiet framför i motion A9 att den föreslagnaregeln på ett fundamentalt sätt kommer att urholkaanställningsskyddet, särskilt i mindre företag och på denstatliga arbetsmarknaden där turordningskretsarna bygger på "ihuvudsak jämförbara arbetsuppgifter" och ofta är små. Medförslaget ökar risken att uppsägningar av personligaskäl påstås vara orsakade av arbetsbrist. Den avgörandeinvändningen mot förslaget är dock risken för godtycke ochdiskriminering. Enligt strider förslaget dessutommot andan i EG:s direktiv /129 och 92/56. Det saknas ocksåspärrar mot att arbetsgivare genom repetitivaarbetsbristuppsägningar utnyttjar frikvoten upprepade gånger.Även (-) yrkar avslag på propositionen i dennadel i sin motion A7. Motionären anser att förslaget står i stridmed direktivet 75/129/EEG angående kollektiva uppsägningar. Dethotar också direktiv /207/EEG om likabehandling av män ochkvinnor.I motion A13 av m.fl. (nyd) framförs att småföretag med mindre än 25 anställda helt bör undantas frånturordningsreglerna. En sådan reform kan få småföretagare attvåga satsa på expansion och nyföretagande vilket är den endavägen till nytt arbete. I större företag bör av deanställda få undantas från turordningen. Regeringens förslag attendast undanta två personer i en turordningskrets sermotionärerna som ett slag i luften.Roland Lében (kds) vill i motion A11 ha en precisering av denföreslagna undantagsregeln. I lagtexten bör anges att"arbetsgivaren inom den turordningskrets där arbetsbristen finnsfår undanta två arbetstagare som enligt arbetsgivarens bedömningär av särskild betydelse för den fortsatta driften". Därmedmarkeras tydligare att lagstiftarens avsikt inte är att gearbetsgivaren fria händer att skapa en godtycklig frikrets utanatt valet skall grunda sig på en bedömning av kriteriet i fråga.Överprövning skall kunna ske bara i fall av diskriminering ochliknande, då ju arbetsgivarens beslut uppenbarligen grundas pånågot annat än en bedömning av arbetstagarnas betydelse för denfortsatta driften.I motion A10 av begärs ett tillkännagivandeom att turordningskretsarna på det statliga området inte får blialltför begränsade.Synpunkter på turordningsfrågorna framförs även i motion A15av och (). I motionen anförs attanställningsskyddslagen gynnar medelålders personer men lämnaren del övrigt att önska när det gäller trygghet och skydd föryngre på arbetsmarknaden. Motionärerna vill göra en ändring i 22§ LAS som innebär att en arbetsgivare skall få undanta trepersoner inom turordningskretsen varav en skall vara under 30år.