bet · GG01JuU21 · 1993-03-16 00:00:00 — Det är i hög grad en fråga om rättsmoral.Jag tror också att vi börjar inse att vi måste kunnastrukturera polisarbetet så, att vi parar bekämpandet avkvalificerad brottslighet med bekämpandet avvardagsbrottslighet.Det är litet svårt att säga någonting om lösningarna eftersomvi precis är i utredningsfasen. Vi möter nu på olika områdenönskemål om att man skall skydda olikabrottsbekämpningsaktiviteter från att tas bort på lokal nivå,alternativt att vi skall fungera som filter mellan riksdagensvilja och det faktiska arbetet. Diskussioner förs när det gällertrafikpolitik, ekobrottslighet, sexualbrottslighet och en delannat. Egentligen handlar det om hur viktigt man tycker att detär att avsätta resurser för ekobrottsbekämpning.Om man gör bedömningen att ekobrottsbekämpningen är viktig,måste man finna en lösning som gör det möjligt att på centralnivå styra resurserna så att de kommer dit man vill. Det är envärderingsfråga hur denna lösning skall konstrueras. Det finnsett antal möjligheter. Axel Morath pekade på en modell, och detfinns andra. Utredningen har att försöka redovisa någraalternativ med denna inriktning till allmän begrundan. Gemensamtför modellerna är att fördelningen för att fungera på något sättmåste styras uppifrån.Eftersom det riktades beröm till och enhetenför särskilda mål, vill jag gärna understryka att jag gör sammabedömning som . Dessa myndigheter är ett braexempel på hur saker och ting kan fungera.Det finns anledning för oss att återkomma då vi läggerfram det slutliga förslaget till en modell. Det lär sannolikt,om det skall fungera, innebära något slags styrning på området,och ett slags renodling. Om man skall formulera det litet fräcktkan man säga att man, när man talar med kollegerna i t.ex.Östersund, märker en tendens till att alla ekobrott sker istorstäderna eller i stora befolkningscentrum. Frågan är då varman skall placera resurserna. Den typen av frågor kommer att tasupp i utredningen.När man talar om mängden resurser är man tillbaka till fråganom den politiska viljan. Lönsamheten i arbetet är otvetydig. Detär närmast en fråga om huruvida man på Polisen skall omfördelaresurser internt eller om resurser skall tillföras utifrån. Detankommer inte på Polisen att avgöra detta. Jag förstod pådet besked vi fick från statssekreteraren att det kommer att skeen prioritering av resurser, och den skall vi naturligtvisförsöka göra det bästa möjliga av. Lönsamheten i aktiviteten ärotvetydig.Jag har talat om vikten av att här ha en styrmekanik. Iavvaktan på att frågan får sin slutliga lösning har vi medåklagarna noga diskuterat idéer om hur man skulle kunna jobba.Det finns ett antal idéer som vi är helt eniga om. En går ut påatt man skulle bilda olika former av arbetslag bestående avåklagare och poliser. En annan är att använda den resurs somekonomerna utgör. Om vi framöver får större möjlighet att påcentral nivå fördela pengar, skulle jag misstänka att en av deåtgärder vi vidtar är att tillse att det anställs människor meddenna kompetensprofil. Man kan tillse att det sker om man har deövriga styrmedlen därför, såsom utökad utbildning påPolishögskolan.Jag tror också att det är viktigt att långsiktigt planerarekryteringen. Man måste ha en medveten strategi och bit för bitbygga upp kompetensen -- den får inte svänga upp och ned.Något som ofta kommer upp när vi får rapporter frånfältarbetet är vikten av det arbete som måste ske ihop medåklagare, nämligen att skära av själva brottet och komma tillett slut. I hur stor utsträckning blir det en utredning av vadsom har skett och i hur stor utsträckning kommer den attkoncentreras på brottet och påföljden? Detta talar mycket starktför samverkan mellan åklagare och poliser.Jag kan bara vidimera att vi bedömer projektet varaviktigt. Hos Polisen har vi i samförstånd med åklagarnaintagit den inställningen att det är viktigt att vi får hjälpatt urskilja brottet, så att vi inte fastnar i utredningen.Finansinspektionen och åklagare kommer till ett stadium där demisstänker brott, och då blir ärendet polisfråga. Det betyderantagligen att kraven på polisiära resurser kommer att stigaallteftersom månaderna går. Eftersom vi talar om samma mängdresurser, är frågan var människorna skall placeras. Om manknyter dem till RÅSOP, vilket mycket talar för, får man i ochför sig kortsiktigt betala ett pris då resurserna minskar på ettannat område. Vi kommer att hamna i den situationen framöver dåvi måste besluta hur resurserna skall disponeras.Jag vill avsluta med att uttrycka en viss grad av optimism.Det finns, som riksåklagaren sade, positiva tendenser här. poliser kommer tillbaka och en del initiativ äruppenbarligen på gång. Jag tror att man måste hitta en modellsom gör det möjligt att transformera riksdagsviljan ut i denpolisiära organisationen och att skaffa styrmedel för det. Detär relativt naturligt att man på lokal nivå gör en annanprioritering. Det stora lokala problemet är sällanekobrottsligheten. Bekämpningen av den kostar multum för denlokala organisationen, men kan vara oerhört viktigsamhällsekonomiskt.Lennart Grufberg: Skattemyndigheterna ochkronofogdemyndigheterna har inte som förstahandsuppgift attbekämpa ekonomisk brottslighet. Vår huvuduppgift är att se tillatt företag och individer påförs och betalar den skatt de skallbetala. En mycket viktig del i detta arbete är naturligtvis ändåatt arbeta med ekobrottslingar. Ekobrottsligheten är för oss,liksom för alla andra inblandade myndigheter, en mycketbekymmersam och negativ del av vardagen.Ekonomisk brottslighet är inget nytt fenomen för oss. Däremotförändras ekobrottsligheten över tiden. Brottsbeteendet ändras itakt med den ekonomiska utvecklingen, regelförändringar osv.80-talets högkonjunktur innebar en form av brottslighet:skalbolagshärvorna, grå och svart arbetskraft i byggbranschenosv. Då var det frågan om att undvika att ta fram stora vinstertill beskattning. är situationen en helt annan. Det gäller istället att skriva upp tillgångar och om möjligt försöka fåkontanter ur statskassan.Av våra på skattemyndigheterna ca 11000 årsarbetskrafter ärca 1000 årsarbetskrafter avsatta för revision. Av de 1000revisorerna arbetar , eller ungefär 100 revisorer, med vadvi kallar eko-och skattebrott.Man kan litet förenklat säga att dessa 100 revisorer ägnar sigåt , transaktionskedjor och annat, där vi redan frånbörjan har grava misstankar om brottslig verksamhet. Under 1992gjorde vi 628 sådana revisioner.Vi gör totalt mellan 9000 och 10000 revisioner.Även i den vanliga gransknings-och revisionsverksamhetenfinner vi brottslig verksamhet. Om det rör sig om belopp avbetydelse anmäls det till åklagaren. Antalet anmälningar har desenaste åren legat mellan 3000 och 4000 per år.Den revisionsverksamhet vi gör leder till förslag tillhöjningar av skatten med betydande belopp -- det känner nisäkert till. 1991 var det frågan om . 1,1miljarder av dessa härstammade från ekobrottsrevisioner. Jagvill på en gång säga att dessa revisioner inte ger några storaskatteintäkter. Det mesta av det som skulle ha betalats i skattförsvinner genom den brottsliga verksamheten.Om vi tillsammans med polis och åklagare kan förhindra dennatyp av verksamhet, ger det utrymme för seriös verksamhet som isin tur ger skatteintäkter till samhället. Den seriösaverksamheten hämmas mycket hårt av den illojala konkurrensenfrån ekobrottslingarna -- det vet ni alla.Också på kronofogdemyndigheterna prioriterasekobrottsbekämpningen. Vi har en särskild funktion --specialindrivningsverksamheten -- med drygt 60årsarbetskrafter. Där ägnar man den åt indrivninghos ekobrottslingar.Under de senaste åren har vi granskat 6000 skalbolag. Detgav förslag till skattehöjningar på ca . Vihar nu fått in ca av dessa.Ekobrottsbekämpningen kräver, vilket har sagts tidigare,samarbete mellan de inblandade myndigheterna. Inte heller jagser några stora problem i samarbetet. Inom skatteförvaltningenskall vi när det gäller ekobrottsligheten -- precis som vidannan skattekontroll -- utreda om skatt undandragits och i såfall hur mycket. Om vi inte kan genomföra dessa utredningarsjälva med hjälp av de befogenheter vi har genomrevisionsinstitutet, får vi koppla in polis och åklagare, vilkahar förhörsmöjligheter och tvångsmedel till sitt förfogande.Detta är självklart.Vi får ytterst sällan rapporter om problem i detta samarbete.Däremot får vi ständiga klagomål om att främst Polisen, ochalldeles särskilt Polisen i storstadsområdena, inte har någraresurser för samarbete. Problemet från vår horisont är inte attsamarbeta, utan att inte ha någon att samarbeta med.Bristen på kompetent personal hos Polisen får en stor inverkanpå vårt arbetet. Jag vill stryka under att vi under senare århar anmält ett stort antal misstankar om mycket allvarligaskattebrott. Dessa fall har inte kunnat bli föremål förpolisutredning. Detta har inneburit att vårt arbete inte harkunnat föras vidare, och att många revisioner har fått avslutashelt utan resultat.Riksåklagaren talade om att skattemyndigheterna inte har gjortalla de anmälningar som borde ha gjorts. Jag måste erkänna attdet är riktigt. Vi har påtalat att man måste anmäla alla brottsom skall anmälas till berörda myndigheter, och jag vill lovaatt vi har fått en ändring till stånd. Vi går i vår utbildningut hårt med riktlinjer för att på olika sätt få uppanmälningsfrekvensen igen.Om man satsar på ekobrottsbekämpning måste det göras så attdet blir balans i insatserna för alla inblandade myndigheter.Jag vill starkt understryka att insatserna enligt vår meningskulle behöva utökas, åtminstone i , för allainblandade myndigheter.Jag skulle vilja sluta med att nämna något om en typ avekobrott som ökat kraftigt , nämligenmomsbedrägerier. Anledningen till ökningen är, som jag sadeinledningsvis, att det nu inte gäller att trolla bort vinsterutan att i stället blåsa upp värden eller att få ut kontanterfrån statskassan.Sedan momsen infördes har det i större eller mindreutsträckning förekommit försök att få s.k. negativ momsåterbetalad. Falsk export, styrkt med falska fakturor, harförekommit länge men ökar nu kraftigt i omfattning. Registreringav nya bolag med negativ moms till följd av påstådda, menfalska, investeringar är också en beprövad metod.Vi har fått mer svårutredda typer av skattefusk under densenaste tiden. En metod som jag vill peka på här därför att denär väldigt komplicerad och svårutredd innebär att man, ofta frånskatteparadis, köper immateriella rättigheter, dvs.filmrättigheter eller rättigheter till byggsystem, aidsmedicin,säkerhetssystem och till alla möjliga tekniska processer.Gemensamt för allt det här är att det är mycket svårt attvärdera och att utreda. Det är väldigt komplicerat.Ett annat speciellt problem som jag vill peka på är det faktumatt s.k. negativ moms enligt lagstiftningen skall återbetalasskyndsamt. Det innebär att utredningstiderna blir korta. Detkrävs ofta polishjälp. Polispersonal måste då finnastillgänglig, redo att rycka in med mycket kort varsel. Tekniskundersökning kan också vara nödvändig. Det är inte ovanligt t.ex. gör förfalskningar av mycket välrenommerade företagsfakturor och skickar in. Det är stora problem förknippade medatt utreda detta.Skattemyndigheten i har igångsatt ett särskiltprojekt som skall försöka arbeta med inriktning på justmomskontrollen. Det är på det området vi bedömer att vi harstörst problem just . Ytterligare resurser från polis,åklagare och från oss skulle kunna ge stora resultat.Jag vill säga, med anknytning till det jag nysssade, att vår förhoppning är att skall ställaytterligare resurser till förfogande för insatser mot denekonomiska brottsligheten. Vi är övertygade om att det ävenekonomiskt skulle ge mycket tillbaka åt staten.Ordföranden: Då har vi lyssnat till alla dem vi tänktlyssna till i detta första pass. Jag släpper nu ordet frittbland mina kolleger. har redan begärt ordet ochfår börja.Lars-Erik : Det har i den allmänna debatten vittnatsom att resursbristen är påtaglig när det gäller denna typ avbrottsbekämpning. Det har också nämnts här, senast av LennartGrufberg. Ett av de problem rikspolischefen pekar på är den friaresursanvändningen, dvs. att man i den lokalapolisorganisationen själv i stort sett helt och hållet fårbestämma hur polisresurserna skall fördelas. Det har lett framtill en utveckling där bara 200 av landets 16700 poliser ägnarsig åt dennna typ av brottsbekämpning.Jag vill fråga om man inomJustitiedepartementet har fört ett resonemang om möjligheternaatt styra resursanvändningen mer från centralt håll när detgäller den ekonomiska brottsligheten. Den frågan knyter an tillAxel Moraths inlägg, där han skisserar en ny organisation medbättre samverkan mellan åklagare och polis, fristående från denlokala polisorganisationen.Min andra fråga till är följande: Förs det ettresonemang eller pågår det överväganden inomJustitiedepartementet om att tillskapa en från den lokalapolisorganisationen mer fristående organisation under centralledning för den här typen av brottsbekämpning?Min tredje fråga till gäller om det ärregeringens och uppfattning attsamhällets resurser för bekämpande av den ekonomiskabrottsligheten står i rimlig proportion till brottslighetensomfattning och de skadeverkningar den har.Jag har också en fråga till riksåklagaren. Det är välomvittnat att det i finanskrisens spår har förekommit grovekonomisk kriminalitet. Omfattningen av den är ganska svår attuppskatta, men bedömare som har haft insyn i finansvärlden sägeratt det rör sig om . Är de resurser somriksåklagaren fått till RÅSOP, , tillräckligaför att man skall kunna göra en genomlysande utredning ochgranskning av bankvärlden? Detta skall relateras till de mycketstora åtaganden samhället har för att täcka förlusterna inombanksektorn. Det har inneburit åtaganden för statenpå 67500 miljoner kronor.Krister : Jag tror inte att det råder någon oenighetmellan mig och om det angelägna i att attackerafrågan om ekobrott på bred front. Vi gör på departementetöverväganden som rör alla de delar som knyter an till de tvåinledande frågorna, nämligen organisationen hos såväl polis somåklagare. Det stora grunddokumentet är somlämnade sitt betänkande , och som tar upp viktigaorganisatoriska frågor. I den samverkan som alla talare harvittnat om når man ett stadium i utredandet då man kan skiljamellan etik och brott. Det måste man kunna göra . Annarshar vi, vilket rikspolischefen var inne på, en felaktigresursanvändning. Då är det åklagaren som skall vara motor iarbetet. För att det skall fungera måste man till åklagarenkunna koppla polisiära resurser på ett riktigt och funktionelltsätt.Åklagarutredningen, för vilken remisstiden löper ut i slutetav , ger oss viktiga synpunkter som vi sedan kan fogatill den översyn av som pågår. Översynen görsi två steg: dels en allmän översyn av , vilkenregeringen har givit i uppdrag attverkställa, dels den översyn som är specifikt inriktad på dengrova ekonomiska brottsligheten. Det uppdraget lämnades idecember och skall redovisas . Härfinns det förutsättningar att kanske på regional nivå fogasamman polis-och åklagarfunktioner på ett bättre sätt än vadsom görs . Det utesluter inte att man med just RÅSOP sommodell -- den befinner sig i ett uppbyggnadsskede -- mycket välkan tänka sig en utveckling framöver där vi får en centralfunktion som är inriktad på detta.Det finns däremot inte några planer på attinrätta en självständig myndighet. Jag vet attSocialdemokraterna har tagit upp frågan i en motion. Skälet tillatt det inte är aktuellt är att vi innan vi tar steget till attbygga upp en ny myndighet vill pröva om inte de olika delar somnu är involverade kan fås att samverka bättre. Låt oss bättre tatill vara det vi har innan vi går vidare och bygger någontingnytt.Jag tror att vi är ense om färdriktningen, och därmed också ommålet.Torsten : Vi fick 4,2 miljoner i den senastebudgeten. Vi hade begärt ca 6 miljoner. Man har påregeringskansliet förklarat för oss att skillnaden beror på attvi har möjlighet att genom viss administrativ fingerfärdighethämta in de återstående från andra anslagsom inte berör oss i övrigt. Vi anser att de 4,2 miljoner vi harfått motsvarar vad vi har begärt.Frågan gällde om vi behöver mer pengar . Viskulle naturligtvis kunna ta emot mer pengar, men vi har intemöjlighet att lägga ned mer pengar på RÅSOP. RÅSOP befinner sigi ett uppbyggnadsskede. Det kan för övrigt nämnas att de pengarvi nu använder till RÅSOP tas från vår vanliga budget. Den 1juli kommer vi således att ha en skuld till statsmakterna genomett anslagsöverskridande. Vi har möjlighet att mellan budgetårenleva litet grand på kredit. De faller inteut förrän , och dem kan vi alltså bara användaförskottsvis för att klara upp det uppbyggnadsskede som vihåller på med för närvarande.Två åklagare är engagerade i RÅSOP. Vi håller på medrekrytering av ytterligare. Tanken är att det hela skall byggasut. Jag räknar med att vi om ungefär en månad skall kunna ha enöverblick över läget och kunna säga hur stora och många mål vikommer att kunna ta och hur många åklagare vi kommer att sättain.För dagen finns det alltså inga krav eller önskemål från vårsida om ytterligare medel. Vi räknar med att klara oss på det vihar fått. Vid en redovisning som jag gjorde påJustitiedepartementet fick jag klarhet i att detfinns möjlighet att lösa akuta behov om de skulle uppstå.Göthe : Det är åtskilliga år sedan dåvaranderegering proklamerade kampen mot ekobrottsligheten. Det ärdärför ganska förvånansvärt att man fortfarande har sådanasamarbetsproblem som här har påtalats. Överdirektör detta i sitt anförande. Jag vill fråga vadrikspolischefen och gärna riksåklagaren och andra har försynpunkter på detta. Borde det inte vara rimligt attsamarbetsproblemen för länge sedan var utagerade? Det har ocksåtidigare ställts frågor om samarbetet.Jag vill fråga närmast rikspolischefen vad det är som gör enäldre polisman särskilt lämplig för arbete på ekorotel. Ungefärhur stor del av den utbildning som sker på ärgagnelig för de polismän som skall arbeta med ekobrottslighet?Jag vill också fråga riksåklagaren eller någon annan som kanha en uppfattning: Hur stort är det utländska inslaget avekobrottsligheten ?Björn : På frågan om samarbetsproblemen är svaretatt några sådana inte finns. Jag vill hänvisa till det somöverdirektören för sade, nämligen att problemetibland är att det inte finns någon att samverka med. Jag troratt det litet grand är ett sidospår att hänga upp sig på s.k.samarbetsproblem, därför att det är inte däri problemet ligger.När det gäller äldre polismans lämplighet tycker jag att detär ganska bra att illustrera den tes, som framför allt vi frånRikspolisstyrelsen och Riksåklagaren framförde, nämligen att detär precis så som vi inte tycker att det skall vara. Men det blirså eftersom styrmedel uppifrån för att kunna få enspecialisering på den grova kriminalitetens område har saknats.Jag tror att om möjligheter uppstår att styra detta litetbättre, kan risken undvikas att det blir en ingång i ekorotlarnaav det här skälet. För övrigt när det gäller ekorotlarna, trorjag att synpunkten inte är riktigt korrekt. Den är nog merrelevant när det gäller bedrägerirotlar eller när man slår ihopbedrägeri-och ekorotlar. Det är då detta problem uppstår.På frågan om den utbildning i ekobrottsligheten som ärgagnelig är svaret: Ja, självfallet den del som leder tillbrottslighet. Problemet i ekoutredningarna är ständigt att viskall göra brottsutredningar. Andra är mer kvalificerade än viatt utreda ekonomiska samband. Kommer man in på brott, kommerman också in på lagstiftning. Därför är hela polisutbildningennödvändig för att man över huvud taget skall kunna fungera somekoutredare i den fas som handlar om brott. I frågan liggerockså det påstående, som jag uppfattade att överdirektörGruvberg, jag och riksåklagaren var överens om, nämligen att vibör rekrytera andra personer än bara poliser. För detta krävsockså styrmedel. Risken är eljest att pengarna försvinner ut isystemet.Frågan till riksåklagaren om det utländska inslaget i denekonomiska brottsligheten kan jag passa på att besvara nu närjag har ordet. Det finns en annan faktor som jag tror mångagånger är minst lika tung, nämligen att ekokriminaliteten oftaär kopplad till annan grov kriminalitet, vilket är en allmänuppfattning hos dem som arbetar med detta. Det handlar inte baraom att folk så att säga skor sig på ett mervärde, utan det kanvara organiserad kriminalitet i narkotikavärlden eller liknandedär det gäller att komma åt ett ekonomiskt mervärde. För attklara detta -- tvätta pengar eller vad det kan vara -- måste mankoppla in ekosidan för att klara den transaktionen. Det gör attdet finns ett samband mellan ekobrottsbekämpningoch bekämpning av annan grov kriminalitet.Torsten : Beträffande frågan om kopplingen tillutländska intressen vill jag tillägga till det som BjörnEriksson sade att vi inte ser något sådant samband. Vi ser ingainternationella aspekter på ekobrottsligheten, utan den är nogen inhemsk företeelse.Göthe : Jag vill först tacka för svaret. Det varjust det som överdirektör sade om samarbete somföranledde min fråga.Lennart Gruvberg: Jag måste ha uttryckt mig väldigtdåligt. Vad jag sade var att jag inte alls upplever att vi harnågra samarbetsproblem med varandra. Problemet är resursbristenhos framför allt Polisen. Vi hittar inga att samarbeta med.Detta är det stora problemet.Ingbritt Irhammar: Jag vill först ställa en fråga omutbildningen av poliser på det här området. Det är sedan längekänt att det har varit svårt att få poliser intresserade av attarbeta på det här området. Det är också svårigheter beträffandepåbyggnadsutbildningen, därför att brottsligheten alltid liggernågra steg före. Ytterligare en svårighet är att behålla deutbildade poliserna. Ju duktigare de blir desto mer intressantablir de bl.a. för det privata näringslivet, där de också kan fåbättre betalt och ibland mer stimulans. Är detta problemfortfarande aktuellt nu när det har blivit svårare att få jobbpå den allmänna arbetsmarknaden? Om problemet finns kvar undrarjag vad ni har för planer för att motverka problemet?Jag vill ställa en andra fråga om miljöbrottsligheten, somoftast är kopplad till ekonomisk brottslighet. Hur serutvecklingen ut på den sidan? Följande fråga vill jag ställatill : Är det lättare än sedanatt påvisa miljöbrott? Jag tänker då inte på bagatellartademiljöbrott utan på de stora och svåra miljöbrotten. Behövs därytterligare lagförändringar?Min tredje fråga ställer jag till , trots attden i stort sett är omöjlig att besvara. Jag kom på frågan närjag hörde tala om att det totala skattetrycketsjälvfallet har betydelse för om folk skattefuskar. Vi kan välalla vara överens om att om vi inte har någon skatt alls attbetala så fuskar vi inte. Men om vi har skatt eller nästintill så fuskar vi alla. Frågan är bara om detta är relevant iframtiden? Vi kommer inte att ha en skatt som ligger vid iåratal framåt. I är skattenivån nere i 30--, men inteheller där har man slutat skattefuska. Frågan är egentligen omdet är värt att ägna skattefusket några större aktiviteter ellerresurser? Var tycker att skattegränsen går föratt människor skall sluta fuska?Björn : Sedan man tog bort systemet med centralfinansiering är endast en tredjedel av kurserna på ekosidanbesatta. Det som statssekreteraren sade om att man skall återgåtill systemet med central finansiering är därför en god nyhet.Inom parentes sagt tror jag att det systemet bör tillämpas påtung utbildning som regering och riksdag vill ha genomförd,annars befarar jag att den kommer att prioriteras bort.Beträffande påbyggnadsdelen och sättet att gå vidare är detvår avsikt -- om vi får möjlighet att använda den resurs somstatssekreteraren har talat om -- att göra en vidareutvecklingav kriminalpolisutbildningen med inriktning bl.a. på justekobrottsligheten. En del av en sådan skärv skulle användas föratt utveckla detta i linje med det manifestarbete som vi hardrivit kring den grova kriminaliteten.