bet · GG01JuU21 · 1993-03-16 00:00:00 — Ett exempel pådet är den tunga socialdemokratiska motion om ekonomiskbrottslighet som föreligger. Den talar om behov av storaförstärkningar inom polisväsendet och vid åklagar-ochskattemyndigheterna samt om smärre förstärkningar på några andramyndigheter, men domstolarna behandlas knappast alls -- bara enenda rad om utbildning och några få rader om processabotage.Om det kunde göras en lyckad satsning på bekämpningen avekonomisk brottslighet , och det hoppas vi verkligenpå vid domstolarna, skulle naturligtvis antalet inkommande målom ekobrott öka markant hos dessa. Det är faktiskt självaavsikten med satsningen. Då skulle vi hamna i en bekymmersamarbetssituation, om inte särskilda åtgärder vidtogs. Med sådanasärskilda åtgärder menar jag båda mer av resurser och inte minsten ny lagstiftning på processområdet, syftande till att begränsahuvudförhandlingarnas storlek i olika brottmålshärvor.Jag kan i detta sammanhang passa på att nämna att jag vid enkonferens som anordnade hörde att man i Englandhar lyckats att på ett effektivt sätt komma fram till ett braresultat i bekämpningen av ekonomisk brottslighet. Detta harlett till att de engelska domstolarna är heltdränkta i brottmål om ekonomisk brottslighet.Under den senaste tioårsperioden har vi vid Stockholmstingsrätt haft en mycket varierande arbetsbörda med ekonomiskabrottmål. Dessa brottmål ger oss i allt större utsträckningbesvärliga tvistemål av omfattande slag. Det kan t.ex. gällaskadeståndsskyldighet för inblandade styrelseledamöter ochrevisorer.Antalet domare vid domstolen som sysslar medekobrottmål har varierat från högst 10 till somlägst 2. åtgår endast ungefär tre domaresarbetskraft för handläggning av ekonomiska brottmål. Det kommerin ett jämförelsevis litet antal ekobrottmål från berördaåklagarmyndigheter. Det gäller för övrigt också i fråga ombedrägerimål av allmänt slag -- jag säger det eftersomrikspolischefen hade en tanke om att bedrägerimålen iblandmöjligen kunde breda ut sig på ekobrottmålens bekostnad.Men vi har lika få allmänna bedrägerimål.När ett större ekobrottmål blir klart förhuvudförhandling får jag som administrativ chef för domstolen ipraktiken ofta försöka disponera om resurserna vid domstolen ochskaffa fram två domare, förhoppningsvis med specialutbildning,som kan friställas för målet i fråga. Dem får jag ta från andraområden.Om ett mål skulle ta i anspråk förhuvudförhandlingar, som t.ex. La Reine-brottmålet, får ipraktiken 500 andra brottmål stå tillbaka vid tingsrätten. Detär viktigt att veta i en situation där man försöker att hittanya metoder att bekämpa ekonomisk brottslighet.Jag skall be att få lämna ordet till . Han varordförande vid huvudförhandlingen i La Reine-brottmålet, somavslutades för sedan vid domstolen.Rolf Nöteberg: Fru ordförande! Jag har, som sade, en rätt stor erfarenhet av handläggning i tingsrättav mål om ekonomisk brottslighet. var jagordförande vid det första omfattande skalbolagsmålet. Jag deltogi handläggningen av det s.k. Finans-målet i mitten av förradecenniet. Jag var kring det senastedecennieskiftet chef för den avdelning vid tingsrätten somhandlägger ekobrottmål. Jag var också ordförande vidhuvudförhandlingarna i det s.k. La Reine-målet.I detta sammanhang vill jag nämna ett exempel påresursutnyttjande på detta område. minskade regeringenantalet chefsdomare vid , den domstol somutan jämförelse har flest omfattande mål av detta slag.Resultatet blev, till skillnad från vad som har gällt undersenare årtionden, att numera ingen chefsdomare har somhuvuduppgift att arbeta med ekobrottmål.Det jag främst vill betona är behovet av strängaprioriteringar. Mitt antagande är då, att oavsett vilkasatsningar som samhället gör för att bekämpa denna farligaverksamhet -- jag har här en liknande uppfattning som LarsBentelius -- det i verkligheten inte är realistiskt att ipraktiken vänta sig annat än att enbart begränsade delar avbrotten kan beivras. Jag tror för egen del, om man ser över helafältet, att det förr handlar om promillen än procent.Det finns få saker i det svenska samhället som är lika lönsamtsom att lura stat och kommun på skatt eller bidrag. Jag vill taupp denna fråga utifrån tre aspekter -- urvalet, omfattningenoch tiden. De utredningar som under det senaste årtiondet hargenomförts har, litet hårdraget, antingen avsett tämligen banalating, t.ex. underlåtenhet att i rätt tid inbetala källskatt,eller blivit nog så omfattande. Dessa senare utredningar harofta inte varit framgångsrika, i den meningen att i notvarpenmestadels har fastnat mellanmän, eller vad som i dettasammanhang kallas för "målvakter", dvs. utställda, oftastraffade människor, medan hjärnorna bakom brotten har gåttfria.Dessa väldiga utredningar tar stora resurser i anspråk. Detfinns verkligen anledning att betona att huvudförhandlingstid itingsrätt och hovrätt är en mycket dyrbar och knapp resurs. Detfinns också anledning att betona svårigheten att tillgodosegrundläggande principer för den svenska rättegångsordningen, därman talar om omedelbarhet, muntlighet och koncentration, i falldär förhandlingen pågår i månader.I årets budgetproposition talar justitieministern om behovetav snabba, tydliga och konsekventa reaktioner på brott. Honförklarar att detta är av stor betydelse för förankringen avstrafflagstiftningen i allmänhetens rättsmedvetande och för attpåföljdssystemet skall verka avhållande på människorsbrottsbenägenhet. Vad man än kan säga om ekobrottmålen; snabbareaktioner lyser med sin fullständiga frånvaro.Olägenheterna av detta i fråga om allmänpreventionen står iöppen dager. Men även den enskilde utsätts för en förödandebehandling. Han kan vara häktad någon månad det ena året, gå ochvänta på åtal, delta iett par huvudförhandlingar i underrätt och hovrätt undermånader, och slutligen få en dom med ett fängelsestraff. Imycket stora mål kan en person som döms till fängelse-- av vilken tid han enligt lag skall avtjänahälften i anstalt, inkl. häktningstid -- få mer än ett decenniumödelagt på detta sätt.Med mitt synsätt är de åtgärder man närmast skulle behövavidta följande: Ge åklagare och domstolar tydligare verktyg närdet gäller medvetna prioriteringar. Anvisa myndigheterna attverkligen göra urvalet så, att honnörsorden frånbudgetpropositionen blir uppfyllda. Förstärk åklagarsidan,kanske genom projektanställningar, med kraftfulla personer sominte bara har goda kunskaper i straff-, civil- och skatterättsamt redovisningsfrågor, utan också förmår entusiasmera ochaktivt leda de poliser som utför grovjobbet.Eric : Fru ordförande! Jagkan redan från början säga att det är lika bra att jag avstårfrån att säga vad jag hade tänkt säga när jag gick hemifrån. Jagövergår till att vara något polemisk.Chefsrådman serverade här en önskelista på huråklagare bör bete sig när det gäller prioritering. Jag kan tatag i den frågan med en gång och säga något tillrikspolischefen.När vi talar om ekokriminaliteten är det fråga om storabrottmål. När man inleder dem har man självfallet inte möjlighetatt utfärda någon som helst garanti för att målet ens skall ledatill åtal än mindre till en fällande dom. Förundersökningen harsyftet att dels utreda om ett brott har skett, dels framletahuruvida någon kan skäligen misstänkas för brottet. Detta brukarvi kalla för spaningsstadium. Därefter kommer ettprocessförberedande stadium då den misstänkte delges och brottetnärmare utreds.Polismyndigheten är självfallet skyldig att biträda oss ävennär det gäller spaningsdelen. Om en åklagare beslutar att inledaförundersökning har han rätt att påkalla polishjälp även för sinspaningsverksamhet och för att kartlägga den brottslighet som äri fråga, såsom t.ex. nu i bank-och finanskrisen.Vi kan inte tillfredsställa rikspolischefens önskemål att vibara skall ta tag i fall där det finns ett konkret brott, ochdär vi när vi startar kan förvänta en fällande domeller åtminstone ett åtal. Det kan vi aldrig göra. Jag tyckeratt det är viktigt att i detta sammanhang betona attpolisutredare aldrig får låta sig demoraliseras av detförhållandet att en utredning om brottmål inte leder till åtaleller låta sig demoraliseras av att det inte leder till någonfällande dom. Det är i inledningsskedet omöjligt att ha någonklar uppfattning om hur det kommer att gå.Jag skall mer i förbigående ta upp frågan om prioritering. Attgenast prioritera är svårt. Man måste skaffa sig en uppfattningom kriminaliteten. Då kan man börja prioritera, sedan kan manhårdprioritera och slutligen koka ner åtalet till en bråkdel avvad det egentligen handlar om. Det försöker vi. svämmarsaker och ting över alla breddar. Jag tar nu igen La Reine-måletsom exempel, som har blockerat en statsåklagare på min myndigheti . Rättegången i målet tar slut i hovrätten omnågra veckor. Den kommer sannolikt, om inte alla tecken slårfel, att leda till långvariga straff för många personer. Det haralltså inte varit ett slag i luften, men det har varit enlångvarig plåga för tingsrätt, hovrätt och för den myndighet somjag förestår.Nu till det jag tror att detta utskott förväntar att jag skallkunna bidra med, nämligen vad vi från operativt håll gör och vadvi hoppas att få möjlighet att göra . Jag skall inteuppehålla mig vid det vi redan talat om.Det finns en statsåklagarmyndighet -- jag antar att den ärnågorlunda bekant -- som består av sju åklagareoch som ägnar sig åt den grova ekonomiska brottsligheten.Exempel på vad vi gör är La Reine-målet, Nyckeln, Thulin-måletoch Njord-målet. Allt detta görs i myndigheten. Det pågåromfattande utredningar i mål som gäller grova ekonomiska brott,helt oavsett vad som tillkommer genom det somstatssekreteraren namngivit som "råsop", vilken benämning tycksvinna sådant burskap att jag förgäves bekämpar det. Jag tyckeratt det leder tanken i fel riktning. Vi ämnar som sagt inte gåbröstgänges till väga, utan hålla oss inom alla de ramar somlagar och förordningar föreskriver.Emellertid är en grupp nu under formering, som riksåklagarensade. Jag skall bara kort skissa hur jag själv tror att detkommer att bli och kanske också lägga några ekonomiskasynpunkter på detta. pågår en genomgång, listningoch genomlysning av de frågor som kan bli intressanta attangripa i bank-och finansvärlden. Där biträder oss med storentusiasm Bankinspektionen. Även andra samhällsorgan har medentusiasm visat sin vilja att hjälpa oss. Det gällerRikspolisstyrelsen på central nivå och de lokalapolismyndigheter vi talat med, exempelvis polismyndigheterna iStockholm och i , som lovat oss att få utredningskraftför att kunna göra detta arbete.Hur stort arbetet blir kan icke beskrivas.Finansinspektionen ägnar sig åt att görautredning i ett bestämt finansinstitut och kommer sedan att tanästa och därefter nästa. Det kan inte bli alla. Det är enomöjlighet. Men man kommer att utreda dem med verkligt stora ochbesvärande totalförluster. Man ägnar sig då åt de storaförlusterna, t.ex. de som ligger över 10 miljoner. Dettamaterial kommer sedan att ställas till vårt förfogande för attvi skall se om det i dessa sammanhang har förekommitkriminalitet.Vi har listat omkring tio möjliga angreppsmål. Vi harhos Riksåklagaren begärt förordnande att få inledaförundersökning. Det är en grupp som arbetar som kräver RÅ:sförordnande för att den skall kunna verka och få sitt forum vidde domstolar som det gäller. Där har vi nu i fem fall specifiktbegärt förordnande för fem kommande brottsutredningar. Detgäller i alla fem fall banker och brott av typen trolöshet,förfalskning av föredragningspromemorior, kraftigaöverskridanden av kreditlimiter, utlåning utan säkerhet eller ien omfattning som ligger utanför vad man kan acceptera somblancokrediter etc.Fem sådana fall finns på mitt bord i dennagrupp. Två är på ingående. Jag tänker mig att den framtidagruppen får ett par ben att stå på. Det är fråga om ,där jag kan tänka mig att det kan bli tre åklagare och ett parrevisorer och anledning att anlita extern hjälp frånrevisionsbyråer med specialjuridisk kunskap, bankexpertis etc. irätt stor omfattning. Jag kan också tänka mig ett ben på annanort. Vi är på väg att starta i . Jag skall inte namngenågot fall. Men det är fråga om finansinstitut av olika slag,banker och finansbolag, som kan föranleda att man därstädesutnyttjar lokala poliskrafter och också lokala åklagarkrafter.Fullt utbyggd kommer denna grupp att kanske sysselsätta femsex personer. Mer räcker heller inte de pengar som finnsanslagna till. Vad det kommer att bli vet vi inte.Någon möjlighet att sätta en tidtabell för verksamheten gårinte. Hur snart skall den nå resultat? När kommer förstaanhållningsbeslutet?, etc. Sådana frågor kan självfallet intebesvaras. Det kommer att framgå av den förberedande utredningsom nu sker med hjälp av Bankinspektionen.Det är anslaget pengar till . Vi som har sysslat medbrottmål, såsom fru ordföranden, vet att från det att maninleder en förundersökning till fällande dom förslår mycketsällan tiden , om det inte är enkla utredningsfall medhäktade personer. Tvåårstiden kommer inte att räcka till detta.Någon form av förlängning blir under alla förhållandennödvändig.Några korta ord om organisationen. Vi använder från denmyndighet jag förestår, statsåklagarmyndigheten, Rikskriminalensekorotel. Vi ser med viss bävan fram mot en situation där mansplittrar upp den på andra myndigheter. Vi behöver såsomcentralmyndighet med en central arbetsgrupp också en centralutredningsstyrka. Det är grundläggande för att vi skall kunnaarbeta. Vi har ett gott samarbete och har ingen anledning attförvänta att det skall bli annat.Jag kan här avslöja att vi har skapat ett sorts embryo tillintimare samverkan. Från och med måndag kommer en tjänstemanfrån att placeras vår grupp och sittapå vårt kontor. Det är första grunden till en sådan närarelation. Sedan kan man tänka sig att det kommer att ske enutveckling. Vi har ju de danska och norska förebilderna atttitta på, som riksåklagaren också nämnde.En liten fråga: Räcker lagstiftningen till och räckerbrottsbestämmelserna till? I grova drag är jag beredd att sägaatt de gör det. Ändringar i skattebrottslag och sådant kan varapåkallat av alla möjliga skäl. Men de "allmänkriminella"reglerna förslår. Ett exempel där vi borde ta förebild hos våragrannar är att det i den danska bankloven och i den danskasparekasseloven finns ett brott som heter oförsvarlig utlåning.För det vill jag "puffa" inför detta forum. Hade det funnitsunder 80-talet, hade läget ur utredningssynpunkt varit en smulaannorlunda.Rolf B. : Fru ordförande! Först och främsttycker jag att man skall rikta ett tack till utskottet, som jagupplever som den institution i det svenska samhället som undersenare år på ett övergripande sätt har tagit sig an kampen motden ekonomiska brottsligheten. Vi som hållit på och talat omdetta tycker att det faktiskt har hänten hel del sedan vårt möte här . Det var en vändpunkt.Det är inget tvivel om att det opinionsmässigt nu är på detsättet, att i princip alla insiktsfulla människor i riketbegriper att detta är ett utomordentligt allvarligtsamhällsproblem som vi skall lösa tillsammans. Det tycker jagatt vi har fått bevis för här med de inlägg som hargjorts. Det känns mycket bra.Jag vet inte om jag skall gå in så mycket på detaljer här . Det har talats så väldigt mycket. Jag skall i alla fallkomma med litet övergripande reflexioner. Det är en oerhört långväg att gå från det att insikten kommer till dess att man kanbehandla sjukdomen. Det är ungefär som med alkoholister. Jag harkanske inte några större förhoppningar om att vi skall fåresultat inom den tid som jag skulle vilja se att det händenågot konkret. Det är en allmän känsla jag har. Jag vet interiktigt hur man skall komma åt det.Läget är helt oförändrat. Möjligen är det nu värre ute påfältet än det var när vi började. Självfallet är det så. Dettaär som en präriebrand. Det blir bara värre och värre om man integör någonting. Det borde möjligen stämma till eftertanke omhuruvida man skulle öka handlingstakten.Jag skrev ner tre saker under dessa resonemang. De är:samverkan och kompetens, vitalisering samt resurser. Jag kanansluta mig till de tankar som Axel Morath framförde, om jagförstod dem rätt. Men på något vis måste det ske enorganisatorisk samordning för att man skall kunna hantera dessaproblem.Det finns förståelse från alla håll för oss förvaltare, ochman anser att man nog borde tillgodogöra sig mer av det kunnandesom finns ute på fältet. Det finns med i olika utredningar, ochman kommer nog att aktivera den biten. Man kommer också att görasådan självklarheter som att man för fortsatt brottsutredningutnyttjar de revisorer som vi utnyttjar, etc. Detta äregentligen fullständigt självklart. Det är inte mycket att ordaom det.Detta med vitalisering är däremot möjligen litet merspännande. För mig personligen var det utomordentligtstimulerande att här höra göra de inlägg hangjorde. Det är litet knepigt hur man så att säga skall få i gångapparaten. Att bara pusha in ett oändligt antal resurser i dettasystem och sedan tro att det kommer ut någonting bra i andraänden är inte alldeles självklart.Någon sade här i en debatt för någon tid sedan att man inomsjukvården ökade resurserna och att köerna ökade i samma takt.Det låter fullständigt absurt. Men det är ofta så här i livetatt tingen inte är riktigt de vi trodde. Detta tror jag är ennyckelfråga. Hur vitaliserar vi detta system? Det gällersamordning, stimulans, incitament och vad det nu kan vara. Tillden änden har jag inte kunnat komma på någonting annat än att ivart fall påstå -- och det är kanske det som ligger bakom en delvaga uttryckssätt här -- att man t.ex. skulle anlita advokater.Jag menar då statsadvokater som utför åtal i svåra ekobrottmål.Riksåklagaren skulle kunna bemyndigas att utnyttja sådanaresurser.Det måste vara på det viset att man inte hänger med helt ochhållet inom åklageriet. Man kan inte bara skylla på polisen.Detta hänger ihop på ett sätt som är litet svårt att klara utför en utomstående. Det är i varje fall min fasta övertygelseatt det skulle kunna bli litet sprutt på den sidan om man köptein litet tjänster på den kanten.Till den änden är det också viktigt att framhålla attrevisorer inte löser alla problem. Jurister har en utomordentligtilltro till revisorer och ekonomer. Men det är ett gäng som ärbra på att redovisa historiska förhållanden som är lättiakttagbara och registrerbara. När det gäller andra ting är de idet närmaste värdelösa. Att driva svåra brottmål inför domstolkrävs det helt andra egenskaper för. Där tror jag att juristerär duktiga och skall in mera för att få fart på detta system.Man kan också inom avdelningen vitalisering tänka sig, vilketman redan är inne på i Skånska hovrätten, att man adjungeraradvokater och andra praktiker så att man får in den erfarenhetoch det kunnande som finns. Vi har ett ganska stelbent systeminom domstolarna med en intern karriär. Det är som medpolitiker: de har aldrig varit ute i verkliga livet.Detta är bara lösryckta tankar. Men det är en färdväg som manmåste kika litet på. Sedan är det fullständigt självklart ytterst måste byta upp sig från "" till någontingannat. Det är en resursfråga, vilket finns omvittnat på olikahåll. Jag kan inte förstå det rikspolischefen här säger om attdet på ekosidan inte är problem med resurserna rent teknisktsett. De är utomordentligt magra. Där måste det till en hel delinte bara intellektuell kompetens, utan även tekniskahjälpmedel.Peter : Fru ordförande! Ärade utskottsledamöter!Som siste talare måste jag konstatera att det mesta som jagvelat ta upp redan är sagt. Jag tänkte ändå peka på några saker.Jag börjar med att tala om vad Ackordscentralen är förnågonting.När jag som gästtalare vid Föreningen revisorersade att vi inte har någonting med attgöra tyckte åhörarna att talaren var rätt töntig. Men sedan vardet en revisor som ställde sig upp och sade: Det är ju intesant, . När företagen sjunger på sista versen, detär då man går till Ackordscentralen.Vi har våra rötter i de gamla köpmannaföreningarna, och vi harvarit verksamma . Det står visserligen AB på minnamnskylt, men Ackordscentralen är en förening. Vi verkartillsammans med vår syster i för att skyddafordringsägarintressena. Vi ser hur fordringsägarna förlorarpengar i fallisemangen och hur den kraftiga kriminalitet som vifinner i obeståndsfallen gör att anställda, samhället och ävenfordringsägarna utsätts för någonting som närmast kan liknas viden våldtäkt.Jag är i min roll som konkursförvaltare oerhört besviken attvi fortfarande för denna debatt. Det är ungefär tio årsedan som jag var verksam vid i . Jagträffade där den då nye ekoåklagaren som införkonkursförvaltarna sade att han nu hade tagit ett stort stegframåt. Han hade avskrivit 40 fall. Jag tycker tyvärr attverksamheten just nu präglas av ungefär samma synsätt. Det ärfråga om resursbrister. Hur vi skall lösa dessa problem?Jag känner även en oro inför rättssäkerhetsaspekten. Alltoftare hör man i debatten om åklagarnas och de brottsmisstänktasdiskussioner kring "dealar" om straffsatser m.m. Det är tyvärrkanske också en ekonomisk fråga. Vi ser ju hur dyrautredningarna blir. Tittar vi på fallet , som vi bl.a. varinblandade i, var det fråga om krav på mångmiljonbelopp för detallmänna att föra fram till åtal och fällande domar.Någonting som kanske skulle föra saker och ting framåt är detsom pekar på och som tagits upp tidigare.Samhället måste ges bättre möjligheter att samverka medobeståndsjurister och revisorer. Jag kanske inte har sammanegativa syn på revisorerna som . Jag tyckertvärtom att de utgör en utomordentlig resurs. Här har samhälletmycket pengar att tjäna genom att på ett friare sätt ta in dessaresurser. Det kommer att ta mycket innan samhället avegen kraft kan skapa den kompetensen.För sade min nu bortgångne företrädare att man ibland när man träffar företrädare för ekopoliseroch åklagare har en känsla av att urvalskriteriet mer gått påsynskärpa och muskelstyrka än på kompetens. Förhoppningsvis hardetta förändrats. Men det kommer ändå att ta tid. Som en annantalare här nämnde finns i besparingstider också den uppenbararisken att den kompetens man bygger upp försvinner in i detprivata näringslivet.Det är därför utomordentligt viktigt att man skyndar påutredningen och diskussionerna om ett friare sätt att anlitakonkursförvaltare och revisorer i samband med brottsutredningar.Det har samhället mycket att vinna på, inte minst beträffandemomsbedrägerierna, där också en tidsfaktor spelar in.Jag vill avslutningsvis peka på en annan punkt, från vårtperspektiv, och det är att vi fortfarande finner brister i dennuvarande lagstiftningen. De flesta ekobrotten berör framförallt aktiebolag, och här finner vi brister, framför alltsynsättet att man inte skall registrera ägandet i icke noteradebolag. Det gör, att när vi exempelvis är inne ifastighetsbolagshärvor, med kriminella aktörer, kåkfarare somhar fått låna pengar hos de stora affärsbankerna, och vi skallförsöka få tag i de herrarna, går de in i garderoberna, byterstyrelser, och aktierna skingras för vinden. Det finns ingenchans att vidta några åtgärder.Om vi hade ett liknande system som t.ex. i jordabalken, medett registrerat ägande och där det förutsätts en registreringför vissa förfaranden, exempelvis försäljning av aktier, skullesäkert en del av de här brotten kunna utredas snabbare. I varjefall skulle vi kunna få in de här gynnarna inför skranket på ettsnabbare sätt.Med de här orden, fru ordförande, vill jag tacka för mig.Ordföranden: skall du ha. Om inte någon av er somredan har haft ordet vill lämna någon kommentar går vi in påfrågorna.Göran : Jag har först en fråga beträffanderestaurangbranschen, som nämnde i sitt anförande.Där har uppmärksammats tillståndsgivningen för alkoholservering,som ofta är basen för hela restaurangnäringen. Det skulle varaintressant att höra vilka synpunkter har påregelförändringar just för restaurangbranschen, för att kommatill rätta med den ekobrottslighet som anses vara ganskaomfattande just där.Sedan skulle jag vilja ta upp frågan om domstolarna.