bet · GG01SoU17 · 1993-02-25 00:00:00 — Enligt vår meningär alkoholmonopolen redan anpassade till Romfördragetsbestämmelser, som också har intagits i . De svenskaalkoholmonopolen diskriminerar inte mellan olika länder ochleverantörer. De snedvrider således inte handeln.Alkoholmonopolen grundas på viktiga hälso- och social-politiskahänsynstaganden. kommer att hävda denna linje iförhandlingarna.Detta är alltså vår linje.Jag har velat peka på några faktorer som bör ingå i underlagetför en bedömning om det trots allt kan finnas anledning att iljuset av kommentarer pröva vissa aspekter avden svenska alkohollagstiftningen -- och då särskilt om enåtskillnad eventuellt bör, eller kanske måste, göras mellan åena sidan grossist- och importmonopolet Vin & Sprit ochdistributionsmonopolet Systembolaget å den andra. I det härsammanhanget är det viktigt att påpeka att Systembolaget breddatsitt sortiment och vidtagit andra åtgärder som ökatöppethållande och tillgänglighet, vilka kan anföras som ettargument mot de som kan visa sig vara kritiskabeträffande marknadstillträde för sina produkter i Sverige.Det finns anledning att räkna med att motsvarande övervägandenär aktuella också i övriga nordiska länder, särskilt i Finland.Tack, herr ordförande.Jakob : Herr ordförande! Jag antar att huvudskälettill att jag bjudits in är att jag har fått ansvaret föratt utveckla de förebyggande insatserna inom bl.a. alkohol- ochdrogområdet i det nya . Man skulle möjligenkunna tillägga ytterligare ett skäl, nämligen att jag somSocialdepartementets representant har deltagit i de diskussioneroch de förhandlingar som ägt rum i samband med ochinför ett eventuellt medlemskap i , dvs. de diskussioner somhar gällt alkoholmonopolens roll och framtid.Jag tänker inte upprepa något av det har sagt isin redovisning. Jag skulle vilja börja med att säga några ordom mina erfarenheter från dessa diskussioner -- egentligen föratt göra ett enda påpekande. Vi har i diskussionerna medEFTA-ländernas representanter i och EG-kommissionensföreträdare i och i våra bilaterala kontakter med olikaEG-länder naturligtvis bl.a. försökt förklara betydelsen av våramonopol och vår alkoholpolitik över huvud taget. Framtiden fårutvisa om något av det vi har sagt eller det material som viöverlämnat gjort något intryck.Vad som slagit mig i dessa diskussioner är hur viktigt det äratt inte bara försöka belysa de medicinska konsekvenserna aven liberal resp. en restriktiv alkoholpolitik utan ocksåalkoholens sociala skador, t.ex. sambandet mellan alkoholoch gatuvåld, alkohol och kvinnomisshandel, alkohol ochtrafikolyckor. Det är viktigt att peka på just de senaresambanden, om vi skall få förståelse för den politik som vi förpå det här området. Det är viktigt också därför att de socialaskadorna faktiskt utgör en avgörande del av bakgrunden till attvårt restriktionssystem en gång byggdes upp, en långt viktigaredel än de medicinska skadorna. Det var inte i första hand desöndersupna svenska levrarna som fick läkaren attföra sin mycket framgångsrika kamp en gång i världen för attlägga in försäljningen i ett statligt monopol, utan det var iförsta hand kvinnomisshandel, gatuvåld och den sociala misär somdet redlösa supandet leder till som var huvudmotivet för honomliksom för andra som deltog i det arbetet.Under de senaste två decennierna har vi i liksominternationellt lyft fram de medicinska aspekterna, demedicinska skadorna, på mycket goda grunder. Som bekant äralkoholen en huvudorsak till sjukdomar och även sådan sjukdomsom leder till en för tidig död. Det har vi gjort i anslutningtill totalkonsumtionsmodellen med de data som visar på sambandetmellan den totala alkoholkonsumtionen och nivån på de medicinskaalkoholskadorna. Sambandet mellan de sociala skadorna ochalkoholkonsumtionen är inte alls så systematiskt studerat iolika länder, så vi har inte möjlighet att göra samma typ avjämförelser. Skillnaden mellan medicinska och sociala skadorsammanfaller inte helt men till rätt stor del med skillnadenmellan långvarig överkonsumtion av alkohol å ena sidan ochberusning å den andra. Många av de s.k. sociala skadorna, t.ex.våld, inträffar till följd av att gärningsmannen är akutberusad, inte därför att han har druckit såmycket att han har dragit på sig en levercirrhos.Vi har i de nordiska länderna ett stort inslag avspritkonsumtion i den totala alkoholkonsumtionen. Eftersom vihar ett dryckesmönster som är mer inriktat påberusningskonsumtion än vad det är i det kontinentala , ärde sociala skadorna särskilt viktiga att studera. Det finnsfakta som ger oss all anledning att tro att inte bara demedicinska skadorna kommer att öka vid en kraftig liberaliseringav alkoholpolitiken utan också frekvensen av gatuvåld,trafikolyckor, kvinnomisshandel, barnmisshandel etc. Med tankepå vår särskilda dryckestradition som till stor del lever kvarär det särskilt viktigt för oss att uppmärksamma de häraspekterna.Att jag talar så utförligt om detta beror inte bara på att jagtror att det är viktigt att lyfta fram när vi försöker beskrivaden speciella ordning som vi har inför utomstående, utan ocksåpå att de sociala aspekterna i den interna svenskaalkoholpolitiska diskussionen i någon mån har kommit i skymundanunder senare år. Det finns skäl att ändra på det.Eftersom jag i deltog i arbetet på denproposition om vissa folkhälsofrågor som innehöll förslaget ominrättande av ett nytt folkhälsoinstitut, vet jag att det faktumatt man inom restriktionspolitiken inte kunde flytta frampositionerna ytterligare var ett bidragande motiv till att manöver huvud taget startade ett folkhälsoinstitut. Det skulleannars inte ha kommit till. Den dåvarande regeringen hade intekommit med något förslag. Det fanns andra motiv också som jag nugår förbi. Även om utvecklingen inte tvingar oss att luckra upprestriktionerna, så resonerade man då, kräver de höga mål som vihar inom alkoholpolitiken att vi sätter in mer avinformationsinsatser, drogförebyggande insatser i övrigt,eftersom möjligheterna att ytterligare förstärkarestriktionssystemet förefaller begränsade.Folkhälsoinstitutet kom till stånd. Institutets program inomalkohol- och drogområdet är det näst största efter aidsfrågorna,som också härbärgeras hos oss. Vi har fått det samladeansvaret för preventionen inom alkohol- och drogområdet. Vi harövertagit arbetsuppgifter och resurser från ochi viss mån från , alltså arbetsuppgifter somtidigare låg på andra. Man kan säga att vi till rätt stor delhar blivit ny värd för en etablerad verksamhet. Menvårt mandat innebär förstås också förväntningar om förnyelse.En av nyheterna är en mycket närmare koppling till forskningän vad som har varit vanligt i det drogpreventivaarbetet. Den information som går ut med iolika former skall vara vetenskapligt väl förankrad. Den skallvara kunskapsbaserad. Det kräver att vi har goda kontakter medforskning och forskningsresultat och att vi också tar initiativtill forskning och särskilt studerar utvecklingen av problemet,i det här fallet alkohol- och drogvanornas förändringar,tillsammans med CAN. Vi vill skaffa mer kunskaper också ominformationens effekter, om olika sätt att försöka påverkamänniskors beteende, vi vill systematiskt utforska det och se påskillnader t.ex. i budskapens effekter i olika åldersgrupperetc. Vi vill försöka få förfinade strategier och vi vill ocksåutvärdera dem mer systematiskt än vad som har varit vanligttidigare.En annan nyhet är att man på ett mer systematiskt sätt äntidigare skall kunna göra kopplingar mellan detta område ochandra stora viktiga hälsofrågor och sociala frågor som liggerinom ramen för verksamhet, t.ex. mellanalkohol och narkotika, mellan alkohol, narkotika och tobak ivissa sammanhang, mellan alkohol, narkotika och hiv/aids etc.Det gäller drogproblem och andra problem inom ungdomsgrupperna,som vi också skall arbeta med. Genom att samla dessa frågor i enrelativt liten organisation ökar vi utsikterna för ett samspel.Vi skall ju enligt planerna förbli en förhållandevis litenorganisation. Det är vår tro att detta kan ge positiva effekter.Det gäller att fortlöpande och systematiskt försöka förnya ochvitalisera olika områden i det preventiva arbetet, inära samspel med den lokala nivån -- kommuner, landsting,organisationer, enskilda företagare, kyrkan, alla som ärintressenter eller engagerade aktörer inom detta område.Folkhälsoinstitutet är nu under uppbyggnad. Mycket avplanering återstår innan sikten klarnar. Jag kan ytterst kortange några områden där vi avser att satsa. De planeringsdokumentsom finns ansluter nära till uppbyggnaden av och tankegångarna iWHO:s europeiska handlingsplan.Vi har i första hand tagit upp generellt drogförebyggandeinsatser riktade till ungdomarna. I ett preventivt perspektiv ärdet självklart att insatser för att påverka dem som ännu intehar etablerat sina alkoholvanor är strategiska. Insatser förungdomar som uppvisar olika tecken på att befinna sig iriskzonen för bl.a. missbruk är också centrala. En särskildgrupp som vi tänker arbeta med i detta sammanhang är barn tillmissbrukande föräldrar. Vi vet på olika sätt att de utgör enutomordentligt utsatt grupp.Vi vill lägga stor vikt vid insatser i arbetslivet. Det finnsett stort och ökande intresse i och internationellt fördet området. Vi tror att det är strategiskt. Såvitt jag förstårfinns ett ökande antal företagare som trots de kärva tidernavill engagera sig aktivt, i samspel med facket och andrautomstående intressenter såsom kommunen. Det är ett viktigtområde att vidareutveckla.Det är också viktigt att stärka kunskaperna ochhandlingsberedskapen hos primärvårdens personal för hur manhanterar och på något sätt åtgärdar alkoholproblemen. Många avde problem som dyker upp på vårdcentralerna i form av t.ex.magåkommor är alkoholbetingade. Doktorn vet ofta det, men talarsällan om det, därför att han inte vet hur han skall hanteradet. Det är mycket viktigt att förstärka möjligheterna förprimärvården att på ett tidigt stadium göra insatser. Det finnsnågot som ibland brukar kallas samordnat områdesarbete. Detbetyder att man inom geografiskt avgränsade områden försökermobilisera alla viktiga aktörer, i syfte att stärka motkrafternamot alkohol och droger. blir perspektiven vidgade i ettsådant arbete. Det handlar om att dra in nyckelgrupper --vårdpersonal, lärare, polis, fritidspersonal, föräldrar menockså befolkningen generellt. Den typen av projekt ser jag sommycket spännande. Vi har några i gång nu i och hoppas fåi gång fler, med det stöd vi kan ge.Vi kommer att i stor omfattning arbeta genom andra. Det ärhuvudprincipen, att vi arbetar genom att på olika sätt stödjalokala aktörer i deras arbete. Vi kommer också att utarbeta endel kunskaps- och informationsmaterial, som kan användas sominstrument i det lokala arbetet. Planering för sådant materialpågår. Jag vill här nämna att vi, som en av våra förstaåtgärder, tänker översätta WHO:s europeiska handlingsplan, somni just har fått presenterad för er.Om restriktionspolitiken försvagas, kommer vi då att lyckas?Om man ser på de i och för sig osäkra forskningsresultat somföreligger finns det inte alltför stor anledning att kännaoptimism. Om informationens effekter kan sägas att i den måninformationen har chans att nå framgång, är det när den ärsamstämd med den faktiskt förda politiken. Om man går ut med enbred informationssatsning och ger signaler frånsamhällets sida om en skärpning av politiken, och fattar besluti om det, ger det sannolikt effekt. Om man däremot åena sidan liberaliserar och satsar på information föratt motverka liberaliseringens konsekvenser, befinner man sig iett extremt svårt utgångsläge.Om restriktionspolitiken skulle försvagas -- och mycket talarför att det kommer att ske, i varje fall om man ser på priserna-- är det självklart att vi ändå måste försöka. Det finns i såfall inte anledning att bara känna pessimism. I en rad länderförekommer en alldeles uppenbar rörelse iriktning mot ökad hälsomedvetenhet. Tydliga exempel på detta ärUSA och . Man kan i och för sig ta fler exempel. Därfinns en klar tendens till ökad hälsomedvetenhet och en övergångtill måttfullare alkoholvanor. I vissa hänseenden har där ocksåskett en övergång till en mer restriktiv politik, vilket intealltid uppmärksammas i den svenska debatten. I hela har manhöjt "drinking age" till , dvs. åldersgränsen för att fåköpa alkohol i butiker och på restauranger. I har mangjort långtgående inskränkningar när det gäller vilkenalkoholreklam som tillåts. Det finns även vissa tecken på atthälsovågen håller på att komma till , trots attsignalerna i får sägas gå iliberaliserande riktning, mycket beroende på osäkerheten irelationen till EG.Jag fick i min brevlåda en tidning som heterEuroworld. Där fanns en mycket intressant artikel som hette Attresa och representera. Där går en lång rad ledande personer inäringslivet ut och förklarar att man måste vara försiktig medalkohol. på SE-Banken säger att han nästan intedricker alls på sina långa resor, för då klarar man inte av sittarbete efteråt. Han är försiktig med alkoholen även efterflygresan. Han är representativ för svenska företagsledare, stårdet. Det gäller även på den fackliga sidan. att han vid all form av representation av princip drickerytterst litet. häller vatten i sitt snapsglas närhan bjuds på snaps -- påstår han i artikeln, i alla fall. Det ärklart, folk tenderar att underskatta sin egen alkoholkonsumtion.Det vet vi av olika undersökningar. Men det man skriver om iartikeln är ett tidens tecken. Det handlar om trendsättare.Jag tror att det finns anledning till en viss optimism när detgäller denna våg av ökad hälsomedvetenhet, som går hand i handmed en ökad hälsomedvetenhet också inom andra områden.Självfallet är det vår uppgift, bl.a. i , attmed all den kraft vi är mäktiga, stödja den hälsovågen. Riskenfinns dock att den vågen inte fångar in alla grupper isamhället. Det finns en viss risk att den når de medelålders ochredan välanpassade men kanske i mindre grad ungdomar och dem somhar stora psykiska och sociala problem i bakgrunden till sittmissbruk. Det finns risk för en viss polarisering mellan degrupperna. Frågan är då hur stor den senare gruppen kommer attbli. Den gruppen är intressant också därför att det är där destora riskerna för sociala skador föreligger. Det är där denfrekvensen kan antas vara särskilt hög. Kommer denna grupp attväxa? Det kan bero på missbrukets utslagningsmekanismer, menockså på samhällsutvecklingen i stort, t.ex. utvecklingen avarbetslösheten.Det finns all anledning att känna stor oro inför framtiden.Samtidigt är vi som jobbar med detta på Folkhälsoinstitutetövertygade om att vi, och alla andra som jobbar med förebyggandeinsatser på detta område, kommer att få mycket att göra under denärmaste åren, kanske mer än . Vi kommer inteatt kunna kompensera effekterna av eventuellt långtgåendeliberaliseringar av politiken. Men vi kommer att kunna göraåtskilligt, och vi hänger inte läpp.Ordföranden: Jag vill understryka vad , att man i dessa diskussioner inte enbart skall ha med demedicinska effekterna utan också den sociala dimensionen. Detgäller också att se kombinationen av alkoholproblem och andrastörningar, t.ex. psykiska störningar, och användande avlugnande medel.Socialutskottet har gjort ett besök i länslandsting. Där hänvisades till forskningsprojekt om attdödligheten hos alkoholister kunde komma att bli större på grundav kombinationen bensodiazepiner och alkohol. Denna problematikutreds nu av en särskild utredning. Tanken är att den skallkomma med ett betänkande . Vi vet att av svenskafolket tar bensodiazepiner. En stor delav dem, framför allt kvinnor, fortsätter med detta bruk eftersju--. Vi kan redan märka ett sug när det gällerkombinationen bensodiazepiner och andra droger.Socialutskottet har också besökt . Vi fickvid det besöket veta att det som är "nummer två" i försäljningenpå "Plattan" i är bensodiazepiner. När socialutskottetbesökte fick vi höra att detta är ett stort problem. Detär angeläget att vi från svensk sida i diskussionerna om alkoholinte bara tar upp den medicinska sidan utan också de socialaeffekterna.Jag skulle vilja fråga om han är lika bestämd isin uppfattning att vi kan klara monopolen. EG är ju i huvudsakett ekonomiskt projekt. Vad vi framhåller här är den socialadimensionen. Men för att det skall bli harmoni mellan EG och deländer som söker medlemskap är det viktigt att man får respektför argument vid sidan av de rent ekonomiska. Det är inte såmånga frågor där det finns en enighet mellan partierna iSveriges riksdag. Men här finns en, och jag utgår från att detblir ett fortsatt tryck för att hävda den sociala dimensionen.Maj-Inger : Jag konstaterar att WHO:shandlingsplan till stor del är ett stöd för den alkoholpolitiksom vi har bedrivit här i . Jag undrar omPeter kan berätta någonting om reaktionerna i WHO:smedlemsländer. Finns det skilda reaktioner i olika länder,beroende på vilken syn man har och vilken alkoholkultur somfinns i landet? Kan säga någonting, litet merhypotetiskt, om vad som eventuellt kan komma att hända när detgäller att förverkliga programmet fram ?Peter : Det har varit ett allmänt brett stöd förhandlingsplanen bland alla medlemsstater då den regionalakommittén sammanträdde. Det gäller speciellt , Danmarkoch . Det finns ett allmänt stöd från alla länder. Föratt ge ett exempel på detta allmänna stöd kan jag nämna att denfranska regeringen har erbjudit sig att vara värd för en storkonferens 1995.Sten : Vi var inne på frågan ombarnens situation i missbrukarhem. Vi har i socialutskottet häri ofta återkommit till detta och ansett att man måstesätta strålkastarljus på detta problem genom en bredundersökning av förhållandena. Det har vi också tagit upp iAlkoholpolitiska kommissionen. Vi fick tidigare höra av BjörnHibell att vi saknar kunskaper på detta område. Min fråga tillJakob är vad man skulle kunna åstadkomma inom en ganskasnar framtid för att förbättra kunskapsunderlaget. I anslutningtill det vill jag gärna fråga om WHO har tagitfram något material som kan vara användbart i detta avseende.Jakob : Det är svårt för mig att svara konkret påden frågan. Vad jag kan säga är att detta har klart pekats utsom ett viktigt område för oss både när det gäller forskning ochkonkreta åtgärder. Vi har gått ut till alla kommuner ochlandsting och en stor del av frivilligorganisationerna ochutlyst medel för drogpreventiva projekt. Vi har tagit fram dettasom ett prioriterat område. Vi räknar med att arbeta med detpraktiskt, genom ett sådant stöd, och forskningsmässigt. Jag kani detta skede dess värre inte ge några konkreta idéer om vad manskulle kunna åstadkomma på kort sikt. Frågan är också föremålför diskussion inom Alkoholpolitiska kommissionen.Peter : WHO har inte tagit fram något sådantmaterial. Vi inser dock betydelsen av att få frammaterial som behandlar just detta ämnesområde.Ulla Orring: har noggrantredogjort för konkurrenssituationen och våra monopol.Ordföranden tog upp en viktig fråga i dettasammanhang, nämligen den sociala dimensionen. WHO:sEuroparegion, med omkring 45 stater, har antagit enaktionsplan mot alkoholskador. Medlemsstaterna uppmanas att seöver sin alkoholpolitik, och målet är att sänkaalkoholkonsumtionen enligt aktionsplanen. Man skall följa vissastrategier när det gäller inriktning på befolkning ochriskgrupper. Jag undrar om man inom EG och EES blundar för densociala dimensionen.Anders : Som jag framhöll i mitt anförande har vifrån svensk sida och från de övriga nordiska ländernas sida iEES-förhandlingarna starkt betonat de sociala och hälsomässigaaspekterna. Vi har också mött respekt och förståelse för dessamålsättningar. Jag tror att jag kan säga att ingen i EG, allraminst , ifrågasätter målsättningarna för våralkoholpolitik. Det är medlen man kan ha olika uppfattning om.Här måste man också skilja mellan vad säger, somföreträdare för Gemenskapen, och de ekonomiska och andraintressen som finns i enskilda medlemsstater. Där finns fulltlegitima ekonomiska intressen av att avsätta produkter såsomviner på rimliga villkor, som inte är diskriminerande iförhållande till andra leverantörer av motsvarande ellerliknande drycker.Det blir som alltid en diskussion om balansen mellan medel ochmål. Vi anser att målen medlen. Det är viktigt att taövergripande sociala hänsyn när man diskuterar medlen för attuppnå målen. På den punkten har vi mött förståelse, men det ärinte säkert att vi kommer att kunna genomdriva denna linje fulltut i medlemskapsförhandlingarna. Det vill jag ärligt säga. Mendet är vår bestämda linje att hävda dessa synpunkter, när vi såsmåningom kommer så långt.Ordföranden: Jag vill fullfölja fråga tillAnders . När man läser igenom WHO:s handlingsplankonstaterar man att det inte bara är målen som stämmer, utanockså medlen. Planen bygger helt och hållet påtotalkonsumtionsmodellen. Den avvisar att man ensidigt skullearbeta med riskgrupper och riktar in sig på hela befolkningen.Lagstiftningsåtgärder för att kontrollera tillgänglighetenbetonas. Det gäller ålder, dryckesskatter osv. Jag känner igenhuvuddragen i den svenska alkoholpolitiken!Jag undrar om inte detta kommer att bli ett ytterligareargument för oss i fortsättningen. Har någonkommentar till detta?Anders : Jag har en spontan kommentar. Jag taladeom monopolen och deras roll i sammanhanget. EG och EG-ländernahar självfallet olika restriktioner när det gälleråldersgränser, prispolitik, licensieringsförfarande,öppethållande, detaljist- och försäljningsregler osv. Den frågasom var föremål för min föredragning och som har varit föremålför diskussioner under EES-förhandlingarna, fast inte utifrånalkoholpolitiska utgångspunkter utan från kommersiella ochkonkurrensmässiga, var huruvida monopol kan motiveras med hänsyntill syftena, nämligen att minska alkoholskadorna. Frågan är omdet kan finnas andra, lika verkningsfulla medel, som inteinnebär inskränkningar i den fria konkurrensen och den friavaruhandeln. Där finns olika uppfattningar i ochi de nordiska länderna i fråga om mål och medel.Claes : Jag vill bara komplettera det som AndersOlander och har sagt med att redovisa att detinom WHO pågår ett arbete som innebär att överläggningar omsamarbete mellan EG och WHO i frågor som bl.a. kan berörahälsonormativa funktioner är på väg att upptas. Man harförhoppningar om att ett första möte skall äga rum under vårenmellan EG-företrädare och WHO-företrädare kring det som kallas"rapprochement" mellan EG och WHO i hälsosammanhang.Karin : Jag är väl medveten om att man på UD/Hmåste vara med och diskutera många frågor i dessa sammanhang ochatt det bedrivs en viss informationsverksamhet i EG/EES. Detvore intressant att höra hur stora resurser UD/H lägger ner påatt informera EG/EES om svensk alkoholpolitik. Det är viktigtatt informationen når rätt beslutsfattare, att den når dem somnu sitter i den positionen att de skall avgöra för svensktvidkommande hur svensk alkoholpolitik skall få utformas medavseende på monopolen. Det finns ju monopol i av en visskaraktär. Vilka har skälen varit till att man har kunnat behålladem i EG? Kommer de att försvinna i en europeisk union eller iden inre marknaden?Anders : Det är svårt att kvantifiera de resurservi har till förfogande för just denna fråga. Det har varit ochär en mycket viktig fråga i vår löpande dialog med EG-ländernaoch med . Det har varit så underEES-förhandlingarna och kommer att vara så när vi så småningomskall förhandla om medlemskap, och också i de förberedandesamtal vi för i dessa frågor. Jag tror nog att vår politik ärväl känd på olika håll i EG.Det har förekommit och finns fortfarande monopol i EG --tobaksmonopol i bl.a. och . Samtliga har,såvitt jag vet, ifrågasatts mot bakgrund av EG:s generellaförbud mot diskriminerande statliga handelsmonopol enligtartikel 37. Flera fall har varit uppe i . Generelltär det mitt intryck att har uttalat att monopolmåste anpassas till gällande regler, så att de intediskriminerar.