bet · GG01AU12 · 1993-03-11 00:00:00 — Fondens instruktion bör ändras ienlighet härmed. Medel som finns kvar på fonden när dessnuvarande verksamhet upphört bör kunna användas i dennya verksamheten. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande avvad de anfört om fortsatt verksamhet vid Arbetslivsfonden.Motionärerna föreslår vidare ett tillkännagivande om behovetav aktiva åtgärder för små och medelstora företag. på de kunskapsproblem som finns i dessa företag, attomvandlingstrycket i dem måste öka liksom viljan atttillgodogöra sig nya produktutvecklingsmöjligheter. Motionärernahänvisar vidare till EG-marknadens krav och de anställdas behovav kompetensutveckling och stimulanser för engagemang.Det problem motionärerna ser är hur man skall nå fram till desmå och medelstora företagen. De förordar att samtligaarbetsplatser i regionen besöks i syfteatt stimulera företagen att utarbeta en utvecklingsplan förföretaget och dess produkter. Arbetslivsfonderna ärspecialiserade på denna typ av uppsökande, kartläggande ochkreativa arbete. De bör enligt motionärerna ombildas för dessauppgifter.För egen del får utskottet anföra följande.När Arbetslivsfonden tillkom som ett led i strävandena attminska den ekonomiska aktiviteten i den då rådandehögkonjunkturen låg det i sakens natur att dess verksamhetskulle vara tidsbegränsad. Verksamheten förutsattes pågå tillsfondmedlen tog slut. Arbetslivsfonden har gjort egna, aktivainsatser för att stimulera företag och förvaltningar tillarbetsmiljö- och rehabiliteringsinsatser och har därmed självökat takten i bidragsutbetalningarna. Härigenom och inte minstgenom statsmakternas ianspråktagande av fondmedel för andraändamål har medelsförbrukningen blivit kraftigt påskyndad. Dethar därmed blivit aktuellt att fastslå en tidpunkt vid vilkenArbetslivsfonden bör vara avvecklad.Regeringens förslag att sluttidpunkten fastställs till den 1juli 1995 utgår från Centrala arbetslivsfondens egen bedömningav hur länge bidragsmedlen kommer att räcka och den tid sombehövs för att följa upp bidragsbesluten. Utskottet kan i alltväsentligt ansluta sig till vad som anförts i propositionen idenna del. När det gäller avslutandet av bidragsgivningen börman dock inte låsa fast sig , den 31 mars1994, med regeringens förslag. Det bör vara möjligt för Centralaarbetslivsfonden att efter prövning medge att en länsfond medkvarstående projektmedel får bevilja bidrag till insatser inomsitt verksamhetsområde även efter nu angivna tidpunkt. Ettbestämt villkor härför skall vara att uppföljningen avbidragsgivningen kan ske även i sådanafall på ett sätt som är helt godtagbart.Utskottets ställningstagande till regeringens förslag omArbetslivsfondens verksamhet innebär att utskottetinte biträder tanken i motion A425 att låta Arbetslivsfondenfortsätta sin verksamhet som den får en annaninriktning.Utskottet är införstått med motionärernas motiv, att det ärangeläget att främja en gynnsam utveckling för små ochmedelstora företag. Utskottet vill därför påpeka att regeringenuppdragit åt Centrala arbetslivsfonden att dels verka för insatser som leder till ökadproduktivitet, dels även i fortsättningen särskilt stödjasmåföretag och därvid beakta dessa företags särskildaförutsättningar.Med hänvisning till det anförda och till att det av flera skälär önskvärt att nu ge ett bestämt besked om fondavvecklingenanser utskottet att inte bör tillmötesgå motionärernasbegäran om ett uttalande om fortsatt verksamhet vidArbetslivsfonden.När det gäller det särskilda yrkandet i motionen om ettuttalande från sida om aktiva insatser för små ochmedelstora företag har utskottet, som redan framgått, ingenannan uppfattning än motionärerna om betydelsen av sådanaåtgärder. Utskottet anser dock att på grundval avmotionen inte bör göra det begärda uttalandet på grund av denkoppling som görs i motionen mellan de i denna avseddainsatserna och den fortsatta verksamhet vid Arbetslivsfonden somutskottet har avstyrkt.Sammanfattningsvis föreslår utskottet att delsunderrättar regeringen om vad utskottet anfört om möjlighet förCentrala arbetslivsfonden att i särskilda fall medge fortsattbidragsgivning och i övrigt godkänner deni propositionen föreslagna avvecklingen av Arbetslivsfonden,dels lämnar motion A425 utan bifall i de nu föreliggandedelarna.Karin m.fl. (c) yrkar i motion A811 att riksdagenskall göra ett tillkännagivande till regeringen om en satsningav arbetslivsfondsmedel på typiskt kvinnliga arbetsplatser.Motionärerna anser att en sådan satsning är angelägen eftersomfonderna nu går in i slutfasen av sin verksamhet. Det framhållsvidare i motionen att den offentliga sektorn, särskilt kommuneroch landsting, där många kvinnor arbetar måste bli mer offensivnär det gäller att söka bidrag.Av Arbetslivsfondens verksamhetsberättelse /92 framgåratt nära 1,5 miljoner anställda eller av arbetskraftenefter verksamhetens start kommit att omfattas av fondensinsatser. Vad som är av särskilt intresse i detta sammanhang äruppgiften att drygt hälften av de berörda arbetstagarna ärkvinnor. Under det nämnda verksamhetsåret tillsatte fonden enarbetsgrupp, ALFA Q, med uppdrag att stödja arbetet med attförbättra kvinnors arbetsmiljö. En särskild kontaktperson finnsi varje län för att driva på detta arbete. Det kan tilläggas attregeringen har gett Arbetslivsfonden direktiv att prioriteraarbetsplatser där de mest utsatta arbetena finns och att i detsammanhanget uppmärksamma arbetsplatser där en stor andelkvinnor är sysselsatta.Motionärerna har rätt i att den offentliga sektorn ärunderrepresenterad i Arbetslivsfondens bidragsverksamhet och attdetta beror på den offentliga sektorn själv. Ser man t.ex. på deav fonden godkända arbetsplatsprogrammen så hänför sig avprogrammen till den privata sektorn. De kommunala programmenuppgick till och programmen inom statens och landstingensverksamhet till vardera 6 %.Den privata sektorns och den offentliga sektorns andelar under1991/92 var oförändrade jämfört med /91. Medbeaktande härav kan ett initiativ från sida till enkampanj för att förmå statliga och kommunala myndigheter ochinstitutioner att bättre utnyttja Arbetslivsfondensbidragsmöjligheter befaras få ett endast begränsat genomslag.Vad nu sagts gäller så mycket mer som det endast är kort tidkvar innan bidragsgivningen i princip skall upphöra, omriksdagen biträder regeringens, av utskottet tillstyrkta förslagbeträffande fondens avveckling. Utskottet anser på de nu angivnagrunderna att bör lämna förslaget i motion A811 utanbifall.ILO-konvention om hotell och restaurangerInternationella arbetskonferensen () antog vid sitt möte ijuni 1991 en konvention (nr 172) och en rekommendation (nr 179)om arbetsvillkor inom hotell, restauranger och liknandeanläggningar. I skrivelse 1992/93:153 bereder regeringenriksdagen tillfälle att ta del av vad som anförts i denna. Avskrivelsen framgår att det är arbetsmarknadsministernsbedömning, till vilken regeringen har anslutit sig, att Sverigeinte bör tillträda konventionen. Det framgår vidare avskrivelsen att det är regeringens bedömning att den samtidigtmed konventionen antagna rekommendationen inte bör föranledanågon ytterligare åtgärd av regeringen eller riksdagen.Någon motion har inte väckts med anledning av regeringensskrivelse. Utskottet godtar regeringens bedömning och föreslåratt skrivelsen av läggs till handlingarna.Arbetarskyddsverket1991/92 Utgift 351 105 0001992/93 Anslag 384 259 0001993/94 Prop. 387 645 000Regeringen föreslår under punkt C 1 (s. 65--67) att riksdagenskall anvisa ett anslag på för nästa budgetår.Utskottet tillstyrker den begärda medelsanvisningen.ArbetshandikappadeArbetshandikappades sysselsättningBo Nilsson och () föreslår i motion A254 attriksdagen skall ge regeringen till känna vad som anförts imotionen om det ytterst allvarliga läget på arbetsmarknaden förhandikappade. De påpekar att oberoende av hög- ellerlågkonjunktur har antalet kvarstående arbetssökandehandikappade varit tämligen . Under den nu rådandelågkonjunkturen är situationen emellertid en annan. Antaletkvarstående sökande med handikapp har ökat drastiskt.Motionärerna begär vidare en ordentlig inventering av dehandikappades situation på arbetsmarknaden. Statistiken börinkludera hur hög den verkliga arbetslösheten är i denna grupp,så att man kan bedöma vilka arbetsmarknadspolitiska åtgärder somär mest relevanta.Charlotte m.fl. (fp) påtalar i motion A276 också attdet inte skedde någon markant nedgång i antalet arbetslösahandikappade under högkonjunkturen i slutet av 1980-talet.Dagens arbetslöshet drabbar först de handikappade, särskiltmänniskor med omfattande funktionshinder. Motionärerna anser attregeringen bör ges till känna att ansträngningarna för attbereda handikappade tillträde till arbetsmarknaden måsteintensifieras inom flera områden. Arbetsförmedlingarna bör följaupp hur handikappade ungdomar vinner inträde på arbetsmarknadenefter avslutade studier.Utskottet instämmer i motionärernas bedömning att det aktuellaarbetsmarknadsläget påtagligt har försämrat de handikappadesmöjligheter till anställning. Detta kan belysas med någrasiffror års Handikapputrednings slutbetänkande (SOU1992:52 s. 297). Beträffande arbetshandikappade som är heltarbetslösa sägs att antalet nu (dvs. /92) uppgårtill ca 28000 , att jämföra med ettmånadsgenomsnitt på 17400 personer /90. Mellanbudgetåren 1989/90 och 1990/91 minskade antaletarbetshandikappade som fick arbete på den reguljäraarbetsmarknaden genom arbetsförmedlingarna från 24200 till20800.Utredningen tillägger att de personer med arbetshandikapp somregistreras vid arbetsförmedlingarna tillhör en betydligt vidarepersonkrets än utredningens primära målgrupp. Av dem som ingår iden gruppen är det absoluta flertalet inte registrerade somarbetssökande. Utredningen påpekar i sammanhanget att det förnärvarande är ca 370000 personer som uppbär förtidspensioneller sjukbidrag. En betydande del av dessa personer bör enligtutredningen ha förutsättningar att arbeta som är jämförbara medt.ex. de arbetshandikappade som är anställda hos Samhall.Vad beträffar den uppföljning av insatser för ungahandikappade som efterlyses i motion A276 kan utskottet hänvisatill de uppgifter som kortfattat lämnas i budgetpropositionen(s. 11) och mer detaljerat i AMS årsredovisning för /92 beträffande ungdomar som har förtidspensioneller sjukbidrag samt skolungdomar med handikapp.När det sedan gäller motionskraven på insatser vill utskottetförst hänvisa till budgetpropositionens riktlinjer förarbetsmarknadspolitiken under nästa budgetår. I dem ingår attutsatta grupper liksom tidigare skall prioriteras.Arbetsmarknadsministern anser det därvid viktigt att betona dehandikappades situation, och han framhåller som angeläget attarbetssökande med handikapp får del av den ökade åtgärdsvolymen.De anslag för nästa budgetår som regeringen föreslår för olikahandikappåtgärder och som utskottet redovisar i det följandeligger sammantagna på samma nivå som innevarande budgetår ellerpå i runt tal . Från anslagen finansierasarbetsprövning, arbetsträning, arbetshjälpmedel, lönebidrag ocharbete i skyddade former m.m. Det är fråga om åtgärder somsuccessivt vuxit fram under ständigaomprövningar från statsmakternas sida. En ny översyn av delar avåtgärdssystemet har gjorts av den redan nämndaHandikapputredningen i dess slutbetänkande. I betänkandetbehandlas situationen för de arbetshandikappade också från demer allmänna perspektiv som anlagts i de nu aktuella motionerna254 och 276. Betänkandet är som sagts påremiss.Utskottet kan inte finna annat än att de handikappadessituation på arbetsmarknaden och insatsbehoven är uppmärksammadei och att uttalanden härom från riksdagenssida med anledning av de nyssnämnda motionerna därför inte ärerforderliga. Utskottet avstyrker därmed att gör detillkännagivanden till regeringen som föreslås i de bådamotionerna i nu föreliggande delar.Yrkesinriktad rehabilitering1991/92 Utgift 797 500 000 Reservation 89 230 2761992/93 Anslag 764 153 0001993/94 Prop. 787 783 000Anslaget finansierar verksamheten vid arbetsmarknadsinstituten() samt metodutveckling, forskning och personalutvecklinginom den yrkesinriktade rehabiliteringen.Regeringen föreslår under punkt C 3 (s. 67--70) att riksdagenför nästa budgetår skall anvisa ett ramanslag på 787783000kr.Vad som anförts och föreslagits i propositionen under dennaanslagspunkt lämnar utskottet utan erinran. Utskottet föreslåratt anslaget av anvisas med det belopp som regeringenhar begärt.Yrkesinriktad rehabilitering: Utbildningsbidrag1991/92 Utgift 749 657 4121992/93 Anslag 506 470 0001993/94 Prop. 570 017 000Såsom regeringen föreslår i budgetpropositionen under punkt C4 (s. 71) bör för nästa budgetår anvisa ettförslagsanslag på för det nu aktuellaändamålet.Yrkesinriktad rehabilitering: Uppdragsverksamhet1992/93 Anslag 1 0001993/94 Prop. 1 000I enlighet med regeringens förslag under punkt C 5 (s. 71--72)bör anslag för den intäktsfinansierade delen av Ami-verksamheten(s.k. arbetslivstjänster) anvisas med ett formellt belopp av1000 kr.Särskilda åtgärder för arbetshandikappade1991/92 Utgift 5 984 073 000 Reservation 304 210 0681992/93 Anslag 6 408 318 0001993/94 Prop. 6 386 203 000Den helt övervägande delen av anslaget används för att bekostalönebidrag, dvs. lönesubventioner till enskilda och offentligaarbetsgivare som ger anställning åt arbetshandikappade. I övrigtbekostar anslaget bidrag till arbetshjälpmedel åt handikappade isamband med anställning, arbetsbiträde och näringshjälp, dvs.finansiell hjälp åt handikappade som startar egen verksamhet.Bidrag till arbetshjälpmedel åt handikappade som har anställningeller är egenföretagare beviljas numera av försäkringskassornaoch bekostas av sjukförsäkringsmedel.Regeringen föreslår i budgetpropositionen under punkt C 6 (s.72--78) att skall1. godkänna vad som anförts om bidrag till arbetshjälpmedel åthandikappade under en anställnings ,2. godkänna vad som anförts om försöksverksamhet med bidragtill stödpersoner åt handikappade,3. till Särskilda åtgärder för arbetshandikappade /94 anvisa ett reservationsanslag av6386203000 kr.ArbetshjälpmedelMed nuvarande regler ansvarar förbidrag till arbetshjälpmedel då en handikappad anställs ochunder . Med anledning avförslag från AMS förordas i propositionen att den angivna tidenutsträcks att omfatta de första tolv anställningsmånaderna.Utskottet har ingenting att invända mot förslaget.Likaså på förslag av AMS förordas i propositionen att manefter utländska förebilder inför en ny stödform, bidrag tillstödpersoner åt handikappade. Förslag om stödpersoner harockså förts fram av Handikapputredning ochPsykiatriutredningen. Försöken är avsedda att pågå budgetåren1993/94--1994/95. Tanken är att lönebidragsmedel skall fåanvändas som bidrag till lönekostnaderna för stödpersonen, somförutsätts vara anställd av en myndighet, organisation,stiftelse eller liknande. Den handikappade själv har enreguljär, avlönad anställning utan bidrag till arbetsgivaren.Utskottet har inte heller någon invändning mot att man pådetta sätt prövar nya vägar för att underlätta förarbetshandikappade att komma in på arbetsmarknaden. Det fårunder försökstiden klarläggas i vad mån det finns behov attsamordna den nya stödformen med den etablerade stödformen bidragtill arbetsbiträde, som utskottet nedan kommer in på medanledning av motionsyrkanden.Bidrag till arbetsbiträde kan lämnas en arbetsgivare somanställer en handikappad eller har en handikappad anställd.Bidrag kan också lämnas i vissa andra fall, som dock inte äraktuella i detta sammanhang. Tanken med bidraget är att detskall göra det möjligt för den handikappade att med hjälp avbiträdet utföra i stort sett normala arbetsinsatser. Bidragetfår uppgå till högst per år.Bo Nilsson och () i motion A254 och och () i motion A256 förespråkar attbidrag till arbetsbiträde skall kunna lämnas även förarbetshandikappade som har anställning med lönebidrag. Bidragtill arbetsbiträde bör enligt motion A256 även kunna utgå tillhandikappad som är sysselsatt i skyddat arbete eller genomgårutbildning i företag. I den sistnämnda motionen hänvisas äventill det förslag i ämnet som finns i AMS anslagsframställning.Huvudregeln är att lönebidrag inte lämnas förarbetshandikappade för vilken beviljats bidrag tillarbetsbiträde. Regeln är inte undantagslös. Lönebidrag fårlämnas för gravt handikappade med behov av personlig hjälp påarbetsplatsen och som därför har arbetsbiträde. I sådana fall avkombinerade bidrag får den sammanlagda bidragssumman inteöverstiga lönekostnaden (inkl. lönebikostnader) för denhandikappade.Med hänvisning till den nu lämnade redovisningen för denfaktiska innebörden av bidragsreglerna och då utskottet inte ärberett att föreslå att bidragsgivningen vidgas avstyrkerutskottet förslagen i motionerna A254 och A256.LönebidragFrån är lönebidragen flexibla på så sätt attbidragens storlek skall anpassas till de handikappadesförutsättningar och till graden av nedsatt arbetsförmåga.Bidragsandelen fastställs i de enskilda fallen i förhandlingarmellan arbetsförmedling och arbetsgivare.Tidigare var statliga myndigheter och därmed jämställda organtillförsäkrade lönebidrag som täckte hela lönekostnaden inkl.lönebikostnaderna för den handikappade. Allmännyttigainstitutioner och sammanslutningar fick bidrag motsvarande 90 %av samma kostnader. Även till kommunala och privata arbetsgivareutgick lönebidrag med fasta procentandelar av lönekostnaderna.Bidragsnivåerna var dock på betydligt lägre nivå än nu nämnts.Vid riksdagsbehandling av lönebidragsreformenuppmärksammades bl.a. de effekter regeländringarna kunde få förbl.a. kulturinstitutioner med stor andel lönebidragsanställda(se betänkande 1990/91:AU12 s. 23 f.). Efter riksdagsbeslutethar frågan studerats i av eninterdepartemental arbetsgrupp.I budgetpropositionen (s. 77--78) redovisas att arbetsgruppenbl.a. har funnit att vissa kulturinstitutioner har en stor andelanställda med lönebidrag som utför omfattande och förverksamheten väsentliga arbetsuppgifter. För att få enbudgetering som ger en mer rättvisande bild av statens kostnaderför de kulturinstitutioner det här gäller förordas ipropositionen som en engångsåtgärd att ett belopp på 50 miljonerkronor omfördelas från förevarande anslag, så att 48 miljonerkronor tillförs kulturhuvudtiteln och 2 miljoner kronorförsvarshuvudtiteln. I gengäld förutsätts att lönebidragen frånlänsarbetsnämnderna till de aktuella institutionerna minskas imotsvarande mån.Med anledning av denna omfördelning av medel föreslårkulturministern (budgetpropositionens bilaga 12 s. 116 resp.173) att anslaget B 24. och landsarkiven räknas uppmed och anslaget B 33. Bidrag till vissa museerm.m. Under försvarshuvudtiteln tillförsanslaget K 12. ett belopp på 2miljoner kronor.Utskottet har för sin del ingen invändning mot den föreslagnaomfördelningen av medel som sådan eller mot de principer somskall gälla för användningen av de omfördelade medlen.I 1991 års lönebidragsförordning föreskrivs i 14 § förstastycket -- förutom att lönebidrag får lämnas för av -- att bidragen skall omprövas regelbundet. Avparagrafens andra stycke framgår att om bidragstiden förlängsskall bidraget även i sådana fall omprövas regelbundet med etttill tre års mellanrum.Vid riksdagsbehandlingen av frågan om att införa flexiblalönebidrag redovisades utskottets ställningstagande isammanfattningen till betänkandet 1990/91:AU12 på följande sätt:Regeringsförslaget biträds av utskottet, som i sammanhangetunderstryker att de nya reglerna inte får tillämpas på ettsådant sätt att anställningstryggheten riskeras för dehandikappade som har en lönebidragsanställning.Gudrun () anser i motion A240 att utskottetsuttalande och förordningens bestämmelser innebär en besvärandeotydlighet till men för länsarbetsnämndernas handläggning avärenden som skall omförhandlas och i de fall ärendena överklagastill . Hon föreslår ett tillkännagivandetill regeringen om vad som anförts i motionen om tydliga ochsamstämmiga direktiv till AMS. Motionären ifrågasätter vidare omde uppsägningar, som hon uppger att många organisationer tvingasgöra på grund av lönebidragsreduktioner, är förenliga med 1991års riksdagsbeslut och begär ett särskilt tillkännagivande omdetta.Vid riksdagsbehandlingen av förslaget till flexibla lönebidragägnades stor uppmärksamhet åt frågan om reformens effekter förarbetstagare, vilkas lön för reformensgenomförande helt eller nästan helt betalades via lönebidragen.Som framgår av den ovan citerade utskottstexten var det intemeningen att anställningstryggheten skulle försämras. Därmed ärinte sagt att den bidragsnivå som gällde skulle varafixerad en gång för alla. Utskottet uttryckte det så, att mansamtidigt får ta hänsyn till att de anställningar som det här ärfråga om ofta är långvariga. Det kan därför under anställningensgång av olika skäl anses som legitimt attarbetsmarknadsmyndigheterna tar upp en diskussion omlönebidragsnivån för nu avsedda arbetstagare.Tillämpningen av bidragsbestämmelserna vid övergången frånfasta till flexibla lönebidrag tilldrog sig, som redan nämnts,stor uppmärksamhet vid de nya bestämmelsernas tillkomst. Skulledet trots detta, som motionären hävdar, föreligga oklarheter omvad som gäller förutsätter utskottet att Arbetsmarknadsverketvänder sig till regeringen med begäran om de klarlägganden ibidragsförordningen som verket bedömer som behövliga för denpraktiska tillämpningen. Utskottet avstyrker därmed attriksdagen gör de uttalanden som föreslås i motion A240.En utvärdering av de flexibla lönebidragen föreslås i tvåmotioner. och () anser i motion A254att det nya bidragssystemet har fördelar men också problem. Ettav problemen är att en ideell organisation inte längre har rådatt öka sin andel av lönekostnaderna när arbetsförmedlingenanser att bidraget bör sänkas med hänsyn till den anställdeshandikapp. Ett motsvarande problem kan uppstå när enorganisation kan erbjuda lämpliga arbetsuppgifter men inte kanbetala mer än exempelvis av lönekostnaderna.Gullan () motiverar sitt utvärderingsförslag imotion A258 med att man kan behöva se om de flexibla lönebidragsom beviljats enligt de nya bestämmelserna sätts på en rätt nivåoch inte för högt i förhållande till de handikappades personligaförutsättningar. Motionären hänvisar till att bidragskostnadernaper sysselsatt och månad enligt AMS års redovisning har stigitmed efter tillkomsten av de nya reglerna.Utskottet har samma mening som motionärerna att en såbetydelsefull reform som införandet av de flexibla lönebidragenbör utvärderas för att utröna i vilken utsträckning det harvarit möjligt att nå de effekter som åsyftades med reformen.Utskottet erinrar om att man med reformen ville åstadkomma ettbidragssystem som anpassar lönesubventioneringen till dehandikappades arbetsförmåga och behov av assistans i arbetet.Man knöt härtill förhoppningen att det skulle bli möjligt attskapa fler lönebidragsplatser inom en given anslagsram. Dessutomvar tanken att arbetstagare, som på grund av svåra handikappbehövde en hög lönesubvention, inte som dittills skulle varahänvisade till anställningar hos statliga myndigheter ochallmännyttiga organisationer utan även skulle kunna beredaskommunala eller privata anställningar, om dessa var mer lämpligamed hänsyn till deras utbildning och intressen.Enligt vad utskottet har inhämtat har Riksrevisionsverketefter att ha avslutat en förstudie av tillämpningen av deflexibla lönebidragen inlett en huvudstudie av bl.a. dennatillämpning. Denna beräknas bli klar . Utskottet serpositivt på detta initiativ från verkets sida. När verketavrapporterat sitt utredningsarbete får övervägas i vad måndetta behöver kompletteras i något avseende. Med hänsyn tilldet anförda är det inte påkallat för att nu tainitiativ till en utvärdering av lönebidragsreformen.Motionernas yrkanden härom bör därför inte föranleda någonriksdagens åtgärd utan avstyrks av utskottet.Jan () begär i motion A226 en parlamentarisköversyn av kulturvårdsföretagen i fråga om uppgifter,huvudmannaskap och finansiering.