bet · GH01NU7 · 1993-12-02 00:00:00 — Redogörelse för bankstödet och förslag om bidrag tillStiftelsen 1993/94NU7ÄrendetI detta betänkande behandlasdels regeringens skrivelse 1993/94:61 med redogörelse förvidtagna åtgärder för att stärka det finansiella systemet,dels proposition 1993/94:83 om bidrag till StiftelsenKonsumenternas Bankbyrå,dels en motion som väckts med anledning av skrivelsen,dels två motioner som väckts med anledning avpropositionen.Upplysningar och synpunkter i ärendet har inför utskottetlämnats av styrelseordföranden ochgeneraldirektören , ,generaldirektören , ,generaldirektören och byråchefen ,, verkställande direktören ,samt rättschefen ,. Utskottet tillstyrker regeringens förslag om attFinansinspektionen och -- inom ramen för redananvisade medel -- skall bidra med kapital till StiftelsenKonsumenternas Bankbyrå. Myndigheterna bildar denna byråtillsammans med . Bankbyrån skall ge rådoch information till bankkunderna.Med anledning av motioner (s; nyd) anför utskottet att detockså finns skäl att överväga inrättande av en allmänhetensbankombudsman. Utskottet föreslår därför ett tillkännagivandetill regeringen om att den skyndsamt skall låta utreda frågan omen sådan ombudsman.Utskottet anser vidare att regeringens skrivelse om bankstödetbör läggas till handlingarna. En motion med krav på att GotaBanks regionala förankring skall behållas vid en försäljningavstyrks av utskottet men följs upp i en meningsyttring (v). I proposition 1993/94:83 föreslås -- efter föredragning avstatsrådet -- att godkänner det somregeringen förordar om betalningen av stiftelsekapitalet iStiftelsen . Den motion som väckts med anledning av skrivelse1993/94:61 är1993/94:N1 av m.fl. (v) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att bevara karaktär av regionalbank.De motioner som väckts med anledning av proposition1993/94:83 är följande:1993/94:N5 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen1. hos regeringen begär ett förslag om en allmänhetensbankombudsman,2. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om statlig medverkan i en rådgivningsbyrå förkonsumentfrågor inom kreditinstitutsektorn.1993/94:N6 av (nyd) vari yrkas att riksdagen1. hos regeringen begär en skyndsam utredning med förslag ominrättande av en allmänhetens bankombudsman,2. avslår förslaget om betalning av stiftelsekapitalet tillStiftelsen . BankstödetSkrivelsenI skrivelse 1993/94:61 lämnar regeringen en redogörelse för deåtgärder som vidtagits för att stärka detfinansiella systemet. Det konstateras att utvecklingen påkreditmarknaden har varit positiv genom att det allmännaränteläget har sjunkit avsevärt. Denna utveckling har varitgynnsam för kreditinstituten. Bankernas resultat förekreditförluster har förstärkts markant jämfört med förra året.Kreditförlusterna och problemengagemangen ligger dock kvar på enhög nivå, påpekas det i skrivelsen.När det gäller konkreta åtgärder -- som har vidtagits underden aktuella perioden -- för att stärka det finansiella systemetredovisas i skrivelsen att den statliga garantin till höjts från till 15 miljarder kronor.Vidare har ett förvaltningsbolag, , bildats för attäga och förvalta den övervägande delen av . Retriva, som är helägt av , skall taöver engagemang på sammanlagt högst inominella belopp. En försäljning av beräknas ske föreutgången av , sägs det i skrivelsen.Under perioden har staten också infriat en del av sittborgensåtagande gentemot elva sparbanksstiftelser genom attbetala i förfallna räntekostnader.Inom ramen för bankstödet har staten ett totalt åtagande på74,. Av detta har 44,4 miljarder kronorbetalats ut i form av lån, kapitaltillskott och infriadegarantier. Belastningen på statsbudgeten uppgår till 39,6miljarder kronor. har från Riksgäldskontoretövertagit förvaltningen av de statliga garantierna.Den förbättrade situationen på kreditmarknaden har tillsammansmed aktiekursernas uppgång gjort det möjligt för att genom en nyemission förstärka sinkapitalbas. Banken har därför kunnat återkalla sin ansökan omstatligt stöd från Bankstödsnämnden.Av samma skäl har -- efter det att skrivelsen avlämnades --både och återtagit sinaansökningar om stöd. har dock fått ett statligtstöd i form av en revers på . I utbytehäremot har banken utfärdat konvertibla skuldebrev till statenpå samma belopp. Syftet med stödet är att säkerställa att enplanerad nyemission kan genomföras. För efter det att ansökan återkallats att enas medBankstödsnämnden om hur statens lån och garantiåtagande tillbanken skall kunna avvecklas.I skrivelsen lämnas vidare en redogörelse för de åtgärder somregeringen har vidtagit när det gäller dels avtal omavgångsvederlag för personer i ledande ställning, dels frågan omskadeståndsansvar för styrelseledamöter.MotionenI motion 1993/94:N1 (v) anförs att regeringen ochBankstödsnämnden vid försäljningen av bör ta storhänsyn till bankens regionala förankring. En ny ägare börgarantera denna förankring, sägs det i motionen.Tidigare behandling av bankstödetEnligt riktlinjerna för bankstödet (se senast prop.1992/93:245, bet. NU35) skall det utformas på ett affärsmässigtsätt och så att statens långsiktiga kostnader hålls så låga sommöjligt. Statens insatser skall i största möjliga utsträckningåtervinnas. Bestämmelser om bankstödet finns i lagen (1993:765)om statligt stöd till banker och andra kreditinstitut.I samband med beslut om bankstödetanförde utskottet (bet. 1992/93:NU16) att bank- ochkreditväsendet bör vara privatägt. I de fall staten genomstödåtgärder blir aktieägare bör ägandet avvecklas när det äraffärsmässigt lämpligt. Utskottet sade vidare att det fårankomma på regeringen och att från fall tillfall pröva hur det statliga ägandet skall förändras. Riksdagenbemyndigade mot denna bakgrund regeringen att besluta omavveckling av det statliga ägandet.Utskottets ställningstagandeAv vad som redovisats framgår att delegerat tillregeringen att fatta beslut om en eventuell avveckling av detstatliga ägandet i . har vidare lagt fastriktlinjer för bankstödet. Dessa skall vara vägledande även viden avveckling av ägandet. Utskottet anser att de nämnda beslutenskall gälla också fortsättningsvis. Den aktuella motionenavstyrks därför.Utskottet har granskat den föreliggande skrivelsen och anseratt den ger en god överblick över de åtgärder som vidtagits.Åtgärderna ligger väl inom de ramar som uppställt.Utskottet föreslår att skrivelsen läggs till handlingarna utanytterligare åtgärd.Konsumenternas bankbyråPropositionenI proposition 1993/94:83 redovisas att Svenska bankföreningenoch staten genom och harträffat en överenskommelse om att bilda en stiftelse med ändamålatt driva en självständig rådgivningsbyrå för att informera,vägleda och hjälpa konsumenterna i deras mellanhavanden medbanker och andra kreditinstitut. Rådgivningsbyrån skall benämnasStiftelsen och ha ett stiftelsekapitalpå . Regeringen föreslår att statens bidrag skall vara10 och att och skalltillskjuta hälften var från medel som redan haranvisat för myndigheternas verksamhet under /94.Avsikten är att Bankbyrån skall starta sin verksamhet den1 . skall genom årliga bidrag svaraför löner, lokalhyror och andra driftskostnader för byrån.Stiftelsen avses ha en styrelse med sju ledamöter, varavBankföreningen skall utse tre och de båda myndigheterna varderatvå. Till styrelseordförande skall enligt uppgift endast enmyndighetsföreträdare kunna utses.I propositionen erinras om att anmodat regeringenatt låta utreda frågan om inrättande av en allmänhetensbankombudsman (bet. 1992/93:NU16). Regeringen anser emellertidatt det är en fördel om samma system för tillvaratagande avkonsumenternas intressen kan gälla inom banksektorn som inomförsäkringsbranschen. För den sistnämnda finns nämligen sedanmånga år en , som bildatmönster för förslaget om en bankbyrå. I propositionenunderstryks att statens engagemang i byrån tillgodoser kraven påobjektivitet och opartiskhet i verksamheten. Bankbyrån börenligt regeringens uppfattning få tillfälle att verka under entid. Om en utvärdering därefter ger vid handen att den ärotillräcklig får frågan om konsumentskyddet på bankområdet tasupp till förnyad prövning, menar regeringen.MotionernaI de båda motioner -- 1993/94:N5 (s) och 1993/94:N6 (nyd) --som har väckts med anledning av propositionen riktas kritik motatt regeringen inte fullföljt begäran om att låtautreda frågan om inrättande av en allmänhetens bankombudsman.Motionärerna anser att förslaget om en bankbyrå är otillräckligtoch inte uppfyller beslut. Bankkunderna behöver enförhandlingspart som kan företräda dem i förhållande till bankeroch andra kreditinstitut, anförs det i motionerna. Bankbyrån ärinte tillräckligt självständig gentemot bankintressena för attkunna fullgöra en sådan funktion. Därför behövs en friståendebankombudsman. Motionärerna begär att regeringen lägger fram ettförslag om en sådan ombudsman och anser att beslut om statligmedverkan i bankbyrån skall fattas först när regeringentillgodosett denna begäran från sida.Tidigare behandling av fråganI sin anslagsframställning tog Finansinspektionenupp frågan om handläggningen av klagomål från konsumenter motkreditinstitut. Det konstaterades att tillströmningen avskriftliga klagomål ökat markant; under /92 inkomca 1 700 klagomål. Antalet telefonsamtal med klagomål var ocksåbetydande och uppgick till ca 300 . Under det nämndabudgetåret ägnade inspektionen totalt av antaletarbetstimmar åt klagomålshanteringen. Kostnaden för det utfördaarbetet var ca . Inspektionen framhöll att demuntliga och skriftliga kontakterna och arbetet i övrigt medklagomålen blir så omfattande och tidskrävande attinsatserna inte står i proportion till effekterna fråntillsynssynpunkt. För att inspektionens verksamhet i fråga omkonsumentskydd skulle komma ett större antal konsumenter tilldel ansåg inspektionen att resurserna borde omdisponeras tillmer riktade och övergripande insatser på viktiga områden, såsomvillkor för lån och ränteändringar, där enskilda kunder harsvårt att hävda sina intressen gentemot instituten.Allmänna reklamationsnämnden, som är en statlig myndighet meduppgift att pröva tvister mellan konsumenter och näringsidkare,borde enligt mening utnyttjas i betydligthögre grad för att avgöra tvister mellan kunder ochkreditinstitut. Detta bedömdes kunna åstadkommas genom attinspektionen informerar om sin och rollernär det gäller konsumentskyddet. Vidare ansåg inspektionen attenskilda konsumenter borde få möjlighet att få en tvist löstgenom rådgivning från en annan instans än inspektionen. Enmotsvarighet till borde inrättasäven för kredit- och värdepappersområdet. Inspektionenförklarade att den avsåg att ta upp diskussioner medbranschorganisationerna om att dessa skulle inrätta ochfinansiera en sådan byrå.Hösten 1992 behandlade utskottet (bet. 1992/93:NU16) frågan ombehovet av att stärka konsumenternas ställning gentemot bankeroch andra kreditinstitut med anledning av en motion (s), varidet begärdes ett förslag från regeringen om inrättande av enallmänhetens bankombudsman. Utskottet anförde attFinansinspektionen och bedriver en viktigverksamhet när det gäller att ta till vara konsumenternasintressen i förhållande till kreditinstituten. Det förslag somFinansinspektionen redovisat bedömdes vara i huvudsak positivt.Emellertid ansåg utskottet att det inte var tillräckligt medhänsyn till det stora behov som många bankkunder har av att fåhjälp och stöd i sina mellanhavanden med banker. Utskottet fanndet vidare viktigt att konsumenter kan få kvalificerad hjälp medatt få principiellt viktiga klagomål mot banker prövade, vilketden av föreslagna byrån inte ansågs kunnatillhandahålla. Mot denna bakgrund föreslog utskottet att fråganom att inrätta en allmänhetens bankombudsman skulle utredas.Riksdagen beslutade i enlighet härmed. I en reservation (m, fp,c, kds) anfördes att de aviserade diskussionerna mellanFinansinspektionen och branschorganisationerna om en byrå förkonsumentfrågor borde avvaktas innan tog någotinitiativ angående en allmänhetens bankombudsman.Frågan om hantering av klagomål frånkonsumenter togs även upp i budgetpropositionen 1993 (prop.1992/93:100 bil. 8 s. 68). Vid sin fördjupade prövning avverksamheten vid instämde regeringen iinspektionens bedömning att resursinsatsen beträffandeklagomålsärenden inte stod i rimlig proportion till effekternafrån tillsynssynpunkt. Verksamheten borde därför effektiviserasoch renodlas gentemot instituten. Med anledning av detta bordeenligt regeringen huvudinriktningen vara att inspektionensinsatser i detta avseende skulle minska genom dels ökad information till allmänheten,dels överläggningar med branschen med syfte att inrätta en nyklagomålsinstans utanför inspektionen.Vid sin behandling av budgetpropositionen tog utskottet (bet.1992/93:NU24) i enlighet med regeringens hemställan endastställning beträffande anslaget till ochinriktningen av dess verksamhet. Utskottet tillstyrkte därvidregeringens förslag till övergripande målsättning förinspektionens hela verksamhet. Målen angavs vara att bidra tillatt skapa stabilitet och säkerhet i det finansiella systemet,att upprätthålla förtroendet för och effektiviteten hos definansiella instituten och marknaderna samt att ge ett gottkonsumentskydd. beslutade i enlighet med utskottetsförslag.I detta sammanhang bör också nämnas att ärcentral förvaltningsmyndighet för konsumentfrågor och har tilluppgift att bl.a. följa hushållens situation på marknaden ochpåverka företag att anpassa sin verksamhet efter konsumenternasbehov. Verket skall utforma riktlinjer för bl.a. marknadsföring,utformning av produkter och tjänster samt för tillämpning avkonsumentkreditlagen (1992:830). Verkets chef är ocksåkonsumentombudsman och har därmed vissa uppgifter enligt denkonsumenträttsliga lagstiftningen.Utskottets ställningstagandeDe finansiella marknaderna blir alltmer komplicerade.Konsumenterna har betydande svårigheter att få en överblick överbl.a. de olika produkter och tjänster som instituten erbjudersamt vilka räntor och avgifter som tillämpas. Den finansiellakrisen med de enorma kreditförlusterna inom banksektorn har letttill att bankerna försökt öka sin intjäningsförmåga bl.a. genomstörre skillnader mellan in- och utlåningsräntor. allmänna nedgången i ekonomin med bl.a. en hög arbetslöshetgjort det allt svårare för många enskilda kunder dels attfullgöra sina åtaganden gentemot kreditinstituten, dels attacceptera institutens handlande i olika avseenden.Enligt utskottets mening görs det viktiga insatser för atttillvarata konsumenternas intressen på detta område, men denutveckling som har beskrivits ställer nya krav. Det är därförangeläget, anser utskottet, att det vidtas åtgärder för attförstärka konsumenternas position i förhållande till banker ochandra kreditinstitut. Förslagen om en bankbyrå och enbankombudsman syftar båda till att uppnå detta. De är emellertidavsedda att verka på olika sätt och tillgodose skildakonsumentbehov.Bankbyrån avses -- enligt vad som framgår av propositionen ochde ytterligare upplysningar som lämnats inför utskottet -- iförsta hand hjälpa enskilda bankkunder genom att informera ompraxis i olika typer av frågor, ge råd om vart kunden bör vändasig i ett enskilt fall, tillhandahålla faktablad om bankernastjänster och avgifter samt ge ut översikter över marknaden. Detskall också vara en viktig uppgift för bankbyrån att till deolika instituten återföra de synpunkter och klagomål som den fårta emot. Härigenom får instituten underlag för att omprövapolicy och rutiner på olika områden.En bankombudsman skulle -- enligt vad motionärerna angivit --ha som huvuduppgift att företräda kunderna som ett kollektivgentemot banker och andra kreditinstitut. Verksamheten skullesyfta till att åstadkomma så fördelaktiga villkor som möjligtför konsumenterna i frågor som berör större grupper av kundereller som har principiell betydelse.Eftersom de föreslagna organen sålunda avses få skildahuvuduppgifter och tillgodose olika konsumentbehov kan dekomplettera varandra. Det finns därför enligt utskottetsuppfattning skäl att överväga inrättande av såväl en bankbyråsom en funktion som bankombudsman. Härigenom skulle det blimöjligt att på bästa sätt tillvarata konsumenternas intressen.Det förslag angående Stiftelsen somutarbetats av , ochKonsumentverket är enligt utskottets bedömning väl utformat.Utskottet noterar att åtagit sig att svara förkostnaderna för driften av byrån. En statlig medverkan bl.a.genom en majoritet i styrelsen är motiverad för att ge bankbyrånen sådan ställning att den kommer att åtnjuta förtroende blandallmänheten. Enligt vad utskottet erfarit har förberedelsernaför byrån framskridit så att den som planerat kan starta sinverksamhet . Med hänsyn till det trängandebehovet av bättre service till konsumenterna är det angelägetatt byrån kan komma till stånd skyndsamt. Utskottet tillstyrkermot denna bakgrund att och Konsumentverkettillskjuter stiftelsekapital till bankbyrån i enlighet medregeringens förslag. De nu aktuella yrkandena i motionerna1993/94:N5 (s) och 1993/94:N6 (nyd) avstyrks därför.När det därutöver gäller frågan om inrättande av enallmänhetens bankombudsman har utskottet erfarit att regeringen-- i enlighet med tidigare begäran -- avseratt tillsätta en utredning om en sådan ombudsman. Utskottetutgår nu ifrån att denna utredning tillkallas och attden redovisar resultatet av sitt arbete . Om deti utredningsarbetet inte framkommer starka skäl mot att enbankombudsman inrättas bör utredningen överväga om det är meständamålsenligt med ett självständigt ombudsmannaämbete eller omen sådan funktion bör knytas till någon av de myndigheter som nuär verksamma på området.Vad utskottet här har anfört bör som sin mening geregeringen till känna. Därmed blir de nu berörda delarna avmotionerna 1993/94:N5 (s) och 1993/94:N6 (nyd) väsentligentillgodosedda. beträffande avslår motion 1993/94:N1,men. (v)2. beträffande redogörelsen för bankstödetatt lägger regeringens skrivelse 1993/94:61 tillhandlingarna,3. beträffande Stiftelsen med bifall till proposition 1993/94:83 och medavslag på motionerna 1993/94:N5 yrkande 2 och 1993/94:N6yrkande 2 godkänner vad som anges i propositionen ombetalningen av stiftelsekapitalet i ,4. beträffande allmänhetens bankombudsmanatt med anledning av motionerna 1993/94:N5 yrkande 1och 1993/94:N6 yrkande 1 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört.Stockholm den 2 december 1993På näringsutskottets vägnarRolf DahlbergI beslutet har deltagit: (), HansGustafsson (s), (), Axel (), KjellEricsson (c), Bo Finnkvist (s), (), ReynoldhFurustrand (s), (), (), MatsLindberg (s), (), (), Bo GJenevall (nyd) och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet.Meningsyttring av suppleantMeningsyttring får avges av suppleant från ,vilket inte företräds av ordinarie ledamot i utskottet.Rolf L () anför:I likhet med vad som anförs i motion 1993/94:N1 (v) anser jagatt det är angeläget såväl för de berörda regionerna som för deanställda att karaktär av regional bank bevaras.Regeringen och bör därför i samband medförhandlingarna om försäljning av ställa som krav attköparen garanterar bankens regionala förankring. börsom sin mening ge regeringen detta till känna.Mot bakgrund av det anförda anser jag att utskottetshemställan under moment 1 bort ha följande lydelse:1. beträffande med bifall till motion 1993/94:N1 som sin meningger regeringen till känna vad i det föregående anförts.