bet · GH01UU3 · 1993-10-26 00:00:00 — FN:s Kambodjaoperation, UNTAC, kunde inledas imars 1992 med utplaceringen av totalt 22 000 soldater och civilamed uppgiften att övervaka processen mot fria val. Defredsbevarande trupperna inledde avväpningen av de olikafraktionerna. De röda khmererna vägrade dock att lämna ifrån sigsina vapen. av sporadiska anfall började deröda khmererna att ta FN-soldater som gisslan i kortareperioder. 1993 dödades 10FN-soldater och minst 40 sårades.I januari 1993 meddelade de röda khmererna att de avsågbojkotta valet. Sammanstötningarna mellan styrkor frånhuvudstaden och de röda khmererna blev hårdare ochfler. Trots hot om ökat våld kunde valet emellertid genomförassom planerat den 23--. Segrare i valet blev , Funcinpec, som leds av prins . Politiskt har situationen i stabiliseratsbetydligt efter valet genom bildandet av en övergångsregeringunder gemensam ledning av och den tidigarepremiärministern uppdrag i har formellt upphört i samband medatt den valda kambodjanska konstituerande församlingen godkänten ny författning och en ny regering tillträtt. Den 15 septemberförvandlade det nyvalda parlamentet åter till ettkungarike. , som avsade sig kungatiteln 1955,återvände till , undertecknade den nyaförfattningen och lät därefter åter kröna sig till kung.UNTAC:s återtåg kommer att ta tid och de sista FN-soldaternablir kvar . FN:s närvaro i andra formerförutses dock bestå, t.ex. på MR-området och för att bidra tillett sammanhållet stöd till landets ekonomiska rehabilitering.Stridshandlingar förekommer alltjämt, bl.a. till följd av enregeringsoffensiv mot de röda khmererna. Även våld i form avbanditism är vanligt förekommande.Utskottets övervägandenUtskottet konstaterar att politik i Kambodjafrågansyftar till att på olika sätt ge stöd åt ansträngningarna attskapa fred och demokrati i landet. har vid fleratillfällen fördömt de röda khmererna för deras brutalitet ochmassaker av etniska vietnameser i landet. Det kambodjanskafolkets rätt till fria och rättvisa val har under många årerhållit svenskt stöd. Utskottet noterar att utrikesminister afUgglas i svar på en fråga i anfört attSveriges inställning till de röda khmererna är att de inte skalltillåtas att omintetgöra utvecklingen mot försoning, fred ochdemokrati i Kambodja.Sveriges stöd till den kambodjanska fredsprocessen har främstskett genom finansiering och personal till UNTAC samt genom ettomfattande bistånd, såväl multilateralt som bilateralt. Totaltuppgick det svenska biståndet under /93 tilldrygt . bidrog till genomförandet avvalet med ett tjugotal valobservatörer och dessutommed fyra jurister som valexperter.Kambodja är en gammal konflikthärd med motsättningar som gårlångt tillbaka och är mycket svåra att lösa. Mot denna bakgrundär det särskilt glädjande att valet i kunde genomförasutan den stora blodspillan som många fruktade. Valdeltagandetvar imponerande högt och uppslutningen kring den FN-övervakadevalprocessen var stor. Enligt FN förekom inga oegentligheter isjälva valförfarandet.Utskottet vill understryka det angelägna i att dendemokratiska process som inletts tack vare FN:s insatser kanfortsätta. Utskottet vill också framhålla nödvändigheten av attäven förmås att aktivt delta i fredsprocessen.Utskottet noterar i detta sammanhang att FN:s generalsekreterarei en rapport om betonat behovet av fortsatt FN-närvaroi landet. Den behövs såväl för att bidra till stabilitet som föratt visa att FN och det internationella samfundet inte anser gjort sitt då valet är avklarat. Enligt generalsekreterarenkrävs det en tydlig markering av det internationella samfundetatt man önskar bidra till en fredlig politisk och ekonomiskutveckling i även i fortsättningen. Utskottet noterar idetta sammanhang att den svenska FN-delegationen i harfortlöpande ingående kontakter med FN:s sekretariat ochkontinuerligt framför synpunkter på ochutvecklingen där.Med det ovan anförda får motion U645 (v) yrkandena 1, 2, 4 och5 anses besvarade.6. AngolaI motion U632 (v) anförs att läget i snabbt harförvärrats. I yrkande 1 föreslås att vidtarlämpliga politiska och andra åtgärder mot kända eller misstänktasamarbetspartners till Unita. I yrkande 2 anförs att FN:ssäkerhetsråd bör införa bindande och allomfattande sanktionermot Unita. Enligt yrkande 3 i motion U632 (v) bör Sverigemarkera stöd för en eventuell begäran från ommilitärt eller annat bistånd för att upprätta fredsprocessen ochrespekten för utslaget i det FN-övervakade valet. I yrkande 4begärs att som sin mening skall ge regeringen tillkänna behovet av mer långsiktigt planerade FN-insatser somsyftar till att konsolidera freden efter att val hållits.I samma motions (U632, v) yrkande 5 framhålls behovet av ökadeFN-resurser i för demobilisering och integrering avsoldater, återanpassning av barnsoldater, rehabilitering avhandikappade samt minröjning. Kritik har riktats mot att FN:sfredsbevarande och fredsskapande operationer saknar program föratt utveckla respekten för de mänskliga rättigheterna.Motionärerna anför att kritiken äger sin giltighet i . Iyrkande 6 föreslås därför att ges möjlighet att påett tidigt stadium medverka i FN:s fredsbevarande ochfredsskapande operationer.BakgrundGenom aktiv medling av samt ochSovjetunionen enades parterna i , regeringspartiet , om ett fredsavtal och eldupphör den 31 maj1991. mellan MPLA och Unita innehöll bl.a.bestämmelser om demobilisering, övervakning av avtalet,sammanslagning av militärstyrkor och demokratisering, inkl.hållandet av allmänna val. Fredsprocessen övervakades av enFN-styrka, Unavem, med bl.a. svenskt deltagande.I september 1992 höll sitt första fria parlaments- ochpresidentval, i vilket 18 partier deltog. Efter förlust i valengrep Unita till vapen igen. FN och andra internationellaaktörers ansträngningar att få parterna att acceptera en nyöverenskommelse om eldupphör samt att få i gång enförhandlingsprocess har inte krönts med beståendeframgång. Den nya amerikanska administrationen erkände imaj 1993 efter att ha avvaktat med åtgärden i syfte att förmåparterna att återvända till förhandlingsbordet. Även om någotformellt vapenembargo inte iakttagits visavi har de tresponsorerna av det ursprungliga fredsavtalet, dvs. Förentastaterna, samt efterträdare ,informellt överenskommit att tillåta regeringen i attåter importera vapen utifrån för att trygga sinsjälvförsvarsförmåga. Mandatet för FN:s Angolaoperation, Unavem,har successivt förlängts och löper nu till den 31 december 1993.I operationen deltar med tre militäraobservatörer.Striderna mellan Unita och regeringsstyrkor har under 1993varit bland de häftigaste i det numera långainbördeskriget. Det senaste årets förnyade krig beräknas hakrävt mellan 50 000 och 100 000 nya civila dödsoffer.Hundratusentals människor har tvingats på flykt, och FN harvarnat för en svältkatastrof i samma storleksordning som den iSomalia. Situationen i den av Unita belägrade provinshuvudstadenKuito har varit särskilt svår. Enligt FN dör omkring 1 000människor i , en stor del av dem i Kuito.Granatregn, svält och sjukdomar som relateras till kriget ärfrämsta dödsorsakerna. infrastruktur har sargats värreän under konflikten. På landsbygden finns ca10 miljoner minor utspridda och orsakar stort mänskligt lidande.Den 16 september 1993 beslöt att införasanktioner mot Unita avseende olja och vapen. Sanktionernaträdde i kraft efter att Unita inte hörsammatFN:s uppmaning att iaktta eldupphör och accepterat att delta iförnyade fredssamtal. I FN-beslutet förutskickas även enskärpning av sanktionerna i ett senare skede om så behövs.Fr.o.m. införde , i enlighet med FN:sbeslut, vissa ekonomiska sanktioner riktade mot Unita.Sanktionerna innebär att krigsmateriel och ochpetroleumprodukter endast får införas på angolanskt territoriumpå platser som den angolanska regeringen angivit till FN:sgeneralsekreterare. Syftet med sanktionerna är att förhindra attUnita förses med vapen och olja.Unita tillkännagav i en kommuniké att man nuavser godta förra årets valresultat och att man erkännergiltigheten i fredsavtalet . Unita har dock äventidigare gjort politiska utspel som kontrasterat mot rörelsensmilitära agerande. meddelade attden var redo att återuppta förhandlingarna med Unita under FN:sledning. Regeringen vidhåller att en förutsättning förförhandlingar dock är att Unita måste frånträda allt territoriumsom erövrats sedan valet.Utskottets övervägandenSverige har med bistånd bidragit både tillAngolas utveckling och till fredsprocessen. Den angolanskautvecklingen efter valen är mycket bekymmersam. Det återupptagnainbördeskriget har lett till mänskliga tragedier och tillomfattande ödeläggelse av landet. Unita och dess ledare bär ett tungt ansvar för det mänskliga lidandet och denmateriella förstörelsen. Deras vägran att följa tidigareuppmaningar av säkerhetsrådet att upphöra med sin krigsföringoch respektera såväl fredsavtalet som utgången avvalen har tvingat fram säkerhetsrådets beslutom sanktioner.Den lärdom som enligt utskottets uppfattning kan dras efterFN-insatsen i är att allmänna val inte bör hållas innanavväpning/demobilisering skett. Det är utskottets förhoppningatt denna lärdom skall medverka till ett annat tillvägagångssätti genomförandet av fredsplanen för Moçambique.Sverige stöder en politisk lösning av konflikten i Angolabaserad på fredsavtalet . Utskottet noterar att dennainställning bl.a. kommit till uttryck i gemensamma nordiskauttalanden. har också i likhet med övriga nordiskaländer vädjat till parterna i att inställafientligheterna och ge tillträde för humanitärainsatser.Utskottet utgår från att regeringen i lämpliga formerfortsätter att agera för att bidra till en fredlig lösning avkonflikten. bör enligt utskottet ha beredskap för attskyndsamt kunna göra ytterligare humanitära insatser för attlindra det mänskliga lidandet i Angola.Med det anförda betraktar utskottet motion U632 (v) yrkandena1--6 som besvarade.7. MoçambiqueI motion U632 (v) anförs att en utveckling liknande den iAngola kan befaras i . I yrkande 7 föreslås därför attSverige bör verka för särskilda FN-insatser i i syfteatt förebygga en sådan utveckling.BakgrundKriget i , som pågått ,har haft en förödande inverkan på landet och beräknas ha krävtminst 1 miljon döda. Ca 5 miljoner människor, dvs. en tredjedelav landets befolkning, har tvingats på flykt.De stridande parterna, regeringen i och gerillarörelsenRenamo (MNR), undertecknade , efter långvarig ochintensiv italiensk medling, ett omfattande fredsfördrag.Genomförandet av avtalet skall övervakas av partssammansattakommissioner och med närvaro av FN.Via Unomoz (United Nations Operations in ) har FNgivits en betydelsefull roll i fredspocessen. FN har bl.a.ansvar för demobiliseringen av de båda sidornas soldater samtför repatrieringen och reintegreringen av de moçambikiskaflyktingarna i grannländerna. bidrar med personal tillUnomoz som fullt utbyggd beräknas omfatta ca 7 000 man.Utskottets övervägandenUtskottet konstaterar att freden består i . Det ärangeläget att fredsprocessen fortsätter och att demobiliseringenav parternas väpnade styrkor genomförs som planerat.Utskottet noterar att antogen resolution i vilken understryks "det oacceptabla i att försökgörs att knyta villkor till fredsprocessen, särskilt vad avseruppsamlingen och demobiliseringen av styrkor, eller i avsikt attvinna tid för ytterligare eftergifter". uppmanarRenamo att "auktorisera omedelbar uppsamling av styrkor" följtav omgående demobilisering. I resolutionen sägs vidare attsäkerhetsrådet "ånyo bekräftar vikten av att val kan hållas ejsenare än ".Utskottet noterar med tillfredsställelse att , i likhetmed bl.a. EG och övriga nordiska länder, har utlovat ettomfattande fortsatt stöd till fredsprocessen och tillMoçambiques återbyggnad och långsiktiga utveckling.Därmed får motion U632 (v) yrkande 7 anses besvarat.8. NordirlandI motion U653 (fp) anförs att ESK och FN bör engagera sig föratt finna en politisk lösning på konflikten på Nordirland.Enligt motionären kan det internationella samfundet på olikasätt utöva press på parterna att finna en lösning. Utomståendeparter sägs också ibland kunna fungera som medlare. Dennauppfattning bör , enligt motionens yrkande 2, som sinmening ge regeringen till känna.BakgrundKonflikten i har djupa historiska rötter. Den harpågått så länge att omvärldens intresse till viss del mattats avoch bara väcks till liv igen i samband med något särskiltspektakulärt terrordåd. Det är dock en i högsta grad pågåendekonflikt, som leder till närmast dagliga tragedier för mångamänniskor.Områdets problem är komplicerade och svåröverskådliga. Sedanmycket tillbaka har såväl religiösa som sociala ochekonomiska faktorer bidragit till att bygga upp de motsättningarsom ligger bakom dagens konflikt.Samtal mellan parterna i konflikten har inte varit lätta attfå till stånd. försök har främst stupat på att områdetsprotestantiska majoritet, de s.k. unionisterna, vägrat att deltai samtal så länge det s.k. anglo-irländska fördraget från 1985är i kraft. I fördraget har de brittiska och irländskaregeringarna överenskommit om samarbete i nordirländska frågorsom inte kan lösas av lokala självstyrande organ. Syftet medfördraget är att främja fred och stabilitet i och attverka för försoning mellan de två traditionella grupperna inomområdet. Unionisterna, som är kritiska till att regeringen iDublin skall kunna påverka utvecklingen i utan attvara vald av befolkningen där, har krävt fördragets avskaffandeeller åtminstone dess suspendering under en förhandlingsperiod.Under 1991 kunde man enas om att diskuteravillkoren för att starta förhandlingar om en nybrittisk-irländsk överenskommelse. Unionisternas önskemål omsuspendering av det anglo-irländska avtalet tillmötesgicks. Förförsta gången involverade förhandlingarna både dekonstitutionella partierna i samt regeringarna iDublin. Provisoriska , liksom , IRA:s politiskagren, uteslöts ur samtalen eftersom dessa grupper vägrat taavstånd från våldsamma metoder att lösa konflikten.Samtal om status har i olika faser pågått understora delar av 1991 och 1992. Bland stötestenarna i samtalenfinns frågan om möjliga förändringar av de artiklar i denirländska konstitutionen som fastslår att landets territoriumsträcker sig över hela ön och att man endast inväntar enförening med de norra grevskapen för att lagar skalltillämpas även där. Företrädare för unionistpartierna iNordirland har krävt att en folkomröstning hålls i RepublikenIrland om att ta bort de aktuella artiklarna ur konstitutionen.Förespråkare för ett förenat hävdar å sin sida att ensådan förändring av konstitutionen skulle beröva den katolskadelen av befolkning sin nationella identitet. Manhävdar i stället att den lag , The Government ofIreland Act, som fastslår delning antogs mot störredelen av befolkningens önskan, och att det därför i stället voremer motiverat att ifrågasätta delningen.Samtalen om framtid har ännu inte resulterat inågot nytt brittisk-irländskt avtal. har inga nyasamtal ägt rum, även om både regeringarna i och Londonaviserat sin avsikt att fortsätta dem. Flera informellakontakter har tagits som visar att strävan eftersamförstånd fortsätter. Den aktuella situationen, med dagligavåldsdåd och den ständiga närvaron av brittisk militär bidrartill att många, såväl britter som irländare, kräver enfortsättning av diskussionerna och konkretaförhandlingsresultat. Främst unionistpartierna i äremellertid ovilliga att fortsätta samtalen så länge man frånregeringens i sida inte vill ge löfte om enfolkomröstning i konstitutionsfrågan.Den brittiska regeringen har deklarerat att man inte har någrapolitiska eller ekonomiska intressen i , men att mankommer att behålla området inom så längemajoriteten av befolkning önskar detta.Storbritannien har vidare sagt att man -- i enlighet med detanglo-irländska fördraget -- avser underlätta enförening av två delar, om det skulle vara befolkningensönskan i framtiden.Ett avtal, som ännu är delvis hemligt, träffades under hösten1993 mellan det katolska Social Democratic and Labour Party,SDLP, och . Även SDLP arbetar för en återförening avNordirland med republiken . Partiet har dock, tillskillnad från , tagit avstånd från alla former av våld.I det nya avtalet uppges villkoren skisseras för en totalvapenvila i . En dörr öppnas också för attdelta i de politiska samtalen om framtid.Det nya avtalet har välkomnats av , varspremiärminister offentligt förklarat att avtalet utgör detstörsta hoppet för en fredlig lösning av konflikten i Nordirlandpå flera decennier. Den brittiska regeringen har hittillsintagit en mer avvaktande inställning till avtalet.Protestantiska grupper i uppfattar emellertidavtalet mellan SDLP och som mycket hotfullt. Sedan detblivit känt har antalet våldsdåd från olika, såvälprotestantiska som katolska, terrorgrupper ökat dramatiskt. Den23 oktober dödades tio människor och ett femtiotal skadades viden kraftig bombexplosion i . tog på sig skulden förattacken, som betraktas som en hämnd från IRA:s sida förprotestantiska gruppers terroraktioner. Den nya vågen avterrordåd har dämpat den inledande optimism som kommit tilluttryck med anledning av avtalet mellan SDLP och övervägandenUtskottet tar kraftigt avstånd från varje användning av våldoch terrorism som medel att lösa konflikten i . är komplicerad och svårlöst. Det är svårt att se någonnära förestående lösning på problemen. En förutsättning för attmotsättningarna mellan de traditionella grupperna i Nordirlandskall få en stabil och hållbar lösning är en i grunden förändradattityd bland invånarna i området. Som positivt får noteras attgrupper som vill lösa konflikten med våld, bl.a. ochIRA, tycks ha ett minskande stöd i området och i RepublikenIrland. Flera freds- och intressegrupper, med bådeprotestantiska och katolska medlemmar, har bildats i Nordirlandpå senare tid. Det som försvårar en lösning av konflikten ärbl.a. att den pågått så länge att den i det närmaste har kommitatt institutionaliseras. Behov finns inte minst för insatser somsyftar till att stoppa tillflödet av finansiella resurser ochvapen till terroristgrupper.Utskottet konstaterar att parterna i den nordirländskakonflikten är överens om att återuppta samtalen om en beståendelösning. Ingendera part har, såvitt utskottet erfarit, begärtatt FN eller ESK skall delta i processen. Mot denna bakgrund börSverige, enligt utskottets uppfattning, inte verka för attfrågan om status och framtid multilateraliseras.Därmed avstyrks motion U653 (fp) yrkande 2.9. RysslandMotion U620 (m) behandlar frågan om minoritetsfolken iRyssland och deras levnadsbetingelser. Såväl nordvästraRysslands urinvånare som flera finsk-ugriska folk i Sverigesnärhet, liksom t.ex. ingermanländare, lever under svåraomständigheter. Enligt motionären känner dessa folk en nordisksamhörighet. är ett av få länder som kan förväntasuppmärksamma dessa folks öden och som har praktiska möjligheteratt bidra till deras ekonomiska och kulturella utveckling. Imotionens yrkande 1 begärs att regeringen i sin utrikespolitiknoga skall följa dessa folks öden, och vid behov uppmärksammadem i internationella sammanhang såsom ESK och Europarådet.BakgrundInom , och pågår ett aktivtarbete för att söka stärka skyddet för nationella minoriteteroch urbefolkningar.FN:s generalförsamling antog en deklaration omminoriteter. har av FN utropats till det internationellaurbefolkningsåret. har flera aktioner genomförts somsyftar till att uppmärksamma minoritetsfolkens situation påolika områden. om mänskliga rättigheter i Wieni ägnade naturligt nog stor uppmärksamhet åturbefolkningsfrågan. Ett resultat av konferensen är attupprättandet av ett permanent forum för urbefolkningar inomFN-systemet kommer att övervägas inom ramen för det årtionde somrekommenderas med början . stödjer dettaförslag.Även inom ramen för den europeiska säkerhetskonferensen, ESK,har minoritetsfrågor kommit att spela en allt viktigare roll,bl.a. har en speciell s.k. högkommissarie för nationellaminoriteter tillsatts. När en möjlig minoritetskonfliktidentifierats skall denne på ett tidigt stadium kunna gripa ingenom besök, konsultationer och rekommendationer.Utskottets övervägandenSom motionären påpekar har minoritetsfolken ochurbefolkningarna i lidit av krav på politisk,kulturell, religiös och språklig underkastelse.En möjlighet för att uppmärksamma dessa frågor haröppnats genom den i Kirkenäs av de fem nordiskaländerna samt och antagna deklarationenom samarbete i . Det regionala råd som bildatsinom ramen för detta samarbete består av representanter för delokala myndigheterna samt urbefolkningarna i området. Rådetskall vara ett forum för samarbete i frågor om ekonomi, handel,forskning och teknologi, turism, miljö, infrastruktur, kulturoch utbildning m.m. Rådet skall även initiera speciella projektsyftande till att förbättra situationen för urbefolkningarna iområdet. Även och det övriga kontakter med deryska samerna, som under Sovjettiden var starkt begränsade, harpå senare tid kunnat breddas, främst genom att de ryska samernapå 1992 fick fasta platser i Nordiska samerådet.Utskottet delar motionärens uppfattning att situationen ocksåför många andra minoritetsfolk i är sådan att det finnsanledning för att bevaka deras situation och vid behovuppmärksamma dem i sådana internationella organ som verkar föratt stärka skyddet för nationella minoriteter. Enligt utskottetfinns förutsättningar att uppmärksamma minoritetsfolkenssituation också inom ramen för exempelvis Nordiska rådetskontakter med bl.a. Baltiska parlamentariska församlingen. Vissafolkgrupper deporterades under Sovjettiden till avlägsna delarav landet. Dessa grupper måste självfallet ges möjlighet attåtervända till sina ursprungliga hemorter. Utskottet utgår frånatt regeringen på lämpligt sätt fortsätter att uppmärksammaminoritetsfolkens utsatta situation i Ryssland.Med det anförda får motion U620 (m) yrkande 1 anses besvarat. beträffande konvention nr 169 om ursprungsfolk ochstamfolk i självstyrande länderatt förklarar motion 1992/93:U217 yrkande 2 besvaratmed vad utskottet anfört,2. beträffande dödsstraff och tortyratt förklarar motionerna 1992/93:U608 yrkande 9 och1992/93:U628 yrkande 3 besvarade med vad utskottet anfört,3. beträffande ett starkare FN och ungdomsdelegater tillgeneralförsamlingenatt förklarar motion 1992/93:U608 yrkandena 10 och11 besvarade med vad utskottet anfört,4. beträffande kvinnans rätt till abortatt förklarar motion 1992/93:U610 yrkande 1 besvaratmed vad utskottet anfört,res. (kds) - motiv.5. beträffande kvinnorepresentation i FN, internationellakvinnokonferensen och rätten till lika lön för likvärdigtarbeteatt förklarar motionerna 1992/93:U610 yrkandena 2och 3 och 1992/93:A811 yrkandena 4 och 6 besvarade med vadutskottet anfört,6. beträffande de internationella MR-konventionernaatt förklarar motion 1992/93:U628 yrkandena 1 och 2besvarade med vad utskottet anfört,7. beträffande barn och flickoratt förklarar motionerna 1992/93:U628 yrkandena 7och 8, 1992/93:U640 yrkande 2, 1992/93:U650 yrkandena 1 och 2samt 1992/93:Ju647 yrkande 5 besvarade med vad utskottet anfört,8. beträffande kvinnlig omskärelseatt förklarar motionerna 1992/93:So217 yrkande 2 och1992/93:So477 yrkande 2 besvarade med vad utskottet anfört,9. beträffande korruptionatt förklarar motion 1992/93:U643 yrkandena 1--4besvarade med vad utskottet anfört,10. beträffande internationell narkotikabekämpningsbrigadatt förklarar motion 1992/93:Ju837 yrkande 11besvarat med vad utskottet anfört,11. beträffande toppmöte för global strategi mot aidsatt förklarar motion 1992/93:So430 besvarad med vadutskottet anfört,12. beträffande den kurdiska frågan i FNatt förklarar motion 1992/93:U646 yrkande 1 besvaratmed vad utskottet anfört,13. beträffande den kurdiska frågan och fredskonferensen omMellanösternatt förklarar motion 1992/93:U609 yrkande 4 besvaratmed vad utskottet anfört,14. beträffande bistånd till irakiska Kurdistanatt förklarar motionerna 1992/93:U609 yrkande 2,1992/93:U622 yrkandena 2 och 3, 1992/93:U639 yrkande 2 samt1992/93:U646 yrkandena 8 och 9 besvarade med vad utskottetanfört,men.