bet · GG01KU30 · 1993-05-13 00:00:00 — hade undantagmedgetts även för andra typer av varor, men då begränsats tillatt avse varuprover.I sitt yttrande höll det för troligt atthandelsförbudet fått konsekvenser av den art som Copcohävdade och som enligt förordningen och dess förarbeten kanutgöra grund för undantag från handelsförbudet. Kollegietnoterade att ett ställningstagande som innebar att undantag frånhandelsförbudet medgavs skulle strida mot den praxis somhittills tillämpats av regeringen. Med beaktande av denutveckling som skett internationellt vad gälldesanktionspolitiken mot ansåg kollegiet emellertid attdet kunde vara motiverat med en uppmjukning av praxis. I vartfall torde en sådan uppmjukning vara motiverad när det gälldeföretag som sedan gammalt har verksamhet i sydafrikanskadotterbolag.Regeringen medgav i sitt beslut bolageträtt att, utan hinder av utförselförbudet, tills vidare tillSydafrika få utföra varor till de av bolaget hel- eller delägdaföretagen i i enlighet med bolagets ansökan.Utskottets bedömningAvgörande för de svenska åtgärderna vad avser sanktionerna motSydafrika skall enligt vara utvecklingen i Sydafrika.Handelsförbudet skall kunna upphävas när det föreligger enbindande överenskommelse om en interimsregering i , ochinvesteringsförbudet skall inte längre tillämpas när en sådanregering har bildats.Vad gäller möjligheten att använda sig av dispensförfarandettill dess sanktionerna har upphävts, utgick från attavsikten inte är att frångå gällande sanktioners syfte men attge ett visst utrymme för en tillämpning avpassad tillutvecklingen i har i sin ansökan, såsom skäl för export tillsina hel- eller delägda bolag i , åberopat atthandelsförbudet varit till fördel genom attkonkurrerande sydafrikansk industri kunnat stärka sin ställningoch att det således motverkat syftet med sanktionspolitiken.Kommerskollegium tillstyrkte ansökan, då det hölls för troligtatt handelsförbudet fått sådana konsekvenser som företagethävdat och som enligt förordningen och dess förarbeten kanutgöra grund för undantag från handelsförbudet. En uppmjukningav praxis ansågs av motiverad, i vart fall närdet gällde företag som sedan gammalt har verksamhet isydafrikanska dotterbolag.Enligt utskottets mening har regeringens möjlighet att medgeundantag från handelsförbudet i detta fall tillämpats i enlighetmed handelsförbudsförordningens bestämmelse härom och deuttalanden som gjorts i förarbetena.Även i övrigt anser utskottet att möjligheten att medgeundantag tillämpats av regeringen på ett sätt som står iöverensstämmelse med förordningens bestämmelse och vad somuttalats i förarbetena samt de uttalanden som senare gjorts avriksdagen. Från de synpunkter har attanlägga ger sålunda granskningen inte anledning till någotuttalande.16. Övriga ärendena) Volvo-Procordia-affärenUtskottet har tagit upp regeringens handläggning avVolvo-Procordia-affären (anmälan, se bilaga A 15.1). Medanledning av anmälan har en promemoria upprättats i frågan inomNäringsdepartementet (se bilaga A 15.2).Vad som förekommit föranleder inget uttalande från utskottetssida.b) Kulturministerns uttalanden m.m. om viss närradioverksamhetUtskottet har till granskning tagit upp ett uttalande avkulturministern . Granskningen har gällt fråganom uttalandet har övat inflytande på åtgärder som TeleverketRadio vidtagit mot en närradioförening i Södermanland.Granskningen föranleds av en anmälan, bilaga A 15.3.Statsrådsberedningen har överlämnat en promemoria i ärendet somhar upprättats inom , bilaga A 15.4.Närradionämnden beslutade att återkallasändningstillståndet för pågrund av överträdelse av det då gällande förbudet motkommersiell reklam i närradiolagen. Nämnden bestämde vidare attföreningen inte kunde ges nytt tillstånd förrän efter ett år.Beslutet överklagades, men Kammarrätten i beslutadeden att inte ändra det överklagade beslutet.Även Kammarättens beslut överklagades. Regeringsrättenbeslutade att ej meddela prövningstillstånd.Den 5 november 1991 höll kulturminister ettanförande om planerna på privat reklamfinansierad radio. EnligtKulturdepartementets promemoria skall hon därvid ha yttratföljande:Närradion finns till för att bereda föreningslivet möjlighetatt föra fram åsikter och meningar, hålla kontakt med medlemmaroch sympatisörer och väcka förståelse och intresse för sinverksamhet. Närradion är inte ett medel för vare sigföreningslivet eller någon annan att tjäna pengar.Reklamförbudet i närradion gäller och skall respekteras. Detankommer på att pröva frågor om fortsattsändningsrätt för organisationer som bryter mot reklamförbudet.Jag utgår från att detta kommer att ske även fortsättningsvisoch att Radio fullgör uppgiften att se till attrundradiosändningar inte bedrivs av organisationer ellerenskilda som saknar tillstånd för sådan verksamhet.I november 1991 blev det möjligt att pröva frågan om nytttillstånd för . Föreningenbegärde dock inte något nytt tillstånd. Enligt vad som anförs i promemoriaägde den sändare som användes. I promemorian anförsvidare att Radio sade upp det avtal omutnyttjande av utrustning för närradiosändning som tidigareingåtts med närradioföreningen. Som skäl för uppsägningen angavsatt föreningen bröt mot ett grundläggande avtalsvillkor genomatt låta annan sända utan att erforderligt tillstånd fanns.I promemoria anförs att sändningarnafortsatte som förut och att personal hindradestillträde till sändaren. Vidare anges att sändningarna avbrötsgenom att ledningarna klipptes av och att deåterupptogs genom användning av enradiolänkförbindelse till sändaren.Enligt promemoria har varken regeringeneller kulturministern övat något inflytande på Televerketshandlande. Vidare sägs att några kontakter över huvud taget intehar förekommit.Granskningen föranleder inget uttalande från utskottets sida.c) Regeringsbeslut om medel för informationsinsatser omeuropeisk integrationUtskottet har till granskning tagit upp regeringens() beslut den 25 juni 1992om fördelning av anvisade medel för informationsinsatser omeuropeisk integration.I vårens kompletteringsproposition föreslog regeringen attriksdagen skulle anvisa för innevarandebudgetår för informationsinsatser om den europeiskaintegrationen. Enligt propositionen skulle medlen användas delstill information, dels tillinformationsinsatser i enskilda organisationers regi. Ensärskild delegation för informationsinsatser om europeiskintegration skulle inrättas för utdelning av bidrag till deenskilda organisationerna (prop. 1991/92:150 bil. I:2).Vid riksdagsbehandlingen av propositionen uttaladekonstitutionsutskottet att det framstod som angeläget attFolkbildningsrådet blev inkopplat i samband medbidragsfördelningen. Utskottet fann att det inte var möjligt attavgöra hur stor del av medlen som kunde bli aktuell. I sambanddärmed förklarade utskottet att det hade uppmärksammat att man iDanmark inför folkomröstningen där avsatt omkring60% av informationsmedlen till motsvarande organ. Det måsteenligt utskottet ankomma på delegationen att göra ensjälvständig bedömning i sammanhanget. Utskottet underströkhärefter den folkbildningsinriktade karaktären av deinformationsinsatser som förslaget om var avsettatt stödja (bet. 1991/92:KU35). följde utskottet(rskr. 1991/92:353).Regeringen beslutade hur de anvisade medlenom skall disponeras. skalldisponera för regeringskanslietsinformationsverksamhet. Återstående skalldisponeras av delegationen. Delegationen skall därvid fördelamedlen till enskilda organisationer för informationsinsatser omeuropeisk integration i enlighet med de riktlinjer som anges ipropositionen och utskottets betänkande. Enligt beslutet skallvidare kostnaderna för delegationen och dess kansli belastadenna del av anslaget. I beslutet anges vidare att fördelningeninom anslaget kan komma att ändras under budgetåret.Utrikesdepartementet beslutade om enändring av fördelningen inom anslaget för regeringskanslietsinformationsverksamhet, varigenom fördes överfrån till Delegationen förinformationsinsatser om den europeiska integrationen.Granskningen föranleder inga uttalanden från utskottets sida.d) Kulturministerns handläggning av frågor rörande SverigesRadio ABUtskottet har till granskning tagit upp kulturministernshandläggning av vissa frågor rörande har bl.a. avsett vissa tidsmässiga aspekter påhandläggningen av skrivelsen 1992/93:147 om ändradeförutsättningar för ägandet av den avgiftsfinansierade radio-och TV-verksamheten.BakgrundEfter förslag i proposition 1991/92:140 om denavgiftsfinansierade radio- och TV-verksamheten 1993--1996 m.m.beslutade bl.a. att avtalet mellan staten och publicservice-företagen skall omfatta tiden --den 31december 1996 och att public service-företagen under den nyaavtalsperioden skall vara självständiga aktiebolag (yttr.1991/92:KU3y, bet. 1991/92:KrU28, rskr. 1991/92:329).Vidare innebar beslutet att de tre programföretagen gemensamtskall äga RIKAB och att moderbolaget skall upphöra. Pressen,näringslivet, folkrörelserna samt konstnärliga och vetenskapligaakademier skall erbjudas bli ägare till bolagen. Om enskildaägare t.ex. på grund av jäv inte kan kvarstå som ägare, skallaktierna kunna hembjudas till staten. Det skall vara möjligt förregeringen att sälja aktier som den förvärvat genom hembud tillviss stiftelse, akademi, sammanslutning eller annan som är atthänföra till någon eller några av de fyra ägargrupperna somskall finnas i fortsättningen. Aktierna i de tre företagen skallvid inledningen av avtalsperioden fördelas förnäringslivet, för pressen, för folkrörelserna och 20 %för den nya ägargruppen bestående av konstnärliga ochvetenskapliga akademier samt oberoende kulturellasammanslutningar.Regeringen beslutade att genom skrivelseunderrätta om ändrade förutsättningar för ägandet avden avgiftsfinansierade radio- och TV-verksamheten(1992/93:147). I skrivelsen anförs att ägargrupperna den 22oktober 1992 har förklarat att det enligt deras uppfattning intekommer att kunna bildas några ägargrupper från press ochnäringsliv och att förutsättningarna för att realiserariksdagens beslut angående den avgiftsfinansierade radio- ochTV-verksamheten 1993--1996 m.m. i detta avseende därmed syneskunna brista. Regeringen konstaterar -- mot bakgrund avägargruppernas uppfattning -- att beslut såvitt avserägandet av public service-företagen inte kan genomföras. Iskrivelsen redovisar regeringen hur den avser att behandla denuppkomna situationen. Bl.a. anges att regeringen den 19 november1992 har bemyndigat chefen för att tillkallaen särskild utredare med uppdrag att lägga fram förslag om hurpublic service-företagen bör ägas . Regeringens sammadag beslutade direktiv till utredaren fogades till skrivelsensom en bilaga.Regeringens skrivelse jämte bilaga bestod av tio trycksidoroch avlämnades till , då den ocksåbordlades och hänvisades till kulturutskottet. Tre motioner väcktes med anledningav skrivelsen. behandlade skrivelsen ochmotionerna i ett betänkande som justerades den 15 december 1992.I betänkandet hemställde utskottet att ärendet fick tas upp tillavgörande efter endast en bordläggning. Kammarbehandlingen ägderum som var höstsessionens sista dag.Utskottets bedömningFrån sida har understrukits betydelsenav att propositionsavlämnandet sker på ett sådant sätt attarbetet i utskott och kammare inte försvåras. Detta gäller ocksåavlämnandet av skrivelser till . Någon föreskrift omsista dag för att avlämna sådana propositioner och skrivelsersom skall behandlas före juluppehållet finns inte. Som anförs iStatsrådsberedningens propositionshandbok (Ds SB 1987:2) är deti allmänhet inte möjligt att få en proposition eller skrivelsebehandlad före juluppehållet, om den inte lämnas någon av deförsta dagarna . Om tidsnöd uppstår och propositioneneller skrivelsen beslutas senare, är det angeläget att storaansträngningar görs så att ett avlämnande till kan skei så nära anslutning till beslutstillfället som möjligt. Utöverdet anförda har granskningen inte gett anledning till någotuttalande. Utskottets anmälanResultatet av den i det föregående redovisade granskningen avstatsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggningsamt av regeringens skrivelse 1992/93:15 med redogörelse förbehandlingen av skrivelser till regeringen m.m. fårutskottet härmed för anmäla.Stockholm den 13 maj 1993På vägnarThage G PetersonI beslutet har deltagit: (), BertilFiskesjö (c), (m), Hans Nyhage (m), CatarinaRönnung (s), (), (),(), (), (), (nyd), (), (), () och (m).Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet.Vid behandlingen avavsnitt 10 b -- vårdhemmet -- har () ersatt ();avsnitt 12 -- flyktingpolitiken m.m. -- har () ersatt ()avsnitt 13 b -- utnämning av landshövding i --har () ej deltagit. Statsrådens innehav av värdepapper, jäv m.m. (avsnitt10a), , , , , och LisbethStaaf-Igelström (alla s) anser att den del av utskottetsyttrande på s. 52 som börjar med "Utskottets bedömning" och pås. 55 slutar med "från utskottets sida" bort ha följandelydelse:Regeringsformen innehåller visserligen inte något uttryckligtstadgande om statsministerns ansvar för att statsråden uppfyllerkraven i 6kap. 9 § andra stycket regeringsformen.Statsministern är emellertid den som enligt regeringsformentillsätter övriga statsråd, och han har även rätt att entledigaett statsråd både på statsrådets egen begäran och i annat fall.Därigenom kommer ansvaret för att statsråden uppfyller kraven iförsta hand att ligga på statsministern. Det ankommer således,såsom utskottet även tidigare enhälligt uttalat, påstatsministern att tillse att, innan ett nytt statsråd utses,inga sådana omständigheter som åsyftas med stadgandet i 6kap.9§ andra stycket regeringsformen föreligger. Det får därvidförutsättas att statsrådskandidaten informerats om gällanderegler och lämnat erforderliga upplysningar till statsministernför bedömningen om han uppfyller grundlagsstadgandets krav.Genom utfrågningarna med och harutskottet fortsatt den kartläggning av regeringsbildarnassynpunkter i ovannämnda hänseende som påbörjades i 1983/84 årsgranskningsärende. Utskottet kan därvid konstatera att samtligaregeringsbildare varit av denuppfattningen att statsministern har det yttersta och formellaansvaret för att statsråden uppfyller kraven i 6kap. 9§andra stycket regeringsformen. Någon skillnad föreligger därvidgivetvis inte mellan statsministern i en enpartiregering ochstatsministern i en koalitionsregering.6 kap. 9 § andra stycket regeringsformen har i första handtill syfte att värna om statsrådstjänstens integritet. Ett annatmotiv för bestämmelsen är önskemålet att statsråd inte skallsplittra sina krafter. Huruvida innehav av ett specielltuppdrag, utövande av viss verksamhet, ägande av viss typ avegendom eller andra intressebindningar är ägnade att rubbaförtroendet för statsrådet får därvid bedömas från fall tillfall. Något generellt förbud för statsråd att exempelvis innehaaktier eller annan egendom bör således inte utfärdas.Utskottet anser emellertid att vissa statsrådsposter är merkänsliga ur förtroendesynpunkt än andra. Från huvudregeln attstatsråd inte bör förbjudas att äga aktier måste därför undantaggöras för näringsministern och det statsråd som har ansvar förutrikeshandel och vapenexport. Det får nämligen anses vara klartolämpligt att innehavare av dessa poster är invecklade iekonomisk verksamhet av något slag som har direkta bindningartill företag t.ex. genom aktier. Utvecklingen får visa omytterligare undantag behöver göras beträffande andrastatsrådsposter i framtiden.Utskottet vill även peka på att ett eget aktieinnehav förstatsministern kan leda till att han inte kan fungera somordförande vid regeringssammanträden. Om regeringschefen inneharaktier bör han således inte sitta ordförande vidregeringssammanträde när ärenden där han förklarat sig jävigavgörs. Det får då ankomma på vice statsministern eller detstatsråd som är äldst i tjänst eller ålder att övertaordförandeskapet.Som redogjorts för ovan tillämpar regeringenförvaltningslagens regler om jäv i förvaltningsärenden trots attde formellt inte gäller för regeringen. Jäv föreligger enligtlagen om ärendets utgång kan förväntas medföra synnerlig nyttaeller skada. Relativt långtgående krav måste således varauppfyllda innan en jävssituation kan anses föreligga iförvaltningslagens mening. Som utskottet uttalade igranskningsärendet 1983/84 är det nödvändigt för det politiskaarbetets anseende att allmänheten har förtroende för attstatsråden står självständiga gentemot ovidkommande intressen.Även om en jävssituation formellt inte föreligger kan såledesett deltagande i ett visst beslut medföra att allmänhetensförtroende för ett visst statsråd rubbas. Utskottet vill därvidpåpeka att om förvaltningen av en värdepappersportfölj kräver såmycket tid att förvaltandet inte kan utföras bara som enfritidssyssla, är det fråga om en sådan befattning medaktieförvaltningen som faller under begreppet utöva verksamhet i6kap. 9§ andra stycket regeringsformen. Sådan verksamhet avhuvudsakligen ekonomiskt syfte kan rubba allmänhetens förtroendeför statsrådet i fråga. Även om något förbud mot aktieinnehavgenerellt inte bör uppställas för statsråd anser utskottetsåledes att aktieägande statsråd bör överlämna sina aktier oberoende extern förvaltning. Det är därvid klart olämpligtatt aktieinnehavet överlämnas till en förvaltare med vilkenaktieägaren har intressebindningar, såsom släkting eller ettbolag i vilket statsrådet är delägare.Utskottet anser vidare att för inträdet iregeringen statsråden bör registrera sina uppdrag ochförmögenhetsförhållanden. Viss registrering sker visserligenredan i dag genom att regeringen beslutadeom registrering enligt insiderlagens regler. Registreringenavser dock inte alla typer av värdepapper, utan endastfondpapper, och kan i förevarande sammanhang inte anses varatillräcklig. Registreringen bör därför utökas tillförmögenhetsförhållanden generellt, inkl. pensionsutfästelserfrån tidigare arbetsgivare eller intresseorganisationer. Härvidkan de regler som utarbetats i om registrering avekonomiska intressen tjäna som förebild. Registreringen bör ävenavse familjemedlemmarna. Det är utskottets mening att statsrådeninte heller under sin statsrådstid bör tillåtas göraförändringar i sina aktieinnehav. Förbudet bör dock inteutsträckas så att det förhindrar en förvaltare att videmissioner utnyttja de teckningsrätter som de redan avstatsrådet ägda aktierna ger eller utnyttja vissa typer avuppköpserbjudande som är knutna till aktieinnehavet.Utskottet har tagit del av de regler för extern förvaltning avregeringsledamöters förmögenheter i form av s.k. blind trust somfinns i bl.a. och . Förhållandena här är visserligenannorlunda, men utskottet rekommenderar ändå att regeringenskyndsamt utreder om systemet med blind trust kan införas iSverige. Ett sådant system skulle nämligen även lösa frågan omuppkomna jävssituationer på grund av ett aktieinnehav.Av de uppgifter som utskottet inhämtat frånStatsrådsberedningen har framgått att fr.o.m. den 5oktober 1991 t.o.m. näringsministern deltog ihandläggningen av regeringsärenden rörande bolag i vilka hanägde aktier eller annat bolag inom samma koncern i 39 fall.Motsvarande siffra beträffande utrikeshandelsministern var 29.Ärendena rörde frågor om tullfrihet, undantag från handelsförbudmed visst land, koncerninterna aktieöverlåtelser, nedsättning avenergiskatter, rörelseförvärv av bolag med utlänningsförbehåll ibolagsordningen, ändring i bolagsordningen, utförsel av uran ochkärnteknisk utrustning, krigsmaterielexport samt överklagande avbeslut av och Koncessionsnämnden.Vid utfrågningen med Per hävdade denneatt dessa ärenden var rutinärenden i vilka besluten följdefastlagd praxis och att det därför inte i något fall kunde sägasha förelegat en jävssituation för hans vidkommande. Frågan omjäv i förvaltningslagens mening skall dock prövas i det enskildaärendet med beaktande av alla föreliggande omständigheter. I defall jäv föreligger, men även i de fall där det är tveksamt omjäv föreligger bör statsrådet enligt etablerad praxis över huvudtaget inte delta i handläggningen av ärendet. Utskottet anserdet inte klart fastslaget att det beträffande de aktuellaärendena inte förelegat risk för jäv. Utskottet vill i dettasammanhang understryka att när jäv föreligger i ett ärende dettaär fallet oavsett ärendets art eller omfattning. Även om ärendethandläggs enligt en fastställd praxis bör statsrådet såledesinte delta i handläggningen, eftersom, som ordföranden iEtikkommittén, f.d. justitierådet påpekat vidutfrågningen med honom, även en fast praxis kan vara i behov avomprövning. Utskottet ifrågasätter därför det lämpliga i att PerWesterberg och deltog i handläggningen av deovannämnda ärendena.Sedan våren 1992 har regeringen när det gäller aktieinnehavfrångått förvaltningslagens jävsregler och i stället tillämpaten ordning som innebär att innehav av en aktie i sig, oberoendeav innehavets storlek eller det aktuella ärendets förväntaderesultat, diskvalificerar statsrådet i fråga från deltagande iärendets behandling. Ordningen måste anses ha tillkommit pågrund av de stora aktieposterna som statsråden i den nuvaranderegeringen innehar. Således har den 5 oktober 1991t.o.m. , enligt de uppgifter utskotteterhållit från Statsrådsberedningen, statsministern ochstatsråden , , ochMargaretha avstått från att delta i behandlingen avärenden rörande bolag i vilka de på grund av aktieinnehav harintressen i minst 501 fall. Sifferuppgiften är hämtad ur deförteckningar som överlämnats till utskottet, vilkasfullständighet eller riktighet utskottet dock inte närmarekunnat kontrollera. Det förhållandet att ett stort antalstatsråd i en inte oansenlig mängd ärenden tvingas avstå frånatt delta i regeringsbeslut kan inte, enligt utskottets mening,anses tillfredsställande. Även regeringens i och för sigvällovliga initiativ att inrätta måste ses ibelysningen av regeringsledamöternas förmögenhetsförhållanden.Med hänsyn till vad som framkommit under granskningen anserutskottet att statsminister utsett Per ochUlf till statsråd utan att tillräckligt noga ha setttill de konsekvenser som dessa statsråds betydande aktieinnehavkunde leda till i regeringsarbetet. De stora aktieinnehaven harnämligen tvingat Per och att avståfrån att delta i ett stort antal regeringsärenden vid ett stortantal tillfällen på grund av jäv eller osäkerhet om jävförelegat eller inte. De har även, innan det omfattandekontrollsystem som byggts upp till följd av de storaaktieinnehaven i regeringen, kommit att delta i beslut i etticke obetydligt antal ärenden som rörde bolag till vilka de harhaft intressebindningar. Därutöver har de stora aktieinnehavenhos vissa av statsråden enligt utskottets mening lett till attregeringens arbete försvårats. De aktieägande statsråden harnämligen tvingats överlämna sina ärenden till andra statsråd förberedning med risk för att beredningsarbetet blivit sämre än omdet ansvariga statsrådet stod för beredningen av de egnaärendena. Utskottet anser vidare att risk även förelegat att deaktieägande statsråden på grund av rädsla för påståenden ompartiskhet inte med kraft kunnat hävda regeringens politik påsina ansvarsområden. Det kan inte uteslutas att de på grundhärav kommit att negativt behandla de företag eller sektorer somaktieinnehaven hänfört sig till till skada för svensk industrioch svenska näringar.Sammanfattningsvis anser utskottet att statsminister tagit för lättvindigt på sin uppgift som regeringsbildareoch att han inte kan anses ha levt upp till sitt ansvar för attstatsråden uppfyller kraven i 6kap. 9§ andra stycketregeringsformen. Statsministern kan därför inte undgå allvarligkritik för att han brustit i omsorg vid urvalet av personer, närhan utsåg Per och till statsråd medansvar för närings- och handelspolitiska frågor. Som en följd avstatsministerns försummelse i detta hänseende kan det inteuteslutas att medborgarnas förtroende för dessa två statsråd harrubbats.