bet · GG01JuU24 · 1993-03-24 00:00:00 — ITierps tingsrätt har vi haft fyra till fem sådana mål , sådet har inte funnits några problem att få det att fungera.Självfallet är det vid uppbyggandet av en modell en fördel attha tre domare, men i praktiken är det inget problem.Kostnaderna har egentligen inte tagits upp över huvud taget ipromemorian -- varken vid tal om besparingar för just den härreformen eller vid tal om kostnader. haremellertid gjort beräkningar och kommit fram till att det vid ennedläggning av och av alla föreslagna tingsrätterårligen skulle kosta i ökade kostnader.Engångskostnaden blir dessutom ungefär lika stor. Vi får integlömma att man vill behålla den lokala förankringen och attkostnaden är inberäknad i summan -- som jag tror kommer att bliännu högre.Tierp kommer då att få ett tingsställe, i övrigt hänförs Tierptill . Om man vill behålla den lokala förankringeninnebär det att domare skall resa från till föratt handlägga Tierpmålen. Det kan handla om upp till fyra dagarper vecka som en domare och en protokollsförare skall resa ensträcka av fram och tillbaka, dvs. närmare 14 till 15mil. Om man enbart ser till tiden, innebär det fyra dagarsarbete i -- med allt vad man förlorar i effektivitet vidarbete på ett ställe där man inte har sitt kansli -- och enarbetsdag i resor. Det innebär att man måste anställa flerdomare, fler tjänstemän, vilket också är inberäknat i kostnaden.Det är dessutom ett slöseri med resurser att väl kvalificerademänniskor skall behöva lägga ned tid på resor i en så storomfattning och år.Jag menar alltså att det i promemorian egentligen inte finnsnågra över huvud taget bärande argument för att genomförareformen. Det är för den skull inte tal om att man inte skallundersöka domstolsorganisationen och göra vissa justeringar. Attdäremot dra en skarp gräns vid just två, tre eller fyra domareär helt meningslöst, och det finns inga direkt bärande argumentför att göra så. Det finns däremot ett antal nackdelar, såsomförlusten av den lokala förankringen, som är mycket viktig.Servicen för kommuninvånarna blir sämre, inte bara när detgäller den rättsvårdande verksamheten och möjligheten att hatingsrätten på sin ort med medföljande lokalkännedom, utan äveni vad gäller andra myndigheter. verksamhet iTierp kommer med säkerhet att läggas ned, om tingsrättenförsvinner. Advokatkontoret kommer säkerligen inte att fåmöjlighet att stanna kvar. All juridisk service kommer såledesatt försvinna från orten och därmed även de arbetstillfällen somär förknippade med alla dessa arbetsplatser. Om man slår ihopsmå tingsrätter till riktigt stora tingsrätter blir det, enligtmin mening, sämre effektivitet i dömandet. Det fungerar bra , men om vi enbart har större tingsrätter kommer vi iframtiden att få brister när det gäller effektiviteten.Slutligen, men inte minst: Om man genomför den här reformenkommer det att, såvitt vi förstår med ledning av de beräkningarsom har låtit göra, medföra betydande ökadekostnader. Jag anser därför att reformen inte skall genomföras.Jag tackar för ordet med att hänvisa till mitt remissyttrande,i vilket hela ärendet utvecklas litet närmare. Jag har härkopior av yttrandet, och jag vill gärna att utskottet tar del avdet.Ordföranden: har vi lyssnat på genomgången, och mittförslag är att vi börjar med att ställa frågor till dem som harhaft sina anföranden.Kent : Jag vill ställa en fråga till de lagmän somnu har berättat om sina tingsrätter. Internationaliseringen ochEG-rätten m.m. skapar förvisso problem, genom att det är merasom måste läsas in. Om de små tingsrätterna kommer att finnaskvar, hur skall man då klara kunskapsinhämtningen och hålla sigà jour med EG-rätten? Har ni några förslag på det området?Ulf Hellbacher: Det viktiga är utbildningsinsatserna --det sade också -- och har redanpåbörjat dem. Det gäller att alla domare får den härkompetensen. Det spelar ingen roll om det är en stor eller enliten domstol, utan det gäller att man får den utbildning sombehövs.Som jag sade tidigare, menar jag personligen att det spelarliten roll om det är en stor eller liten domstol. Det är frågaom att där sitter någon kompetent person. Det viktiga är attalla domare får den här utbildningen och att den blir så bredsom möjligt, så att dessa kunskaper finns även vid småtingsrätter. Det har alltså redan påbörjats, så det ärgenomförbart.Ingen vet hur EG-rätten m.m. kommer att träffa oss, såvi får se efter hand vad det kommer att medföra. Jag ser alltsåingen skillnad mellan små och stora domstolar.Bengt : En fråga som vem som helst som kännersig träffad kan svara på är följande: Finns det några som helstrationaliseringsvinster att göra vid de små domstolarna, utanatt man lägger ned en fjärdedel av allihop?Lars : Jag kan svara för Sollefteåtingsrätt. Om vi t.ex. fick ett eget budgetansvar skulle vikunna tjäna in nämndemannakostnader och resekostnader osv.Tingen kan komprimeras. sätter vi ut t.ex. bötesmål och ävenbrottmål som endomarmål på de ordinarie tingen. Det skulle visäkert kunna spara pengar på.Bengt : Eftersom det är glest med svarare,riktar jag mig direkt till , som har en brederfarenhet av och kunskap om domstolsväsendet: Kan jag få någonkommentar?Håkan : Min inställning är i princip att det skallvara tredomardomstolar. Jag tror att det är rätt mix. Men dåkommer jag till detta att landet inte ser ut så att det passaröverallt, utan nätet blir litet för glest. Då gör man någraundantag. Jag har föreslagit några, och idepartementspromemorian föreslås ytterligare något. Med denmixen, att normalt ha domstolar med tre ledamöter, tror jag når mycket, även de rationaliseringsvinster som du söker.Det innebär inte att alla domstolar skall bestå av tre personer,utan det kommer fortfarande att finnas ett antal domstolar somär betydligt större. Det här är ett minimiantal.Bengt : Min fråga gällde: Om man behållerstörre delen av de små tingsrätterna, finns det dårationaliseringsmöjligheter, enligt er uppfattning?Håkan : Det är svårt för mig att säga. Du talar omde små domstolarna. Det finns alltså fyra enmansdomstolar, varavtre som jag har en närmare överblick över. Det beror på vilkaarbetsuppgifter de kommer att ha i fortsättningen. Det är enfråga som ligger i på grund avDomstolsutredningens betänkande. Det går inte att svaragenerellt på den frågan.Göran : Jag skall återkomma till frågan om tredomare. Statssekreteraren motiverade mycket av sin ståndpunktjust med regler om tre domare, och det skullevara intressant att från representanterna för tingsrätterna hörai hur många mål som det verkligen krävs tre domare.Ulf Hellbacher: Jag nämnde det förut, att det är fyra femgånger som vi behöver tre domare. Det är lätt ordnat omman hör av sig till hovrätten, så det är egentligenaldrig några problem. Vi har alltså ganska få mål. Det kanmöjligen variera. Jag träffade en advokat som sade att hanalltid begärde tresits, som det heter. Då kan det bli någotannorlunda i den domstolen.Arne : är en domstol somhar många tvistemål. Det varierar kolossalt mycket. Jag harinte de exakta siffrorna, men det blir per termin, om jag fåruttrycka det så, ungefär fyra fem gånger. Dock är det så att manibland kan förlika dessa tredomarmål. Det händer rätt ofta.Man kommer också in på en diskussion, att vi i vår domstol,som har många tvistemål, har möjligheter att ibland döma med endomare. Går parterna med på detta kan jag ensam sitta och döma.Exempelvis satt jag i går ensam domare i ett tredomarmål, ochmin rådman satt ensam i ett tredomarmål.Det där har, som påpekades av Tierps , en hel del attgöra med vederbörande domare, hur han vill "bli av med" sinamål. frestas man kanske att ta flera mål med en domare änman skulle ha gjort om man var tre.Jag kan säga att vi i det normala fallet har fyra fem sådanamål, ibland sex, ibland mindre -- det ligger däromkring.Lars : I avgjorde vi fem mål ivåras och ett mål med tremannasits. Det varieraralltså.Håkan : Svaret från min sida är, om jag ser detlitet översiktligt, att det är mycket få mål, dvs. det är etttämligen litet problem.Karl : sade att han funderadepå det här, och jag vill höra något om kostnadsberäkningen. Vadskulle resorna mellan och kosta?Lars sade att en domare skulle få sitta ochresa i sammanlagt ca fram och tillbaka mellanställena. Stämmer det?Hovrätterna har stora ärendebalanser. Vore det interesursslöseri med stora ökade kostnader på grund av att fleradomare måste anställas? Domarkompetensen kanske behövs påhovrätten, i stället för att det finns flera domare itingsrätten. kanske kan kommentera det.Arne : Avståndet mellan centralorterna är 11mil, så det blir två gånger . Jag var en gång i tidentingssekreterare i , och jag åkte då till tingsställenai och . Det är givet att det kommer att kostaen hel del med dessa resor. Vi domare och notarierna måste åkabil både fram och tillbaka, och om det är stora ting, som detkan vara ibland, måste vi ha övernattning också. Det är givetatt kostnaderna ökar. Som sade i sittanförande, går det naturligtvis bort , otvivelaktigt.Jag har inte några närmare funderingar i övrigt om det här.Håkan : Jag vill begagna tillfället att svara påden senaste frågan och säga att hovrätten har en enormarbetsbalans och behöver resursförstärkningar. Det har viskrivit om och talat om vid åtskilliga tillfällen -- om jag fårframföra det till justitieutskottet här, är det ett utmärkttillfälle.Just här får jag också föra in en synpunkt, i diskussionen omSollefteå mot . Hovrätten har i sitt remissvarskrivit att hovrätten inte anser att skall dras in,men om man tänker göra det bör man överväga om det inte är tillHärnösand som den i så fall skall förläggas. Anknytningen ärnämligen en helt annan till än till . inte detta till intäkt för att jag har sagt att jag tyckeratt den skall förläggas dit, för så är det inte.Ulf Hellbacher: Som jag nämnde, är det självklart att maninte skall slösa med resurserna på det sättet att man låter tvåtjänstemän resa i princip en arbetsdag var . Hela denresursen kan läggas någon annanstans -- man kan välja att läggaden på hovrätten eller att förstärka tingsrätten. Det ärfullständigt meningslöst att ha det systemet, att på ettkonstlat sätt behålla den lokala förankringen med de olägenheterdet innebär.Birgit : En kort fråga: De flesta tingsrätter ärnu datoriserade. Har man samma system, så att man kan konferera?Är det en möjlighet till besparingar? Vad har ni förerfarenheter av datoriseringen?Lars : Inskrivningen är datoriserad, och vihar mycket goda erfarenheter av det. Om du menar en fullständigdatorisering, i målbehandling osv., har det inte genomförts heltöver hela landet. Vi använder ordbehandlare i fråga om utskriftav domar. Jag skriver själv in, så vi har i stort settrationaliserat bort skrivavdelningen. Det har alltså inneburit en storarbetsbesparing.Arne : När det gäller datorisering är det,precis som sade och som jag var inne på imitt anförande, så att vi har tre terminaler påinskrivningsavdelningen. Jag kan säga att man en gång i tidenvar mycket skeptisk till datoriseringen, icke minst personalen,men det har blivit fantastiskt bra.Vidare har vi även tre ordbehandlare. Däremot är jag inte såduktig som , och jag kan tyvärr inte behandla dem. Mendet blir mer och mer vanligt bland domarna att göra så. Detkommer naturligtvis att betyda en stor arbetsbesparing.Ulf Hellbacher: Vi har ingen inskrivningsavdelning. Vi hartvå ordbehandlare, och det har betytt en del. Det finns mer attgöra på den sidan. Vi har begärt ytterligare datorer, som väl deflesta tingsrätter gör, så att var och en kan sitta vid sin egendator. Utvecklingen har ju gått därhän att domarna i principskriver sina egna domar. Så långt har vi inte nått . Där kanman nå längre.Birgit : Har man kompatibla system inom endomsaga, så att det går att skicka någon form av elektroniskpost? Jag tänkte på inskrivningsärenden ochfastighetsregistrering. Är det så att var och en skaffarsin egen datautrustning?Arne : Inskrivningsavdelningarna ärihopkopplade. Jag kan gå in i datasystemet på allainskrivningsmyndigheter i hela landet. Vi har inte datorer medordbehandlingssystem. Det har de större tingsrätterna. Där vetjag inte hur det fungerar.John : började tala omrationaliseringsvinster. Det låter som om rättsväsendet är enverksamhet där det bara gäller att försöka göra vissabesparingar. Den viktigaste frågan i sammanhanget är rättvisamellan glesbygd och tätorter, och den kommer bort isammanhanget. Vi riskerar att juridisk kunskap, service, hjälposv. I regeringsdeklarationen sades att hela Sverigeskall leva. Däri bör väl ingå rättigheten att bli dömd påhemmaplan. Jag skulle vilja trycka ytterligare på att det tillsyvende och sist handlar om en rättighet, även för glesbygdensmänniskor, att få denna service, om det nu är i form av en domeller juridisk hjälp. Det kommer bort i diskussionen. Det talasallenast om pengar.Britta Bjelle: Man kan fullfölja frågan: Vad är det förtyp av service, utöver domar, som domstolarna ger till den somkommer dit personligen ? Det kanske är så att domstolarnainte får så många besök, bortsett från självadomstolsförhandlingarna.Ulf Hellbacher: Det varierar säkert mellan olikadomstolar. Vi har den erfarenheten att vi har ganska mångabesök. Särskilt när det gäller bouppteckningar är det många somringer och kommer till domstolen och ställer frågor och fårhjälp. Även när det gäller andra juridiska frågor vänder man sigtill domstolen. Vi försöker ge den service vi kan. Vi svararkort på vad det kan gälla. hänvisar vi vidare till t.ex.advokater. Det händer ganska ofta att människor vänder sig tilldomstolen för att få hjälp. Så länge vi har alla dessa typer avärenden kvar -- bouppteckningar osv. -- är det en ganskaomfattande service.Arne : Jag tog upp det i mittinledningsanförande. Jag har inte riktigt samma uppfattning somlagmannen i , att det är en omfattande service. Det är välnärmast bouppteckningar och vissa förmynderskapsärenden sommänniskor kommer in för att tala om. fick vi mångabesök i anledning av ärenden på fastighetsavdelningen. Denmängden har blivit mycket mindre, genom datoriseringen.Innan jag åkte till talade jag med min förstenotarie, och han påstod att det inte är så många besök numera.Det finns telefon, telefax osv. som gör att vi inte får likamånga besök som förr i tiden.När det gäller det som sade kan jag säga attden lokala förankringen finns kvar genom att det blir etttingsställe, om nu måste läggas ned. När detgäller de andra ärendena blir det en försämring. Jag är medvetenom det. Om någon som bor väldigt långt från Örnsköldsvikstingsrätt skall dit för att diskutera ett fastighetsproblemeller en krånglig bouppteckning, kan man konstatera att det blirett bedrövligt avstånd. Det är en fråga om gränsdragning.Idealet är naturligtvis att tingsrätten ligger nära. Det ärsjälvklart.Lars : Det talas om antalet domare -- en, tvåeller tre. har vi dock inte varit inne pålekmannainflytandet, nämligen nämndemannaorganisationen. Denborde väl också beröras, vad jag förstår. Jag blir litet oroligom det är så att den enda rationaliseringspotentialen finns inämndemannaorganisationen. Det är väl fortfarande så att svenskafolket skall dömas av svenska folket? Jag vill ha en kommentartill detta med nämndemannarollen.Lars : Om det blir tingsställe i Sollefteåkommer det att vara nämndemän från i ungefär sammautsträckning som . De väljs kommunvis. Jag ser inte att detblir någon större förändring för nämndemännens del. Jag sade attdet enligt finns möjlighet att döma bötesmål utannämnd. Man kunde ta flera mål på varje ting, så blir det enbesparing på kostnaderna för nämndemän.Christel : Vi pratar mycket om betydelsen av godlokal förankring. Men vad ligger egentligen bakom det uttrycket?Är det möjligen en maskering av kulturhistoriska intressen,regionalpolitiska intressen eller en blandning av dem båda? Detkan ju inte vara byggnaden i sig. Det kan knappast heller varadomarna. De flesta domare är ju inflyttade. Visserligen får manefter fyra tjänstgöring vid en domstol godpersonkännedom när det gäller de oftast förekommandediarienumren. Men sett ur allmänhetens synpunkt -- i varje fallom man ser på , där jag numera bor -- tar det ungefär engeneration innan man anses som lokalt förankrad. De som står förden lokala förankringen är kanske rent av nämndemännen.Det har framhållits som en stor nackdel med förslaget attdomare och notarier kommer att få tillbringa en hel delarbetstid ute på vägarna, om man behåller tingsställena. Kanskeskulle man ta steget fullt ut och inte behålla tingsställena ochi stället låta nämndemännen resa till domstolen?Jag undrar om inte talet om service till allmänheten är litetöverdrivet, med de moderna kommunikationer vi har.Jag har hört att varje svensk medborgare besöker en domstol igenomsnitt en gång i sitt liv. Då kanske det inte spelar någonavgörande roll om man har 5, 10 eller t.o.m. att resa.Ulf Hellbacher: Detta var uppe , ochriksdagen tyckte då att det var viktigt att behålla den lokalaförankringen. Däri ligger, som säger,nämndemannamedverkan. Om man flyttar över Tierps tingsrätt tillUppsala blir det inte den nämndemannamedverkan som finns ,alltså nämndemän från orten. Det kan man inte styra på detsättet, om man inte behåller tingsstället. Jag tror att detbetyder mycket för kommuninvånarna med rättsvården. Till denlokala förankringen hör också att man kan ha kvaråklagarmyndighet och advokater på orten. Allt detta kommer attförsvinna om man inte bryr sig om den lokala förankringen i formav ett tingsställe.Lars : Jag tänkte tala om två saker. Den ena gällerDomstolsverkets syn på de minsta tingsrätterna i den nuvarandeorganisationen. Den andra gäller vad som händer omDomstolsutredningens förslag genomförs och vad man då behövergöra för att det skall bli så bra som möjligt.1975 hade vi funderingar på att fullfölja de tankar som fannsi den tidigare utredningen, att försöka tillskapa tingsrättersom bestod av minst tre domare, för att uppfyllarättegångsbalkens krav på sammansättning. Då blåste emellertidandra vindar. Vi fullföljde aldrig de tankarna i någon störreomfattning. Vi hade den uppfattningen att deminsta tingsrätterna kanske inte fungerade lika bra.De minsta tingsrätterna blev kvar. Vi har arbetat med dem iungefär . Jag vill understryka att de små domstolarnafungerar bra. De har inga ärendebalanser, utom i sällsynta fall.Sammansättningen med tre domare skall man inte överbetona. Dethar inte heller de lagmän som är här gjort. Detta löser mannumera på ett praktiskt och bra sätt. Man åker omkring ochhjälper varandra. Man träffas och utbyter kontakter, och det harett värde i sig. Men man klarar de mål det är fråga om, som inteär särskilt många, på ett bra sätt. Vid enstaka tillfällen kandet vålla bekymmer att få denna sammansättning, men det ärundantag.Jag sade att de små tingsrätterna i allmänhet inte har någrabesvärande balanser. Det är fråga om små organisationer. Skullenågonting hända, får man sätta in en förstärkningsresurs.Hovrätten och kan gemensamt balansera och klaraav det. Det brukar gå att lösa.Det brukar sägas att de små tingsrätterna har en sårbarorganisation. Vi har hört vissa exempel här på att det kan varabekymmer på somrarna. Det finns bara en notarie, som skall skötaom det mesta. Det har han inte riktigt behörighet till. Jag troratt man genom kontakter mellan domstolarna lyckas klaraledigheter och sjukdomar. Visserligen sades här att domarna intebrukar vara sjuka.Jag tror inte att detta är något bekymmer. De små domstolarnaklarar sina uppgifter, och det fungerar ganska bra. Det finnsemellertid en aspekt på de små domstolarna i den nuvarandeorganisationen. Det är vissa svårigheter att utrusta de smådomstolarna på samma sätt som andra domstolar när det gäller attfölja med i den tekniska utvecklingen. Det gäller också attbygga upp en del funktioner som kan behövas . Jagtänker t.ex. på bibliotek för EG-verksamhet. Det kostar pengaratt förse varje liten enhet med detta.Vi har för avsikt att bygga upp ett allmänt kommunikationsnät,så att det går att ha ganska avancerad teknik ute påmyndigheterna. Men volymen mål och ärenden på de allra minstaenheterna är för liten för att de till fullo skall kunnautnyttja de system som de kan få tillgång till. Det ser jag somett problem. Om man skall behålla de allra minsta domstolarna --nu talar jag egentligen bara om de fyra enmansdomstolarna -- ärdet angeläget att hålla i minnet att man får finna vissasärlösningar för deras del.I stort sett finns inga invändningar mot de små domstolarna,som de fungerar , frånsett att det kan vara vissa bekymmeratt utrusta dem tekniskt och när det gäller för dem atttillgodogöra sig teknik på samma sätt som andra domstolar.Om förslag skulle genomföras blir det enhelt förändrad bild för de små domstolarna. Det gäller i allafall om man drar konsekvenserna av vad utredningen har sagt närdet gäller arvsskatt och bouppteckningar och fullföljerintentionerna att göra någonting åt inskrivningsväsendet. Dettaär de två stora, personalkrävande bitarna i sidofunktionerna påen tingsrätt. Om man i fortsättningen inte skall inregistrerabouppteckningar och fastställa arvsskatt på tingsrätterna, ochinte sköta uppgifterna med fastighetsregistrering ochinskrivningsväsendet, då kommer de minsta domstolarna att fåbekymmer.Departementet kommer att lägga fram förslag om en utredning avinskrivningsväsendets framtid . Då kommerorganisationen på de nuvarande enmansdomstolarna säkerligen inteatt bli större än en , en eller två notarier och tvåbiträden. Det tror jag är en alldeles för liten och sårbarorganisation. Det skulle också leda till att tvåmansdomstolarnastorleksmässigt hamnar där enmansdomstolarna är . Då får debekymmer när det gäller att tillgodogöra sig den teknik somdomstolarna i övrigt har.Vi har från sida sagt att om dessaförändringar genomförs måste man göra någonting åtdomstolsorganisationen. Då måste man se till att man inte har 24särlösningar, med domstolar som i tekniskt avseende skullebetraktas som B-domstolar. De kan inte arbeta på samma sätt somandra domstolar. De får inte åtkomst till register ellermöjligheter att själva rapportera in till centrala systemuppgifter som är viktiga från personal- och ekonomiadministrativsynpunkt. De kommer att få en del andra bekymmer också. Det blirför många särlösningar om förslaget skulle genomföras.När det gäller arvsskatt och bouppteckningar ochinskrivningsväsendet måste man fundera på någon form avförändring. Statskontorets förslag har diskuterats här en del.Jag tycker att det kan vara på sin plats att säga att det finnsen felsyn på förslaget. Här handlar det inte alls omsjälvständiga domstolar eller självständiga domare. Det gälleratt hitta en administrativ lösning som kan fungera på ett brasätt utan att man förändrar verksamhetsområdena för de aktuellatingsrätterna.Man brukar tala om administrativ resp. operativ verksamhet.För domstolarnas del är den operativa verksamheten den dömandeverksamheten. Jag är helt på det klara med att såväl domare somdomstolar skall vara självständiga i det avseendet. När detgäller den administrativa verksamheten finns ingen anledning attse på domstolar på annat sätt än på andra myndigheter. Vi läggeröver budgetansvar och delegerar personaladministrativa uppgiftertill domstolscheferna -- vilken skillnad blir det då mellan endomstolschef, i hans administrativa roll, och vilken annanmyndighetschef som helst? Enligt min mening är det ingenskillnad alls.Den lösning som Statskontoret har lagt fram behöver säkertutredas ytterligare och tydliggöras på en del punkter. Men denär inte värd att avfärda såsom man gör i promemorian fråndepartementet. Man kan också gå den andra vägen. Vi är öppna fören diskussion, om man vill genomföra Domstolsutredningensförslag. Det kan bli nödvändigt med sammanläggningar. Jag hållermed om att man skall ta regionala och lokalahänsyn om man skall välja ett alternativ som går ut på ensammanläggning av domstolar. I ser det inte ut på sammasätt som i . I kanske det inte är något störreproblem att minska antalet domstolar.