bet · GG01KU30 · 1993-05-13 00:00:00 — Därvid kan noteras att meningarna i regeringenuppenbarligen är delade beträffande innehav av aktier i bolagvars verksamhet faller inom det egna ansvarsområdet. t.ex. uttalat att han inte ansåg att det varmöjligt för honom att som kommunikationsminister ha kvar sittaktieinnehav i ett bolag som hade nära beröring med hansansvarsområde.Utskottet konstaterar vidare att statsråden ochUlf till följd av sina personliga intressen i vissaföretag inte iakttagit den försiktighet som varit påkallad ijävsfrågan. För detta bör Per och kritik.Utskottet har för avsikt att även fortsättningsvis följaregeringens praxis i dessa frågor.2. Kommunikationsministerns engagemang i vårdhemmet (avsnitt 10b), , , , , och (alla s) anser att den del av utskottets yttrande pås. 55 som börjar med "Granskningen föranleder" och slutar med"från utskottets sida" bort ha följande lydelse:De bolag är delägare i har haftbruttointäkter uppgående till . Verksamhetenhar således inte varit av begränsad omfattning. Två av bolagenhar dessutom, genom att de driver vårdhemsverksamhet, verkatinom en bransch som kan bli speciellt uppmärksammad. I egenskapav delägare i bolagen har det ankommit på att utseledning för bl.a. vårdhemmet . Det har även förelegatrisk för att han, i egenskap av ägare, tvingats gripa in ibolagets skötsel. Han borde därför inte ha nöjt sig med attenbart diskutera frågan om sitt bolagsengagemang med ReidunnLaurén, vars uttalanden dessutom ifrågasatts av andrastatsrådskolleger, utan sedermera även tagit kontakt medEtikkommittén för närmare rådgivning. Självklart borde MatsOdell ha upplyst statsministern om förhållandena i samband medregeringsbildningen. För sin underlåtenhet att informerastatsministern kan inte undgå kritik.3. Regeringens handläggning av svensk hjälp tillskogsindustrin m.m. i (avsnitt 11), , , , , och LisbethStaaf-Igelström (alla s) anser att den del av utskottetsyttrande på s. 91 som börjar med "Utskottets bedömning" och pås. 93 slutar med "undgå kritik" bort ha följande lydelse:Allan rollAllan har gjort gällande att han endast har tagitinitiativ för att främja samarbetet mellan svenska företag ochföretag i andra länder. Enligt utskottets mening är det intebara tillåtet utan också önskvärt att statsråd deltar iexportfrämjande verksamhet så länge inte ett företag därigenomfår en särställning eller på annat sätt gynnas i förhållandetill något annat svenskt företag. I detta sammanhang kanhänvisas till utskottets granskning av regeringens befattningmed försäljning av fälthaubits FH 77 B m.m. till ikonkurrens med utländska företag. Utskottet noterade attregeringen hade spelat en aktiv roll vid tillkomsten av affärenmen riktade inte någon kritik mot regeringen för detta (bet.1989/90:KU30).När på i fick klart för sig attden polska regeringen var intresserad av insatser från detsvenska näringslivet var det enligt utskottets mening ennaturlig åtgärd att vända sig till ambassadör för att informera denne och för att överlämna åt honom attta de fortsatta kontakter som kunde vara nödvändiga. Vid ensammankomst som hade haft med företrädare från detsvenska näringslivet någon dag före Parismötet hade BjörnWahlström tagit upp behovet av insatser i bl.a. Polen.Statssekreteraren hade ett egetsamordningsansvar beträffande . Det framstår därför somrimligt och riktigt att också tog kontakt medBjörn och . Det har inte framkommitnågot som ger belägg för att i sina kontakter medJean-Christophe , och givitWahlström eller NLK-Celpap en särställning i förhållande tillnågon annan. De antydningar som förts fram från olika håll omsådan påverkan kan ha sin grund i hur man har uppfattat attJean-Christophe har förhållit sig till de olika inblandadeintressena. Eftersom det inte ankommer på utskottet att bedömaJean-Christophe Öbergs verksamhet finns det emellertid inteanledning att gå närmare in på detta.Efter de inledande kontakterna har befattningmed saken varit begränsad. Han har endast mottagit informationoch deltagit i det regeringssammanträde då regeringen beslutadeom uppdraget till BITS. Att inte vidtogytterligare åtgärder kan inte föranleda erinringar frånkonstitutionella utgångspunkter.Utskottet anser således att det inte föreligger någon grundför kritik mot beslut den 13 september 1990I beslutet gav regeringen i uppdrag att bereda och fattabeslut om två insatser till stöd för omstrukturering av polskskogs- och stålindustri. Regeringen beslutade vidare attkostnaderna för insatserna skulle finansieras under ett anslagsom redan stod till BITS disposition genom regeringensregleringsbrev. Det finns emellertid inget som hindrarregeringen från att senare fatta särskilda beslut om medlensanvändning. Från denna utgångspunkt fanns således inte någothinder för regeringen att fatta beslutet.BeredningenEnligt BITS beredningsplan som godkändes av regeringen den 15februari 1990 åligger det att göra framställning omutnyttjande av biståndsramen och att prioritera mellan olikainsatsförslag. BITS uppgift är enligt beredningsplanen attendast bereda vidare de förslag som läggs fram från polsk sida.Ett biståndsärende anhängiggörs således när man från polsk sidabegär att biståndsramen skall tas i anspråk för ett visstprojekt. I det aktuella fallet har detta, såvitt handlingarnautvisar, skett först närUtrikesdepartementet överlämnade NLK-Celpaps förslag och offerttill BITS för yttrande. NLK-Celpap hade då i drygt en månadförhandlat med Bipropap om skogsstudiens uppläggning. Utskottetkan inte finna något anmärkningsvärt i dessa förhållanden.Frågan om påtryckningar m.m.Från sida har åtgärder vidtagits för attskapa klarhet om polackernas inställning till NLK-Celpapsförslag och offert beträffande en skogsstudie. Av särskildbetydelse var brev med instruktion tillJean-Christophe . I brevet anfördes att man på polsk sidaspecifikt skulle bekräfta att studien var en del av detpolsk-svenska samarbetet i enlighet med regeringsavtalet, dvs.att den polska sidan prioriterade studien, att det svenskabidraget skulle komma ur de som fannsavsatta samt att man var beredd att åta sig sin del av ansvar,genomförande och finansiering. förklaradeatt man från svensk sida inte kunde gå vidare med saken utan etttydligt besked från polsk sida.Enligt utskottets mening måste brev den4 till uppfattas som ettsådant tydligt besked. I brevet förklarade han med stor tillfredsställelse följde utvecklingen avöverenskommelser mellan den polska och svenska sidan när detgäller arbetet med en för omstrukturering ochutveckling av skogsindustrin. Han förklarade också att han varglad att den ville erbjuda hjälp i form avsvenska experter för omstrukturering av stålindustrin. anförde att båda dessa projekt hade hans fullastöd och bad att vice industriministern skulleaccepteras som representant för den polska regeringen när detgällde att underteckna avtal härom.Också det skriftliga bemyndigande till attunderteckna det föreslagna avtalet som ger besked om den polska inställningen. Där uttryckteWitold Trzeciakowski sin tillfredsställelse över uppgifterna omatt samtalen med den svenska sidan om utarbetande av ett programför omstrukturering och utveckling av trä- och massaindustrin iPolen hade framskridit långt.Enligt utskottets mening saknas anledning att frånkänna deofficiella dokument som den polska regeringen har tillställt densvenska regeringen via ambassadör deninnebörd som har redovisats. Det polska valet avuppdragstagare och undertecknandet av mötesprotokollet den 7september 1990 måste därför uppfattas som självständigt ochfritt från otillbörlig påverkan utifrån.Utskottet konstaterar att skogsindustristudien i sig inteenbart var en miljöinsats av det slag som stödet till Polenfrämst skulle inriktas på utan att den också avsåg att tjänasvenska industriintressen. Detta står dock inte i strid medriksdagens beslut om biståndet till Polen.Frågan om upphandlingsformSom framgått av det föregående avgör mottagarlandet vem somskall få uppdrag av detta slag. Därmed blir också valet avupphandlingsform en angelägenhet för mottagarlandet. I det nuaktuella fallet innebar det polska sättet att väljauppdragstagare att upphandlingen kom att ske genomförhandlingsupphandling. Genom brev harpolackerna uppmärksammats på innebörden härav. Någon möjlighetatt från svensk sida ingripa mot valet av upphandlingsform hardäremot inte förelegat.Den närmare utformningen av regeringsbeslutetBeslutet innebar att BITS skulle bereda och fatta beslut omtvå insatser i enlighet med en utfästelse som hade gjorts i detmötesprotokoll som hade fogats till beslutet och som hadeupprättats . En komplikation i sammanhangetär en hänvisning i detta protokoll till ett då tillämnatkontrakt om skogsstudien. Vid dagen för regeringsbeslutet varkontraktet upprättat. Det innehöll bl.a. en reglering avkostnaderna vilka angavs uppgå till sammanlagt 30 miljonerkronor. angivna omständigheter gav upphov till osäkerhet hosBITS när det gällde myndighetens manöverutrymme i sin beredningoch sitt beslutsfattande. Av den anledningen vände sig BITS tillRiksrevisionsverket med en förfrågan om vad BITS var skyldig attgöra och på vilka punkter regeringsbeslutet och mötesprotokolletgav utrymme för prövning av kontraktet. Av ,, och uppgifterframgår att avsikten från början var att BITS skulle granskakostnaderna och att det skulle vara möjligt för BITS attförhandla fram lägre kostnader. visade det sig också attBITS kunde förhandla ner kostnaderna avsevärt i förhållande tillde belopp som nämndes i kontraktet.I övrigt föranleder granskningen inte något uttalande frånutskottets sida.4. Regeringens planering och handläggning av flyktingpolitiken(avsnitt 12 a)(), (m), Hans Nyhage (m),(), (), ()och (m) anser att den del av utskottets yttrandepå s. 104 som börjar med "Utskottet konstaterar" och slutar med"undgå kritik" bort ha följande lydelse:Utskottets granskning har inte gett vid handen annat än attregeringen har haft en uttalad strategi för flyktingpolitikenoch att denna följts i praktiken. Regeringens sätt att förhållasig till den starkt ökade tillströmningen av asylsökande harförklarats bl.a. med att ett FN-beslut avvaktades och att ettsamordnat nordiskt ställningstagande i visumfrågan var önskvärt.Täta kontakter förekom mellan ochInvandrarverket. tillfördes de medel sombegärdes och lyckades klara de krav som den ansträngdasituationen ställde. har vidare förklarat attinvandrarministern gav henne den tid som behövdes förkontakterna mellan verket och regeringskansliet.Invandrarministern själv har förklarat att hon har kunnat geinvandrarfrågorna den tid som var nödvändig.Granskningen har således inte gett anledning att rikta någonkritik mot regeringen eller något enskilt statsråd förhandläggningen och planeringen av flyktingpolitiken. När detgäller frågan om anpassning till FN:s barnkonventionfinns inte heller anledning att rikta kritik mot regeringeneller enskilt statsråd.Granskningen har vidare beträffande visat attregeringen inte gett de med avtalet sammanhängande frågorna enannan behandling än som är rimlig mot bakgrund av arbetet medförhandlingarna om medlemskap i . Slutligen anser utskottetbeträffande regeringens beslut att avvisa vissa peruanskamedborgare att granskningen inte visat annat än att regeringennoggrant prövat omständigheterna i ärendena.5. Regeringens planering och handläggning av flyktingpolitiken(avsnitt 12 a)(nyd) anser att den del av utskottetsyttrande på s. 104 som börjar med "Utskottet konstaterar" ochslutar med "undgå kritik" bort ha följande lydelse:Enligt utskottets bedömning förtjänar starkkritik för att visumtvång för kosovoalbaner inte infördes förräni . förekomuppgifter om organiserade bussresor till för asylsökandekosovoalbaner. Granskningen har visat att frågan om visumtvångför kosovoalbaner väcktes av redan i maj 1992.Invandrarministern och statsministern har kopplat frågan omvisumtvång till det verkställighetsstopp som gällde hosInvandrarverket. Enligt utskottets mening saknarverkställighetsstoppet betydelse för visumfrågan, vilket ocksåär uppfattning. Har de asylsökande välkommit in i landet har ett visst ansvar för dem. Närresurserna inte räcker till måste gränserna stängas genom attvisumtvång införs. till början av oktober1992 kom ca 45 000 asylsökande till , och det behövdesolika signaler för att visa att det inte tjänade något till attsöka sig hit.Tillströmningen av asylsökande grundar sig också på en signal,nämligen den felaktiga signal som gavs när det s.k. 13december-beslutet upphävdes. Enligt vad granskningen visatvädjade till att inte upphävadet beslutet. har ansvaret för att detta ändågjordes och för den låt-gå-politik som sedan fördes. En riktigsignal hade vid sidan av visumtvång varit att sända eninformatör till Kosovo, som kunde ha gett upplysning omsvårigheterna att få asyl i . De felaktiga signaler somgavs bidrog i stället till serbernas etniska rensning när helabyar i Kosovo tömdes på sin albanska befolkning för resor tillSverige. Genom underlåtenhet att fattadet beslut som krävdes och de uppenbarligen felaktigaprioriteringar hon haft har invandrar- och flyktingpolitikentillåtits kosta extra, pengar som kunde haanvänts till ett bättre ändamål. Om regeringen hade sköttkontakterna med på ett acceptabelt sätt hadedessa stora kostnader till ingen nytta kunnat undvikas. BirgitFriggebos underlåtenhet har också medfört en inhuman behandlingav kosovoalbaner, eftersom av dem skickas tillbaka. mening finns det således all anledning att riktakritik mot för planeringen och handläggningen avflyktingpolitiken.6. Statsrådet handläggning av vissttjänstetillsättningsärende (avsnitt 13 a), , , , , och LisbethStaaf-Igelström (alla s) anser att den del av utskottetsyttrande på s. 112 som börjar med "Inga invändningar" och slutarmed "erforderlig utsträckning" bort ha följande lydelse:Inga invändningar har rests mot revisionssekreterarensjuridiska kompetens. En annan sak är att det är av allmäntintresse att kommitténs samtliga ledamöter kan känna förtroendeför sekreteraren och att resultatet av utredningsarbetet inteskulle kunna misstänkliggöras med hänvisning till sekreterarenspartiskhet. Enligt utskottets mening måste det dock kunnaförutsättas att de ledamöter partierna utsett att ingå ikommittéer liksom de personer som har att ta ställning tillkommitténs kommande förslag inte låter sig förledas att misstrosekreterarens arbete på den grunden att han skulle kunna knytastill vissa partsintressen. Det kan mot denna bakgrund enligtutskottet ifrågasättas om de skäl som anförts iJustitiedepartementets promemoria utgjort sådana sakliga grundersom det enligt 11 kap. 9 § regeringsformen endast får fästasavseende vid. Enligt utskottets uppfattning är det viktigt attyttrandefriheten respekteras och att otillbörlig diskrimineringinte får ske, och därför kan statsrådet inte undgå visskritik.7. Regeringens handläggning av ansökningar om undantag frånförbudet mot handel med (avsnitt 15), , , , , och LisbethStaaf-Igelström (alla s) anser att den del av utskottetsyttrande på s. 127 som börjar med "Avgörande för" och slutar med"något uttalande" bort ha följande lydelse:Atlas har medgivits undantag från utförselförbudet,då handelsförbudet fått som konsekvens att sydafrikansk industristärkt sin ställning inom och utom . Det ansågs attdetta varit till fördel och att syftet med sanktionensåledes motverkats. I ett sådant fall kan enligthandelsförbudsförordningen och dess förarbeten undantag medges.Ett flertal andra företag har av regeringen medgivits undantagfrån handelsförbudet. Flera av dessa har som skäl för sinansökan framhållit vikten av att nu få som marknaddels på grund av konkurrensen från andra länder, dels förföretagens produktion och sysselsättning i Sverige.Att handelsförbudets införande kunde medföra negativakonsekvenser för svenska företag och orter kunde enligtförarbetena inte uteslutas. I första hand borde eventuellaproblem kunna lösas av företagen själva eller inom ramen för dennormala arbetsmarknadspolitiken. Den fördel ett undantag skullekunna innebära för ett företags sysselsättning och produktion iSverige kan i linje härmed inte utgöra skäl för att tillämpaundantagsbestämmelsen. Handelsförbudets syfte och förarbetenasuttalanden om en restriktiv tillämpning av undantagsbestämmelsenger inte heller vid handen att undantag kan medges i sådanafall.Regeringen får således till viss del anses hatillämpat möjligheten att medge undantag från handelsförbuden påett sätt som inte står i överensstämmelse med vad som anges iförordningen och dess förarbeten. uttalanden har inteheller gett utrymme för en sådan tillämpning avundantagsbestämmelsen som skett från regeringens sida.Statsrådet kan därför inte undgå kritik härför.Särskilda yttranden1. Regeringens planering och handläggning av flyktingpolitiken(avsnitt 12 a)() anför:Sverige har ratificerat och därmedförbundit sig att uppfylla de krav som den ställer.Kulturministern har under utfrågningdeklarerat att även om konventionstexten inte finns inarbetad ilag så skall den tillämpas i . I granskningen harframkommit att för barnets rättigheter har gjortpåpekande vad gäller möjligheten att ta asylsökande barn iförvar. Kommittén motiverar detta bl.a. med att praxis synesdiskriminerande eftersom svenska barn i allmänhet inte kan tas iförvar innan de fyllt 18 år.Regeringen föreslog ett principiellt förbudmot att ta barn i förvar, vilket vi från sidavälkomnade. Tyvärr beslutade en majoritet i om enmindre restriktiv ordning.2. Kulturministerns uttalande rörande asylsökandekosovoalbaner (avsnitt 12 b)(nyd) anför:I ett inslag i om asylsökande kosovoalbaner sadeBirgit bl.a. att "uppenbarligen finns det någontradition eller någonting annat som gör att de är mer benägnaatt snatta, stjäla cyklar och tvätt och vad det är förnågonting...".Konstitutionsutskottet har i sin granskning enigt konstateratatt uttalande om kosovoalbanernas brottslighetvar generaliserande och nedsättande för folkgruppen.Jag anser att uttalande har allvarligaredimensioner än så i ett generellt invandrarperspektiv. Yttrandetblottlägger invandrarministerns bristande insikter i vad som kanhända när människor från kulturer med skilda värdesystem tvingassamman. Olika tänkesätt, normsystem och traditioner möts ochmänniskor uppfattar och bedömer företeelser utifrån skildautgångspunkter och referensramar. Detta händer i varje mötemellan svenskar och invandrare. Det som är förbjudet elleromoraliskt i en asylsökandes land kan felaktigt framstå somtillåtet och accepterat i . Detta skapar frustrationerhos både svenskar och invandrare och utgör också grogrund förfrämlingsfientlighet och rasism.När söker orsaken till kosovoalbanernaskriminalitet i deras traditioner eller i någonting annat visardet på bristande insikter i kulturkrocksproblematiken. Jag anseratt man borde kunna kräva bättre kunskaper av invandrarministerni egenskap av opinionsbildare och regeringens främste talesman iinvandrar- och flyktingfrågor.3. Utseende av verkställande direktörer (avsnitt 13 d)(nyd) anför:I statligt ägda bolag utövas statens ägarroll formellt vidbolagsstämman. I praktiken innebär detta att -- även ombestämmelse härom inte intagits i bolagsordningen -- regeringenutser styrelseledamöterna.Vid bolagsstyrelsens val av verkställande direktör bör beaktasden stora betydelse denne har för bolagets verksamhet. Särskiltviktigt får detta anses vara när statlig verksamhet bolagiseras.Det ägarintresse som staten genom företrädare för regeringenkan ge utryck för vid valet av verkställande direktör, kaninnebära att tillsättningen av tjänsten inte kommer att ske påsakliga grunder. Styrelsen kan ha flera skickliga kandidatertill tjänsten som verkställande direktör, men det ansvarigastatsrådet kan ha ansett att någon annan skall utses.Visserligen utgör bolaget formellt ett i förhållande till statensjälvständigt subjekt, men ägaren dvs. staten kan vidbolagsstämma utse ny styrelse om valet av verkställande direktörinte sker i enlighet med ägarens vilja.Liksom inom den offentliga förvaltningen bör tillsättning avtjänst i statliga bolag ske endast på sakliga grunder. Det böråligga även styrelsen i statligt ägda bolag att vid valet avrätt person för en så viktig tjänst som verkställande direktör,iaktta sådan saklighet och opartiskhet som krävs enligt 1 kap.9 § regeringsformen. Det är viktigt att så får ske utaninblandning från regeringens sida. Ny demokrati avser attåterkomma i frågan.4. Regeringsbeslut om medel för informationsinsatser omeuropeisk integration (avsnitt 16 c), , , , , och LisbethStaaf-Igelström (alla s) anför:I kompletteringspropositionen 1991/92:150 föreslogs 50miljoner kronor till medel för informationsinsatser om europeiskintegration. Någon fördelning av summor på regeringskanslietsinformationsinsatser och informationsinsatser i enskildaorganisationers regi föreslogs ej. Bidrag till enskildaorganisationer skulle i första hand gå till studieförbunden menäven andra organisationer borde kunna få bidrag för allsidigaoch seriösa informations- och utbildningsprojekt. Även om någonuttrycklig fördelning inte gjordes måste besluttolkas så att främst studieförbunden och andra organisationerskulle få mer av medlen än vad som blev fallet genom regeringensbeslut den 25 juni 1992.Meningsyttring av suppleantMeningsyttring får avges av suppleant från ,eftersom partiet inte företräds av ordinarie ledamot iutskottet.Bengt () anför:1. Statsrådens innehav av värdepapper, jäv m.m. (avsnitt10a)Jag ansluter mig till reservation 1 med den skillnaden att jaganser att den del av reservationen som börjar på s. 133 med"Något generellt förbud för statsråd" och på s. 134 slutar med"som är knutna till aktieinnehavet" bort haft följande lydelse:Den genomförda granskningen visar att förekomsten av storaaktieinnehav hos flera av statsråden har lett tillkomplikationer som stört regeringsarbetet. I ett stort antalfall har statsråd för att undvika risk för jäv ansett detnödvändigt att avstå från att delta i besluten. För att i tidupptäcka risken för jävssituationer har också en omfattandebyråkratisk procedur upprättats. Den inrättade särskildaEtikkommittén har till uppgift att ge statsråden riktlinjer somstatsråden skall följa i förvaltningen av sina förmögenheter.Det kan inte uteslutas att förtroendet för regeringen rubbats pågrund av de stora aktieinnehaven hos en del av statsråden.Stora förmögenhetsinnehav och särskilt stora aktieinnehav kanvara förknippade med makt över företagsstyrelser ochföretagsinvesteringar och därmed makt över delar avsamhällsutvecklingen. Ett relativt litet skikt människor i vårtland kontrollerar större privata aktieposter och har därigenomen makt över samhällsutvecklingen som människor med små elleringa förmögenheter inte har. När en stor aktieägare dessutomblir statsråd tillförs denne ytterligare en maktposition.Om förvaltningen av en aktieförmögenhet kräver sådan tid attförvaltandet inte kan anses vara en fritidssyssla utaninskränker statsrådets arbetstid och engagemang iregeringsuppdraget är förvaltandet uppenbarligen inte förenligtmed 6 kap. 9 § andra stycket regeringsformen. För att undvikaatt förtroendet för statsråden rubbas eller att derasopartiskhet ifrågasätts och regeringsarbetet försvåras bör detvara regel att större aktieinnehav eller innehav av andravärdepapper, som har direkt bindning till ett eller fleraenskilda företag avyttras innan statsrådsposten tillträds. Dennaåtgärd bör även vidtas för närstående som hustru och barn.Mindre aktieinnehav innebär givetvis ett mindre hot om rubbatförtroende. Var gränsen för ett mindre aktieinnehav skall drasfår bestämmas från fall till fall. En lämplig gräns föraktiernas och andra värdepappers sammanlagda värde kan vara istorleksordningen ett eller ett par basbelopp. Om regeringenvill undvika gränsdragningsproblematiken och vara säker på attopartiskheten inte ifrågasätts bör givetvis även små aktieposteravyttras.