bet · GG01AU20 · 1993-05-28 00:00:00 — I betänkandet föreslår utskottet mot bakgrund av deföreliggande regeringsförslagen att följer upp dettidigare fattade principbeslutet om att sänkakompensationsnivån inom arbetslöshetsförsäkringen från 90 till80 % av tidigare inkomst samt att återinföra de tidigare femkarensdagarna för ersättningarna vid arbetslöshet.Beträffande karensdagarna förordar utskottet att införandetsenareläggs , som regeringenföreslagit till . Vidare föreslårutskottet att en av regeringen föreslagen femveckorsregel skallersättas med en regel om att de skall liggainom en tolvmånadersperiod.När det gäller företagarbegreppet görs genom propositionenklarlägganden av vem som skall betraktas som företagare iarbetslöshetsförsäkringen. Frågan gäller bl.a. ersättningsrättenför en anhörig som har deltagit i verksamheten utan att själväga någon del i företaget. Med vissa förtydliganden godtarutskottet vad som anförts och föreslagits i propositionen idenna del. När det gäller ett förslag i propositionen ommöjlighet att medge undantag från kravet att en rörelse skall haupphört annat än tillfälligt för att en företagare skallbetraktas som arbetslös anser utskottet att frågan är av sådanart att den bör beredas närmare. Utskottet förutsätter attregeringen skyndsamt återkommer i detta ämne.I propositionen aktualiseras också frågan om samordning aversättningarna vid arbetslöshet med avgångsvederlag tillarbetstagare vars anställning upphör. Utskottet, som tar uppfrågan till diskussion, kommer fram till att frågan bör belysasnärmare och förutsätter att regeringen återkommer i ämnet. Motden bakgrunden avstyrks att man , som regeringen föreslagit,gör en lagreglering på denna punkt.Slutligen föreslår utskottet, med utnyttjande av sininitiativrätt, att regeringen bemyndigas att om särskilda skälföreligger medge undantag från de bestämmelser som finns omsamordning av ersättningen vid arbetslöshet med vissa pensioner.Utskottet förutsätter att sådana föreskrifter utfärdas med storskyndsamhet.Socialdemokraternas företrädare avger reservation motsänkningarna av arbetslöshetsersättningarnas kompensationsnivå.De anser vidare att karensdagarna inte skall gälla förarbetslösa som vid ikraftträdandet befinner sig i en då löpandeersättningsperiod.Ny demokrati har invändningar mot utskottets resonemang ifråga om avgångsvederlagen och arbetslöshetsförsäkringen förföretagare.Företrädaren för har till betänkandet avgiviten meningsyttring. I proposition 1992/93:150 bilaga 8() föreslår regeringen -- efterföredragning av statsrådet -- att riksdagenbeträffande arbetslöshetsersättningarantar de i propositionen framlagda förslagen tilllag om ändring i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring,lag om ändring i lagen (1973:371) om kontantarbetsmarknadsstöd.Lagförslagen återfinns som bilagorna 3 och 4 till dettabetänkande. 1992/93:A12 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar om övergångsbestämmelser för införandet av karens iarbetslöshetsförsäkringen och KAS i enlighet med vad som anförtsi motionen.1992/93:A13 av () vari yrkas att somsin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt karensperiod i arbetslöshetsförsäkringen ej bör drabba denvars ersättningsperiod börjat före den 5 juli 1993.1992/93:Fi93 av m.fl. (nyd) vari yrkas8. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en reformerad arbetslöshetsersättning.1992/93:Fi117 av m.fl. (v) vari yrkas25. att avslår regeringens förslag till karensdagari arbetslöshetsförsäkringen,26. att avslår regeringens förslag till karensdagari KAS,27. att avslår regeringens förslag till ändradeersättningsnivåer i arbetslöshetsförsäkringen,28. att avslår regeringens förslag till ändradeersättningsnivåer i KAS.1992/93:Fi120 av m.fl. (s) vari yrkas25. att beslutar avslå förslagen i proposition1992/93:150 bilaga 8 om ändring i 17 och 20 §§ lagen omarbetslöshetsförsäkring,26. att beslutar att den i proposition 1992/93:150bilaga 8 föreslagna övergångsregeln 4 till förslaget om ändringi lagen om arbetslöshetsförsäkring skall ha följande lydelse:Bestämmelserna i 11, 15, 16, 24 och 30 §§ skall tillämpas ifråga om ersättning som avser tid efter ikraftträdandet.Bestämmelserna i 13 § skall tillämpas för ersättningsperiod sompåbörjas efter ,27. att beslutar avslå förslaget i proposition1992/93:150 bilaga 8 om ändring i 18 § lagen om kontantarbetsmarknadsstöd,28. att beslutar att den i proposition 1992/93:150bilaga 8 föreslagna övergångsregeln 4 till förslaget om ändringi lagen om kontant arbetsmarknadsstöd skall ha följande lydelse:Bestämmelserna i 11, 15, 16, 20 och 27 §§ skall tillämpas ifråga om ersättning som avser tid efter ikraftträdandet.Bestämmelserna i 13 § skall tillämpas för ersättningsperiod sompåbörjas efter . Arbetslöshetsförsäkringen m.m.I detta betänkande behandlas de förslag ikompletteringspropositionen som avser arbetslöshetsförsäkringen.Det gäller för det första besparingar inomarbetslöshetsförsäkringen och KAS i enlighet med de riktlinjersom godkänt (prop. 1992/93:100 bil. 11, AU19res. 9, rskr. För det andra gäller det förslag om huravgångsvederlag, som en arbetstagare uppbär från arbetsgivarenpå grund av anställningens upphörande, bör samordnas medarbetslöshetsersättningen. Vidare behandlas förslag som gällerföretagares arbetslöshet.På utskottets begäran har Lagrådet avgett yttrande över de ipropositionen framlagda förslagen till lag om ändring i lagen omarbetslöshetsförsäkring och i lagen om kontantarbetsmarknadsstöd. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran.KarensdagarPropositionenPå grundval av det nyssnämnda betänkandet har riksdagennyligen godkänt ändrade riktlinjer i fråga omarbetslöshetsförsäkringen m.m., däribland att fem karensdagarinförs både i arbetslöshetsförsäkringen och i KAS. I den nuavlämnade propositionen återkommer regeringen med de lagförslagsom föranleds av detta.En bakgrund till förslagen är att karensdagar fr.o.m. den 1april införts bl.a. i sjukförsäkringen. Enligtpropositionen motiveras karensdagarna iarbetslöshetsförsäkringen och KAS i stor utsträckning av detekonomiska läget i Arbetsmarknadsfonden och det svårastatsfinansiella läget. Det är därför rimligt med en självrisknär en sådan införts i övriga dominerande socialförsäkringar meddag- eller timberäknade förmåner. Ett nytt karensdagssystem börenligt propositionen så nära som möjligt ansluta till det systemsom gällde i försäkringen fram till år 1989.De föreslagna nya reglerna innebär att dagpenning inte skalllämnas förrän den arbetslöse har varit arbetslös underen sammanhängande tid av (karensvillkor). Ikarenstiden räknas endast in de dagar, för vilka ersättningskulle ha lämnats, om bestämmelserna om karens inte hadetillämpats. Om arbetslösheten upphör innan ersättningsperioden(300 eller i arbetslöshetsförsäkringen, 150, 300 eller450 dagar enligt KAS) gått till ända, skall den arbetslöse harätt till ersättning under återstående antal dagar av periodenvid ny arbetslöshet, även om han eller hon då inte uppfyllerarbets- och karensvillkoret. Skulle ersättningsperioden ha gåtttill ända, men har den arbetslöse på nyttuppfyllt arbetsvillkoret, lämnas ersättning under ytterligare enersättningsperiod. I sådant fall skall dock karensvillkoretuppfyllas på nytt.Den som är helt arbetslös eller utför icke regelbundetdeltidsarbete utförsäkras . En arbetslös somregelbundet utför deltidsarbete kan emellertid uppbäraersättning under betydligt . Enligt propositionen terdet sig inte rättvist i förhållande till andra grupper avarbetslösa om ersättning i vissa fall skall kunna lämnas underså långa tidsperioder utan att karensvillkoret på nytt uppfylls.För att så långt som möjligt likställa de regelbundetdeltidsarbetande med övriga arbetslösa föreslås en särreglering.En sådana reglering bör enligt propositionen ske i form avregeringsföreskrifter.Karensreglerna bör enligt propositionen inte gälla under dentid då den arbetslöse deltar i arbetslivsutveckling (ALU).Motiveringen är att åtgärden är angelägen. Viljan att deltaskulle kunna minska om ALU omfattades av reglerna omkarensdagar, sägs det i propositionen.De nya reglerna föreslås träda i kraft , enmåndag. Enligt propositionen bör de tillämpas i fråga om rätttill ersättning som avser tid efter ikraftträdandet. Reglernabör också tillämpas i fråga om en ersättningsperiod som harbörjat före ikraftträdandet. Karensvillkoret bör i sådant fallgälla när någon blir arbetslös första gången efterikraftträdandet.I propositionen läggs fram förslag till ändringar iarbetslöshetsförsäkringslagen och i lagen om kontantarbetsmarknadsstöd i enlighet med detta.MotionernaSocialdemokraterna accepterar i motion Fi120 förslaget om femkarensdagar i arbetslöshetsförsäkringen och i systemet medkontant arbetsmarknadsstöd. Däremot avvisar man regeringensförslag om att karensreglerna även skall tillämpas påersättningsperiod som börjat före reglernas ikraftträdande.Enligt motionärerna bör karensreglerna endast tillämpas påersättningsperioder som påbörjas efter . LarsSundin (fp) anser i motion A13 att det klarare bör uttryckas attkarensreglerna inte skall tillämpas retroaktivt.Vänsterpartiet avvisar i motion Fi117 regeringens förslag omkarensdagar. Införande av karensdagar och sänkning aversättningsnivåerna slår mycket orättvist och löser inte någrastatsfinansiella problem enligt motionärerna. De anser också attsystemet med karensdagar bl.a. innebär att det blir olönsamt förarbetslösa att ta kortvariga jobb.I motion A12 av () föreslås en särskildövergångsbestämmelse i karensreglerna som bör gälla t.o.m. den 1oktober 1993. Förslaget innebär att en arbetslös som påbörjar enersättningsperiod innan de nya reglerna träder i kraft och somerbjuds en anställning kortare än skall undantasfrån karenskravet.Utskottets övervägandenRiksdagen har som framgått ställt sig bakom regeringensförslag i årets budgetproposition i fråga om besparingar iarbetslöshetsförsäkringen. Det nu framlagda förslaget anslutertill de i budgetpropositionen angivna riktlinjerna, vilka bl.a.innebär att införs i arbetslöshetsförsäkringenoch vid kontant arbetsmarknadsstöd.Endast motsätter sig förslaget i sak (Fi117).Förutom rättviseskäl anförs att det blir olönsamt för arbetslösaatt ta kortvariga arbeten.Enligt utskottets mening är det av samhällsekonomiska skälnödvändigt att genomföra besparingar i försäkringen och i KAS.En självrisk genom karensdagar framstår som rimlig även medhänsyn till att en sådan införts också i de övriga dominerandesocialförsäkringarna. Det anförda innebär att motion Fi117avstyrks i de berörda delarna.I frågan hur karensvillkoret uppfylls innebär propositionenatt de måste ligga samlade i en ganska korttidsperiod; ersättning får inte lämnas förrän den försäkrade harvarit arbetslös av femkalenderveckor. En regel av detta slag skulle vara till nackdelför en person som har upprepade korta perioder av arbetslöshetmellan tidsbegränsade anställningar som omfattar mer än femveckor. Teoretiskt skulle en sådan person kunna vara arbetslösåtskilliga dagar utan rätt till ersättning från försäkringeneller KAS. Att helt slopa kravet på tidsmässigt samband mellankarensdagarna och ersättningen kan emellertid inte heller kommai fråga. Utskottet anser att starka skäl talar för att de femkarensdagarna skall ligga inom en tolvmånadersram. Ett sådantsystem bör vara enkelt att förstå och även underlätta denadministrativa hanteringen.Utskottet förordar med det anförda att karensvillkoretutformas så att den försäkrade skall ha varit arbetslös femdagar under en sammanhängande tolvmånadersperiod innanersättning lämnas. Ställningstagandet i fråga om period förkarensvillkoret föranleder en annan lydelse av 13 § förstastycket första meningen i förhållande till det av regeringenframlagda lagförslaget. Motsvarande förändring bör görasbeträffande KAS.Utskottet ansluter sig till regeringens förslag beträffandeutformningen i övrigt av systemet med karens. Det innebärsåledes att karensvillkoret bara behöver fullgöras en gång undervarje ersättningsperiod (15§). Undantag härifrån skall gälla idet fallet att en sammanhängande tid av förflutitfrån det att den försäkrade senast uppbar ersättning (16 §). Isådant fall måste således både ett nytt arbetsvillkor och ettnytt karensvillkor uppfyllas. Även förslaget om att den somgenomgår arbetslivsutveckling skall undantas från reglerna omkarens godtas av utskottet (13 § andra stycket). Detsamma gällerförslaget om avstängningstid (30 § resp. 27 §).När det gäller karenstid vid regelbundet deltidsarbeteföreslås i propositionen att regeringen, eller den myndighet somregeringen bestämmer, skall kunna föreskriva ytterligarekarenstid (24 § resp. 15 § tredje stycket). Utskottet har ingenerinran mot detta förslag i sig, men förutsätter att eventuellaföreskrifter om begränsningar i ersättningsrätten, och därmedtroligen ett mer detaljreglerat och administrativt betungandesystem, vägs noga mot eventuella besparingseffekter. Utskottetförutsätter också att regeringen senast i samband med nästa årsbudgetproposition lämnar en redovisning beträffande deföreskrifter som kan ha utfärdats med stöd av bemyndigandet.Vad utskottet nu anfört om redovisning av utfärdadeföreskrifter bör ges regeringen till känna.Utskottet övergår nu till frågan om övergångsbestämmelsernaför det nya systemet med karensdagar.Regeringen har föreslagit att de nya reglerna i fråga omarbetslöshetsförsäkringen och KAS skall träda i kraft den 5 juli1993. Av administrativa skäl bör enligt propositionen systemetträda i kraft . Bestämmelserna skall tillämpas i frågaom ersättning som avser tid efter ikraftträdandet. föreslås att om ersättningsperioden har börjat föreden så skall karensvillkoret uppfyllas när den försäkradeblir arbetslös första gången efter ikraftträdandet.Rörande de invändningar som framförts om att det skulle varafråga om retroaktiv lagstiftning är följande att säga.Som utskottet uppfattar saken grundar sig invändningarna påatt karensvillkoret föreslås bli tillämpat även mot den somredan har påbörjat en ersättningsperiod. Till en början börklargöras, att propositionens innebörd är att den som ärarbetslös och uppbär ersättning den dag systemet träder i kraftinte drabbas av karensdagar. Det är först när den försäkradeefter denna dag åter blir arbetslös som karensvillkoret skalluppfyllas.Några rättsliga hinder kan enligt utskottet inte ansesföreligga mot den i propositionen föreslagnaövergångsbestämmelsen som bl.a. innebär att karensvillkoretskall uppfyllas första gången som den försäkrade blir arbetslösunder löpande ersättningsperiod. En övergångsbestämmelse avdet slag som förordas i Socialdemokraternas motion Fi120 och imotion A13 och som innebär att karensvillkoret skulle tillämpasendast vid ersättningsperioder som börjar efter ikraftträdandetskulle avsevärt minska de besparingseffekter som förslaget bl.a.syftar till. Utskottet kan därför inte ansluta sig till demotioner som innefattar yrkanden i detta hänseende. Det anfördainnebär att motionerna A13 och Fi120 avstyrks i motsvarandedelar.Enligt utskottets mening finns det skäl för attkarenssystemets ikraftträdande förläggs till en senaretidpunkt än den i propositionen föreslagna.Som påpekats i flera av motionerna leder regeringsförslagettill att den som är arbetslös och efter ikraftträdandetaccepterar t.ex. ett kortare vikariat under sommarmånadernamåste uppfylla karensvillkoret för att åter kunna få ersättning.Bl.a. för att inte minska beredvilligheten hos den arbetslöseatt söka och anta sådana tidsbegränsade anställningar anserutskottet att genomförandetidpunkten bör förläggas till månad, dvs. den 6 september 1993.För detta talar dessutom att lagreglerna är av en karaktär sommotiverar att tämligen får förflyta mellan antagandetoch ikraftträdandet, inte minst med tanke på den administrativaanpassningen.Slutligen anser utskottet att ett förtydligande bör göras ifråga om en formulering i punkt 3 i den föreslagnaövergångsbestämmelsen. I det fallet att ersättningsperioden harbörjat före ikraftträdandet skall karensvillkoret uppfyllas närden försäkrade blir arbetslös första gången efterikraftträdandet. Enligt utskottets mening skall med att denförsäkrade "blir arbetslös första gången" avses att hansanställning upphör och att han ställer sig till arbetsmarknadensförfogande. Om anledningen till avbrottet iarbetslöshetsperioden varit t.ex. sjukdom skall således ingetkarensvillkor behöva uppfyllas av den som på nytt sökerersättning.Det anförda innebär att motion A12 får anses väsentligentillgodosedd. Utskottets ställningstagande innebär vidare attövergångsbestämmelserna till de av regeringen framlagdalagförslagen i dessa delar bör ges en annan lydelse.Dagersättning och kompensationsnivå m.m.De förutnämnda av godkända riktlinjerna i fråga omarbetslöshetsersättningen innefattade även sänktaersättningsnivåer och ändrade beräkningsgrunder fördagpenningbeloppen.Bakgrunden till förslagen är det snabbt växande underskottet iArbetsmarknadsfonden och det besvärliga statsfinansiella läget.I propositionen framhålls att det inte nu är möjligt att höjafinansieringsavgifterna, "egenavgifterna", med hänvisning tillden s.k. krisöverenskommelsen hösten 1992.I propositionen föreslås att det gällande beräkningssystemetför fastställande av det högsta dagpenningbeloppet iförsäkringen resp. stödbeloppet för KAS slopas. Enligt nuvaranderegler knyts högstbeloppet till den genomsnittliga lönen förvuxna industriarbetare. I stället skall regeringen bemyndigasatt fastställa dessa belopp. Till grund för bedömningen skallläggas såväl pris- och löneutvecklingen som det statsfinansiellaläget. Någon automatisk uppräkning skall inte förekomma.Dagpenningen i arbetslöshetsförsäkringen sänks från 90 till80 % av den tidigare dagsinkomsten inom ramen för högsta ochlägsta dagpenning.Det högsta dagpenningbeloppet i arbetslöshetsförsäkringenföreslås bli mot nuvarande . Stödbeloppet för KASbör enligt propositionen vara , att jämföra med nugällande 210 kr.De nya beloppen föreslås bli tillämpade från och med den 5juli 1993.MotionernaI den socialdemokratiska partimotionen Fi120 avvisasregeringens förslag om en sänkning av ersättningsnivån iarbetslöshetsförsäkringen från . Även förslaget omändrade regler för fastställande av högsta dagpenningbelopp iförsäkringen och för stödbeloppet i KAS avvisas. Enligt motioneninnebär regeringens förslag att en arbetslös, som ligger undermaximal ersättningsnivå, får en sänkning av ersättningen med11,1 %.Även avvisar i motion Fi117 regeringens förslagom ändrade ersättningsnivåer i arbetslöshetsförsäkringen och iKAS. Motionärerna anser att allt fler kommer att bli beroende avsocialbidrag som en konsekvens av den sänkta ersättningen.Utskottet behandlar slutligen förslaget i Ny demokratis motionFi93 om en reformering av arbetslöshetsförsäkringen. Förslagetinnebär en ny modell där arbetslöshetsersättningen delas in itre delar: ett statligt grundskydd, en obligatorisk försäkringsom tecknas av arbetsgivaren samt en frivillig försäkring. Denobligatoriska ersättningen maximeras . Femkarensdagar skall gälla och ersättningsnivån föreslås bli 75 %av lönen upp till en årslön motsvarande 7,5 basbelopp.Utskottets övervägandenSom redan framgått har i det förut nämnda beslutet(1992/93:AU19 res. 9, rskr. 258) godkänt de av regeringenangivna riktlinjerna när det gäller sänkta ersättningsnivåerinom arbetslöshetsförsäkringen och KAS. Godkännandet avser ocksåförslaget om att ändra de nuvarande beräkningsgrunderna förhögsta dagpenningbelopp inom försäkringen och beloppet för KAS.Några omständigheter som skulle motivera att man frångårriksdagens tidigare ställningstagande i fråga om dagersättningoch kompensationsnivå föreligger inte. Dagpenningen iarbetslöshetsförsäkringen bör således sänkas från 90 till 80 %av den tidigare dagsinkomsten inom ramen för högsta och lägstadagpenning. Regeringen bör bemyndigas att fastställa högstadagpenningbelopp resp. stödbeloppet för KAS. Utskottet godtar delagförslag som läggs fram i propositionen och avstyrker därmedde motionsyrkanden från Socialdemokraterna (yrkandena 25och 27) resp. (Fi117 yrkandena 27 och 28) sominnefattar avslag på propositionen i dessa delar.I det nyssnämnda betänkandet tog utskottet ställning till ettlikartat förslag från Ny demokrati som det nu i motion Fi93framlagda när det gäller reformering avarbetslöshetsförsäkringen. Utskottet, som avstyrkte motionen,konstaterade att den fråga som togs upp i motionen omfattas avdirektiven (dir. 1992:24) till Utredningen om en obligatoriskarbetslöshetsförsäkring. Denna utredning väntas presentera sinaförslag . Motionen bör därför inte föranleda någonåtgärd från sida, vilket innebär att den avstyrks iden nu behandlade delen.Utskottet vill tillägga att införandet av karensdagar, sänktaersättningsnivåer och ändrade beräkningsgrunder främst skall sessom nödvändiga åtgärder på kort sikt för att komma till rättamed den oroande kostnadsutvecklingen för dessa bidragsformer. Isammanhanget skall erinras om att arbetsmarknadsutskottet i sittyttrande till finansutskottet med anledning avkompletteringspropositionen (1992/93:AU8y) tillstyrkt attArbetsmarknadsfonden tillförs ytterligare medel. Det sker genomatt den kredit som disponerar över förutbetalningar höjs från högst till högst 55miljarder kronor under nästa budgetår. Hurarbetslöshetsförsäkringen och de kontanta understöden skallutformas på , liksom finansieringen, är en fråga somövervägs i den nyssnämnda utredningen och därefter får beredas isedvanlig ordning.AvgångsvederlagPropositionenPå arbetsmarknaden förekommer det att avgångsvederlag betalasut av arbetsgivaren till den anställde i samband med att enanställning upphör. Ofta innebär överenskommelsen att detutgivna beloppet vida överstiger vad den anställde är berättigadtill på grund av reglerna om uppsägningstid enligt lagen(1982:80) om anställningsskydd (LAS). I skattehänseendelikställs avgångsvederlaget med lön. Beloppet ärförmånsgrundande enligt lagen om allmän försäkring ochanslutande förmånssystem.Mot bakgrund av ett avgörande i Försäkringsöverdomstolen (FÖD)i tiden efter ändringen i skattelagstiftningen anserarbetsmarknadsministern att det finns behov av bättre samordningmellan avgångsvederlagen och arbetslöshetsersättningarna. Hanstöder sig därvid på vad AMS anfört i frågan. FÖD-avgörandetinnebär att en försäkrad kan anses som arbetslös och därmed varaberättigad till arbetslöshetsersättning trots avgångsvederlagfrån arbetsgivaren som överstiger vad han har rätt till enligtLAS.Samordningen bör enligt propositionen ske genom attavgångsvederlaget jämställs med förvärvsarbete i fråga omtillgodoräkningsbar tid för uppfyllande av arbetsvillkoret.Avgångsvederlaget skall därvid anses avse . Regeringeneller myndighet enligt regeringens bestämmande skall kunnameddela närmare föreskrifter om beräkning av denna tid.Förslaget innebär att den försäkrade under den på detta sättframräknade tiden inte skall anses som arbetslös i försäkringensmening och följaktligen inte heller vara berättigad tillarbetslöshetsersättning.Motsvarande ändring föreslås i fråga om KAS.I sammanhanget anmäls att Utredningen om en obligatoriskarbetslöshetsförsäkring (A 1992:03) överväger den nu berördasamordningsfrågan.Utskottets övervägandenDet av regeringen framlagda förslaget till samordning mellanavgångsvederlag och arbetslöshetsersättning torde grunda sig påuppfattningen att det är principiellt felaktigt att en personsamtidigt med arbetslöshetsersättning/kontant arbetsmarknadsstödfrån arbetsgivaren kan uppbära ersättning som grundar sig på attanställningen upphört.Enligt utskottet skulle det i vissa fall kunna uppfattas somstötande att personer som fått avgångsvederlag också kompenserasgenom arbetslöshetsförsäkringen eller KAS. Det av regeringenframlagda förslaget reser emellertid en rad frågor som bordebelysas närmare.Till en början kan man konstatera att det är en utbreddföreteelse på arbetsmarknaden att olika slag av ersättningarutbetalas till en arbetstagare som blivit uppsagd på grund avarbetsbrist.