bet · GH01UU3 · 1993-10-26 00:00:00 — Frågan kan enligt utskottetsuppfattning komma att aktualiseras i samband med FN:s50-årsjubileum eftersom många organisationer på olika sättengagerar sig i FN:s verksamhet inför detta evenemang.Med det ovan anförda betraktar utskottet motion 1992/93:U608(fp) yrkandena 10 och 11 som besvarade.I motion 1992/93:U610 (fp) (yrkande 1) anförs att iolika internationella fora, t.ex. i ESK och FN, driver delsfrågan om kvinnans rätt till abort, dels frågan om rättentill lika lön för likvärdigt arbete (yrkande 2). I yrkande 3framhålls vikten av att kvinnor finns representerade påsamma villkor och i samma utsträckning som männen i beslutandeinternationella församlingar för att därmed kvinnans rättigheterskall förstås och få genomslag. bör föregå med gottexempel och i sina nationella delegationer ha en jämnkönsfördelning.I motion 1992/93:A811 (s) anförs i yrkande 4 att Sverigeaktivt bör bidra i planeringsarbetet inför den internationellakvinnokonferensen . Motionärerna pekar på vikten av attsvenska organisationer, framför allt kvinnoorganisationer,tidigt involveras i förberedelsearbetet och att nödvändigaresurser ställs till förfogande. I yrkande 6 omtalas vikten avatt kvinnorepresentationen inom FN-systemets alla organökar.Utskottet noterar att om den mänskligadimensionen i bl.a. behandlade frågan omjämställdhet mellan kvinnor och män och då särskilt kvinnansrätt till abort och principen om full ekonomisk jämställdhet.Utskottet konstaterar att slutdokumentet inte explicit uttryckteen rätt för kvinnan till abort och inte heller kvinnans rätttill lika lön för likvärdigt arbete.FN:s kvinnodiskrimineringskonvention fastslår i artikel 12 attkonventionsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för attavskaffa diskriminering av kvinnor när det gäller hälsovård föratt med jämställdhet mellan män och kvinnor som grund,säkerställa tillgång till hälso- och sjukvård, inkl. sådan somavser familjeplanering. Även i artikel 16 slås det fast attkvinnor och män skall ha lika rätt att fritt och under ansvarbestämma om antalet barn och tidsrymden mellan havandeskapen.Abortfrågan diskuteras i den förberedande processen inför om befolkning och utveckling . har iförberedelsearbetet framhållit vikten av att konferensen bl.a.tar upp frågor som rör behovet av att stärka kvinnans ställning.Utskottet anser att människor måste ha tillgång till enkvalitativt fullgod service för reproduktiv hälsa, inkl.familjeplanering och rätt till säker och legal abort. Det ärockså viktigt att informera om skadeverkningar av osäkra ochillegala abortmetoder. Vidare är det angeläget att tillgodosebehovet av preventivmedel. Utskottet förutsätter att ärpådrivande i detta arbete.Vad beträffar frågan om lika lön för likvärdigt arbete,noterar utskottet att FN:s kvinnodiskrimineringskonventiongaranterar kvinnan en sådan rätt i artikel 11:1 d, i vilkenstadgas att konventionsstaterna skall vidta alla lämpligaåtgärder för att säkerställa rätten till lika lön, inkl.förmåner, och till lika behandling vad beträffar arbete av likavärde liksom till lika betalning i fråga om arbetsvärdering.Kvinnodiskrimineringskommittén, som har till uppgift att granskade ratificerande staternas rapporter har, vad utskottet erfarit,ägnat mycket intresse åt denna artikels tillämpning.FN:s kvinnokommission har under en rad år antagit resolutioneri vilka medlemsstaterna uppmanas vidta åtgärder för atttillförsäkra kvinnans internationellt avtalade rätt i ovannämndaavseenden. Enligt vad utskottet inhämtat har aktivtmedverkat härtill. Utskottet vill poängtera vikten av attSverige på lämpligt sätt i internationella fora fortsätter attvara pådrivande i syfte att stärka principen om lika lön förkvinnor för likvärdigt arbete och rätten att bestämma överbarnafödandet. Utskottet anser det angeläget att isamband med i på lämpligtsätt uppmärksammar frågan.Utskottet konstaterar att det inom ramen för den svenskajämställdhetspolitiken bedrivs ett arbete för att öka andelenkvinnor i beslutande församlingar. Det är naturligt att dettaarbete även avspeglar sig i agerande internationellt.Utskottet vill erinra om att såväl i FN somi FN:s kvinnokommission bl.a. arbetar för attjämställdhetsarbetet skall vara en integrerad del av FN-organensprogramverksamhet i stort. driver även mycket hårtfrågan om kvinnors representation i . Sverigehar särskilt ställt krav på att ytterligare ansträngningar görsför att öka andelen kvinnor på högre tjänster. är varjeår medförslagsställare på en resolution i generalförsamlingenangående förbättrandet av kvinnans ställning inom FN. Specielltframhålls att andelen kvinnor från utvecklingsländerna måsteöka. I resolutionen ombeds medlemsstaterna att nominera flerkvinnliga kandidater och att uppmuntra kvinnor att söka ledigatjänster inom FN. Utskottet utgår från att fortsättersin pådrivande roll i dessa sammanhang.Utskottet utgår även från att regeringen fortsätter verka fören jämn könsfördelningen i alla internationella organ.Könsfördelningen i de svenska delegationerna tillinternationella möten är i allt väsentligt en funktion av ettaktivt och väl fungerande jämställdhetsarbete på hemmaplan.Utskottet anser det angeläget att regeringen ökar takten ijämställdhetssyfte vad beträffar , som ännuinte nått de uppställda målen.Vad beträffar världskvinnokonferens poängteradeutskottet senast i betänkande 1992/93:UU3 (s. 16) vikten avpublicitet och resurser inför konferensen såväl nationellt sominternationellt. Utskottet noterar att regeringen inför desvenska förberedelserna har tillsatt en kommitté förförberedelserna inför konferensen. I kommittédirektiven sägs attchefen för skall vara ordförande och att detär lämpligt att kommittén bl.a. består av ledamöterna ijämställdhetsrådet. För att närmare bereda inriktning ochorganisation av det svenska deltagandet anges det i direktivenatt en interdepartemental beredningsgrupp bör tillkallas.Utskottet anser att det är angeläget att representanter frånfrivilligorganisationer finns representerade.Enligt beslut av generalförsamlingen förberedsvärldskvinnokonferensen av FN:s kvinnokommission och inte genoms.k. förberedande kommittéer, vilket brukar vara det normala förFN:s konferenser. Därför är det extra angeläget, anserutskottet, att kvinnoenheten i erhållererforderliga resurser.Mot bakgrund av det anförda anser utskottet motion1992/93:U610 (fp) yrkandena 1--3 och motion 1992/93:A811 (s)yrkandena 4 och 6 som besvarade.I motion 1992/93:U628 (s) yrkandena 1 och 2 betonas vikten avatt regeringen aktivt verkar för att fler länder ansluter sigtill de internationella konventionerna på området för demänskliga rättigheterna och att regeringen bör verka för attde ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna stärks.Utskottet anser i likhet med motionärerna att det svenskaengagemanget på detta område måste inriktas på att förmå flerstater att dels ansluta sig, dels respektera de normer ochprinciper som finns. I FN:s kommission för de mänskligarättigheterna är traditionellt huvudförslagsställaretill en resolution om de internationella konventionernas status,vari kommissionen starkt vädjar till de stater som inte anslutitsig till konventionerna om de medborgerliga och politiska resp.ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna att göra så.Vidare understryks bl.a. vikten av konventionsstaternasstriktaste efterlevnad av skyldigheterna enligt konventionerna.Utskottet anser att i internationella sammanhang avprincip bör ställa sig negativt till krav på hänsyn tillnationella och regionala ekonomiska, kulturella, religiösa ellerandra särdrag vid uppfyllandet av åtaganden och förpliktelserenligt konventionerna på området för de mänskliga rättigheterna.De ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna och demedborgerliga och politiska rättigheterna har lika betydelse.Rättigheterna är odelbara. Fattigdom och låg utvecklingsnivå kaninte ursäkta kränkningar av de medborgerliga och politiskarättigheterna.Utskottet vill i detta sammanhang erinra om vikten av attSverige fortsätter att aktivt protestera mot defolkrättsstridiga förbehåll som tillträdande stater anför isamband med en ratifikation. Utskottet förutsätter att Sverigeinternationellt verkar för att de ekonomiska, sociala ochkulturella rättigheterna stärks och integreras med demedborgerliga och politiska rättigheterna.Därmed får motion 1992/93:U628 (s) yrkandena 1 och 2 ansesbesvarade.I motion 1992/93:U628 (s) yrkande 7 föreslås att med hjälp avbarnkonventionen verka för att förbud införs mot att användabarn i pornografiskt syfte. Vidare föreslås i samma yrkandeatt regeringen ensidigt förklarar att lägsta åldersgräns förmilitärtjänst skall vara samt att Sverigeinternationellt bör fortsätta att verka för samma åldersgräns. Isamma motion, yrkande 8, anförs att bör förklara sigvilligt att verka som fadder för barnkonventionensgenomförande. Motionärerna pekar på den kritik som framfört i samband med granskningen av den förstasvenska rapporten om åtgärder i i enlighet medkonventionen. I motionen sägs att kritiken avser avsaknaden isvensk lag av en åldersgräns för utnyttjande av barn ipornografiskt syfte och att svensk lag tillåter attsjuttonåringar kallas in till militärtjänst.I flerpartimotionen 1992/93:U650 (s, m, fp, c, kds, nyd, v)yrkande 1 anförs behovet av att vidta åtgärder i syfte att ingabarn diskrimineras i strid med artikel 2,vilken stadgar att alla rättigheterna i konventionen skall gällavarje barn utan åtskillnad av något slag. I yrkande 2, sammamotion, framhålls speciellt flickornas situation i världen.Enligt motionärerna bör deras situation särskilt belysas vidFN:s konferens om mänskliga rättigheter 1993.I motion 1992/93:Ju647 (nyd) yrkande 5 anförs att Sverigebl.a. i samband med om mänskligarättigheter med kraft bör verka mot sexuell handel med barnoch barnprostitution.I motion 1992/93:U640 (fp) anförs i det andra yrkandet attflera åtgärder måste vidtas för att ge barn i väpnadekonflikter ett bättre skydd.Utskottet har i flera betänkanden om de mänskligarättigheterna behandlat frågan om barnets rättigheter. Senast ibetänkande 1992/93:UU3 konstaterade utskottet attbarnkonventionens snabba ikraftträdande och breda anslutningsaknar motstycke i jämförelse med andra internationellakonventioner på området för de mänskliga rättigheterna.Utskottet konstaterar emellertid att ett stort antal stater isamband med anslutning till eller ratifikation avbarnkonventionen avgivit folkrättsstridiga reservationer.Utskottet utgår från att regeringen fortsätter sinaansträngningar att globalt verka för att reservationer somstrider mot konventionens ändamål och syfte dras tillbaka ochatt konventionen i övrigt respekteras och genomförs.Vad beträffar förslaget i motion 1992/93:U628 (s) att Sverigeskall verka som fadder för genomförandekonstaterar utskottet att i praktiken redan i viss månhar antagit denna roll. De initiativ som tagits inom FN efterbarnkonventionens tillkomst vad gäller förverkligandet av derättigheter som återfinns i konventionen har huvudsakligenemanerat från . har varithuvudförslagsställare till resolutionen om genomförandet avbarnkonventionen såväl i som i för de mänskliga rättigheterna. I dessa resolutioner,vilka vunnit bred uppslutning, betonas vikten av striktefterlevnad av konventionen. På svenskt initiativ innehållerockså resolutionerna numera en paragraf i vilken medlemsstaternauppmanas ompröva de reservationer som är folkrättsstridiga.Utskottet konstaterar med tillfredsställelse att regeringen påolika sätt har sökt stödja den kommitté som övervakar deratificerande staternas efterlevnad av konventionen. genom initiativ i kommissionen och generalförsamlingenmedverkat till att kommittén fått utökad mötestid.Utskottet har erfarit att barnkommittén i samband medgranskningen av den svenska rapporten uttalade sig positivt omSveriges engagemang både i och i resten av världen förvärnandet om barnets rättigheter.Den nuvarande värnpliktslagen är utformad så att en svenskyngling kan inkallas till militärtjänst fr.o.m. det kalenderårhan fyller . I teorin kan detta ske redan vid en ålderav och en kalendermånad. kritiserades fördetta i barnkommittén. Enligt vad utskottet inhämtat har enöversyn av den svenska lagstiftningen på detta område inletts.Inriktningen är att en ny lagstiftning skall kunna träda i kraftden med innebörd att värnpliktsskyldigheten skallomfatta svenska män från början av det kalenderår när dentotalförsvarspliktige fyller nitton år.Utskottet har erfarit att barnkommittén vid sitt tredje mötediskuterade ett förslag till utkast till tilläggsprotokoll om enartonårsgräns. Utskottet har vidare förstått att utkastetinformellt diskuteras i FN. Utskottet utgår från att regeringenaktivt stöder tanken på ett sådant tilläggsprotokoll tillbarnkonventionen. Mot denna bakgrund bedömer utskottet att etttilläggsprotokoll om åldersgränsen satt till torde varaett mer verksamt instrument än en ensidig förklaring.Frågan om att införa en åldersgräns i den svenska bestämmelsenom barnpornografi har varit föremål för behandling i riksdagen,bl.a. i betänkande 1989/90:SoU28, och i samband med behandlingenav ratificeringen av . En anledning till attbestämmelsen i 16:10 a inte har en åldersgräns ärsvårigheten för åklagarna att förebringa bevisning om detavbildade barnets ålder. Utskottet har erfarit att frågan om enuttrycklig åldersgräns är under övervägande. Justitieministernsövervägande kommer att redovisas i endepartementspromemoria.I motion 1992/93:So217 (fp) yrkande 2 anförs att Sverigeinternationellt bör verka för att bryta sedvänjan av kvinnligomskärelse, som skördar många kvinnors liv och förstör derashälsa under resten av livet. Även motion 1992/93:So477 (fp)yrkande 2 tar upp frågan om kvinnlig omskärelse och anför attSverige med kraft internationellt måste verka för att brytadenna sedvänja.Utskottet delar motionärernas syn att kvinnlig omskärelse ären mycket allvarlig kränkning av kvinnans och flickans mänskligarättigheter.Konventionen om barnets rättigheter innehåller ett förbud iartikel 24 mot traditionella sedvänjor som är skadliga för barnshälsa. tolkar artikeln så att detta inbegriper kvinnligomskärelse. I kvinnodiskrimineringskonventionens artikel 16garanteras kvinnan lika rätt som mannen att få tillgång tillupplysning och utbildning vad gäller barnafödande. Ett problemsom redan omnämnts är det stora antalet förbehåll ratificerandestater lämnat till såväl somkvinnodiskrimineringskonventionen med hänvisning till nationelllag och traditionella sedvänjor. I ett utkast tillFN-deklaration om avskaffande av våld mot kvinnor stadgas iartikel 4 att regeringarna inte får åberopa sådana sedvänjor.Utskottet konstaterar att frågan om kvinnlig omskärelse också ärföremål för studium i underkommissionen till FN:s kommission förde mänskliga rättigheterna.Förekomsten av kvinnlig omskärelse är utbredd. Enligt enutredning av för traditionella beteendemönsterförekommer omskärelse av kvinnor och flickor i vissa asiatiskastater samt minst i 29 afrikanska stater. har beräknatatt ca 90 miljoner kvinnor och flickor drabbas härav. för de mänskiga rättigheterna har slagit fast attomskärelse utgör ett övergrepp mot kvinnans värdighet. WHO harfördömt kvinnlig omskärelse såsom utgörande en allvarlighälsorisk.Utskottet har i flera betänkanden om mänskliga rättigheterkraftfullt fördömt bruket av kvinnlig omskärelse. Utskottet villåterigen poängtera vikten av att regeringen fortsätter att pålämpligt sätt i dialogen med mottagarländerna av svensktbistånd, men också inom FN-systemet, kraftfullt verka för attbruket av kvinnlig omskärelse avskaffas.Utskottet anförde senast i betänkande 1992/93:UU3 att behovetav ytterligare normgivning till skydd för barn överskuggas avnödvändigheten att tillse att redan existerande internationellaöverenskommelser uppfylls så att barn framför allt inteutnyttjas sexuellt, vare sig i form av prostitution eller handelmed barn. Utskottet konstaterar att under en rad år iFN:s kommission för de mänskliga rättigheterna, men även i FN:sgeneralförsamling, aktivt medverkat till beslut om att tillsättaen särskild rapportör med speciell uppgift att granska frågorrörande handel med barn, barnprostitution och barnpornografi.Utskottet delar motionärernas syn (yrkande 2 i motion1992/93:U640) (fp) beträffande den avskyvärda situation som barnkan försättas i under väpnade konflikter och på behovet av attgenom internationellt samarbete motverka barns lidande. om mänskliga rättigheter uppmärksammadesfrågan särskilt. Bl.a. beslöts att FN:s generalsekreterare skallföreta en studie om förbättrat skydd för barn i samband medväpnade konflikter. Utskottet förutsätter att regeringen följerfrågan noga och aktivt deltar i detta arbete. Det är enligtutskottets uppfattning särskilt angeläget att uppmärksammaflickans situation i världen.Med det ovan anförda får motion 1992/93:U628 (s) yrkandena 7och 8, motion 1992/93:U650 (s, m, fp, c, kds, nyd, v) yrkandena1 och 2, motion 1992/93:So217 (fp) yrkande 2, motion1992/93:So477 (fp) yrkande 2, motion 1992/93:Ju647 (nyd) yrkande5 och motion 1992/93:U640 (fp) yrkande 2 betraktas sombesvarade.Motion 1992/93:U643 (nyd) yrkandena 1--4 anför attkorruptionen världen över är en dold verksamhet somsätter den fria konkurrensen ur spel. Motionärerna pekar på hurSverige i sitt u-landsbistånd har drabbats av korruption ochuppenbart medelsmissbruk. I en del kan korruption varaen del av ett gammalt kulturmönster. Även i EG-perspektivet ärförekomsten av korruption ett oroande problem. I motionen(yrkande 2) anförs behov av att anordna en internationellFN-konferens om korruption.Utskottet delar motionärernas oro över förekomsten avkorruption världen över och instämmer i vikten av att frågan pålämpligt sätt belyses. Mot bakgrund av att FN under ett par årframåt är engagerat i anordnandet av flera stora resurskrävandekonferenser såsom konferens om befolkning ochutveckling, världskvinnokonferens, socialt toppmöte ochFN:s femtioårsjubileum , bedömer utskottet utsikternatill att internationellt få gehör för en särskild FN-konferensom korruption som små. Enligt vad utskottet erfarit har fråganom korruption varit föremål för diskussion i FN:s kommission förde mänskliga rättigheterna, men diskussionen har inte lett tillnågot konkret resultat. Detta har främst berott på att frågan ärkontroversiell såväl i utvecklingsländer som i industriländer.Utskottet anser det emellertid önskvärt att regeringen inom deramar som finns verkar för att problemet uppmärksammas och blirföremål för gemensamma åtgärder inom det internationellasamfundet.Utskotter anser därmed att motion 1992/93:U643 (nyd) yrkandena1--4 är besvarade.I motion 1992/93:Ju837 (nyd) yrkande 11 anförs att börta initiativ till att bilda en internationellnarkotikabekämpningsbrigad.Utskottet konstaterar att på tyskt förslaginnehåller en förklaring om polissamarbete. Härutöver harTyskland föreslagit att en europeisk polisstyrka (Europol) bordeinrättas. Mellan har man enats om att överväga attupprätta en europeisk narkotikaenhet tänkt att fungera som encentral för utbyte av information. Den övergripande frågan attbilda en internationell narkotikabekämpningsbrigad ärkomplicerad från såväl allmänrättslig- som suveränitetssynpunkt.Utskottet vill i sammanhanget erinra om det arbete som utförs iFN för narkotikabekämpning. är den näst störstebidragsgivaren till FN:s program för kontroll avberoendeframkallande medel (UNDCP, United Nations Drug ControlProgramme), vilket bildades bl.a. på svenskt initiativ år 1990.Inom ramen för detta program, där de tre internationellakonventionerna på narkotikaområdet utgör en viktig bas, bedrivsverksamhet inom såväl preventions- och vårdområdet som inomkontrollområdet. Program har utarbetats i bådenarkotikaproducerande- och transitländer i första hand i ,och . Programmen är tvärsektoriella ochinnehåller integrerade landsbygdsprojekt där medlemsstaternafår hjälp att få andra utkomstmöjligheter än produktion av opiumoch koka. Utskottet anser det lämpligt att fortsätteratt aktivt medverka inom ramen för detta program men också iFN:s narkotikakontrollkommission, i vilken är medlemperioden --1994.Med det ovan anförda anses motion 1992/93:Ju837 yrkande 11(nyd) besvarat.I motion 1992/93:So430 (s) anförs att ett av de största hotenmot tredje världen är de aidsepidemier som sprider sigfrån kontinent till kontinent. Motionärerna framhåller att aidsär mycket mer än en hälsofråga. Den globala strategin mot aidsmåste ges en politisk förankring. bör därför i FN drivafrågan om ett politiskt toppmöte för global strategi motaids.Utskottet instämmer i motionärernas syn på att förekomsten avaids inte enbart är ett hälsoproblem utan också har en ekonomiskoch social dimension i många länder på de afrikanska,amerikanska och asiatiska kontinenterna. WHO:s aidsprogram harunder de senaste sex--sju åren spelat en central roll i detglobala arbetet med att bekämpa spridning av hiv/aids.Programmet är WHO:s största och finansieras genom extrabudgetäramedel till vilket och är de största bidragsgivarna.Vid sidan av det globala aidsprogrammet har WHO inom denna ramstött ett antal länder i utarbetandet av nationellahandlingsplaner mot aids. Från flera håll har krav rests påsamordning mellan FN-organen och ett större kunskapsutnyttjandehos både WHO och andra FN-organ. Förutom en aktiv svenskhållning i WHO driver frågan om aids i FN:sutvecklingsorgan såsom UNDP, och . Världsbankenfinansierar stora aidsprogramm i bl.a.Uganda och . Enligt vad utskottet inhämtat har ensärskild arbetsgrupp inrättats inom ramen för WHO:s globalaaidsprogram. Arbetsgruppens arbete står under svensktordförandeskap och har till uppgift att analysera dagensaidsinsatser med betoning på samordning. Under årets möte medvärldshälsoförsamlingen beslöts även att en studie övermöjligheterna att samordna FN-programmen på aidsområdet skallutföras.Arbetet med denna studie har just påbörjats. Resultatet avdetta arbete kommer, vad utskottet har erfarit, att lämnas omcirka . Tanken på ett globalt toppmöte har väckts isamband med diskussionerna om en förändrad administrativorganisation inom ramen för WHO:s aidsprogram. Utskottet utgårdärför från att regeringen aktivt följer pågående diskussioneroch arbete och på lämpligt sätt överväger frågan om ett globalttoppmöte.Därmed anser utskottet att motion 1992/93:So430 (s) ärbesvarad.II. Mänskliga rättigheter som avser stater, områden ellerenskilda folk1. Kurder och andra minoriteters problem i , m.fl.länderI motion U646 (c, m, fp, kds, v) yrkande 1 anförs att Sverigei FN bör verka för att den kurdiska frågan uppmärksammas bådevad gäller mänskliga rättigheter och folkrätten. Även i motionU609 (fp) begärs att bör driva frågan om kurdernasmänskliga rättigheter internationellt, t.ex. i den europeiskasäkerhets- och samarbetskonferensen, ESK, och i FN. I motionensyrkande 4 föreslås att den kurdiska frågan bör tas upp pådagordningen för den pågående internationella fredskonferensenom Mellanöstern.I flera motioner beskrivs kurdernas situation i norra somsvår. Behovet av mat, medicin och olja är stort. I motion U609(fp) yrkande 2, U622 (v) yrkande 2, U639 (s) yrkande 2 samt U646(c, m, fp, kds, v) yrkande 8 begärs att i FN skall verkaför att den av FN instiftade blockaden mot upphävs för denkurdiska frizonen. I motion U622 (v) yrkande 3 föreslås attSverige i FN bör verka för att irakiska blir endemilitariserad zon under generalsekreterarens mandat.I motion U646 (c, m, fp, kds, v) hävdas att den kurdiska defacto-administrationen har agerat mycket effektivt med hänsyntill de mycket begränsade resurser denna förfogar över. Imotionens yrkande 9 begärs att skall stödjademokratiutvecklingen i de kurdiska delarna av Irak.I två motioner framhävs betydelsen av att kurderna gesmöjlighet att informera omvärlden om situationen ochutvecklingen i irakiska . I U622 (v) yrkande 1 och iU639 (s) yrkande 3 föreslås därför att möjligheterna utreds föröppnande av ett kurdiskt informationskontor i i är kurdernas situation besvärlig, anförs det imotion U646 (c, m, fp, kds, v).