bet · GH01UbU2 · 1993-12-02 00:00:00 — Regeringen föreslår en ändringi 5 kap. 5 § första stycket skollagen i enlighet med detta.Denna ändring föreslås tillämpas först fr.o.m. /99.Den innebär att det införs ett allmänt behörighetsvillkor förtillträde till nationella program.Det är regeringens mening att samma krav skall gälla förspecialutformade program, som i fråga om utbildningens nivåskall motsvara nationella program.Socialdemokraterna avstyrker i motion 1993/94:Ub38 förslagetom ändring av skollagens 5 kap. 5 § första stycket (yrkande 1).Även om huvudregeln enligt motionärerna måste vara att eleversom börjar på ett nationellt program skall ha godkändakunskaper i alla basämnen är det olämpligt med stelabehörighetsregler som stänger ute elever som visserligen harbrister i sina kunskaper, men intresse och fallenhet för visstutbildningsprogram. Lokala intagningsmyndigheter bör kunna tain sådana elever i nationella program. I sådana fall krävs deten individuellt upplagd studieplan inom det program som elevenvalt.Utskottet konstaterar att regeringens förslag medför attelever som inte har godkända betyg i de tre basämnena blirhänvisade till individuella program. Det kan gälla såvälsvenska elever som invandrarelever som inte nått upp tillgodkändnivån i svenska eller inte har läst engelska igrundskolan. Elever som har fått undervisning i svenska somandraspråk uppfyller behörighetsvillkoret, om de fått godkäntbetyg i svenska.Utskottet erinrar om regeringens förslag i proposition1992/93:220 om ny läroplan för m.m. Där anförs (s.39) att skall ge alla elever sådana kunskaper ochfärdigheter som är nödvändiga för var och en, både som individoch samhällsmedlem, och som ger en grund för fortsattutbildning (kurs. här).Utskottet ser förslaget som ett uttryck för ett tydligtresultatansvar för . Alla lärare skall kontinuerligtfölja varje elevs kunskapsutveckling så att eventuella problemuppdagas . Därmed kan också extra åtgärdersättas in tidigt för att de kunskapsmål skall kunna nås somalla elever, enligt läroplan och kursplaner, skall nå igrundskolan.Utskottet vill också peka på elevens möjligheter att erhållaett godkänt betyg genom en förnyad prövning för att därmed blibehörig sökande till ett nationellt program. Utskottet villvidare understryka kommunernas ansvar för att erbjudaindividuella program till de elever som inte tas in pånationella eller specialutformade sådana. I ett individuelltprogram bör självfallet kurser som eleven har specielltintresse eller fallenhet för kunna tas med. Möjligheten tillämneskombinationer utanför de på förhand fastställda programmenär en av huvudpoängerna med att gymnasieskolan byggs upp avkurser.Utskottet föreslår att med avslag på motion1993/94:Ub38 yrkande 1 antar regeringens förslag till lag omändring i skollagen såvitt avser 5 kap. 5 § första stycket samtpunkt 2 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna.Regeringen tar i propositionen också upp frågan om behovetatt ha särskilda behörighetsvillkor för vissa nationellaprogram. Sådana kan enligt skollagens nuvarande lydelse barafastställas för lokala grenar eller utbildningar på främmandespråk (prop. 1991/92:157, bet. UbU20, rskr. Regeringentänker sig nu att det kan finnas anledning exempelvis attställa krav på godkänt betyg i musik eller bild för tillträdetill det estetiska programmet. Därför föreslås en ändring av 5kap. 5 § fjärde stycket skollagen, som öppnar möjlighet förregeringen eller myndighet som regeringen bestämmer attfastställa särskilda krav på förkunskaper för vissautbildningar. Därmed kan regeringen fastställa sådana krav ävennär det gäller nationella program.Utskottet tillstyrker regeringens förslag.5. GymnasiesärskolanFör elever som fullgjort sin skolplikt i särskolan och sominte kan gå i gymnasieskolan finns den frivilliga särskolan(fram till benämnd yrkessärskolan). Den ärfyraårig och organiserad i yrkesutbildning, yrkesträning ochverksamhetsträning. Yrkesutbildningen anordnas på ett antallinjer och i vissa fall grenar.Regeringen föreslår i propositionen att den frivilligasärskolan skall benämnas gymnasiesärskolan. Yrkesutbildningen igymnasiesärskolan föreslås bli organiserad i nationellaprogram, som omfattar kurser i kärnämnen och karaktärsämnen(yrkesämnen) och som ger utrymme för dels elevens individuellaval, dels lokal profilering. Program och programmål skallfastställas av regeringen. En elev skall också kunna få ettspecialutformat program, som sätts samman av kurser urgymnasiesärskolans yrkesförberedande nationella program. Av dettotala timtalet i gymnasiesärskolans nationella ochspecialutformade program bör utgöras avarbetsplatsförlagd utbildning.Regeringen föreslås få bemyndigande att föreskriva attutbildningen i gymnasiesärskolan skall omfatta minst vissaämnen och omfattningen av dessa ämnen. Kärnämnena igymnasiesärskolan bör enligt regeringens bedömning vara desammasom i gymnasieskolan, men varken innehållet i ellerproportionerna mellan kärnämnena kan vara desamma som igymnasieskolan.De ungdomar, som styrelsen för särskolan bedömer kan klara avatt gå en yrkesutbildning, skall erbjudas ett urval avnationella program. Vilka olika utbildningar som erbjuds skallavgöras av styrelsen för särskolan i resp. kommun. Urvaletskall anpassas till elevernas önskemål.Ungdomar som inte kan eller vill delta i nationella ellerspecialutformade program i gymnasiesärskolan skall erbjudasutbildning på individuella program. För elever som fåryrkesträning inom ramen för individuella program börutbildningen enligt regeringens bedömning omfatta ämnenasvenska, matematik, samhällsorientering, idrott och hälsa samtpraktik. Elever som får verksamhetsträning inom individuellaprogram i gymnasiesärskolan bör få undervisning i kommunikationoch socialt samspel, verklighetsuppfattning ochomvärldskunskap, estetisk verksamhet, idrott och hälsa samtvardagsaktiviteter. Den minsta garanterade undervisningstidenför varje elev i gymnasiesärskolan föreslås vara 3 600 timmar.De föreslagna förändringarna av gymnasiesärskolan medförett antal ändringar i 6 kap. skollagen. Bestämmelsernaom särvux i 12 kap. skollagen anpassas till de nyabestämmelserna om gymnasiesärskolan. Vidare införs termengymnasiesärskolan i 9 kap. om fristående skolor.I proposition 1992/93:220 om en ny läroplan m.m. förgrundskolan m.fl. skolformer, som utskottet behandlat ibetänkande 1993/94:UbU1, föreslås att stadieindelningen igrundskolan avskaffas. I förevarande proposition föreslås motden bakgrunden även en ändring i 6 kap. 3 § andra stycket,innebärande att den obligatoriska särskolans stadieindelningslopas.Inga motioner har väckts med anledning av regeringens förslagom gymnasiesärskolan.Utskottet har inget att invända mot regeringens förslag. Detär enligt utskottets mening särskilt viktigt förgymnasiesärskolans elever att, som ett led i sin yrkes- ocharbetslivsorientering, få vara ute på olikaarbetsplatser. Utskottet vill liksom regeringen understryka att15 % av den totala undervisningstiden är en minimiregel, ochatt andelen kan höjas genom lokala beslut. Det är också viktigtatt kommunerna anstränger sig att finna arbetsplatser förgymnasiesärskolans elever, så att möjligheten att byta ut denarbetsplatsförlagda utbildningen mot motsvarande utbildning iskolan kommer till användning så litet som möjligt.Även i 14 kap. skollagen förekommer uttrycket "den frivilligasärskolan" i 4 §. Det bör enligt utskottets mening ersättas med"gymnasiesärskolan".Utskottet föreslår att dels antar regeringensförslag till lag om ändring av skollagen såvitt avser 6 kap. 3och 7 samt 9--11 §§, 9 kap. 16 § och 12 kap. 1 § förstastycket, dels antar utskottets förslag till ändring av 14kap. 4 § skollagen.Regeringen ger i propositionen även förslag till riktlinjerför betygssystemet för gymnasiesärskolan. Av varje kursplanskall framgå vilka mål varje elev avses uppnå. Enligt förslagetskall elever som uppnår målet kunna få betyget Godkänd ellerVäl godkänd. Betygskriterier skall fogas till kursplanerna. Förelever som inte når upp till målet utfärdas intyg om att elevenhar deltagit i kursen.Utskottet föreslår att godkänner de riktlinjer somregeringen föreslagit.6. Vissa ytterligare frågor om betygssystem och kurser ivuxenutbildningenBetygssystemet i grundläggande vuxenutbildning, särvux ochpåbyggnadsutbildning i komvux föreslås ändrat så attbetygsgraderna blir Icke godkänd, Godkänd och Väl godkänd.Regeringen anför att den nuvarande tvågradiga betygsskalan ioch för sig skulle kunna bibehållas i grundläggandevuxenutbildning och särvux. Mot bakgrund av att regeringen nuföreslår ett utökat antal betygssteg i och attgymnasieskolan och gymnasial vuxenutbildning föreslås få enfyragradig skala anser regeringen det dock befogat att införaen möjlighet till överbetyg även i de nu aktuella formerna avvuxenutbildning. Fler steg än tre behövs dock inte i enutbildning vars slutbetyg inte används för urval till fortsattutbildning, anser regeringen.Den tregradiga skalan föreslås också gälla förpåbyggnadsutbildning i komvux. Där har den femgradigasifferskalan gällt för vissa utbildningar och en tvågradigskala (Icke godkänd och Godkänd) för andra.Utskottet föreslår att godkänner de riktlinjer somregeringen föreslagit.Regeringen föreslår också vissa lagändringar beträffandekomvux och särvux. I 11 kap. 1 § och i 12 kap. 1 § skollagenföreslås bestämmelser om att utbildningen inom komvux ochsärvux skall anordnas i form av kurser. Vidare föreslåsbestämmelser i skollagen om att elever i komvux och särvux harrätt att fullfölja en kurs som de har tagits in på och påbörjat(11 kap. 7 a § första stycket samt 12 kap. 12 § förstastycket). Bestämmelsen att undervisningen skall upphöra, om enelev saknar förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningeneller annars inte gör tillfredsställande framsteg, föreslåsäven omfatta elever i gymnasial vuxenutbildning ochpåbyggnadsutbildning (11 kap. 7 a § andra stycket samt 12kap. 12 § andra stycket). I vilka fall en elev, för vilkenutbildningen upphört enligt nämnda stycke, på nytt kan ellerskall beredas utbildning föreslås bli reglerat i 11 kap.7 a § tredje stycket. Den nya 7 a § motsvarar i huvudsaktidigare 13 §, som föreslås bli upphävd. I 11 kap. 22 §regleras vem som beslutar i sådana frågor, och i 23 § hursådana beslut kan överklagas.Utskottet tillstyrker regeringens förslag.7. LärarfrågorRegeringen för i propositionen ett resonemang omlärarprofessionalitet. Den ansvarsfördelning som läroplanenutgår från innebär att ansvaret för att välja arbetssätt ochprecisera innehåll i undervisningen för att eleverna skallkunna uppnå de nationellt fastställda målen ankommer pålärarna. Rektorernas pedagogiska ledningsansvar får ökad tyngd.Det utökade ansvar för elevernas uppfostran som skolan fått ioch med att de flesta barn och ungdomar befinner sig i skolan i12 år medför ökade krav på lärarna och rektorerna. Detsamma görde ökade kraven från elever och föräldrar på inflytande överskolan. Lärarna har också genom decentraliseringen av ansvaretför skolan fått ökade möjligheter och skyldigheter att utveckladen egna skolan och att delta i beslut om hur dess resurserbäst skall användas.Regeringen påpekar att lärarnas karriärmöjligheter inomskolområdet är starkt begränsade. Det är viktigt att kommunernaerbjuder möjligheter till karriär och kompetensutveckling,anför regeringen. Den förändrade gymnasieutbildningen medprogram inriktade mot bredare yrkesområden medför att det iframtiden blir mycket svårt för lärare i yrkesämnen att besittaalla skilda yrkeskompetenser inom ett program. En översyn avkompetenskraven för gymnasielärare med inriktning motyrkesämnen aviseras. Regeringen pekar också på möjligheternaatt skapa nya kombinationer av tjänster för lärare i olikautbildningsformer.Ett led i lärarkårens professionalisering är enligtregeringen att kraven på lärarna görs tydliga. Ett annat är attutbildning, fortbildning och forskning ordnas så att de stödjeren professionalisering. Regeringen framhåller attprofessionalitet bara kan utvecklas av de professionellasjälva. Med den pågående debatten om lärarcertifikat har lärareoch skolledare visat vilja och intresse att göra detta. Detfinns enligt regeringen skäl att följa den vidare diskussionenom lärarcertifikat och lärarlegitimation med stor öppenhet.Utskottet noterar att en särskild utredare numera hartillsatts för den aviserade översynen av kompetenskraven förlärare i yrkesämnen (dir. 1993:79).Fram till reglerade staten iskolförordningen att det i gymnasieskolan skulle finnasforskarutbildade lärare, lektorer, i vissa ämnen och i vissomfattning. I och med övergången till mål- och resultatstyrninghar denna reglering upphört. har påolika sätt sökt slå vakt om att lektorstjänster bibehålls itillräcklig omfattning och besätts med forskarutbildade. Detskedde bl.a. genom ett tillkännagivande till regeringen idecember 1990 (bet. 1990/91:UbU4 s. 24 f., rskr. 76), tillvilket utskottet återkom (bet. 1990/91:UbU16 s. 61f., rskr. Frågan om gymnasieutbildningensforskningsanknytning har förutsatts ingå i den statligauppföljningen och utvärderingen av skolverksamheten. Våren 1992hänvisade utskottet på nytt till sina tidigareställningstaganden rörande vikten av lektorstjänsterna (bet.1991/92:UbU20 s. 35).Regeringen föreslår nu att det i skollagens 2 kap. 3 § införsett nytt stycke, i vilket kommuner och landsting åläggs attsträva efter att för undervisning i gymnasieskolan, gymnasialvuxenutbildning och påbyggnadsutbildning använda lärare som harforskarutbildning.Utskottet tillstyrker den föreslagna ändringen av 2 kap. 3 §skollagen.Enligt regeringens mening (prop. s. 83) bör som lektor kunnaanställas även personer som avlagt licentiatexamen enligt dennuvarande ordningen. Utskottet konstaterar att skollagen enbartreglerar att den som anställs som lärare med förordnande tillsvidare måste ha en lärarutbildning med huvudsaklig inriktningpå den undervisning anställningen avser, eller motsvarandeutbildning. Det är kommunernas sak att bestämma vilkenbenämning de vill ge olika lärartjänster liksom vilkakvalifikationer i fråga om ämnesutbildning som skall fordras.Licentiatexamen kunde avläggas enligt äldre bestämmelser framtill . Denna examen gav behörighet tilllektorstjänst enligt de tidigare bestämmelserna iskolförordningen. Med början infördes vid defilosofiska fakulteterna en ny licentiatexamen, som utgör enetapp i forskarutbildningen. Den nya licentiatexamen harhittills inte ansetts ge tillräcklig kompetens för att blilektor i gymnasieskolan.Riksdagen avslog ett motionsyrkande om attlektorstjänster skulle kunna besättas med sökande som avlagtden nya licentiatexamen (bet. 1988/89:UbU22 s. 13, rskr. 197).Därvid hänvisade utskottet till att uppställandet avdoktorsexamen som behörighetsvillkor till vissa tjänster hadestor betydelse för rekryteringen av unga forskare. Utskottetdelar regeringens uppfattning att det är viktigt att ökaantalet lektorer i gymnasieskolan, gymnasial vuxenutbildningoch påbyggnadsutbildning. Om även personer med den nyalicentiatexamen kan anställas på sådana tjänster, kan antaletlektorer sannolikt ökas. Möjligen kan också detta bidra till enökad rekrytering till forskarutbildningen. Risken för attstudenternas motivation för att avlägga doktorsexamen samtidigtminskas måste emellertid beaktas. Utskottet utgår från attregeringen -- som i den senaste forskningspropositionenföreslagit att antalet doktorsexamina skall fördubblas till år2000 (prop. 1992/93:170, bet. UbU15, rskr. 388) -- håller dessafrågor under uppsikt.Lärare vid svensk skola måste vara väl förtrogna med ochbehärska det svenska språket, framhålls i motion 1992/93:Ub415(m). Motionären hänvisar till skolans viktiga roll somförmedlare av kulturarvet bl.a. till de "nya" svenskarna.Därför, anför han, måste kravet på kompetens, behörighet ochett därtill anpassat meritvärdessystem vara ett välgenomarbetat instrument. föreslås göra etttillkännagivande till regeringen om kvalitetskrav ochmeritvärdering vid lärartillsättning.Utskottet erinrar om att skollagen ändrats så attkrav införts på att lärare i den svenska skolan skall behärskasvenska (prop. 1992/93:100 bil. 9, bet. UbU11, rskr. Idetta avseende är alltså motionen tillgodosedd. Regeringenanmälde i budgetpropositionen 1993 också sin avsikt att upphävameritvärderingsförordningen. En motion om att bibehålla dennaavstyrktes av utskottet och avslogs av (mot.1992/93:Ub502 yrk. 3, bet. UbU11, prot. Utskottet harinte funnit anledning att ändra sitt ställningstagande på dennapunkt. Meritvärderingsförordningen upphörde att gälla den 1juli 1993 (SFS 1993:301). Mot bakgrund av det anförda föreslårutskottet att avslår motion 1992/93:Ub415.I skollagens 2 kap. finns en bestämmelse (7 §) om att varjekommun och landsting skall se till att fortbildninganordnas för den personal som har hand om utbildningen.Regeringen föreslår nu ett tillägg om att de skall vinnläggasig om en planering av personalens fortbildning. Bakgrunden ären rapport från , i vilken detvisats att en stor del av kommunerna saknade planer för sinfortbildning inför gymnasiereformen, något som regeringenbedömer som otillfredsställande.Utskottet delar regeringens uppfattning att det är av storbetydelse för skolans utveckling att det finns en genomtänktplanering för kompetensutvecklingen av personalen, och attdenna planering görs utifrån klara prioriteringar. Riksdagenbör därför anta regeringens förslag till lag om ändring iskollagen såvitt avser 2 kap. 7 §.Motion 1993/94:Ub44 (nyd) yrkande 2 tar upp begreppetlärarprofessionalitet och framhåller att det finns gott omskickliga lärare även ute i arbetslivet, utan att de för denskull har formell lärarutbildning. Skolan skulle enligtmotionärerna bli mycket bättre om man hade modet att ta tillsig denna kompetens och erfarenhet från yrkeslivet. De påpekarockså vikten av att ställa krav på redovisning av faktisktgenomförda åtgärder, vilket enligt deras mening är meraverkningsfullt än att kräva att kommunerna håller sig medplaner på olika områden.Utskottet konstaterar att skollagens bestämmelse om villkorför att anställas som lärare har införts för att slå vakt omkvaliteten i skolans verksamhet. Motionärerna föreslår hellerinte någon ändring av skollagen.De nya bestämmelserna om entreprenadverksamhet i skolan gerutrymme för att anlita företag för att genomföra utbildningen igymnasieskolan i yrkesämnen och yrkesinriktade inslag inomämnesblocken estetiska ämnen, ekonomiska ämnen och tekniskaämnen (prop. 1992/93:230, bet. UbU17, rskr. Därvid krävsatt de som handhar undervisningen hos företaget har kompetensför denna, men inte nödvändigtvis lärarutbildning.Utskottet anser att det kan tillföra skolan värdefullerfarenhet, om personer som är verksamma i yrkeslivet anlitasför att medverka i undervisningen i lämpliga sammanhang. Dettabör dock ske efter de professionella lärarnas och skolledarnasbedömande och på deras ansvar. Utskottet har ingen annanuppfattning än motionärerna om det nödvändiga i att kommuneroch skolor redovisar vad de faktiskt gjort i olika avseenden.Den mål- och resultatorienterade styrning som gäller förskolan innefattar bl.a. att följer upp ochutvärderar skolverksamheten. Uppgifter av de slag sommotionärerna nämner insamlas regelbundet inom ramen föruppföljningsarbetet.Utskottet anser inte att bör göra något sådanttillkännagivande som föreslås i motion 1993/94:Ub44 yrkande 2,som alltså bör avslås av riksdagen.8. Lagförslaget i övrigt. Ikraftträdande av läroplan ochbetygssystemUtskottet har ingenting att invända mot lagförslaget iövrigt utan föreslår att antar regeringens förslagtill lag om ändring i skollagen i den mån det inte omfattas avvad utskottet hemställt i det föregående.Den nya läroplanen skall enligt regeringens förslagträda i kraft och då gälla för allutbildning -- alltså även utbildning som påbörjats -- i de berörda skolformerna. De nya betygssystemen skalllikaså tillämpas fr.o.m. för de reformeradeskolformerna. För kvarvarande utbildning på linjer ochspecialkurser i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan skall dockhittillsvarande betygssystem tillämpas fram till dess de gamlautbildningarna upphör. Detsamma gäller hittillsvarandekursplaner och timplaner för dessa utbildningar.Utskottet tillstyrker regeringens förslag.9. Vissa ämnen och kunskapsområdenEtt stort antal motioner, flertalet väckta , behandlar innehållet i eller utrymmet förvissa ämnen och kunskapsområden i gymnasieskolan.Bilden är ett kommunikationsmedel precis som ordet, framhållsi motion 1992/93:Ub510 (fp). Skapandet av bilder kan också isig bidra till att teoretiska kunskaper blir lättare att lärain. Motionären anser att bild bör vara ett obligatorisktämne både i och i gymnasieskolan. Liknandesynpunkter på bildämnets betydelse framförs i motion1992/93:Ub516 (s), som särskilt invänder motLäroplanskommitténs förslag att skära ner den obligatoriskaundervisningen i ämnet bild i grundskolan.Utskottet behandlar frågan om ämnet bild i ibetänkande 1993/94:UbU1.När det gäller gymnasieskolan erinrar utskottet om attestetisk verksamhet utgör ett av kärnämnena, som läses på allanationella och specialutformade program. Kärnämnet omfattar 30timmar. När timplanen fastställdes gjordes ingåendeöverväganden om utrymmet för olika ämnen (prop. 1990/91:85,bet. Enligt den kursplan för kärnämnet estetiskverksamhet som regeringen fastställde skall elevernaefter genomgången utbildning kunna använda något eller någraestetiska uttrycksmedel för att gestalta en idé, kunna hämtastimulans ur kulturella upplevelser och kunna reflektera överoch diskutera olika konstnärliga uttryck. Utskottet utgår frånatt alla elever i nationella och specialutformade program inteminst i ämnet svenska kommer i kontakt med bild och fårerfarenhet av bildskapande, bildtolkande, kritisk granskningoch värdering av bilder i olika medier. Motionärerna kan därföranses vara tillgodosedda.Med det anförda föreslår utskottet att avslårmotionerna 1992/93:Ub510 och 1992/93:Ub516, båda delvis.I motion 1992/93:Ub501 (s) yrkande 1 föreslås att dansskall beredas plats bland de estetiska programmen igymnasieskolan. Några kommuner tar nu in dansen i det estetiskaprogrammet, heter det i motionen, men ytterligare kommuner börstimuleras så att dansen blir tillgänglig i flergymnasieskolor.Utskottet noterar att det estetiska programmet innefattar engren för dans och teater. Detta program med denna gren anordnasredan eller planeras nu i betydligt fler kommuner än det antalsom hade den tidigare försöksvis anordnade estetisk-praktiskalinjen med en gren för dans eller dans och teater. Kommunernahar skyldighet att anpassa sitt utbud av program och grenar igymnasieskolan med hänsyn till elevernas önskemål. Motionärernapåpekar att intresset för dans växer påtagligt, vilket såledesredan har visat sig leda till att fler elever än tidigare fårtillfälle till utbildning i dans i gymnasieskolan. Utskottetanser inte att något initiativ av är påkallat i dennafråga och avstyrker därför motion 1992/93:Ub501 yrkande 1delvis.Ämnet geografi bör enligt motion 1992/93:Ub462 (m)återinföras som ett självständigt ämne i gymnasieskolan. Detbör enligt motionären ha en inriktning på både natur, människaoch miljö.Utskottet konstaterar att motionärens yrkande är tillgodosetti och med att geografi -- på utskottets initiativ -- harinförts som ett karaktärsämne på två av grenarna inomsamhällsvetenskapsprogrammet. Elever som följer andra grenareller program kan välja ämnet som individuellt val. Denkursplan som har utfärdat för geografi är inriktadpå både natur, människa och miljö. Utskottet föreslår medhänvisning till det anförda att avslår motionen.Idrott och hälsa omfattar enligt skollagen påsamtliga program utom samhällsvetenskapsprogrammet ochnaturvetenskapsprogrammets naturvetenskapliga gren. föreslog (Skola förbildning, SOU 1992:94) att ämnets timtal på destudieförberedande programmen skulle minskas föratt bereda utrymme för utökad undervisning i svenska inomdessa.