bet · GG01FiU10 · 1993-02-25 00:00:00 — Men understryker att det ärännu viktigare att arbetslösheten nedbringas, vilket kräver en ny ekonomiskpolitik.Den bärande tanken vid utformningen av den ekonomiska politiken måste varaatt pengar skall tas från individer och företag som inte använder dem tillkonsumtion eller investering och ge dem till dem som gör det. På så sätt är detmöjligt att minska både arbetslösheten och budgetunderskottet.I motionen föreslås höjd skatt för dem som tjänar mer än omåret, dvs. för grupper som i genomsnitt har hög sparbenägenhet. Vidare föreslåssänkt matmoms och avvisas regeringens förslag som ger arbetslösa,lågavlönade, sjuka och låginkomstpensionärer -- dvs. grupper med högkonsumtionsbenägenhet -- sämre privatekonomi. I motionen föreslås också höjdaarbetsgivaravgifter och energiskatter och att dessa pengar används till låndels till riktade investeringar där de ger många arbeten och god miljöprofiloch till utbildning, dels till kommuner som inte kan finansiera nuvarandesysselsättning.Dessa förslags effekter på statsbudgeten /94 jämfört medpropositionen framgår av denna tabell (miljarder kronor, avrundat miljoner) redovisad i motionen på följande sätt.33>I motionen framhålls att budgetförslag syftar till att minskaarbetslösheten men även budgetunderskottet på . Detta kräveremellertid en omställning av ekonomin som möjliggör för att stå utanförEU, att ekonomin är ekologiskt hållbar och samhällsekonomiskt effektiv. Bådeden totala miljöskulden och det finansiella sparandeunderskottet i offentligsektor måste reduceras och opereras bort. Detta förutsättergrundläggande förändringar i närings- och skattepolitik med sikte på att göramiljövänlig produktion och konsumtion relativt sett mer ekonomiskt attraktiv.Det kräver också förbättrad effektivitet i offentlig sektor samt att deoffentliga inkomstöverföringarna blir fördelningspolitiskt mer träffsäkra. Imotionen föreslås minskade transfereringar och höjda skatter fram till år 2000på sammantaget 55 miljarder kronor.Motionärerna betonar särskilt att en starkare fördelningspolitik inte bara ärnödvändig av moraliska skäl, den är också nödvändig för att det skall blimöjligt att genomföra de besparingar som långsiktigt är nödvändiga. Majoritetenav svenska folket kommer nämligen aldrig att acceptera att dra åt sina egnasvångremmar om börsklippare och direktörer med fallskärmsavtal går fria.Vänsterpartiet föreslår i motionen att en "kommunakut" inrättas enligt deförslag som kommit från ett antal kommuner. Förslaget innebär att kommunsektornfår tillbaka de 7,5 miljarder som decemberbeslutet berövade dem. Kommunernaskall redan nu kunna söka dessa pengar och få besked före de kommunalabudgetbesluten i slutet av detta år. Pengarna betalas ut ochbelastar statsbudgeten 1994/95.Vidare framhålls i motionen att det kommunala skattestoppet är ettoacceptabelt ingrepp i den kommunala självbestämmanderätten samt dessutomorimligt i sak. Motionärerna föreslår att nu fattar beslut om atthäva det kommunala skattestoppet.I motionen understryks att det i längden inte är möjligt att habudgetunderskott i nuvarande storlek. Räntorna skulle bli fortsatt höga, vilketär liktydigt med fortsatt låga investeringar och därmed ännu fler förloradearbetstillfällen. anser att det strukturella budgetunderskottetlättast kan opereras bort om det sker i kombination med kraftigt minskadarbetslöshet och en starkt utjämnande fördelningspolitik.Genom minskat militärt försvar i kombination med ökade investeringar i enomställning av vapenindustrin till civil produktion kan man i kombination medminskad statlig administration spara ca fram till år 2000.Det behövs dock vissa ökade statliga konsumtionsutgifter främst inom högreutbildning. Sammantaget kan man spara netto på den statligakonsumtionen fram till år 2000.De tunga posterna när det strukturella underskottet skall avlägsnas måste blien kombination av minskade transfereringar inom socialförsäkringssystemen ochbostadssubventioner samt höjda skatter för dem med höga inkomster ochförmögenheter. Kan man få ner arbetslösheten och åstadkomma en jämnareinkomstfördelning försvinner också automatiskt en del av dessainkomstöverföringar.Som utvecklats i andra motioner från läggs förslag fram som äravsedda att rikta transfereringarna inom socialförsäkringssektorn mer effektivttill dem som verkligen behöver dem. En metod som redan nu används är att sänkade tak som finns i dessa system. Motionärerna räknar med att man genom minskadarbetslöshet, jämnare fördelning och bättre riktade bidrag fram till år 2000kan spara sammantaget netto inom dessatransfereringssystem.Genom en övergång till mer fördelningspolitiskt effektiva former avbostadspolitiskt stöd kan man reducera stödet med fram tillår 2000. Man skall också kunna minska bostadsränteavdragen på ett sätt som ökarskatteinkomsterna fram med . Med hänvisningtill skattemotion framhåller motionärerna att man därutöver kanhöja skatteuttaget med sammantaget ca . Den ekonomiska politikenDen internationella utvecklingenDe förutsättningar som ligger till grund för prognosen för den svenskaekonomiska utvecklingen i den preliminära nationalbudgeten framgår av tabell 1.Tabell 1. Internationella förutsättningarÅrlig procentuell förändring1991 1992 1993 1994BNP i 0,8 1,5 1,8 2,8Konsumentpriser i 4,3 3,1 3,1 3,1(KPI årsgenomsnitt)Råoljepris (dollar per fat) 20,0 19,4 19,5 21,0Dollarkurs (i kr) 6,05 5,83 6,84 6,84Växelkursförändring SEK/ECU - 0,4 12,0 0Anm. : Stoppdatum för växelkursen var då ECU-index noteradestill 113,9. Detta motsvarar en appreciering av ECU mot kronan på 13,9 %jämfört med riktmärket index=100. Motsvarande depreciering av kronan motECU:n blir då (13,9/1,139)har de etablerade konjunkturinstituten tvingatsatt revidera sina konjunkturprognoser. Av den anledningen kan det finnas skälatt kort sammanfatta bakgrunden till den ekonomiska situation som OECD-ländernai dag befinner sig i.År 1988 uppgick den totala produktionstillväxten i OECD-området till nära4,, vilket var den kraftigaste ökningen . Därefterminskade tillväxten successivt och var . Bakom denna lågatillväxt i OECD-området låg att flera av de större industriländerna -- Förentastaterna, , och -- drabbades av en recession.Bland de mindre länderna var det , och som fick sesin totala produktion minska.Så sent som hade och praktiskt taget alla etableradekonjunkturbedömare den uppfattningen att den pågående avmattningen i denekonomiska aktiviteten i OECD-området detta år skulle upphöra och vändas uppgång. Förklaringen till konjunktursvackan ansågs främst vara att deninvesteringsboom som inleddes nu var över. Detvar också en allmän uppfattning att nedgången i världskonjunkturen med storsannolikhet skulle bli kortvarig. Orsaken till konjunkturnedgången förklaradesfrämst av avmattningen i . Någon motsvarande negativ utvecklingkunde inte skönjas i de två andra stora industriländerna, ochJapan. Visserligen kunde en minskad ekonomisk aktivitet noteras även för dessabåda länder men tillväxten var alltjämt hög (). Till skillnad mot densvåra lågkonjunkturen vid inledningen av skulle sålunda i dennuvarande konjunkturcykeln den ekonomiska tillbakagången i Nordamerikabalanseras av en tillfredsställande utveckling av den västtyska och denjapanska ekonomin.Mot denna bakgrund var det främst åtgärder för att avvärja hotet från en ökadinflation som ansågs vara den ekonomiska politikens viktigaste uppgift. Låginflation skulle befrämja tillväxten, vilket i sin tur också skullepressa tillbaka den höga arbetslöshet som så envist dröjt sig kvar efterlågkonjunkturen vid inledningen av 1980-talet.Berlinmurens fall och Sovjetimperiets upplösning måste givetvis fååterverkningar på den ekonomiska utvecklingen i . Vid inledningen av år1991 var det en allmän uppfattning att återföreningen av de båda tyska staternai det korta konjunkturperspektivet inte nämnvärt skulle störa en fortsatttillväxt i . utveckling har varit drivkraften och heltavgörande för den positiva utvecklingen i det övriga . I slutet av1980-talet och av har tillväxten iVästtyskland legat i intervallet 3,5--4,. Det har främst varit en snabbökning av den inhemska efterfrågan som drivit på denna utveckling. Den privatakonsumtionen stimulerades av inkomstskattesänkningar, stigande sysselsättningoch goda löneökningar. Den vid återföreningen av de båda tyska staternaupprättade tyska valutaunionen innebar också en betydande förstärkning avefterfrågan på västtyska varor. Naturligtvis förutsåg man att återföreningenskulle skapa omstruktureringsproblem i den tyska ekonomin, men dessa skullevara snabbt övergående och endast marginellt störa en fortsatt positivutveckling.Under hösten 1991 blev det emellertid alltmer uppenbart att beskrivningen avdet ekonomiska läget som en kortvarig, mild konjunktursvacka inte helt stod iöverensstämmelse med verkligheten. Återhämtningen i har gåttväsentligt långsammare än vad som kunnat avläsas i prognoserna.En allvarlig felbedömning, som dessvärre också kom att utgöra en viktigförutsättning för konjunkturprognoserna åren 1990--1991, var underskattningenav kostnaderna för . På grund av att dessa kostnader blevallt högre kom de tyska statsfinanserna i obalans. Det innebar bl.a. att , vars D-mark utgjorde ankaret i detvästeuropeiska valutasamarbetet (ERM-systemet), inte längre uppfyllde dekonvergenskrav som EG ställt upp som villkor för ett inträde i en kommandemonetär union.För att motverka det stigande inflationstrycket i den tyska ekonomin stramadeBundesbank successivt åt penningpolitiken. Det höga ränteläget fortplantade siggenom ERM-systemet till övriga . Slutresultatet av de växandeåterföreningskostnaderna och den följande inriktningen av den tyska ekonomiskapolitiken har blivit att de depressiva tendenserna i har vuxit sigallt starkare. Stora frågetecken återstår kring EG-staternas valutasamarbete.Den försämring av det ekonomiska läget i som är en realitetinnebär att den tidigare beskrivningen av konjunkturläget måste omprövas. Detär inte längre och som skall svara för att det ekonomiska lägetstabiliseras i OECD-området och att världskonjunkturen vänder uppåt. I ställetär det återigen som måste bli motorn i en konjunkturuppgång.I tabell 2 redovisas prognoser i den preliminära nationalbudgeten förbruttonationalproduktens utveckling i vissa . I tabell 3 gesmotsvarande redovisning av utvecklingen av konsumentpriserna.Tabell 2. Bruttonationalproduktens utveckling i vissa OECD-länderÅrlig procentuell förändringAndel av 1991 1992 1993 1994OECD-områdetstotala BNPi %*36,0 -1,2 2 2,5 3Japan 19,2 4,4 1,8 2,3 3,3Västtyskland 8,8 3,7 1 0,5 2Frankrike 7,0 1,2 2 1,3 2,8Storbritannien 5,5 -2,4 -1 1,3 2,5Danmark 0,8 1,3 1,3 1,5 2,3Finland 0,7 -6,5 -2 1,3 1,8Norge 0,7 1,9 2,5 1,5 3Sverige 1,3 -1,8 -1,5 -1,5 1,5Norden** 2,2 -1,0 0,5 1,5 2,3OECD-Europa 38,2 1,2 1 1 2,3OECD-totalt 0,8 1,5 1,8 2,8* BNP** Exkl. SverigeDen bedömning av den internationella utvecklingen som gjordes i anslutningtill höstens proposition om åtgärder för att stabilisera ekonomin (prop.1992/93:50) innebar en kraftig nedrevidering av prognosen från förra vårenskompletteringsproposition. Även i nu föreliggande finansplan görs med undantagför en fortsatt nedrevidering, om än i långt mindreutsträckning.Tabell 3. Konsumentprisernas utveckling i vissa OECD-länderÅrlig procentuell förändring1991 1992 1993 1994Förenta staterna 4,2 3 3 3Japan 3,3 2 2 2,5Västtyskland 3,5 4 3,5 3Frankrike 3,2 3 2,8 3Storbritannien 5,9 3,8 4 4Danmark 2,4 2 2 2,3Finland 4,1 2,5 3,5 3Norge 3,4 2,5 3,5 2,5Sverige 9,4 2,3 5 3Norden* 3,3 2,5 3 2,5OECD-Europa 4,7 4 4 3,5OECD-totalt 4,3 3 3,3 3* Exkl. SverigeSom framgår av tabell 3 har inflationstrycket gradvis dämpats inomOECD-området. finns det gott om ledig kapacitet inomnäringslivet som arbetslösheten ligger kvar på en hög nivå. Pris- ochkostnadsstegringarna kommer att vara måttliga och bedöms inte utgöra något hotmot den ekonomiska stabiliteten.Som nämnts har återhämtningen i efter recessionen1990/91 gått mycket långsamt. Även en tillväxt på 2,för och 3%för är inga anmärkningsvärt höga tillväxttal för den amerikanskaekonomin i en återhämtningsfas. Som jämförelse kan nämnas att blev tillväxten i mycket kraftig. År 1983uppgick sålunda BNP-tillväxten till och året därefter till 6,. Ensådan snabb återhämtning har varit typisk för den amerikanska ekonominefter efterkrigstidens lågkonjunktur men kommer troligen inte att upprepasdenna gång.Den preliminära nationalbudgetens bedömning av den ekonomiska utvecklingen iJapan för innebär en tillväxt på . Detta är en vissförbättring jämfört med produktionsökningen men ur japansk synvinkel enmycket låg tillväxt. Som framhålls i den preliminära nationalbudgeten är Japandet enda större OECD-land som utan påfrestningar har möjlighet att bedriva enexpansiv finanspolitik. Regeringens åtgärdsprogram inkluderartidigareläggning av offentliga investeringsprojekt, åtgärder för att stimulerade privata investeringarna samt insatser för att stödja den finansiella sektornmed sikte på att minska trycket från fallande aktie- och fastighetspriser.Totalt uppgår paketet till motsvarande 2,av BNP. De direktastimulanseffekterna på ekonomin bedöms emellertid bli avsevärt mindre, ellerdrygt av BNP, och infaller främst under . Den prognos förden japanska ekonomins utveckling som redovisas i tabell 3 innebär atttillväxten tar fart först fr.o.m. halvårsskiftet 1993.Den dominerande marknaden för svensk varuexport är . Mot bl.a. denbakgrunden är det oroande att det nu är utvecklingen i som utgör etthinder för en positiv utveckling av världsekonomin. I tabell 2 anges för år1992 en tillväxt för på . I jämförelse med Finansdepartementetsprognos innebär detta en neddragning med nära0,5procentenheter. Förklaringen till de försämrade utsikterna i ärden fortgående avmattningen i . I den preliminära nationalbudgetengörs bedömningen att BNP-tillväxten i de västra delstaterna kommer att dämpasbetydligt och beräknas till endast 0,. Den privata konsumtionenhålls tillbaka av den svaga utvecklingen av hushållens disponibla inkomster.Investeringsaktiviteten sjunker på grund av fallande kapacitetsutnyttjande,svag exportefterfrågan samt lägre vinster inom industrin. Vidare bidrar detuppdrivna ränteläget till en dämpad efterfrågan. Först under senare delen av år1993 förutses konjunkturen vända, och tillväxten kan nå upp till ca2%. En starkare internationell efterfrågan och lägre räntor stimulerarekonomin. En positiv faktor för utvecklingen framgent är att tyska företag ochhushåll, till skillnad från i många andra , inte genomförde en snabbskulduppbyggnad . Arbetslösheten kommer att stiga underprognosperioden, vilket bidrar till lägre löneökningar. Inflationen beräknasgradvis dämpas till . Låg ekonomisk aktivitet och minskatinflationstryck antas innebära att den strama penningpolitiken kan lättas underår 1993. Det förutsätter emellertid att finanspolitiken stramas åt och attlöneavtalen sluts på lägre nivåer.Vid månadsskiftet januari/februari ökade återigen oron på valutamarknaderna.Spekulationer mot den danska kronan inleddes. För att motverka att även denfranska francen återigen skulle drabbas av en spekulationsvåg genomfördeBundesbank en mindre räntesänkning. Det bör framhållas att denprognos som redovisas i tabell 2 har som en viktig förutsättning att Bundesbanksuccessivt genomför lättnader i penningpolitiken för att öka aktiviteten i dentyska ekonomin.Utvecklingen i de tre nordiska grannländerna blev svag ,beroende på den försämrade internationella konjunkturen och den fortsattaskuldsaneringen i den privata sektorn. förutses i den preliminäranationalbudgeten att alla tre länderna uppvisar en viss tillväxt, då denfinansiella anpassningen kommit en bra bit på väg i och och dåFinland efter raset i ekonomin kan räkna med en starkexpansion för exporten. försöker nu genom räntesänkningar ytterligarestimulera den inhemska efterfrågan och därigenom komma ur depressionen. Denfinska marken har deprecierats med , ocharbetslösheten uppgår nu till nära 17%.Inom länderna i samt republikerna i f.d.Sovjetunionen pågår försök med en omställning till marknadsekonomi. Dennuvarande ekonomiska situationen måste dock betraktas som kaotisk. I de länderi som tidigt inledde reformprocessen -- och denTjeckiska republiken -- tycks nu en viss ljusning kunna skönjas beträffande denekonomiska utvecklingen. Dessa länder har haft framgång vad gällermakroekonomisk stabilisering och privatisering av mindre företag. Detta gälleri viss utsträckning även , men där kvarstår problemen med att stabiliseraekonomin. Här nämnda länder har dessutom med framgång inlett en omläggning avhandeln från traditionella handelspartner i öst till nya marknader i väst. Detär därmed troligt att den samlade produktionen ökar i dessa länder fr.o.m. år1993.För övriga östeuropeiska länder har upplösningen av Comecon fått förödandekonsekvenser. För många av dessa länder innebar detta en total kollaps förutrikeshandeln.Det främsta avnämarlandet för de östeuropeiska ländernas export är Tyskland.Detta handelsutbyte är emellertid i ett konjunkturperspektiv av marginellbetydelse för den tyska ekonomins och ekonomiska utveckling.Däremot har detta handelsutbyte stor betydelse för att nå ett positivt resultatav den pågående omställningsprocessen i . Härvidlag är deprotektionistiska tendenser som gör sig gällande i motösteuropeisk handel oroande.Recessionen inom OECD-området kulminerade . Återhämtningen har gåtttrögt, och det finns risk att konjunkturuppgången ytterligare kan fördröjas. Deosäkerhetsfaktorer som finns i prognoserna kan sammanfattas på följandesätt. Den nödvändiga skuldsaneringen kan dra ner tillväxten i . Vidare ärbehovet av budgetkonsolidering stort i flera av och kan leda tillatt finanspolitiken stramas åt mer än vad som förutsatts i prognoserna. Den ibedömningarna förutsedda ränteneddragningen i har påbörjats avBundesbank. En utebliven koordination av penning- och finanspolitiken kanemellertid leda till ett kvardröjande högt ränteläge och omöjliggöra en positivutveckling i . Det bör framhållas att den i här redovisade prognoserförutsedda uppgången i inte är tillräcklig för att geVästeuropa en avgörande draghjälp ut ur lågkonjunkturen. Överenskommelsen omett nytt dröjer. Ett nytt avtal skulle vara ett viktigt bidrag ökad tillväxt i världshandeln, som beräknas öka med blygsamma 5%.Arbetslösheten har varit mycket hög i . Avtabell 4 framgår att uppgick den samlade arbetslösheten till . Detär samma höga arbetslöshet som kunde noteras för år 1985.Enligt prognos stiger arbetslösheten i EG-området år 1993till och ökar ytterligare till 11,år 1994.Tabell 4. Arbetslöshetens utveckling i vissa OECD-länderÅrlig procentuell förändring1985 1990 1991 1992 1993 1994 * EG** * EG** * EG**7,2 5,5 6,7 7,2 - 7,3 - 7,4 -2,6 2,1 2,1 2,2 - 2,3 - 2,4 -7,1 4,9 6,7 7,6 7,5 8,3 8,5 8,1 8,8Frankrike 10,2 9,0 9,6 10,3 10,1 10,8 10,8 10,8 11,3Storbritannien 11,6 5,9 8,3 10,1 10,8 10,8 12,3 10,5 12,8Danmark 9,0 9,5 10,4 11,0 9,5 11,0 9,5 10,6 9,3Finland 5,0 3,5 7,6 12,7 - 13,1 - 12,4 -2,6 5,2 5,5 6,2 - 6,6 - 6,2 -2,4 1,5 2,7 5,0 - 6,5 - 6,8 -10,2 8,0 9,0 9,9 10,1***10,6 11,0***10,5 11,5***OECD-totalt 8,0 6,2 7,2 7,9 - 8,2 - 8,1 -* prognos** prognos*** EG-totaltI mer än har hög arbetslöshet varit ett utmärkande drag iVästeuropas ekonomiska utveckling. Denna utveckling har inneburit att mångamänniskor har lämnat arbetsmarknaden, och dessa registreras därför inte i dennastatistik. Med stor sannolikhet underskattas därför det svåra läget påarbetsmarknaden.I finansplanen framhålls att enades om ett s.k.tillväxtinitiativ för att stärka den ekonomiska utvecklingen. Dels skallländerna inom ramen för gällande ekonomisk-politisk strategi stödja privata ochoffentliga investeringar, dels inrättas på gemenskapsnivå en investeringsfondsamt en tillfällig lånefacilitet i Europeiska investeringsbanken (EIB).Lånegarantier från fonden tillsammans med den nya lånefaciliteten beräknaskunna generera investeringar, främst i infrastruktur, på motsvarande 250miljarder kronor. Avsikten är uttryckligen att initiativet framför allt skallpåverka förväntningarna om en bättre tillväxt.Den oroande utvecklingen i främst har också föranlett att gehögre prioritet åt arbetslöshetsproblemen. har sålunda krävtatt en särskild arbetslöshetsstudie skall genomföras. Avsikten med denna studieär att ange vilka ekonomisk-politiska medel som kan utnyttjas för att pressatillbaka arbetslösheten. Det kan även här nämnas att den i början av februaripublicerade EG-prognosen (jfr tabell 4) har föranlett kommissionens ordförandeJacques Delors att föreslå ett tidigareläggande av mötet med G 7-länderna(sju största industristater). Avsikten är att försöka få till stånd enskyndsam samordning av den ekonomiska politiken för att därigenom ökatillväxten i världsekonomin.I motion Fi203 (s) framhålls att det är ett starkt svenskt intresse attalla möjligheter till internationellt samarbete tas till vara. Enligtmotionärerna bör regeringen i alla de internationella organ där den företräderSverige verka pådrivande i arbetet på att få till stånd ett samarbete förtillväxt och arbete. Det gäller framför allt i och i samarbetet med EG.Utskottet är av samma uppfattning som motionärerna att regeringen aktivtskall stödja möjligheterna till samordnade internationella ansträngningar föratt undvika en fördjupad kris i . Utskottet utgår emellertid ifrån attdetta är en viktig del av regeringens uppgifter. Något skäl att i denna frågagöra ett särskilt tillkännagivande till regeringen föreligger därför inte. Medhänvisning härtill avstyrker utskottet yrkande 5 i motion Fi203 (s).Den svenska ekonomins utvecklingDen svenska ekonomin är inne i en utdragen lågkonjunktur. Krisens omfattningmed en stor och växande arbetslöshet saknar motsvarighet under efterkrigstiden.Tabell 5. Preliminär nationalbudgetÅrlig procentuell förändring1991 1991 1992 1993 1994MdkrBNP 1 432,9 -1,8 -1,2 (-0,4)* -1,4 (0,8) 1,6Import 381,7 -5,9 0,5 (-0,5) -0,5 (2,5) 3,5Tillgång 1 814,6 -2,9 -0,7 (-0,4) -1,1 (1,3) 2,1Privat konsumtion 777,3 1,0 -1,5 (0,5) -3,2 (-0,5) 0,0Offentlig konsumtion 387,1 0,2 0,9 (0,1) -0,5 (-0,8) -0,8Stat 112,2 -0,7 2,0 (-0,2) -0,3 (-0,7) -0,5Kommuner 274,9 0,6 0,5 (0,2) -0,6 (-0,8) -0,9Bruttoinvesteringar 270,7 -8,3 -8,7 (-9,0) -9,5 (-1,5) -3,0Lagerinvesteringar** -25,0 -2,1 0,9 (0,6) 0,2 (0,9) 0,5Export 404,6 -2,2 1,2 (1,0) 5,0 (4,5) 8,0Användning 1 814,6 -2,9 -0,7 (-0,4) -1,1 (1,3) 2,1Inhemsk användning 1 410,0 -3,2 -1,4 (-0,9) -3,4 (0,1) -0,3* Uppgifterna avser prognosen i kompletteringspropositionen ** Förändring i procent av föregående års BNPEn ljuspunkt i den nuvarande situationen är en förväntad kraftig ökning avexporten . Denna injektion i den svenska ekonomin motverkasemellertid av en historiskt sett mycket kraftig nedgång i den privatakonsumtionen. Som en följd härav väntas BNP minska med nära 1,. harenligt försörjningsbalansprognosen den negativa utvecklingen vänt och dentotala produktionen ökar med drygt 1,5%.En jämförelse mellan den bedömning som redovisas i finansplanen (tabell 5)och motsvarande bedömning i kompletteringspropositionen visar en nedrevideringav BNP-tillväxten . Svagheten i prognosen för rörutvecklingen av den privata konsumtionen. Det konjunkturbedömarna framför alltinte hade förutsett var den extremt stora uppgången i hushållens sparande. Isåväl kompletteringspropositionen som i höstens proposition om åtgärder för attstabilisera ekonomin (prop. 1992/93:50) underströks dock svårigheterna att göraprognoser när stora delar av ekonomin är inne i en deflationsprocess.I ett särskilt avsnitt i årets preliminära nationalbudget görs en genomgångav orsakerna till nedrevideringen av prognoserna. Där framhålls att flerafaktorer ligger bakom att ekonomin utvecklats betydligt sämre än vad somförutsågs i den preliminära nationalbudgeten och även i denreviderade nationalbudgeten . En sådan faktor är den svagareinternationella konjunkturen som inneburit att marknadstillväxten för svenskexport reviderats ned.