bet · GG01JuU29 · 1993-04-20 00:00:00 — Utskottettillstyrkte propositionens förslag såvitt avsåg den del avförslaget som hänvisats till utskottet (prop. 1990/91:58, bilaga2, JuU34).Enligt 30 kap. 6 § får den som begått ett brottunder påverkan av en allvarlig psykisk störning inte dömas tillfängelse. Enligt 31 kap. 3 § får rätten, undervissa förutsättningar, överlämna den som begått ett brott, ochsom lider av en allvarlig psykisk störning, tillrättspsykiatrisk vård. Sådan vård får i vissa fall förenas medsärskild utskrivningsprövning, vilket innebär att frågan omvårdens upphörande skall avgöras av förvaltningsdomstol(länsrätt i första instans).I samband med utskottets behandling av propositionsförslagetbehandlade utskottet flera motioner med liknande yrkanden somden nu aktuella. Utskottet avstyrkte bifall till motionerna.Utskottet konstaterade att frågor om psykiskt stördalagöverträdare varit ständigt aktuella ochatt en orsak till detta förhållande var att behandlingen avpsykiskt störda lagöverträdare är ett av de svåraste,principiellt viktigaste och mest kontroversiella problemen inomkriminalpolitiken och att problemet framför allt består i attfinna en ordning som tillgodoser de krav på rättvisa,humanitet och samhällsskydd som i detta sammanhang gör siggällande.Utskottet fortsatte:En straffrättslig särreglering för behandlingen av psykisktstörda personer kan sägas fylla två olika syften.Den ena har att göra med de grundläggande principerna förfördelning av straffrättsligt ansvar. Vid bedömningen av om ochi vilken utsträckning någon bör hållas straffrättsligt ansvarigför sina handlingar kan det tyckas självklart att hänsyn måstetas till vilka möjligheter och vilken förmåga denne haft atträtta sig efter lagen. Detta är också utgångspunkten förbestämmelserna i . Ett nära till hands liggande exempel, vidsidan av behandlingen av de psykiskt störda lagöverträdarna, ärden straffrättsliga särbehandlingen av barn vilkainte får dömas till straff även om de begått brott.Det andra syftet är att reglera valet av lämplig reaktion.Enligt den grundsyn som präglar påföljdssystemet i BrB, inteminst efter de genomförda ändringarna i reglerna omstraffmätning och påföljdsval (prop. 1987/88:120, JuU45, rskr.404), skall gärningsmannens individuella behov beaktas vidpåföljdsvalet. Denna tanke är särskilt tydlig i fråga om depsykiskt störda lagöverträdarna. Detsamma gäller för övrigtungdomar mellan som begått brott.Vårt påföljdssystem bygger på principen att även den som liderav en svår psykisk störning kan dömas till straffrättsligpåföljd. Däremot gäller särskilda regler för påföljdsvalet,bl.a. beträffande möjligheterna att döma till fängelse ochöverlämna till särskild vård (sluten psykiatrisk vård).De ärende aktuella motionerna byggde påSocialberedningens förslag (SOU 1984:64) om att ersätta den dågällande påföljden sluten psykiatrisk vård med fängelse förenatmed psykiatrisk vård . Utskottet ansåg attSocialberedningens förslag på flera punkter innebar väsentligaavsteg från gällande ordning och att förslaget var svårt attinordna i ett från principiell synpunkt konsekvent system därvederbörlig hänsyn tas till humanitetens krav. Utskottet pekadepå att det skulle te sig principiellt betänkligt med ettpåföljdssystem som utesluter straffrättslig särbehandling avpsykiskt störda lagöverträdare som särskilda reglerfinns för andra grupper, t.ex. missbrukare och ungdomar under 18år.Utskottet som fortfarande har denna uppfattning avstyrkerbifall till motion Ju614.I motion So438 begärs att åtgärder skall vidtas föratt åstadkomma förbättrad psykiatrisk hjälp till fängelsedömda.Genom lagändringen (prop. 1990/91:58)anpassades den straffrättsliga särregleringen för psykisktstörda lagöverträdare till terminologin inom psykiatrin.Begreppen sinnessjukdom, sinnesslöhet och det s.k.jämställdhetsbegreppet ersattes med samma begrepp som ilagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård, dvs. Detta beräknades medföra en viss begränsning av dengrupp som omfattas av den straffrättsliga särregleringen, vilketi sin tur medför att antalet psykiskt störda lagöverträdare påkriminalvårdsanstalterna kommer att öka. Kriminalvårdsstyrelsenhar uppskattat ökningen till omkring 100 personer . Ipropositionen konstaterades bl.a. att olika utredningar liksomerfarenheterna inom kriminalvården visat att de psykiatriskavårdbehoven hos de intagna i kriminalvårdsanstalterna äromfattande samt att andelen psykiskt störda lagöverträdare inomkriminalvården ökat som kriminalvårdensvårdplatser för psykiatrisk vård inom den egna organisationenstarkt reducerats. Platsreduceringen berodde på den s.k.normaliseringsprincipen, dvs. att de intagna skall ha samma rättsom andra att anlita samhällets reguljära vårdresurser.Av proposition 1990/91:58 framgår vidare att det visat sigsvårt att förverkliga normaliseringsprincipen för intagna medpsykiatriska vårdbehov. I propositionen anförde socialministernbl.a. att hon fått intrycket att de sektoriserade psykiatriskaklinikerna, som i första hand skulle svara för insatser vidbehov av sluten psykiatrisk vård, ofta inte ansett sig haresurser att bereda vård för intagna i kriminalvårdsanstalteroch att dessa upplevts som en svårbehandlad patientgrupp. Tilldenna bild hörde också, enligt socialministern, den storabristen på slutenvårdsplatser vid psykiatriska specialenheter.Socialministern ansåg trots detta att det fanns starka skäl atthålla fast vid normaliseringsprincipen även . Detfrämsta skälet härför var, enligt socialministern, atterfarenheterna entydigt visat att kriminalvården inte har sammaförutsättningar som den allmänna hälso- och sjukvården attrekrytera kvalificerad sjukvårdspersonal. Den psykiatriska vårdsom kriminalvården skulle kunna erbjuda skulle enligtsocialministern bli av betydligt sämre kvalitet än den vård somäger rum inom den allmänna hälso- och sjukvården. Därtill komenligt socialministern att det inte skulle framstå somekonomiskt försvarbart att bygga upp parallella vårdresurser.Hon ansåg det därför nödvändigt att sjukvårdshuvudmännenutvecklade vårdresurser som tillgodosåg även den aktuellagruppens behov. Propositionen innehöll förslag ägnade att styrautvecklingen i den riktningen.Utskottet ansåg för sin del att detta inte var tillräckligt(1990/91:JuU34 s. 33). Utskottet hänvisade till att börja medtill att utskottet tidigare (1989/90:JuU9 s. 18) understrukitbetydelsen av normaliseringsprincipen när det gäller denpsykiatriska vården och att utskottet alltjämt hade denuppfattningen i princip. Utskottet ansåg dock att det med fogkunde hävdas att utvecklingen hunnit förbi den punkt där det vartillräckligt att hänvisa till normaliseringsprincipen. Utskottetanförde vidare att kriminalvården stod inför en svårbemästradsituation där det framstod som i hög grad tveksamt omsjukvårdshuvudmännen tog det ansvar som åvilade dem. Mot dennabakgrund ansåg utskottet att regeringen måste ägna särskilduppmärksamhet åt kriminalvårdens resurser för de psykiskt stördalagöverträdarna. Utskottet uttalade vidare som sin mening attgarantier krävdes för att de resurser som frigörs hoshuvudmännen, när antalet personer som döms till psykiatrisktvångsvård minskar, också i fortsättningen skulle kommakriminalvårdens klienter till del. Utskottet tillade att ävenförhållandena rent allmänt i anstalterna skulle komma attpåverkas av reformen och att det för utskottet framstod somuppenbart att det skulle uppkomma behov av extra resurser föratt möjliggöra ett mänskligt och värdigt omhändertagande av dennya klientgruppen och att detta behov måste tillgodoses. sålunda anfört gav som sin mening regeringentill känna.För att få effekterna av den nya lagstiftningen belystanordnade utskottet en offentlig utfrågning ompsykiskt störda lagöverträdare. Dokumentationen frånutfrågningen bifogas detta betänkande som bilaga 5.I april 1992 tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté,, för att se över kriminalvården i anstalt.Enligt direktiven till skall utredningendärvid bl.a. analysera och redovisa konsekvenserna förkriminalvården av den ändrade lagstiftningen om psykiatrisktvångsvård och föreslå de förändringar som kan vara motiverade.Enligt direktiven bör det vara möjligt att -- om det finnstillräckliga skäl för det -- överväga förändringar som innebäravsteg från normaliseringsprincipen. En lösning som enligtdirektiven kan bli aktuell är att ändra ansvarsfördelningen ifråga om kostnaderna för den psykiatriska vård som ges intagna ikriminalvården inom den allmänna hälso- och sjukvården. En annanlösning som enligt direktiven kan övervägas är att utvecklapsykiatriska vårdresurser inom kriminalvården. Analysen börenligt direktiven göras utifrån vårdens tillgänglighet ochförutsättningarna att bedriva en vård av hög kvalitet. Idirektiven anges också att i sitt arbete börsamråda med (S 1989:01).Fängelseutredningens arbete beräknas vara avslutat den 1 juli1993.Psykiatriutredningen har i sitt slutbetänkande (SOU 1992:73)Välfärd och valfrihet -- service, stöd och vård för psykisktstörda bl.a. behandlat frågan om hur kriminalvårdens klienterskall få sina behov av psykiatrisk vård tillgodosedda inom denallmänna hälso- och sjukvården. I Psykiatriutredningensbetänkande föreslås att kriminalvården skall ges möjlighet attköpa sluten och öppen psykiatrisk vård av psykiatriskavårdgivare och därvid t.ex. kunna teckna avtal med derättspsykiatriska regionvårdsenheterna och andra lämpligapsykiatriska vårdgivare om vårdplatser och konsultinsatser. Förklienter med personlighetsstörning och personer med lindrigpsykisk utvecklingsstörning föreslås att kriminalvården inrättarett mindre antal specialenheter med differentierade vårdmiljöer.För att finansiera kriminalvårdens ökade kostnader föreslås attmedel överförs från den landstingskommunala sektorn till staten.Det föreslås att staten med tillämpning av den s.k.finansieringsprincipen skall minska sitt bidrag tillsjukvårdshuvudmännen och i motsvarande mån tilldelakriminalvården resurser. Betänkandet är föremålför remissbehandling.Frågan om psykiatrisk vård i kriminalvårdsanstalterna harockså behandlats i de av regeringen beslutadesärskilda direktiven för fördjupadeanslagsframställning för budgetåren 1993/94--1995/96. att bör analysera och redovisakonsekvenserna för kriminalvården av den genom proposition1990/91:58 ändrade lagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård m.m.och att därvid bör beakta bl.a. vadriksdagen uttalat i sammanhanget (1990/91:JuU34).Utskottet har alltjämt uppfattningen att det inomkriminalvården måste finnas resurser för att möjliggöra ettmänskligt och värdigt omhändertagande av intagna med psykiskastörningar. Ett omfattande utredningsarbete med den inriktningenbedrivs . Det är mot den bakgrunden för tidigt attbedöma behovet av ytterligare åtgärder från sida. Meddessa uttalanden avstyrker utskottet bifall till motion So438 ihär behandlad del.ÖvrigtUtskottet tar här upp en fråga om sammanjämkning av riksdagensbeslut om ändring i BrB i två ärenden (prop. 1992/93:77, FöU5,rskr. 67 samt prop. 1992/93:81, JuU14, rskr. 74).Det förra ärendet föranledde ändringar i 2 kap. 3 § 3 och 5 §andra stycket 3 BrB. Den nya lydelsen började gälla den 1januari 1993 (SFS 1992:1154). I det senare ärendet gjordesändringar i bl.a. 2 kap. 3 § 6 och 5 § andra stycket BrB (SFS1993:83). De ändringarna, som har samband med ,träder i kraft den dag regeringen bestämmer. I det senareärendet beaktades inte de lagändringar som beslutats tidigare.Utskottet föreslår att en sammanjämkning av de olika beslutennu sker och att lagrummen ges den lydelse som framgår av bilaga3. beträffande domarjävatt antar 4 kap. 13 § i regeringens förslag till lagom ändring i med den ändringen att paragrafenerhåller i bilaga 2 som Utskottets förslag betecknadelydelse,2. beträffande övriga lagförslagatt antar regeringens förslag till dels lag omändring i i den mån det inte omfattas avutskottets hemställan under moment 1, dels lag om ändring ilagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar,3. beträffande avskaffande av påföljden överlämnande tillrättspsykiatrisk vårdatt avslår motion 1992/93:Ju614,4. beträffande psykiatrisk hjälp till fängelsedömdaatt avslår motion 1992/93:So438,5. beträffande ändring i lagen (1993:83) om ändring ibrottsbalkenatt antar det av utskottet i bilaga 3 framlagdaförslaget till lag om ändring i lagen (1993:83) om ändring ibrottsbalken.Stockholm den 20 april 1993På justitieutskottets vägnarLars-Erik LövdénI beslutet har deltagit:Lars-Erik (),(),(),(),(),(),(),(),(),(nyd),(),(),(),() ochAlf (). Utskottets lagförslagBilaga 2Regeringens förslag Utskottets förslag 4 kap. 13 §1Domare är jävig att handlägga mål:1. Om han själv är part eller eljest har del i saken eller avdess utgång kan vänta synnerlig nytta eller skada;2. om han med part är eller varit gift eller är i rätt upp-eller nedstigande släktskap eller svågerlag eller är syskoneller är i det svågerlag, att den ene är eller varit gift medden andres syskon, eller om han på liknande sätt är partnärstående;3. om han till någon, som har del i saken eller av dess utgångkan vänta synnerlig nytta eller skada, står i förhållande, somavses i 2;4. om han eller någon honom närstående, som avses i 2, ärförmyndare, god man eller förvaltare för part eller eljest partsställföreträdare eller är ledamot av styrelsen för bolag,förening eller annat samfund, stiftelse eller annan sådaninrättning, som är part, eller, då kommun eller annan sådanmenighet är part, är ledamot av nämnd eller styrelse, somhandhar förvaltningen av den angelägenhet målet rör;5. om han eller någon honom närstående, som sägs i 2, tillnågon, som har del i saken eller av dess utgång kan väntasynnerlig nytta eller skada, står i förhållande, som avses i 4;6. om han är parts vederdeloman, dock ej om parten sökt sakmed honom för att göra honom jävig;7. om han i annan rätt såsom domare eller befattningshavarefattat beslut, som rör saken, eller hos annan myndighet ändomstol eller såsom skiljeman tagit befattning därmed;8. vid huvudförhandling vid 8. vid huvudförhandling ivilken ett brottmål brottmål om han föreslutligt avgörs om han denna huvudförhandling harföre denna prövat frågan om denhuvudförhandling har tilltalade har begåttprövat frågan om den gärningen;tilltalade har begåttgärningen;9. om han i saken såsom rättegångsombud fört parts talan ellerbiträtt part eller vittnat eller varit sakkunnig; eller10. om eljest särskild omständighet föreligger, som är ägnadatt rubba förtroendet till hans opartiskhet i målet.1 Senaste lydelse 1988:1260Utskottets lagförslagBilaga 3Förslag tillLag om ändring i lagen (1993:83) om ändring i brottsbalkenHärigenom föreskrivs att 2 kap. 3 och 5 §§ , iparagrafernas lydelse enligt lagen (1993:83) om ändring ibrottsbalken, skall ha följande lydelse.Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 2 kap. 3 §För brott som begåtts utom riket dömes även i annat fall änsom avses i 2 § efter svensk lag och vid svensk domstol,1. om brottet förövats å svenskt fartyg eller luftfartyg, såock eljest om det begåtts i tjänsten av befälhavaren eller någonsom tillhörde besättningen å sådant fartyg,2. om brottet begåtts av någon som tillhör försvarsmakten påett område där en avdelning av försvarsmakten befann sig ellerom det begåtts av någon annan på ett sådant område ochavdelningen befann sig där för annat ändamål än övning,3. om brottet begåtts vid 3. om brottet begåtts vidtjänstgöring utom riket tjänstgöring utom riketav någon som är av någon som äranställd i svensk anställd i utlandsstyrkanberedskapsstyrka för inom försvarsmakten,FN-tjänst,4. om brottet förövats mot , svensk kommun eller annanmenighet eller svensk allmän inrättning,5. om brottet begåtts inom område som ej tillhör någon statoch förövats mot svensk medborgare, svensk sammanslutning ellerenskild inrättning eller mot utlänning med hemvist i ,6. om brottet är kapning, sjö- eller luftfartssabotage,flygplatssabotage, försök till sådana brott, folkrättsbrotteller osann eller ovarsam utsaga inför en internationelldomstol, eller7. om det lindrigaste straff som i svensk lag är stadgat förbrottet är fängelse eller därutöver. 2 kap. 5 §Åtal för brott, som inom riket begåtts å utländskt fartygeller luftfartyg av utlänning som var befälhavare ellertillhörde besättningen å fartyget eller eljest medföljdedetsamma mot sådan utlänning eller mot utländskt intresse, må ejväckas utan att förordnande därom meddelas av regeringen ellerden regeringen bemyndigat därtill.Åtal för brott, som förövats utom riket, får väckas endastefter förordnande enligt första stycket. Åtal får dock väckasutan ett sådant förordnande, om brottet är osann eller ovarsamutsaga inför en internationell domstol eller om brottet begåtts1. å svenskt fartyg eller luftfartyg eller i tjänsten avbefälhavaren eller någon som tillhörde besättningen å sådantfartyg,2. av någon som tillhör försvarsmakten på ett område där enavdelning av försvarsmakten befann sig,Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse3. vid tjänstgöring utom 3. vid tjänstgöring utomriket av någon som är riket av någon som äranställd i svensk anställd i utlandsstyrkanberedskapsstyrka för inom försvarsmakten,FN-tjänst,4. i , , eller eller på fartygeller luftfartyg i reguljär trafik mellan orter belägna iSverige eller någon av nämnda stater, eller5. av svensk, dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgaremot svenskt intresse.Justitieutskottets utfrågning om psykisktstörda lagöverträdareBilaga 4Inbjudna:Krister , statssekreterare, JustitiedepartementetDoris , departementsråd, , generaldirektör, , byråchef, , byråchef, , enhetschef, , överläkare, KriminalvårdsstyrelsenHelena , psykiatrichef, , direktör, , överläkare, RättsmedicinalverketHenry , kammarrättspresident, iStockholmKarl-Ingvar , kammarrättslagman, iStockholmÅke , , i länBo Holmberg, chefsrådman, i länHåkan , , i länBirgitta , advokat, advokatsamfundSusanne , advokat, advokatsamfundLars , professor, avdelningen iStockholmGöran , chefsöverläkare, psykiatriskaöppenvårdsmottagningMartin , chefsöverläkare, Ordförande i justitieutskottet deltog:Britta Bjelle (fp), ordförandeLars-Erik (), vice ordförandeGöthe (),(),(),(),(),(),(),(nyd),(),(),(),(),(),()Referat från justitieutskottets utfrågning den 9 mars 1993om psykiskt störda lagöverträdareBilaga 5De personer som medverkade i utfrågningen finns angivnai bilaga 4.Utskottets ordförande, : Jag vill börja medatt hälsa er alla varmt välkomna till justitieutskottetsutfrågning om psykiskt störda lagöverträdare.För ganska exakt ordnade utskottet en utfrågningi samma ämne. Regeringen hade då beslutat om en lagrådsremiss omden psykiatriska tvångsvården. Vi i utskottet ville införbehandlingen av den då väntade propositionen helt enkeltförkovra oss. har nya bestämmelser om psykisktvångsvård införts, och de bestämmelserna påverkar även depsykiskt störda lagöverträdarna och finns med i vårt utskott.De nya reglerna innebär som bekant att i princip allpsykiatrisk tvångsvård skall prövas av domstol. Prövningen görsi förvaltningsdomstolarna, och de har därigenom fått en helt nyoch stor målgrupp att handlägga.När det gäller de psykiskt störda lagöverträdarna innebär denya reglerna att möjligheterna att döma till sluten psykiatriskvård minskat. fick den straffrättsliga påföljden en nybeteckning. Den kallas ju numera rättspsykiatrisk vård.En annan viktig nyhet var att rätten i samband med dom omrättspsykiatrisk vård i vissa fall kan besluta om särskildutskrivningsprövning. Den här särskilda utskrivningsprövningeninnebär att domstolen skall pröva beslut om permission ellerutskrivning. Om en åklagare inte är nöjd med ett sådant beslut,kan åklagaren överklaga beslutet.Syftet med de här bestämmelserna är att förbättrasamhällsskyddet.Samtidigt gjordes andra ändringar i syfte att se till atträttspsykiatriska undersökningar bara skulle göras när deverkligen behövdes och att de då skulle göras på kortare tid.Tidigare var det ju ett problem att de rättspsykiatriskaundersökningarna tog mycket . inrättadesdessutom , som tog över ansvaret för denrättspsykiatriska undersökningsverksamheten frånSocialstyrelsen.Det nya regelsystemet har varit i kraft under drygt ett år.Vi i utskottet ser fram emot att få synpunkter på hur detfungerar i praktiken.Här i salen finns församlade en rad representanter för olikamyndigheter som alla på sitt sätt har kontakt med de psykisktstörda lagöverträdarna. Från ärstatssekreterare här, och han har med sig sinmedarbetare departementsrådet representeras av generaldirektör ochbyråchef . Från Riksåklagaren finns byråchefGunnel här. representeras avenhetschef och överläkare representeras av psykiatrichef . representeras av direktörGunnar och överläkare . Från Kammarrätteni har vi kammarrättspresident ochkammarrättslagman . Länsrätten iStockholms län representeras av ochchefsrådman . Från Länsrätten i ärlagman inbjuden. advokatsamfundrepresenteras av advokat och advokatSusanne . är också biträdandegeneralsekreterare på har vi bjudit in professor avdelningen i . Ävenchefsöverläkare från psykiatriskaöppenvårdsmottagning har bjudits in men har ännu inte kommit.Han kommer något . Chefsöverläkare ,ordförande i , är också inbjuden.Än en gång hälsar jag er alla varmt välkomna. Vi i utskottetser alltså fram emot några intressanta timmar fyllda medinformation. Jag ger så frånJustitiedepartementet ordet. Var så god!Krister : Fru ordförande! Tack återigen för ett gottinitiativ från utskottets sida.Frågan om psykiskt störda lagöverträdare är en av deviktigaste frågorna vi har. Ur synvinkelär den särskilt viktig. Den lagstiftning som rör detta har, somvi hörde, varit i kraft under . Det gäller alltsålagen om psykiatrisk tvångsvård och lagen om rättspsykiatriskvård. Även om det inte är departementets lagstiftning, eftersomdet här formellt hör under , berörlagstiftningen i sin tillämpning hela Justitiedepartementetsområde, dvs. Det gäller såväl de allmännadomstolarna som förvaltningsdomstolarna, åklagarna, Polisen ochKriminalvårdsverket. Det gör att vi naturligtvis har ettsärskilt intresse för att följa utvecklingen på området, så ävenför vår del skall det bli intressant att få del av de synpunktersom jag vet kommer fram här i dag.Det företas nu en utvärdering av detta regelkomplex, somalltså hör under men som är utarbetat i närasamarbete med departementets straffrättsenhet på sin tid.Socialstyrelsen svarar för utvärderingen. En delrapportavlämnades , vilket är bekant för endel av er som finns här. Slutredovisning är det tänkt skall skeden . I detta arbete deltar frånJustitiedepartementets ansvarsområdes sida bl.a. ,och Kriminalvårdsverket.När det gäller målutvecklingen för de allmännaförvaltningsdomstolarna, som i förstone kom att tillföras en nygrupp, utgår jag från att vi får höra mera om hur man frånförvaltningsdomstolarnas sida ser på detta. De uppgifter som jaghar tillgängliga här visar för länsrätternas del att man närlagstiftningen kom till räknade med att länsrätterna skulletillföras 7500 mål . Det kom att bli ett avsevärt myckethögre tal. visar utfallet på 12222 mål, dvs. Av dessa mål avgjordes nästan alla -- 12000mål.För kammarrätternas del hade man räknat med att det här skullege en tillströmning med 700 mål . Utfallet blev även härhögre. Det blev nämligen 900 mål . Från kammarrätternassida byggde man prognosen på att överklagandefrekvensen skullevara . Det borde alltså ha varit ett högre tal. kom detatt bli lägre. Det visade sig att öveklagandefrekvensen blevmindre än man hade antagit.Det har sagts, och det får vi väl höra också här, att man,även om det är en ny målgrupp, bemästrar läget. Men jag tror skall ha klart för sig att det, eftersom de här målen harförturskaraktär, naturligtvis går ut över andra angelägnamålgrupper i förvaltningsdomstolarna -- utan att vi här behövernämna några särskilda. Jag tror att det är viktigt attunderstryka detta.I departementet pågår ett arbete med en översyn avfängelsestraffet och andra påföljder. Vi tillsatte en utredningi , där en hel del uppgifter fanns förelagda ochdär också frågan om behandling av de psykiskt stördalagöverträdarna stod i förgrunden.