bet · GG01FiU30 · 1993-05-27 00:00:00 — Vidare föreslås bl.a. slopat grundavdrag för dem somhar inkomster . Motionärerna föreslår höjda bostadsbidrag ochpensionstillskott. Den allmänna momsen bör sänkas underett års tid. Matmomsen bör sänkas till . Arbetsgivaravgifterna ochenergiskatterna bör höjas. bör stå utanför EG. De bidrag som vidsvenskt medlemskap skulle gå till EG:s budget och de vinster som vi svenskarkan tillgodoräkna oss genom att slippa EG:s handelsmurar bör användas tillbl.a. en mer generös biståndspolitik. I motionen framhålls vikten av attpolitiken inriktas så att vi når en hållbar utveckling. Med hållbar utvecklingmenar motionärerna en utveckling med låg arbetslöshet och reducering av såvälstatsskuld som miljöskuld. För att nå målet låg arbetslöshet bör enligtmotion Fi117 (v) yrkande 10 sex timmars arbetsdag genomföras. Samtidigtmåste, som hävdas i samma motions yrkande 8, den pågående avregleringen ochbolagiseringen som kastar ut människor i arbetslöshet upphöra. Avslutningsvisgörs i motion Fi94 (v) ett uttalande att en nödvändig förstärkning avsamhällsmoralen kräver en vänsterpolitik.Utskottets ställningstagande till motion Fi94 (v) vad gäller riktlinjerna förden ekonomiska politiken sammanfaller i flera hänseenden med vad utskottetanförde i anslutning till den socialdemokratiska motionen Fi92 (s) om denekonomiska politiken. Det gäller såväl förslagen om mervärdesskatten sominriktningen av penningpolitiken, frågor som utskottet mer ingående kommer attbehandla senare i betänkandet.I motionerna Fi94 (v) och Fi117 (v) visas enligt utskottets mening ingenförståelse för att vid utformningen av förslag till konkreta åtgärder måste dekonjunkturella aspekterna kopplas ihop med strukturproblemen. Sålunda börenligt motionärerna arbetet med att genom avreglering tillskapa bättrefungerande marknader upphöra. Det innebär att regeringens förslag omavreglering bl.a. på kommunikationsområdet, elmarknaden, bostadsmarknaden,kommunsektorn och utbildningssektorn skall läggas åt sidan. Det är ocksåmotionärernas uppfattning att vissa pågående åtgärder för att förbättra denoffentliga sektorns funktionssätt -- t.ex. bolagisering av viss verksamhet --bör stoppas. Vidare föreslås ett införande av sex timmars arbetsdag. Någraöverväganden om vilka effekter en sådan åtgärd på lång sikt skulle få på t.ex.arbetsutbudet förekommer inte i motionen. En sådan inriktning av den ekonomiskapolitiken som genom här angivna förslag förordar avvisas bestämtav utskottet. Som utskottet tidigare framhållit i betänkandet måste dekortsiktiga och långsiktiga problemen ses i ett sammanhang.Stabiliseringspolitiken och strukturpolitiken måste samverka.I motion Fi94 (v) tas även frågor upp med anknytning till ett framtidasvenskt medlemskap i I motionen antyds att om skulle stå utanförEG skulle vi få ökade resurser till bl.a. biståndsverksamheten. Detta är enligtutskottets mening en felsyn. Ett mycket nära samarbete med EG är en viktigförutsättning för att återigen få den svenska ekonomin att växa, vilket i sintur ger möjligheter till ökat bistånd. Som anförs i propositionen är det förstgenom medlemskap i vi säkrar möjligheterna till en uthållig tillväxt.EES-avtalet utgör en viktig etapp på vägen mot ett svenskt deltagande i deneuropeiska integrationen. Men måste gå vidare och bli fullvärdigEG-medlem för att en långsiktigt hållbar tillväxt och välståndsutveckling skallkomma till stånd.En hållbar utveckling kräver, sägs det i motion Fi94 (v), att miljöskuldenreduceras. I motionen betonas vikten av en aktiv miljöpolitik. Utskottet delarpå denna punkt motionärernas uppfattning. Till skillnad mot motionärerna anserutskottet att regeringen prioriterar miljöpolitiken. Utskottet vill erinra omatt under vårriksdagen behandlar två propositioner -- prop.1992/93:179 om åtgärder mot klimatpåverkan och prop. 1992/93:180 om riktlinjerför en kretsloppsanpassad samhällsutveckling -- som tar upp centrala frågorinom det miljöpolitiska området.I yrkande 27 i motion Fi94 (v) föreslås att gör ett uttalande medden innebörden att det krävs en vänsterpolitik för att stärka samhällsmoralen.Som framhålls i propositionen är samhällets förankring i en god etik avcentral betydelse för en väl fungerande ekonomi.Utskottet ställer sig emellertid oförstående till hur man kan hävda att detendast är inom partier med en socialistisk grundsyn som en god samhällsmoralkan inrymmas. Sådana uppfattningar borde höra historien till. Utskottetavstyrker yrkandet i motionen.Med hänvisning till vad som här anförts avstyrker utskottet motion Fi94yrkandena 1, 14, 22, 25 och 27 samt yrkandena 8 och 10 i motion Fi117.Utskottet tillstyrker med det anförda de riktlinjer för den ekonomiskapolitiken som förordas i den reviderade finansplanen och avstyrker dealternativ som redovisas i partimotionerna från Socialdemokraterna, motion Fi95 av (-) föreslås att avslårsamtliga hemställanspunkter i den reviderade finansplanen. Utskottet avstyrkermotion Fi95 (-).Utredning om fastighetsmarknadenDen allt djupare lågkonjunkturen med vikande lönsamhet, högre räntor ochfallande tillgångspriser som särskilt hårt drabbat fastighetsmarknaden, harinneburit att allt fler låntagare inte kunnat betala räntor och amorteringar.Denna utveckling har fått till följd att kreditinstitutens problemkrediterkraftigt vuxit i omfattning. En betydande del av kreditförlusterna härrörsålunda från utlåning till fastighetssektorn. Dagens finanskris är därför istor utsträckning en fastighetskris.I motion Fi92 (s) yrkande 6 och i motion Fi93 (nyd) yrkande88 tasfrågan om fastighetskrisen upp. I motion Fi93 (nyd) anförs bl.a. att regeringensnarast och med hjälp av kvalificerade bedömare måste utreda hurfastighetsmarknaden kan stabiliseras.I motion Fi106 (s) yrkande 1 krävs att bankväsendet snabbt gesförutsättningar för att kunna fungera som de kreditinstitut som de skall vara.Kreditinstituten måste kunna tillgodose byggmarknaden med krediter i rimligomfattning.Utskottet vill med anledning av dessa motionsyrkanden anföra följande.I december 1992 beslöt regeringen tillkalla en utredning om utvecklingen påkreditmarknaden. Utredningen skall göra en kartläggning och beskrivning avutvecklingen på kreditmarknaden och analysera de effekter problemen på dennamarknad har medfört och kan väntas medföra för övriga delar av ekonomin. Enslutrapport bör lämnas före utgången av . Vidare har ettregeringsuppdrag lämnats till en revisionsbyrå att för statens räkningundersöka situationen på bostadskreditmarknaden med avseende på kreditriskernapå marknaden. Detta uppdrag kommer att redovisas inom kort.I sitt yttrande (BoU9y) till finansutskottet anför bostadsutskottet atttrots att olika utredningsuppdrag bl.a. om kreditmarknaden och dess problempågår finns skäl för att, i enlighet med förslagen i motionernaFi92(s) och Fi93(nyd), förorda att en utredning görs i vilkenfastighetsmarknaden och dess problem mera specifikt analyseras. En sådanutredning bör också ges i uppdrag att utreda orsakerna till de svårigheter somfinns på bostadskreditmarknaden och lämna förslag till lösningar. Inte minstviktigt är det att ett fullgott underlag finns när beslut skall fattas i olikafrågor som rör finansieringen av bostäder, bl.a. mot bakgrund av denlångsiktighet som bör prägla sådana beslut. De olika aktörerna påbostadsmarknaden och då i första hand de boende och byggföretagen ärnaturligtvis i hög grad beroende av att dessa beslut kan fattas med tilltrotill statsmakternas åtaganden.Den utredning som bostadsutskottet förordar bör ledas av en kvalificeradutredare. Med tanke på att ökad klarhet snabbt bör vinnas i de nu diskuteradefrågorna bör utredningen arbeta skyndsamt. Sammansättningen av utredningen fåravgöras i samband med att ställning tas till direktiven för utredningen. Då fårockså övervägas hur det parlamentariska deltagandet i arbetet skall garanteras.Finansutskottet delar den uppfattning som i denna fråga framförts avbostadsutskottet med det tillägget att utredningen måste drivas skyndsamt.Utredningen bör redovisa sitt resultat och förslag till åtgärder senast den 1oktober i år.Vad som här anförts med anledning av partimotionerna Fi92(s) yrkande6,Fi93(nyd) yrkande88 samt motion Fi106 yrkande1 om en utredning omproblemen på fastighetsmarknaden bör därför som sin mening geregeringen till känna.BankstödetI motion Fi114 (v) föreslås att staten skall överta en del av defastigheter som bankerna i sin tur fått överta för att skydda sina fordringar.Staten skulle genom ett stort fastighetsinnehav kunna kontrollera marknaden ochgenom att vänta med försäljningen få prisfallet att stanna upp, anförmotionärerna. På detta sätt skulle förlusterna för bankerna och staten minskas.Genom att överta fastigheterna kan staten vidare tillgodogöra sig en kommandevärdestegring på dessa tillgångar, understryks det i motionen.Genom beslut fastställde riktlinjer för bankstödet(prop. 1992/93:135, bet. Det uttalades därvid att det svenska bank- ochkreditväsendet bör vara privatägt och att staten inte skall eftersträva att ägasådana institut eller deras tillgångar. Av riktlinjerna framgår bl.a. att ettstatligt övertagande av bankernas fastigheter skall kunna komma i fråga om ensådan lösning innebär fördelar framför andra stödåtgärder. Det påpekas att ettövertagande gör det möjligt för staten att återvinna sina kostnader vid enframtida försäljning. En strävan skall vara att en försäljning skall ske närdet är affärsmässigt lämpligt.Det kan här noteras att omstruktureringen av Nordbanken bl.a. inneburit attdess problemkrediter, varav en stor del är fastighetsrelaterade, har överförtstill . Detta bolag, som erhållit statliga kapitalinsatser ochgarantier på sammanlagt 34miljarder kronor, har staten förvärvat frånNordbanken. Förvaltningen av har överförts till vidhåller i sitt yttrande till finansutskottet(1992/93:NU10y) sin tidigare principiella uppfattning att bankerna, inkl. detillgångar de övertar för att skydda fordringar, i första hand skall varaprivatägda. Det bör därför inte vara en strävan från statens sida att övertaägandet av bankernas fastigheter. Däremot skall ett sådant alternativ kunnaväljas om det anses vara lämpligt. Vid sådana överväganden skall, enligtnäringsutskottets mening, statens möjligheter att återvinna stödet tillmätasstor vikt. Det ankommer emellertid på regeringen och att, inomde av fastställda riktlinjerna, i varje enskilt fall avgöra hurbankstödet bör vara utformat.Med hänvisning till vad näringsutskottet anfört avstyrkerfinansutskottet motion Fi114(v).Fördelningspolitiska analyserI motion Fi118 av och () anförs att1980-talets spekulations- och inflationsekonomi skapade stora orättvisor. Enekonomi med hög inflation omfördelar på ett godtyckligt sätt förmögenheter.Därtill kom trendbrottet på arbetsmarknaden som innebar en ökad arbetslöshet.I motionen understryks att när nu ekonomin måste saneras får detta inte drabbalågavlönade mer än högavlönade.Mot denna bakgrund föreslår motionärerna att regeringen återkommer tillriksdagen med en genomgripande analys av de fördelningspolitiska konsekvensernaav 1980-talets ekonomiska politik. En sådan redovisning bör presenterasantingen eller i samband med finansplan.Utskottet delar motionärernas uppfattning att det är viktigt för en regeringatt löpande analysera de fördelningspolitiska konsekvenserna av den fördapolitiken. Som också framhålls har detta skett inom ramen förlångtidsutredningarna. I den senaste långtidsutredningen analyseradesfördelningsfrågorna utifrån 1980-talets erfarenheter i tre bilagor. I 1992 årsfinansplan belystes särskilt de fördelningspolitiska frågorna. Yrkandet är, somutskottet ser det, väl tillgodosett. Som utskottet ser det bör regeringen äveni fortsättningen vid analyser av den ekonomiska utvecklingen ge defördelningspolitiska frågorna hög prioritet.Vid en hearing i anslutning till utskottets behandling avkompletteringspropositionen redogjorde företrädare för förde fördelningspolitiska bedömningar som kontinuerligt genomförs inomdepartementet. Enligt utskottets mening bör en redovisning av dessa bedömningarkunna göras regelbundet t.ex. i anslutning till antingen den preliminäranationalbudgeten eller den reviderade nationalbudgeten.Vad utskottet här anfört om fördelningspolitiska analyser med anledning avmotion Fi118(c) bör som sin mening ge regeringen till känna.Penning-, valuta- och statsskuldspolitikenPenningpolitikenFullmäktige i har enhälligt slagit fast att prisstabilitetalltjämt är det övergripande målet för penningpolitiken. ochföljande år anges målet till en ökning av konsumentprisindex på med entolerans om +-1 procentenhet.I den socialdemokratiska partimotionen Fi92 anges, som första punkt i enpolitik för att bekämpa krisen, kravet: sänk räntan för att stimuleraproduktion och investeringar och skapa framtidstro hos medborgare och företag.Det råder, framhåller motionärerna, allmän enighet om behovet av att sänkaräntorna och att krympa räntemarginalerna. I och med att den fasta växelkursennu har övergivits har handlingsutrymmet för penningpolitiken vidgats ansermotionärerna. har räntorna dragits ned i små steg i syfte att undvikaatt kronans värde ytterligare försvagas. I motionen påtalas att kronans värdeemellertid har sänkts långt under den nivå som etablerades när den fastaväxelkursen övergavs. Det har lett till att visat en betydandeåterhållsamhet när det gäller att utnyttja den handlingsfrihet som skapats.Den korta räntan, som påverkar, är fortfarande betydligt högre än iomvärlden. Det är hotet från en eventuell framtida inflation som styrutformningen av den ekonomiska politiken och därmed också penningpolitiken,inte uppgiften att åstadkomma balans mellan sparande och investeringar. Dennainriktning av politiken inger enligt Socialdemokraterna inte förtroende. Dettabestyrks av att trots ett högt ränteläge har tvingats interveneraför att motverka fallet i kronkursen. Motionärerna anser att denna inriktningav politiken är skadlig för samhällsekonomin. En fortsatt nedpressning av deninhemska efterfrågan leder till utslagning av produktionskapacitet ocharbetskraft i stället för till nyinvesteringar och kompetensutveckling. Densvaga efterfrågan riskerar således enligt motionärerna att öka den långsiktigainflationsbenägenheten snarare än att sänka den.Även i motion Fi94 framförs kritik motriksbanksfullmäktige för att inflationsbekämpningen värderas för högt påarbetslöshetsbekämpningens bekostnad och att man överdriver riskerna förinflation om marginalräntan sänks ytterligare. Motionärernas bedömning är attdet går att få ner både de korta och de långa räntorna rejält under detnärmaste året.Mycket skarp kritik framförs mot även i motion Fi93 (nyd). Envändning till det bättre i den svenska ekonomin kan ske endast underförutsättning att räntan sänks, skriver motionärerna. uppgift äratt bedriva en penningpolitik som innebär sänkt ränta. Om så sker kommermarknaden att göra sitt, vilket motionärerna anser måste klargöras förRiksbanken.Utskottet vill med anledning härav anföra följande. har sedankronan började flyta successivt sänkt marginalräntan. Sänkningarna har snarastaccelererat efter det att kompletteringspropositionen presenterades och detklargjorts med uttalanden från Ny demokrati att regeringens långsiktigaekonomiska politik kommer att vinna stöd. Även kronkursen harstärkts efter . marginalränta uppgår nu till 8,() att jämföra med 12,. De kortamarkanadsräntorna har sjunkit med . Det ären betydande nivåsänkning som har fått genomslag även på den långa räntan ochbostadslåneräntorna. Finansieringen av hushållens boende kan ske tillräntor som är de lägsta sedan regleringen av bostadslåneräntorna upphörde.Stadshypotekskassans 5-åriga villalåneränta är nu 10,, vilket är 3,5procentenheter lägre än . Att hushållen bl.a. på grundav ändringar i skattesystemet försöker minska sin skuldsättning och därmedkostnaderna härför kan kortsiktigt hålla tillbaka deras efterfrågan, men det äri grunden ett sunt beteende som skapar förutsättningar för störrestabilitet i ekonomin.Under våren 1993 har utskottet inför behandlingen av den revideradefinansplanen anordnat en utfrågning om bankernas räntedifferenser medföreträdare för , och . Det ärenligt utskottets uppfattning angeläget att de successivt sänkta räntenivåernafår genomslag också i kreditinstitutens utlåningsräntor. Utskottet ser därförmed tillfredsställelse på att bankernas och bostadslåneinstitutensräntedifferenser krympt under senare tid.De korta räntorna har, som framhålls i motion Fi93 (nyd), stor betydelse förinvesteringsutvecklingen. Det är därför betydelsefullt att räntesänkningarnakan fortsätta och att räntan varaktigt kan hållas på en låg nivå. För dettakrävs att den ekonomiska politiken utformas på ett sätt som innebär att detstrukturella underskottet i de offentliga finanserna reduceras och på litelängre sikt elimineras. Utskottet anser i likhet med vad som anförs i denreviderade finansplanen att låga räntor är möjliga endast om penning- ochfinanspolitiken i förening bidrar till att förtroende skapas för penningvärdetsstabilitet. Utvecklingen på penning- och valutamarknaderna under de senastemånaderna har visat att osäkerhet om de politiska förutsättningarna för attbedriva en fast ekonomisk politik skapar omedelbar oro på dessa marknader. Deeffekter på ränta och växelkurs som följer av en sådan oro innebär storakostnader för landet. har uttalat att man bör gåförsiktigt fram och inte sänka räntan drastiskt i ett enda steg. Om ett stärktförtroende för den ekonomiska politikens långsiktighet skapas skulle denkortsiktiga handlingsfriheten för penningpolitiken kunna öka. Regeringen ochpartierna i riksdag har härvid ett stort ansvar för att skapa dettaförtroende. Utskottet anser inte att ensidiga uttalanden från om attsänka räntan, utan att ett förtroende för en långsiktigt sundfinanspolitik har skapats, kan främja den ekonomiska utvecklingen. Det skulletvärtom driva på inflationsförväntningarna och öka osäkerheten om vart vi är påväg.I motionerna kritiseras för att inte beakta de effekter sompenningpolitiken har på sysselsättningen, fördelningspolitiken etc. mening måste ansvarsfördelningen vara sådan att svararför de monetära frågorna och bör därmed ägna sig åt att vårda penningvärdet.Det ankommer på regering och riksdag att göra de finanspolitiska övervägandena.Riksbanksutredningen (SOU 1993:20) har lagt fram förslag som skulle ökaden kortsiktiga handlingsfriheten för penningpolitiken. Bland annat föreslåsatt mål att värna penningvärdet skall lagfästas och att formernaför att utse fullmäktige i bör ändras så att tilltron tillpenningpolitikens långsiktighet stärks. Vikten av detta har understrukits avLindbeckkommissionen. I flera länder i pågår eller planeras enreformering av uppgifter och ställning med denna inriktning.Vad utskottet anfört om penningpolitiken bör som sin mening geregeringen och fullmäktige i till känna. Utskottet avstyrker med detanförda motionerna Fi92 (s) yrkande 5, Fi93 (nyd) yrkande 85 och Fi94 (v)yrkande 17.StatsskuldspolitikenI samband med att på utskottets förslag beslutade att avskaffavalutalånenormen (1992/93:FiU1, rskr.134) anmodades regeringen att återkommatill med förslag till riktlinjer för den framtida statligavalutaupplåningen. I kompletteringspropositionen tar regeringen upp frågan ochföreslår följande:Huvudparten av statens skuld bör även fortsättningsvis avse svenska kronor.Den statliga valutaupplåningen skall bedrivas så att förutsägbarhet främjaspå kort sikt men flexibilitet upprätthålls på medellång sikt.Regeringen får, under beaktande av de övergripande riktlinjerna förvalutaupplåningen, efter samråd med meddela beslutom i vilken utsträckning valutaupplåning skall ske.Regeringen skall redovisa för hur den statligavalutaupplåningen utvecklas.I propositionen nämns vidare att den snabbt växande statsskulden ikombination med en relativt kort löptid på statsskulden medför en storrefinansieringsbörda i form av att förfallande lån kontinuerligt måsteersättas. har därför beslutat att förlänga dengenomsnittliga löptiden för statsskulden från till 3,1 år.I motion Fi94 (v) förordas att en större andel av det statligaupplåningsbehovet täcks genom lån utomlands. Så länge räntenivån är lägre iutlandet bör upplåningen där öka för att minska räntekostnaderna. Genom attminska statens anspråk på den inhemska marknaden kan räntan sänkas i Sverige.Utskottet anser att med en ökad valutaupplåning ökar valutariskerna och somframhålls i propositionen kan en alltför stor upplåning i utländsk valuta ledatill fördyrad upplåning. Utskottet delar därför uppfattningen att merparten avstatens upplåning även bör göras i kronor. uppgården statliga skulden i utländsk valuta till knappt en tredjedel av den totalastatsskulden. Avsikten är att denna andel skall vara oförändrad under detnärmaste året. En viss flexibilitet måste dock finnas för omfördelningar.Utskottet tillstyrker med det anförda propositionens förslag till inriktningoch avstyrker motion Fi94 (v) yrkande 19.Vad som redovisas i bilaga6 punkt 2 om statensupplåning i utländsk valuta föranleder inte någon erinran från utskottetssida.Sverige och EMURiksdagen begärde på finansutskottets förslag (1991/92:FiU30, rskr. 350)en redogörelse av regeringens analysarbete vad gäller ochdet ekonomiska och monetära samarbetet i . En redogörelse lämnades införutskottet om den rapport om det ekonomisk-politiskasamarbetet inom EG efter och följderna för (Ds 1992:116) somutarbetats av tjänstemän vid internationella avdelning.Denna redogörelse för analysarbetet har fogats till kompletteringspropositionensom en bilaga 6 punkt 3. bereds därmed tillfälle ta del av denna.Redogörelsen föranleder inte något uttalande från utskottets sida.SparandeBosparandeI fyra motioner väckta under allmänna motionstiden föreslås att staten skallstimulera ett långsiktigt, målinriktat bosparande. I motion Fi601 finnerSören Lekberg och () det angeläget att även vuxnasmålinriktade bosparande ges en ställning som är minst lika gynnsam som övrigaprioriterade sparformer, inte minst mot bakgrund av de väsentligt högrekontantinsatser som blir följden när staten begränsar stödet tillbostadsfinansieringen. () föreslår i motion Fi602 bl.a. attBoverket skall ges i uppdrag att utarbeta ett förslag om bosparande enligt denmodell som finns i t.ex. . Samma bosparmodell förordas också avChrister och () i motion Fi604. IanWachtmeister m.fl. (nyd) ser i motion Fi603 ett fungerande bosparsystem somen nödvändig förutsättning för att reformeringen avbostadsfinansieringssystemet skall lyckas. Krav på ett särskilt bosparsystemframför m.fl. (nyd) även i motion Fi93 yrkande 87 somväckts i anslutning till kompletteringspropositionen.Finansutskottet vill med anledning av dessa förslag framhålla följande.De senaste årens utveckling har lett fram till en helt ny situation påbomarknaden. För de hushåll som äger sin bostad har skatteomläggningeninneburit att kostnaderna för bostadslån ökat relativt sett sedan värdet avränteavdragen begränsats. Ett sätt att minska kapitalkostnaderna är att öka denegna insatsen. Även omläggningen av statens stöd till nyproduktion av bostäderhar medfört att behovet av egen kapitalinsats blivit större. I framtidenkommer en allt större andel av förvärven att avse köp av äldre bostäder, vilketockså ställer högre krav på den egna insatsen. Den fram till helt nyligenförhållandevis höga bostadslåneräntan talar likaså för att den egnakapitalinsatsen bör ökas.Hushållssparandet har ökat mycket kraftigt . Dettasammanhänger i betydande utsträckning med att hushållen avvecklar tidigaretagna lån. Bosparande bör ses som ett långsiktigt sparande, som det ärangeläget att stimulera. Det finns därför inte skäl att försöka sätta in dettai ett konjunkturellt sammanhang. Redan nu finns det två statligt premieradebosparformer, en inom ramen för allemanssparandet och en knuten tillbanksparandet. Båda sparformerna riktar sig emellertid till endast ungdomar.Enligt utskottets mening finns det därför skäl att införa ett mer generelltstatligt premierat bosparsystem.