bet · GH01KrU1 · 1993-10-26 00:00:00 — I betänkandet behandlas fyra motioner om bevarande avkulturmiljöer eller andra kulturminnesfrågor.I två av motionerna tas frågor upp om stöd till industriminneni och stöd till . med hänvisning till att ansvarsfördelningen inomkulturmiljövården innebär attbeslutanderätten över bidrag till kulturmiljövård liksomdispositionsrätten över medel som anvisas över anslagetKulturmiljövård åvilar länsstyrelserna. Utskottet framhålleräven att industriminnesvården budgetpropositionutpekats som ett prioriterat område.En motion som bl.a. tar upp frågan om behovet av ettgruvmuseum i avstyrks med hänvisning dels till deprinciper i fråga om ansvar och uppgifter på museiområdet somriksdagen antog , dels till arbete.I en motion förordas att den s.k. i skallföreslås bli uppförd på . Utskottetavtyrker motionen med hänvisning till tidigare ställningstagandeav innehåll att inte bör ta ställning till vilkaobjekt som bör anmälas för uppförande på Världsarvslistan.Utskottet lämnar en redovisning för beredningsläget i fråga omsvenska objekt som redan anmälts för uppförande på listan.Ett särskilt yttrande om bevarandet av industriminnen harfogats till betänkandet. 1992/93:Kr216 av m.fl. (s) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av ett gruvmuseum i ,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att den bör utreda förutsättningarna förett gruvmuseum.1992/93:Kr272 av m.fl. (fp) vari yrkas7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att bevara industriminnen,1992/93:Kr296 av och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av resurser till Salasilvergruva.1992/93:Bo509 av och (s, c) variyrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att bör utpekas som "Worldheritage site".Ansvaret för det statliga stödet till kulturmiljövårdenVid /93 godkände riktlinjer förlänsstyrelsernas uppgifter på kulturmiljövårdens område somtillämpas fr.o.m. (prop. 1992/93:100 bil. 14punkt B 1, yttr. 1992/93:KrU7y, bet. 1992/93:BoU17, rskr.1992/93:283). I propositionen angavs att länsstyrelsernasuppgifter skall vara att arbeta med landskapets långsiktigaförvaltningsfrågor och ge stöd till de svenskajordbruksföretagens möjligheter att upprätthålla landskapetstraditionsinnehåll. De skall vidare ansvara för frågor omenskilda kulturmiljöer och kulturminnen samt gekulturmiljöområdet en sådan tyngd i organisationen attuppgifterna kan bedrivas i enlighet med det vidgade ansvarlänsstyrelserna ges på området. I propositionen konstateradesatt kulturmiljövården har att arbeta utifrån en relativt smalresursbas. Denna svårighet kan enligt propositionen barabemästras genom en effektiv roll- och ansvarsfördelning mellankulturmiljövårdens olika parter. ()skall forsättningsvis utveckla de centralamyndighetsfunktionerna och arbeta med kunskapsuppbyggnad.Ansvaret för att ta ställning i frågor om enskilda kulturmiljöeroch kulturminnen koncentreras till länsstyrelserna. RAÄbemyndigas därför att till länsstyrelserna delegera sådanabeslut om bidrag till vård av byggnader, fornlämningar ochlandskap som RAÄ dittills fattat.RAÄ har beslutat om Allmänna råd (1993:1) för delegering avbeslut om och anslag för kulturmiljövård. Enligt råden skallfördelningen av anslagsmedel ske i form av ramar med totalbeloppför normalt fem, men för /94 sex, huvudändamålenligt följande.Anslaget Kulturmiljövård1. Fornminnesvård3.Kulturlandskapsvård (Extra medel för /94för upprustning av kulturhistoriskt värdefulla miljöer)Anslaget Kulturstöd vid ombyggnad m.m.4. Renovering m.m. av bostadsbebyggelse5. Arkeologisk undersökning vid bostadsbebyggelseLänsstyrelserna får under löpande år fritt disponera medleninom resp. huvudändamål och får även i viss utsträckning omföramedel mellan huvudändamålen.Statligt stöd till kulturmiljövårdÖver statsbudgeten har särskilda medel anvisats för vård avkulturhistoriskt värdefull bebyggelse, kulturlandskap ochfornlämningar under elfte huvudtiteln, anslaget Kulturmiljövård.Anslaget disponeras av RAÄ.Vissa omdispositioner av medel mellan detta anslag ochanslaget har gjorts inför budgetåret1993/94. Anslaget Kulturmiljövård omfattar fr.o.m. budgetåret1993/94 endast de anslagsmedel för bidrag till olikakulturmiljöändamål som anvisas till RAÄ och där ämbetet fr.o.m.detta budgetår givits bemyndigande att delegera beslutsrättentill länsstyrelserna. Omdispositionen av medel gör att nivån påmedelsanvisningen för /94 under anslagetKulturmiljövård inte är direkt jämförbar med nivån påmedelsanvisningen under anslaget för tidigare budgetår.Anslaget Kulturmiljövård har förstärkts . Vidarehar extra medel för kulturmiljövård m.m. anvisats avarbetsmarknadsskäl.Medelsförstärkningar under anslaget till insatser motluftförorenings- och försurningsskador redovisas i betänkandet1992/93:KrU4.I enlighet med förslag budgetproposition beslötriksdagen att för /91 förstärka anslagspostenVård av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse med 5 miljonerkronor för vård och levandegörande av kulturmiljöer ochkulturminnen. Vidare biföll regeringens förslag attäven förstärka anslagsposten Vård m.m. av kulturlandskap ochfornlämningar med (prop. 1989/90:100 bil. 10,bet. 1989/90:KrU21, rskr. 1989/90:224).Vid /91 föreslog regeringen ibudgetpropositionen en viss uppräkning av bidragen tillbyggnads- och landskapsvård med . På utskottetsförslag beslöt om en ytterligare uppräkning av dessabidrag med sammanlagt (prop. 1990/91:100 bil.10, bet. 1990/91:KrU25, rskr. 1990/91:234).Under hösten 1991 anvisade av sysselsättningsskäl 50miljoner kronor på tilläggsbudget I för /92 förinvesteringsarbeten avseende viktiga kulturminnen ochfornminnesplatser som behövde rustas upp, många av betydelse förturismen (prop. 1991/92:25 bil. 7, bet. 1991/92:KrU9, rskr.1991/92:86).Vid behandlingen av kompletteringspropositionen våren 1992anvisade för investeringar inomkulturområdet. Medlen (ibland kallade tidigareläggningsmedel)skulle utnyttjas bl.a. för iståndsättning och vård avkulturminnen och kulturmiljöer, företrädesvis större objekt(prop. 1991/92:150 bil. I:9, yttr. 1991/92:KrU6y, bet.1991/92:FiU30, rskr. 1991/92:350).Vid /93 beslöt att -- bl.a. motbakgrund av den svåra situationen på arbetsmarknaden -- anvisa25 utöver de av regeringen begärda medlen tillkulturmiljövård för /94, dvs. sammanlagt drygt 95miljoner kronor (prop. 1992/93:100 bil. 12, bet. 1992/93:KrU23,rskr. 1992/93:253). Dessutom anvisade vid sammatillfälle på tilläggsbudget för budgetåret1992/93 för särskilda insatser för upprustning avkulturhistoriskt värdefulla miljöer. I utskottets betänkandeframhölls att det fanns olika typer av upprustningsprojektspridda över hela landet där arbetet skulle kunna påbörjasomgående eller . Bland exempel på sådana som nämntsfrån RAÄ:s sida fanns industriminnen såsom hyttor och gruvor,brunnsanläggningar, herrgårdar m.m.Bevarande av industriminnenI enlighet med beslut vid /86 (bet.KrU 1985/86:8 s. 19--20, rskr. 1985/86:47) tillkallades enutredning (U 1988:14) om förvaltningen av vissa kulturmiljöer.Enligt riksdagsbeslutet skulle utredningen bl.a. uppmärksammafrågan om bevarande av industriminnen. I betänkandet (SOU1991:64 s. 163--164) Att förvalta kulturmiljöer anfördes bl.a.att en särskild utredning borde tillsättas påindustriminnesvårdens område. Vidare ansåg utredningsmannen attindustrin själv borde stå för en betydande del avindustriminnesvården. En sådan finansieringsform skulleunderlättas avsevärt om företagen generellt medgavs avdragsrätti rörelsen för sina bidrag till stiftelser för kulturmiljövårdavseende industriminnen.I budgetpropositionen vid /93 (bil. 12 s.128--129) pekades vissa områden ut för prioriterade insatserinom kulturmiljövården /94--1995/96.Bland de förvaltningsfrågor inom kulturmiljövården som enligtkulturministerns mening måste ges hög prioritet finns landetsindustriminnen. RAÄ hade i sin fördjupade anslagsframställningför perioden anfört att industriminnesvården framstår som en avde mest brännande frågorna inom den kulturhistoriskabyggnadsvården i vad gäller såväl urval som säkerställande ochekonomiskt stöd till upprustning och fortsatt vård. Ipropositionen anfördes följande.Behovet av en långsiktig strategi för att i ett väl avvägturval dokumentera, bevara och uthålligt förvalta det svenskaindustrisamhällets minnesmärken är stort. Det ökar också helatiden genom den snabba strukturomvandling som pågår och somförväntas fortsätta under hela 1990-talet.Det är en viktig uppgift för RAÄ att skyndsamt förbättrakunskapsläget och därefter ta fram ett handlingsinriktatunderlag för selektiva åtgärdsprogram för dokumentation,bevarande, förvaltning och vård.I RAÄ:s kommentarer till den av RAÄ gjorda fördelningen mellanlänen av ramar för kulturmiljövården för /94anförs bl.a. följande.Riksantikvarieämbetets ramfördelning innebär ett grundbelopppå till varje län.Det ytterligare tillskott som därefter fördelas till vissa länär dels baserat på storstädernas speciella behov, dels påbehovet av ett stöd till industriminnen och bebyggelse av storbetydelse för det äldre odlingslandskapet.Principiella ställningstaganden i museifrågorRiksdagen tog principiell ställning till avregeringen förordade riktlinjer för de centrala museernasuppgifter och ansvar för landets museiväsende (prop. 1986/87:97,bet. KrU 1986/87:21, rskr. 1986/87:342). Utskottet redovisadevid riksmötena /89, 1989/90, 1990/91, 1991/92 och 1992/93innebörden av dessa ställningstaganden (bet. 1988/89:KrU1 s.2--4, 1989/90:KrU4 s. 3--4, 1990/91:KrU1 s. 4--5, 1991/92:KrU1s. 3--4 och 1992/93:KrU2 s. 3--4). I korthet innebär dessa attcentralmuseerna bör överblicka samlingar av samma slag i landet,tillhandahålla och förmedla expertkunskaper, bedrivautvecklingsarbete och företräda ämnesområdet inom och utommuseiväsendet. Av de centrala museerna har fem s.k.ansvarsmuseer ett sammanhållande ansvar för museiväsendets olikadelar. Ansvarsmuseer är enligt beslutet följande museer,nämligen bland de kulturhistoriska museerna Statens historiskamuseer, och (numera benämntFolkens museum--), inom området konst Statenskonstmuseer och inom området naturhistoria Naturhistoriskariksmuseet. Övriga fem centrala museer är Livrustkammaren,och (LSK), Statenssjöhistoriska museer, , Statens musiksamlingarsamt Tekniska museet.I betänkandet KrU 1986/87:21 behandlades också ett antalmotioner om bl.a. inrättande av nya museer. Utskottet ansåg attdet i princip "" inte borde inrättas fler centralamuseer, dvs. statliga museer eller med dem jämställda museer.Utskottet anmärkte att , bl.a. i motionssammanhang,torde begreppen riksmuseum och nationellt museum användas somsynonymer till centralt museum. Utskottet framhöll i betänkandetatt det inte var motiverat att riksdag -- eller regering -- görnågon form av klassificering av museerna. Det ansågs därför attdet i allmänhet inte fanns skäl för att göra någonbedömning av om ett museum har större eller mindre riksintresse.I sammanhanget erinrade utskottet om att musei- ochutställningssakkunniga framhållit att man borde räkna med attlänsmuseerna i viss utsträckning kan avlasta statsmuseernadokumentationsuppgifter genom att inom speciella ämnesområden taansvar för en hela riket omfattande insamling (SOU 1973:5s. 212).I den mån insatser behöver göras på ett insamlingsområde sominte i tillräcklig grad uppmärksammats eller helt förbisettsansågs detta i första hand få ske inom den nuvarandemuseiorganisationens ram, exempelvis genom riktade insatser.Enligt utskottets mening borde emellertid det sagda inte få ledatill att den statliga museistrukturen helt låses i sin rådandeform.Beträffande inrättandet av avdelningar inom ett länsmuseumoch inrättandet av lokala museer konstaterade utskottet år1989 i ett av godkänt betänkande att detta är frågorsom bör ankomma på regionala eller lokala intressenter.Utskottet uttalade att det inte ankommer och inte börankomma på riksdag eller regering att ta initiativ på området(1989/90:KrU4 s. 20).Våren 1993 tillkallade regeringen en särskild utredare meduppgift att se över museiväsendets struktur och samverkansformerbl.a. i syfte att skapa bättre förutsättningar för eneffektivare användning av de totalt tillgängliga resurserna påmuseiområdet (dir. 1993:26). Bl.a. skall frågan om den statligamuseipolitikens räckvidd övervägas mot bakgrund av förslag som iolika sammanhang framförts om statligt ansvarstagande ellerstatligt stöd till nya museer. Utredningsarbetet bedrivs --efter förslag från kulturutskottet -- av en parlamentariskutredning. Resultatet av utredningsarbetet skall redovisas föreutgången av mars 1994.Inrättande av gruvmuseum i (mot. 1992/93:Kr216)Allmänna uppgifterGrängesbergs gruvas ålder är okänd. varBergslagens största gruva. Eftersom nedläggningen ärgenomförd är gruvanläggningarna fortfarande bevarade. Ettkommunalt bolag arbetar för att fylla de gamla lokalerna med nyaaktiviteter. Området som helhet anses vara intressant. Specielltviktiga är de tre lavbyggnaderna. I bostadsområdet ett hus inretts som museum och visar gruvarbetarbostäderfrån . Den gamla gruvbangårdenfinns kvar och har omvandlats till ett järnvägsmuseum. (Uppgifterna är hämtade från , K., Gruvbyggnader iBergslagen. )En museiutvecklingsplan för ett gruvmuseum i harupprättats under medverkan av bl.a. . Av planenframgår bl.a. följande.Byggnaderna i gruvområdet har tillkommit under entrettioårsperiod . De flestabyggnaderna är och bär en tydligfunktionalistisk prägel. Byggnaderna är av stort intresse då deej förändrats nämnvärt . Själva området ärintressant som museiområde förutsatt att det på olika sätttillgängliggörs och presenteras för besökare. Området föreslåsbli sammankopplat med Järnvägsmuseet med en gemensam entré. Ävenorganisatoriskt bör Gruvmuseet och Järnvägsmuseet kopplassamman. En skyltad museiväg föreslås gå genom gruvmuseet medmöjlighet för besökarna att besöka olika byggnader. Den s.k.maskinhallen föreslås utgöra centrum i den framtida verksamhetenmed möjligheter att visa olika utställningar, filmvisning m.m.Utskottet har vidare inhämtat följande.Under våren 1993 ansökte det kommunala bolaget hos regeringen om medel för ett antal olikautvecklingsprojekt i kommun, varav ett avsåg bildandetav en museistiftelse vars ändamål skall vara att starta ettgruvmuseum i . Regeringen beslutade atttill i utbetala 19 miljoner kronorför prövning av olika utvecklingsinsatser i kommun.Frågan om bildandet av en museistiftelse bereds för närvarandeinom länsstyrelsen.Sala silvergruva (motion 1992/93:Kr296)Allmänna uppgifterGruvdriften vid startade i början på1500-talet och pågick fram . Sala kommun förvärvadeår 1988 av gruvområdet för att därigenom kunnaförvalta det kulturhistoriskt intressanta området som haft ensynnerligen stor betydelse för Salabygden och för helarikets ekonomi. För att säkerställa visningsrätten har kommunenträffat avtal med om rätt till utnyttjande avvissa markområden och underjordiska gruvhål och schakt somBoliden förvärvat av Avesta AB.RAÄ färdigställde en s.k. dispositionsplanför . Planen anger hur gruvområdet med mark ochtillhörande anläggningar kan användas och restaureras. I planensammanvägs olika intressen till en samlad planering av områdetsom helhet, som bör vara vägledande för detaljprojekteringen avde enskilda objekten. Enligt ämbetets beräkningar uppgår densammanlagda kostnaden för de föreslagna åtgärderna till 31,4miljoner kronor.I dispositionsplanen anger ämbetet att avsikten med ämbetetsförslag är att ett besök i gruvan skall upplevas som en resa ihistorien och att man skall kunna avläsa gruvans "struktur" ochförstå hur verksamheten fungerat under århundradena.RAÄ har därefter vid flera olika tillfällen lämnat statsbidragav byggnadsvårdsmedel för instängsling av gruvhål och för attpåbörja renoveringsarbete av hus och anläggningar (/92 sammanlagt , för budgetåret1992/).Av de särskilda medel som ämbetet disponerar för aktivkulturmiljövård har beviljats för /92för en introduktionsvideo, som presenterar gruvan för besökare.Av de medel som anvisade avsysselsättningsskäl och de s.k. tidigareläggningsmedel somanvisades i samband med behandlingen avkompletteringspropositionen har sammanlagt 4,3miljoner kronor beviljats för upprustning av Sala silvergruva.Tidigare riksdagsbehandlingMotionsyrkanden av innebörd att det är ytterst angeläget attstaten tar ett stort kostnadsansvar för bevarandet av Salasilvergruva har behandlats av kulturutskottet vid olikatillfällen, i det av godkändabetänkandet /92:KrU4. Utskottet anförde bl.a. följande (bet.s. 14).Utskottet anser att är intressant både frånkulturhistorisk och ekonomiskhistorisk synpunkt. Gruvan tordevara av stort intresse för turismen i landet. I likhet medmotionären anser utskottet därför att det är angeläget attgruvan kan bevaras. Enligt utskottets bedömning har värdefullainsatser gjorts lokalt för bevarande av gruvområdet. Därutöverhar , efter att ha upprättat enbevarandeplan för gruvan, beviljat sammanlagt förinnevarande och nästa budgetår för upprustning av byggnader ochinstängsling av gruvhål. Vidare har ämbetet för innevarandebudgetår beviljat ett bidrag om för information omgruvan.Regeringen har -- som tidigare nämnts i detta betänkande -- idagarna på tilläggsbudget I till statsbudgeten för budgetåret1991/92 (prop. 1991/92:25 bil. 9) föreslagit resurser tillomfattande arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Såsom ett led idessa föreslås att anslaget för kulturmiljövård engångsvis skallförstärkas med 50 milj.kr. under innevarande budgetår. Vidbifall till detta förslag kommer det att finnas ett väsentligtökat utrymme för bidrag till bevarandeinsatser. Regeringen harpå tilläggsbudget även föreslagit en kraftig förstärkning avresurserna till försysselsättningsskapande åtgärder. Också dessa resurser kan kommai fråga för sådana insatser.Då det gäller statliga driftbidrag till museer vill utskottetpeka på den möjlighet som kan finnas att inom den regionalamuseiorganisationen få del av det statliga driftbidraget. Dennakonstruktion har t.ex. tillämpats av som isamarbete med bidrar till den musealaverksamheten vid i nämnda kommun.Med hänvisning till det sagda och till att frågan omytterligare statligt stöd till bereds avriksantikvarieämbetet avstyrker utskottet motion Kr202.Bevarande av industriminnen i (mot. 1992/93:Kr272 yrk. 7)Bidrag till kulturmiljövård i SkåneFrån länsstyrelserna i och harföljande inhämtats.Vid i län pågår för närvarandearbete med att ersätta tidigare kulturmiljöprogram ochnaturvårdsprogram för länet med ett gemensamt kultur- ochnaturmiljöprogram. Arbetet beräknas slutföras under nästa år.Under /93 har stöd till kulturmiljövård av mindreindustriminnen lämnats. Av de extra medel som anvisadeför /93 har fördelats avLänsstyrelsen i län till upprustning av Torsebrokrutbruk. I många fall sker upprustningen även med enkombination av kulturmiljövårdsmedel och arbetsmarknadsmedel.Också i har stöd lämnats till kulturmiljövård avett antal industriminnen, även där till övervägande delen mindresådana.Unescos Världsarvslista (mot. 1992/93:Bo509 yrk. 3)Vissa konventionerEfter förslag av regeringen i proposition 1983/84:108 om vissafrågor rörande samarbete med godkände riksdagenvåren 1984 dels Unescokonvention om skydd förkulturegendom i händelse av väpnad konflikt, den s.k.Haagkonventionen, samt konventionens tilläggsprotokoll, dels1972 års Unescokonvention om skydd för världens kultur- ochnaturarv, den s.k. (bet. KrU 1983/84:16, rskr.1983:84:227).Syftet med är att värna omkulturminnesmärken och kulturföremål i händelse av väpnadkonflikt, vid ockupation eller i inbördeskrig. De anslutnastaterna förbinder sig att i fredstid förbereda skydd avkulturminnesmärken och kulturföremål och att i krigstidrespektera sådan egendom. Vid ockupation skall kulturegendomskyddas av ockupationsmakten. Militär nödvändighet får dockåberopas i vissa fall för att överträda skyddsbestämmelserna.Skyddet skall säkerställas genom att det införs bestämmelser imilitära reglementen och att militär personal utbildas påområdet. Dessutom får ett antal under konventionen skyddadeutrymmen inrättas för att skydda vissa lösa kulturföremål. Ettsärskilt emblem kan sättas på egendom som bedöms som skyddsvärd.Två grader av skydd förutsätts i konventionen: den egendom somåtnjuter den högsta graden av skydd skall registreras på ensärskild lista hos och förses med tre av de särskildaemblem som konventionen föreskriver.I åtar sig de anslutna staterna attskydda och levandegöra sitt nationella kultur- och naturarv ochatt inte skada andra fördragsanslutna staters kultur- ochnaturarv.Konventionen föreskriver dessutom bildandet av enmellanstatlig kommitté för skydd av världens kultur- ochnaturarv (""). Kommittén upprättar en listaöver objekt som förklaras vara en del av världens kultur- ochnaturarv ("").Varje ansluten stat åtar sig dessutom att görautbildningsinsatser till skydd för sitt kultur- och naturarvsamt att rapportera om sina åtgärder för att genomförakonventionens bestämmelser till Världsarvskommittén.Sverige har ratificerat de båda konventionerna. Bådakonventionerna trädde i kraft för del den 22 april1985.Enligt artikel 8 i tillförsäkraskulturegendom av mycket stor betydelse ett särskilt skydd om deninförs i konventionens internationella register för dettaändamål.Enligt artikel 11.1 i skall varje stat somär part i konventionen förelägga enförteckning över värden inom sitt territorium som utgör del avkultur- och naturarvet och som lämpar sig att föra upp på denVärldsarvslista som föreskrivs i artikel 11.2.Världsarvskommittén har också rekommenderat medlemsländerna attupprätta tentativa listor på sådana objekt som bedöms kunna varaaktuella för , även om inget formellt förslag omupptagande förs fram.Fråga om uppförande av svenska objekt på VärldsarvslistanRegeringen beslöt -- efter förslag av RAÄ -- attansöka om att följande kulturegendomar införs i internationellaregistret för kulturegendom under särskilt skydd enligt artikel8 i Haagkonventionen.1. Hällristning i , Tanums socken, ,2. /och vikingatida bosättningar, ,3. , ,4. , , ,5. , Stockholm.Regeringen beslöt vidare att till Världsarvskommittéföreslå att de ovan nämnda kulturegendomarna nr 1--5 upptasockså på enligt artikel 11 iPariskonventionen. Förslaget omfattade även följandenaturegendom.6. Sjaunjaområdet, Norrbotten.Regeringen beslöt slutligen att till , den tentativa listan, redovisa följandekulturegendomar 7--9.7. Markim/Orkesta kulturlandskapsområde i , ,8. , ,9. kyrkstad, Luleå.I november 1990 återkallades förslaget om Sjaunjaområdet,sedan uttalat att det borde övervägas om ettväsentligt större område än skulle anmälas tillVärldsarvslistan. Utskottet har inhämtat att diskussioner idetta syfte har tagits upp mellan och dessmotsvarighet i Norge.Genom beslut av uppfördesDrottningholm på Världsarvslistan.Beträffande det aktuella läget i vad avser vissa av de ovanangivna objekten har utskottet inhämtat följande från RAÄ.I december i år kommer att slutligtpröva ansökningarna rörande objekten under punkt 2, som numerabetecknas , och under punkt 3, Engelsbergs bruk.I fråga om de övriga objekten har gjorts eller kommer att görasvissa kompletteringar. Detta gäller bl.a. objektet under punkt1, som betecknas Hällristningsområde i . I fråga omFalu gruva finns långt framskridna planer påbyggnadsminnesförklaring. Slutlig prövning av ansökningarnarörande dessa båda objekt bedöms kunna komma att ske i december1994.Utskottet har också inhämtat att frågan om uppförande av Visbymedeltida stadskärna på har aktualiserats genomen skrivelse till regeringen från ochLänsstyrelsen i . Regeringen har i årbeslutat att överlämna skrivelsen till RAÄ för den åtgärdvartill anledning kan finnas. Regeringen har i beslutet anmärktatt det bör ankomma på RAÄ att bedöma behovet och lämplighetenav att objekt -- utöver dem som omfattas av ansökan -- föreslås till Världsarvslistan.Tidigare riksdagsbehandlingI sina av godkända betänkanden /92:KrU6 och1992/93:KrU4 har utskottet behandlat motioner om uppförande avytterligare svenska objekt på .