bet · GG01UU15 · 1993-04-01 00:00:00 — Översynen avslutades (SOU 1993:1).Som komplement till sistnämnda utredning avser regeringen att snarasttillsätta en utredare med uppdrag att avlämna förslag till besparingar inombiståndsadministrationen.Det bilaterala biståndet finns redovisat under anslagen C 2.Utvecklingssamarbete genom SIDA och C 3. Förstnämndaanslag avser landramsmedel till de 19 samarbetsländerna i , ochLatinamerika, regionala insatser samt icke landramsbaserat bistånd i form avstöd för demokrati, mänskliga rättigheter och humanitärt bistånd, insatser vidkatastrofsituationer och stöd till återuppbyggnad m.m., bistånd genomfolkrörelser och andra enskilda organisationer samt särskilda miljöinsatser.Därutöver finns inom anslaget Övrigt bl.a. posterna Särskilda program,Rekrytering och utbildning av fältpersonal, Vissa landprogramkostnader ochInformation genom SIDA. För samtliga samarbetsländer med undantag för Sri Lankagäller att landramsmedlen genom SIDA föreslås minska med i genomsnitt iförhållande till anslagna medel /93. För , Tanzaniaoch med större landramar innebär det i absoluta tal en relativtomfattande minskning.Bistånd genom C 3. Andra biståndsprogram avser u-landsforskning, teknisktsamarbete, u-krediter, gäststipendie- och utbytesprogram genom , näringslivsbistånd genom , InternationalAB, projektbistånd till vissa länder, stöd till ekonomiska reformprogram ochskuldlättnadsåtgärder samt utredningar m.m. Det sammanlagda bilateralabiståndet utgör ca två tredjedelar av det totala svenska biståndet.Anslagsnivån /94 för anslaget C 2. Utvecklingssamarbete genomSIDA föreslås till och för anslaget C 3. Andrabiståndsprogram till 1804,5 miljoner kronor.Afrika är en kontinent i stark förändring. Politiska omvälvningar frånenpartistat och diktatur i riktning mot demokrati fortgår i flera afrikanskaländer. Dessa förändringar sker inte alltid utan konflikter och inrespänningar.Den fortgående demokratiseringen i de afrikanska länderna kommer på någonsikt att leda till öppnare samhällen där regeringar kan ställas till ansvar ochdär mänskliga rättigheter respekteras. På kort sikt kan dock den politiskaövergången och det ekonomiska systemskiftet innebära att de fattiga får detännu sämre. Ekonomiska reformer behöver få tid på sig för att verka. Ettfortsatt internationellt stöd behövs för att länderna skall ha möjlighet attgenomföra de nödvändiga förändringarna.Det svenska utvecklingssamarbetet har påverkats av de politiskaomvälvningarna, och i flera länder är det svårt att bedriva etttraditionellt biståndsarbete. Katastrofinsatser har blivit allt vanligare äveninom landramarna. I och också i har det ansetts attsamarbetsprogrammen bör ses över för att anpassas till en övergångssituationmellan krig och fred. Även samarbetet med och bedömsbehöva ses över men då av effektivitetsskäl.Det svenska biståndet till genomgår således en omprövning där målet äratt kunna utforma ett bistånd som är bättre anpassat till de mycket varierandepolitiska, ekonomiska och sociala förhållanden som råder länderna emellan.Medelsramar skall enligt propositionen fastställas efter vad som bedöms vararealistiskt möjligt att genomföra i länderna. Större krav på flexibilitet ibiståndet bör ställas när omgivningen är såväl osäker som föränderlig.Det svenska biståndssamarbetet med har som mål att stödja ochbefästa den positiva utvecklingen med insatser som främjar övergångentill fred och demokrati och undanröjer de underliggande konfliktorsakerna.Stommen i samarbetet, som omfattar samtliga länder från i söder tillBelize i norr, består av stöd till regionala institutioner och bilateralainsatser med relevans för det regionala samarbetet, integrationen ochutvecklingen. Men där finns även betydande bilaterala komponenter, varav detlångsiktiga samarbetet med utgör det viktigaste inslaget. Bilateraltsamarbete finns även med . I förbereds insatser som kangynna ett fortsatt framgångsrikt genomförande av fredsavtalet från januari1992.En enda anslagspost bör enligt regeringen tillskapas för SIDA:s insatser iregionen, innefattande regionala insatser, bilaterala insatser i ochlandramen för . Regeringen avser att återkomma till denna fråga ipropositionen rörande översynen av styrnings- och samarbetsformer i biståndet.Till detta kommer, enligt behov och efterfrågan, medel från andraändamålsstyrda anslagsposter. Samarbetet med förutsätter ettutvecklat samspel mellan samtliga biståndsmyndigheter och ett gradvis ökandeengagemang från BITS, och . Enskilda organisationer förväntasäven fortsättningsvis spela en viktig roll, liksom samarbetet medFN-organisationerna, de internationella finansieringssytemen, EG och andrabiståndsgivare.Utredning om asiatiska utvecklingserfarenheter och givares insatserUnder 1992 genomförde avdelningen för internationellt utvecklingssamarbete enstudie avseende asiatiska erfarenheter med syfte att ge en plattform föröverväganden om svenskt bistånd i . Utredningen har sammanfattats irapporten: "In Support of Asian Development -- Asian Development Trends:Lessons learned and the experience of donors -- A basis for a Swedish agenda".Studien har tre grundläggande delar. Den första beskriver och analyserarutvecklingen i ett antal asiatiska stater --1990. Den andraavser tio större givares politik och bistånd i ljuset av den asiatiskautvecklingen. Den tredje ger motsvarande bild för . Därefter diskuterassärskilt angelägna områden och insatser, liksom förslag hur skullekunna modifiera sitt biståndspolitiska agerande. Fortsatt arbete med s.k.landprofiler i enskilda asiatiska stater understryks.Studien konstaterar att ekonomiskt framgångsrika asiatiska stater förmåttkombinera en grundläggande marknadsanpassning med statliga ingrepp ellersatsningar. Satsningarna avser inte minst människornas utveckling och välfärd(särskilt genom utbildning), vilket bidragit till en successiv demokratisering.Det bör även noteras att den offentliga sektorn i dessa länder är begränsad.Utbildning och hälsovård tillhandahålls ofta i enskild regi.Utredningen föreslår bl.a. ökad satsning på stöd till ekonomiska reformer ochtill institutioner som främjar en marknadsinriktad utveckling. Vidare anförsatt stöd till "gott regeringsutövande" är ett viktigt medel för att befrämja enutveckling i demokratisk riktning. Utredningen innehåller även en serieslutsatser rörande nätverk mellan biståndsmyndigheterna och den svenskaresursbasens institutioner och företag.I en särskild delstudie har viktiga miljöproblem analyserats och områdenidentifierats där också svensk kompetens skulle kunna utnyttjas.Folkrörelsernas och de enskilda organisationernas roll har särskilt belysts.Regeringens slutsatser med anledning av utredningar redovisas i propositionens. 135--136.C 2. Utvecklingssamarbete genom SIDA1991/92 Utgift 6 814 938 701 Reservation 2 000 546 4441992/93 Anslag 7 517 000 0001993/94 Förslag 6 702 000 000Tabell 4. Utvecklingssamarbete genom SIDAFör /94 föreslås i propositionen att 6 702 miljoner kronorställs till förfogande för utvecklingssamarbete genom SIDA. Detta innebär enminskning med eller i förhållande till budgetåret1992/93.Regeringen betonar behovet av att kunna kontrollera biståndsinsatserna så attekonomiska oegentligheter och missbruk uppdagas på ett tidigt stadium. Vidarepåpekas i propositionen också det förhållandet att bilateralt och multilateraltbistånd alltmer samverkar. För SIDA bör ökad kunskap om de multilateralasamarbetsmöjligheterna vara av vikt vid utformningen av bilateralt samarbete.Det går således inte att bortse från att det i några samarbetsländer har råttoklarhet om biståndets effektivitet. Också demokratiseringssträvanden,respekten för mänskliga rättigheter och takten i den ekonomiskaliberaliseringen har bedömts. De utgående reservationerna är en ytterligareaspekt som beaktats när minskade ramar diskuterats. Att utbetalningar kanförskjutas från ett budgetår till ett annat har regeringen förståelse för meninte att reservationerna ackumuleras år . Detta måste betraktas som ensignal på att biståndssamarbetet inte fungerar tillfredsställande.Regeringen finner det ej berättigat att föreslå att blirprogramland. Regeringen vill avvakta den till planeradefolkomröstningen om framtid och även den planerade s.k. landprofilenmed analys av hur ett svenskt samarbete bör utformas. Bistånd till börunder /94 tas från anslagsposten Katastrofer och återuppbyggnadm.m.Av det icke landrelaterade biståndet framhåller regeringen stödet tillkatastrofer och återuppbyggnad, som bedöms vara av så stor betydelse att enmindre anslagsökning föreslås. Även bistånd genom enskilda organisationerprioriteras och det föreslås få en oförändrad medelsram.Regeringen anser det angeläget av skäl som tidigare framförts attanslagsposten Demokrati, mänskliga rättigheter och humanitärt bistånd gesprioritet. När en politisk utveckling inletts i mot demokrati är detlämpligt att utförligt redovisa det bistånd som kommer landet till godo och attdet förs till listan av mottagarländer utan att erhålla egen anslagspost. Enytterligare förändring är att medel för särskilda kvinnoinsatser kan tas frånanslagsposten Demokrati, mänskliga rättigheter och humanitärt bistånd.Regeringen föreslår att en ungdomsutbytesverksamhet mellan och olikau-länder inleds under kommande budgetår. Regeringens uppfattning är att aktivaoch medvetna ungdomar har stor betydelse för en demokratisk samhällsutveckling.Ett volontärutbyte av detta slag syftar till att öka den ömsesidiga förståelsenmellan ungdomar från olika länder.Beträffande regeringens motiveringar till de olika anslagsposterna under C 2hänvisas till propositionen s. 110--156.Samarbete med enskilda länderAngolaMotionernaI motion U233 (v), yrkande 39, krävs att till samarbete med Angolaför /94 anvisar utöver vad regeringen föreslagiteller således . Enligt motionärerna bör landramen disponeras förrehabilitering och utveckling. Därutöver bör beviljas katastrofmedel ochstöd till demobilisering samt till den demokratiska processen.I motion U250 (s), yrkande 23, föreslås att beslutar anslå170 för utvecklingssamarbete med . Det konstateras att landetbefinner sig i ett oerhört svårt läge efter att ha genomfört landets förstafria val, och motionärerna menar att omvärlden, som engagerat sig ifredsprocessen, inte får släppa stödet nu.UtskottetFredsavtalet mellan och motståndsrörelsen UNITAinnebar förhoppningar om ett slut på ett trettioårigt tillstånd av krig. En avFN övervakad process mot nationell försoning inleddes, och parlaments- ochpresidentval hölls . I parlamentsvalet erhöll det regerande,och tidigare också statsbärande partiet en majoritet av rösterna. Stridenom presidentposten stod i praktiken mellan den hittillsvarande presidenten,, och UNITA:s presidentvalet måste dock en andra omgång hållas eftersom intevunnit med av rösterna. Savimbi accepterade emellertid intevalresultatet utan anklagade redan under pågående rösträkning regeringen förvalfusk och hotade med ett nytt inbördeskrig om valresultatet offentliggjordesmed som segrare i presidentvalet. Stridigheter mellan anhängare tillMPLA och UNITA utbröt i huvudstaden och på andra orter i landet.De nya striderna i tvingade flera länder, däribland , attevakuera flertalet av sina medborgare. antog FN:s säkerhetsrådett uttalande vari världssamfundet krävde ett slut på striderna samt varnadeför att ingen regering som tar makten med vapen i hand någonsin skulle kommaatt accepteras av omvärlden. Möjligheten diskuterades inom FN att skulleutsättas för ekonomiska sanktioner i händelse av ett militärt maktövertagandeav UNITA.Den 1 november proklamerades en ny vapenvila. Denna blev dock inte bestående,utom i själva , där säkerhetsläget uppges omsider ha återgått till vadsom var normalt före valet. I stora delar av landet har inbördeskrig återbrutit ut och häftiga strider har bl.a. utkämpats om Huambo, näststörsta stad. UNITA uppges kontrollera av landet.FN:s ansträngningar att få parterna att acceptera en ny överenskommelse omeldupphör samt att få i gång en ny förhandlingsprocess, som kan leda tilldemobilisering och ett fullföljande av valprocessen, har inte röntbestående framgångar. I ett uttalande tillkännagav UNITA att manaccepterade att delta i en samlingsregering och att låta sina soldaterintegreras i en nationell krigsmakt. UNITA-ledaren uppgav sigvara fast besluten att också ställa upp i en andra presidentvalsomgång. Sedandess har dock inbördeskriget ånyo trappats upp.I en rapport till säkerhetsrådet rekommenderade FN:sgeneralsekreterare att FN:s personal i skulle dras tillbakatill samt varnade för att hela FN-operationen i kunde komma attavbrytas om striderna fortsatte och freden inte kunde återupprättas. UNITAuppgav sig då villigt att deltaga i nya fredssamtal men inledde en nymilitär offensiv.FN:s ansträngningar att få i gång nya fredssamtal resulterade dock i enöverenskommelse mellan parterna om att respektera en ny,temporär vapenvila. Preliminära samtal mellan delegationer från regeringssidanresp. UNITA kunde därpå inledas under FN:s hägn i huvudstad . Parallellt med de diplomatiska ansträngningarna ochvåren 1993 har emellertid inbördeskriget kommit att utvidgas. Utrikesministeraf uttalade mot bakgrund härav, att det svenskabiståndet till har inriktats på att minska de mänskliga konsekvensernaav katastrofen i landet.I propositionen sägs att det fortsatta biståndssamarbetet blir avhängigt avden politiska och ekonomiska utvecklingen i . Skulle situationenförvärras bör samarbetet koncentreras till insatser av katastrofkaraktär.Landramsmedlen föreslås, beroende på händelseutvecklingen, anvisas förutvecklingsbistånd alternativt katastrofinsatser.Utskottet har ingen invändning mot regeringens förslag till landramsmedel förAngola.Därmed avstyrks motion U233 (v) yrkande 39 och motion U250 (s) yrkande 23.BotswanaMotionenI motion U250 (s), yrkande 24, krävs att beslutar anslå60000000kr för utvecklingssamarbete med . Yrkandet innebär,jämfört med regeringens förslag, en sänkning av nivån till , som har enbetydligt högre per capita-inkomst än övriga länder.UtskottetRegeringens motiv för landramsmedel () återfinns ipropositionen på s. 111. I likhet med motionärerna påpekar regeringen att densnabba tillväxten i landet lett till att BNI per capita stigit, och attBotswana nu ligger bland de högre medelinkomstländerna. Föredragande statsrådpåpekar att den gynnsamma ekonomiska utvecklingen och de förväntadeförändringarna i nu gör det motiverat att minska den del avbiståndet som går genom SIDA och att öka andelen bistånd genom BITS ochSwedecorp.Enligt utskottets uppfattning finns det redan nu anledning att företa en vissminskning av landramsmedlen för . Utskottet anser, i anledning avmotion U250 (s) yrkande 24, att medelsramen för utvecklingssamarbete medBotswana skall uppgå till 57 500 000 kr.Etiopien/EritreaMotionernaI motion U216 (s) föreslås att blir programland och attbiståndsarbetet redan nu bör inriktas därpå.Också i motion U619 (fp), yrkande 2, tas frågan om programlandssamarbete medEritrea upp. Motionären menar, att det finns anledning för att ha enhög beredskap för att snabbt inleda ett nära biståndspolitiskt samarbete meddet fria , när folkomröstningsresultatet föreligger. Eventuellt kanEritrea bli programland för svenskt biståndssamarbete /94.I motion U233 (v), yrkande 40, föreslås att till samarbete medEtiopien för /94 anvisar utöver vad regeringenföreslagit eller således . Det framhålls i motionen att behovetav bistånd är stort när det krigshärjade landet skall byggas upp efterMengistu-regimens fall.UtskottetI propositionen sägs bl.a. beträffande , att svenskt bistånd, iavvaktan på att den förutskickade folkomröstningen äger rum, ges viainternationella och svenska, enskilda organisationer. Ett framtida bistånd tillEritrea är under beredning.Utskottet har i betänkande 1992/93:UU7 behandlat yrkanden om svensktbistånd till . Utskottet underströk därvid vikten av svensktbiståndssamarbete med också innan folkomröstningen äger rum, i syfteatt bidra till landets återuppbyggnad. I nämnda betänkande sades också attutskottet ser positivt på den tidigare, av regeringen planerade inriktningenoch formen för biståndssamarbete med . Utskottet framförde vidare somsin uppfattning att det svenska biståndet nu kunde anta mera långsiktigaformer.Utskottet vidhåller denna uppfattning.Med det ovan anförda får utskottet anse motion U216 (s) och motion U619 (fp)yrkande 2 besvarade.Utskottet har ingen invändning mot regeringens förslag till medelsram förEtiopien.Därmed avstyrks motion U233 (v) yrkande 40.Guinea-BissauMotionenI motion U250 (s), yrkande 27, föreslås att beslutar anslå55000000för utvecklingssamarbete med , som är ett avvärldens minst utvecklade länder.UtskottetRegeringen föreslår en minskning , medanmotionärerna föreslår . Utskottet har ingen invändning motregeringens förslag till landramsmedel för Guinea-Bissau.Därmed avstyrks motion U250 (s) yrkande 27.Regionala insatser i AfrikaMotionenI motion U233 (v), yrkande 38, föreslås att till regionaltsamarbete i för /94 anvisar utövervad regeringen föreslagit eller således 200000000kr. Motionärerna angeratt två infrastrukturprojekt, en transmissionslinje Cabora Bassa--ochen väg av betydelse för lönsamhet, troligen inte kan få stödfrån om inte ramen höjs till åtminstone 190 miljoner kronor.I yrkande 9 i motion U221 (c) anges att stödet till Sahelområdet börfortsätta och vidareutvecklas. Möjligheterna till utvidgat svenskt bistånd,särskilt i Sahelområdet, bör nogsamt beaktas i den aktuella utredningen ombreddat bistånd i fransktalande Afrika.UtskottetFör närvarande pågår flera utredningar om det regionala samarbetet i södraAfrika. Enligt föredragande statsråd bör man under kommande budgetår avvaktaförändringarna och utvecklingen inom , Gemenskapen för utveckling isödra (SADC) och regionen i övrigt, som man från svensk sidaplanerar det regionala biståndets framtida utformning.Utskottet har ingen invändning mot regeringens förslag till medelsram förregionala insatser i Afrika.Därmed avstyrks motion U233 (v) yrkande 38.Riksdagen biföll i enlighet med utskottets förslag (1990/91:UU15, hemställan48) ett yrkande om behovet av kunskapsuppbyggnad i det fransktalande . Ibudgetpropositionen anger regeringen att en regional studie med avseende påfransktalande skall genomföras 1993 med syfte att se överförutsättningarna för breddat biståndssamarbete.Utskottet välkomnar denna översyn och utgår från att översynen innefattaranalys av möjligheterna till att vidareutveckla svenskt bistånd i Sahelområdet.Härmed får yrkande 9 i motion U221 (c) anses besvarat.KenyaMotionenI motion U233 (v), yrkande 41, krävs att till samarbete med Kenyaför /94 anvisar mindre än vad regeringenföreslagit eller således . Nedskärningen motiveras medmissförhållanden i samband med det genomförda valet samt med attosäkerheten kvarstår huruvida det skall bli möjligt att stoppa olika typer avövergrepp.UtskottetUtskottet har ingen invändning mot regeringens förslag till landramsmedel förKenya.Därmed avstyrks motion U233 (v) yrkande 41.MoçambiqueMotionernaI motion U233 (v), yrkande 42, krävs att till samarbete medMoçambique för /94 anvisar utöver vad regeringenföreslagit eller således . Motionärerna pekar på att biståndetförra året minskades kraftigt (med ) och att regeringen nuvill skära bort ytterligare . Så kraftiga nedskärningarkommer att skapa problem i ett av världens fattigaste länder.I motion U250 (s), yrkande 25, föreslås att beslutar anslå360 för utvecklingssamarbete med . Motionärerna menar attförutsättningarna för inre fred nu har förbättrats, och de pekar på att landetgenomför ett kraftigt strukturanpassningsprogram och inför flerpartisystem.UtskottetSom nämnts ovan har en översyn gjorts av biståndssamarbetet medMoçambique (SOU 1992:124). I utredningen behandlas bl.a. frågor omMoçambique-biståndets storlek och sammansättning samt en radbiståndsadministrativa frågor. I budgetpropositionen sägs att utredningensbetänkande kommer att remitteras för inhämtande av synpunkter i en vidarekrets.Kriget i , som pågått , har haft enförödande inverkan på landet och beräknas ha krävt minst 1 miljon döda. Ca 5miljoner människor, dvs. en tredjedel av landets befolkning, är flyktingar inomeller utom landet. Situationen i landet, som redan tillhör jordens allrafattigaste, har ytterligare förvärrats av år av svår torka.Grova övergrepp mot de mänskliga rättigheterna har ägt rum under kriget.Striderna har stått mellan regeringen, med det statsbärande partiet Frelimo ispetsen, och gerillarörelsen (). Genom italiensk medling inleddes1990 fredssamtal mellan regeringen och Renamo. Under förhandlingarnas gång harsporadiska stridigheter fortsatt i landets samtliga tio provinser.Moçambique fick 1990 en ny konstitution varigenom infördes flerpartisystemoch skydd för mänskliga rättigheter. De hemliga och fria flerpartival somenligt konstitutionen skall hållas har dock fått uppskjutas i avvaktan påutgången av fredsförhandlingarna med Renamo.President och Renamos ledare undertecknade i den 4oktober 1992 ett omfattande fredsfördrag. Bl.a. undertecknades ett protokoll omkonfliktens avveckling, vari stipuleras att eldupphör skall inträda efterparlamentets ratificering av fredsfördraget samt när FN:s övervakare kommit påplats. Häftiga strider blossade därefter åter upp i delar av Moçambique.FN:s säkerhetsråd tog ett beslut om inrättandet av en nyfredsbevarande operation för (UNOMOZ). Avsikten är att den fulltutbyggda UNOMOZ-styrkan skall bestå av upp till 10000man. Styrkan skallockså ta över bevakningen av de fyra vitala transportkorridorer tvärs igenomMoçambique som förbinder flera länder i med havet.Vapenstillestånd inträdde efter det att ett första teamFN-observatörer anlänt till tillsammans med generalsekreterarenssärskilde representant. därefter intog Renamo fyra orter i bl.a.provinserna . Renamos syfte var uppenbarligen att sökaförbättra sitt utgångsläge inför valet som skall äga rum efteravtalsundertecknandet. Regeringsarmén slog snabbt tillbaka och orterna återtogseller lämnades av Renamo. De partssammansatta kommissioner, vissa under FN:sordförandeskap, som skall styra genomförandet av fredsavtalet, har tillsattsoch börjat arbeta. Samarbetsklimatet mellan parterna beskrivs som positivt.Möjligheterna att föra fredsprocessen vidare bedöms som relativtgoda.Utskottet konstaterar, att genomför ett kraftigtstrukturanpassningsprogram, som man inför flerpartisystem.Genomförandet av programmet har dock försvårats av främst krig, torka och enbristande institutionell kapacitet. Det är den sistnämnda som är huvudorsakentill den tilltagande korruptionen inom förvaltning och den statliga sektorn somhar vuxit fram. Även om korruptionsproblemet är omfattande i såväl u-världensom i olika industrinationer, synes det utgöra ett särskilt allvarligt problemför i dess utvecklingssträvanden. Enligt utskottets mening är dettaen faktor som är av stor betydelse vid fastställandet av landram.Utskottet noterar, att också utöver landramen mottar ett betydandebistånd från . Sålunda uppgick det totala, utbetalda biståndet under1991/92 till , varav landramsbiståndet uppgick till 397,6miljoner kronor (av det totalt utbetalade).Vid sitt ställningstagande till utvecklingssamarbetet med villutskottet också betona det önskvärda i att landramsmedlen i görligaste månkommer till användning för långsiktiga insatser.Utskottet har ingen invändning mot regeringens förslag till landramsmedel förMoçambique.Därmed avstyrks motion U233 (v) yrkande 42 och motion U250 (s) yrkande 25.NamibiaMotionenI motion U233 (v), yrkande 43, krävs att till samarbete med Namibiaför /94 anvisar utöver vad regeringen föreslagiteller således .