bet · GG01KU15 · 1993-02-09 00:00:00 — En bestämmelse av det innehåll som upptagits i punkten 7 bör såledestas in i lokalradiolagen.Behov av ändringar i lagförslagenKulturutskottets förslag innebär att bestämmelserna i 27 § första stycket och28 § i regeringens förslag till lokalradiolag utgår.Förändrade ägarförhållanden under tillståndstidenRegeringens förslagEnligt regeringens förslag skall den som redan har ett tillstånd att sändalokalradio inte kunna få ännu ett sådant tillstånd (5§). Vidare skall staten,landsting och kommun inte kunna få tillstånd att sända lokalradio. med tillstånd att bedriva rundradiosändning enligt 5 §radiolagen (6 §). Begränsningarna gäller såväl för de nämnda rättssubjektendirekt som för företag i vilka de på grund av aktie- eller andelsinnehav elleravtal ensamma har ett bestämmande inflytande. Tillstånd föreslås inte hellerkunna ges till den som ger ut en dagstidning eller till den som har ettbestämmande inflytande över ett företag som ger ut en dagstidning eller tillföretag i vilket någon av de nämnda har ett bestämmande inflytande (7 §). Deföreslagna behörighetsreglerna skall också gälla om någon vill överlåta etttillstånd (18 §).Kulturutskottets yttrandeKulturutskottet pekar på att regeringens förslag inte hindrar att någon somt.ex. redan har ett tillstånd förvärvar ett annat företag som har tillståndochatt syftet med bestämmelsen därmed lätt skulle kunna kringgås. I sitt yttrandeanför utskottet vidare följande:Enligt utskottets mening är det angeläget att möjligheten att motverkanätverksbildningar och andra former av dominans finns inte bara vidtillståndstillfället utan . Därför bör det införasenmöjlighet för tillståndsmyndigheten att återkalla tillståndet om entillståndshavare enligt 5 § eller 6 § lokalradiolagen inte skulle vara behörigatt erhålla tillstånd om det utlystes på nytt. Om behörighetsbristen beror påatt den som direkt eller indirekt har tillstånd har förvärvat ännu ett ellerflera företag med tillstånd eller skaffar sig det dominerande inflytandet iännu ett eller flera företag med tillstånd, bör de sist meddelade tillståndenåterkallas. Detsamma bör gälla om bristen i behörighet förelegat redan vidtillståndsgivningen men då inte observerats.Om förutsättningar för att återkalla tillståndet finns bör förlängning avtillståndet vid tillståndsperiodens slut självfallet inte ske.Beslut om återkallelse eller om att inte förlänga tillstånd bör kunnaöverklagas enligt vanliga regler.Som tidigare nämnts kan enligt bestämmelserna i 7 § i regeringens förslagtill lokalradiolag tillstånd inte ges till den som ger ut en dagstidning ellertill den som har ett bestämmande inflytande över ett företag som ger ut endagstidning eller till företag i vilket någon av de nämnda har ett bestämmandeinflytande. I sitt yttrande tar kulturutskottet upp frågan om återkallelse avtillstånd om tillståndshavaren enligt 7 § inte skulle vara behörig att erhållatillstånd, om det utlystes på nytt. Utskottet anser att någon möjlighet attåterkalla sändningstillståndet inte bör införas i dessa fall. Som skäl fördenna ståndpunkt hänvisar utskottet till följande uttalande av Lagrådet:När det sedan gäller frågan om begränsningen för dagstidningsföretagen ärförenlig med tryckfrihetsförordningen kan konstateras att beträffandeetableringsrätten för tidningar endast sådana begränsningar som framgår avförordningen är tillåtna. Den föreslagna begränsningen hindrar inte någon,inteheller en radiostation, från att starta en tidning. Frågan är emellertid omdetförhållandet att ett dagstidningsföretag inte kan få tillstånd att sändalokalradio skall betraktas som en begränsning av etableringsfriheten.Det förhållandet att man begränsar tidningsföretagens möjligheter att bedrivaviss annan verksamhet än tidningsutgivning kan enligt lagrådets mening intesessom en begränsning av etableringsfriheten under förutsättning attbegränsningsåtgärden inte framstår som riktad just mot denna frihet. Iförevarande fall har lagrådet i det föregående funnit att begränsningen fåranses vara föranledd av ett särskilt viktigt skäl med avseende just påyttrandefriheten och informationsfriheten. Vid sådant förhållande kanbegränsningen inte anses strida mot tryckfrihetsförordningen.Behov av ändringar i lagförslagenDen som genom ett tillstånd har fått rätt att bedriva en verksamhet bör ocksåi allmänhet kunna lita på att han får använda sig av denna rätt . I viss utsträckning måste det dock vara tillåtet attåterkallaett tillstånd då förutsättningarna för tillståndet har ändrats. Exempel påsådana ingrepp i rätt som grundar sig på tillstånd finns i 23 och 24 §§miljöskyddslagen (1969:387) och 18§ fjärde stycket naturvårdslagen(1964:822). Vidare kan nämnas 29§ i regeringens nu aktuella förslag tilllokalradiolag. förslag i fråga om återkallelse avsändningstillstånd tar också främst sikte på omständigheter som har inträffatefter det att tillståndet meddelades.Föreskrifterna i 5 och 6 §§ om begränsningar av behörigheten att få tillståndatt sända lokalradio i propositionens förslag till lokalradiolag har ettkonstitutionellt stöd i 3 kap. 2§ första stycket yttrandefrihetsgrundlagen.Där föreskrivs nämligen att rätten att sända radioprogram på annat sätt ängenom tråd får regleras genom lag som innehåller föreskrifter om tillstånd ochvillkor för att sända. Som förutsättning för att en sådan begränsning isändningsrätten kan införas gäller dock enligt 3kap. 3 §yttrandefrihetsgrundlagen att begränsningen står i överensstämmelse medföreskrifterna i 2 kap. 12 § andra--femte styckena och 13 § regeringsformen.Begränsningen får således bara göras för att tillgodose ett ändamål som ärgodtagbart i ett demokratiskt samhälle och inte gå utöver vad som ärnödvändigtmed hänsyn till det ändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sigså långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen. Endast omsärskilt viktiga skäl föranleder det, får yttrandefriheten ochinformationsfriheten begränsas.Behörighetsbegränsningarna syftar främst till att tillgodose intresset attmotverka dominans över nyhetsförmedling och opinionsbildning. Detta intressehar angetts vara ett sådant särskilt viktigt skäl som enligt 2 kap. 13 §regeringsformen kan föranleda begränsning av yttrandefriheten ochinformationsfriheten. Enligt regeringen överensstämmer förslaget också medövriga nämnda bestämmelser i 2 kap. regeringsformen. Lagrådet har godtagitdessa uppfattningar och har uttalat att begränsningarna får anses varaförenliga med yttrandefrihetsgrundlagen. Enligt Lagrådet får begränsningarnaanses ligga väl i linje med bestämmelsen i 3 kap. 2 § andra stycketyttrandefrihetsgrundlagen om att det allmänna skall eftersträva attradiofrekvenserna tas i anspråk på ett sätt som leder till vidaste möjligayttrandefrihet och informationsfrihet.Kulturutskottets förslag syftar till att hindra nätverksbildningar och andraformer av dominans. Ett sändningstillstånd skall således kunna återkallas, omtillståndshavaren skulle brista i behörighet enligt 5 eller 6 §, omtillståndetlystes ut på nytt. För att tillgodose nämnda syfte måste det även vara möjligtatt återkalla tillstånd, om någon, som själv inte är tillståndshavare, ensamskaffar sig det dominerande inflytandet över två eller flera företag medtillstånd att sända och därigenom kommer att förfoga över två eller fleratillstånd. Vad utskottet har anfört om vad som skall gälla ombehörighetsbristen beror på att den som direkt eller indirekt har tillståndhar förvärvat ännu ett eller flera företag med tillstånd eller skaffar sig detdominerande inflytandet i ännu ett eller flera företag med tillstånd, tyder påatt förslaget har denna innebörd. Också om något av de organ som nämns i 6 §ensamt skaffar sig det dominerande inflytandet över ett företag medsändningstillstånd, bör det i konsekvens med detta vara möjligt att återkallasändningstillståndet.Kulturutskottets förslag innebär en avsevärd skärpning i förhållande tillpropositionen. Behörighetsbegränsningarna i regeringens förslag har enbartbetydelse vid själva tillståndstillfället. Genom utskottets förslag får debetydelse för hela tillståndstiden. Om sändningsverksamheten fortsätter efterdet att tillståndet har återkallats, kan straffansvar enligt 21 § 4 radiolagenbli aktuellt. En annan omständighet att uppmärksamma är att en eller fleraradiostationers rätt att sända kan upphöra på grund av omständigheter som deför sändningsverksamheten direkt ansvariga inte råder över. Om någon med ellerutan eget sändningstillstånd förvärvar ett eller flera företag medsändningstillstånd eller skaffar sig det dominerande inflytandet över ettellerflera företag med sändningstillstånd, kan myndigheten nämligen återkallatillstånden från företagen, även om de som verkar i företagen själva inte harkunnat påverka de förhållanden som utgör grunden för återkallelsen. Den endabegränsningen är att det först meddelade tillståndet inte får återkallas.Skälet för de av kulturutskottet förordade återkallelsereglerna är attförhindra att syftet med behörighetsreglerna kringgås. Ävenåterkallelsereglerna motiveras sålunda av intresset att motverka dominans övernyhetsförmedling och opinionsbildning. Som nämnts har detta intresse bedömtsvara ett sådant särskilt viktigt skäl som enligt 2 kap. 13 § regeringsformenkan föranleda begränsning av yttrandefriheten och informationsfriheten.Återkallelseregler med den nämnda innebörden får anses vara förenliga medyttrandefrihetsgrundlagen. Bestämmelser som ger staten möjlighet att vidtaåtgärder så att en radiostation måste upphöra med en i och för sig lovligverksamhet är emellertid från yttrandefrihetsrättslig synpunkt av ingripandenatur, även när syftet är att främja mångfald i nyhetsförmedling ochopinionsbildning. Som förutsättning för lagstiftning av detta slag gäller, somtidigare har nämnts, att den inte går utöver vad som är nödvändigt med hänsyntill det ändamål som har föranlett den och att den inte heller sträcker sig sålångt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen. Man kan inteutesluta att det kan förekomma fall där en återkallelse som grundaspå behörighetsbrist som anges i 5 § inte står i rimlig proportion till det somåterkallelseregleringen avser att hindra (jfr 1kap. Regleringen bör därför inte vara heltundantagslös.Med hänsyn härtill bör bestämmelserna utformas så att tillståndsmyndighetenskall kunna underlåta återkallelse av tillstånd på grund av behörighetsbristsom anges i 5§, om återkallelsen framstår som en alltför ingripande åtgärd.Några skäl för en sådan undantagsregel torde dock inte föreligga om staten,kommun eller annat i 6§ angivet organ har kommit att förfoga översändningstillstånd.Som motiv till att inte föreslå någon regel om återkallelse av tillstånd förde fall av behörighetsbrist som avses i 7 § lokalradiolagen(dagstidningsfallen) hänvisar kulturutskottet till vad Lagrådet anfört ifråganom huruvida bestämmelserna om begränsningar för dagstidningsföretagen i nämndaparagraf är förenliga med tryckfrihetsförordningens regler ometableringsfrihetför tidningar. Enligt Lagrådets mening kan det förhållandet att man begränsartidningsföretagens möjligheter att bedriva viss annan verksamhet äntidningsutgivning inte ses som en begränsning av etableringsfriheten underförutsättning att begränsningsåtgärden inte framstår som riktad just mot dennafrihet. Hänvisningen till lagrådsuttalandet bör förstås så att en möjlighetattåterkalla tillstånd att sända i dessa fall kan uppfattas som en åtgärd somriktar sig mot tidningsutgivningen. Regeringens förslag till begränsninghindrar ju inte en tillståndshavare att starta en dagstidning. Om han gör detoch därmed skulle riskera att få sitt sändningstillstånd återkallat, skulleåterkallelsen kunna uppfattas som en åtgärd som riktar sig mottidningsutgivningen. Regler med sådan innebörd kommer därmed i konflikt med deprinciper som ligger till grund för tryckfrihetsförordningens bestämmelser ometableringsrätten för tidningar.Dagstidningsföretag kan emellertid förekomma även i fall där debehörighetsbrister som anges i 5 och 6 §§ uppkommer. Ett företag som ger ut eneller flera dagstidningar skulle t.ex. kunna skaffa sig det dominerandeinflytandet över flera företag med sändningstillstånd. Detta väcker frågan omen återkallelse av sändningstillstånd i sådana fall kan framstå som riktad mottidningsutgivningen och därmed kan komma i konflikt med nyssnämndatryckfrihetsrättsliga principer. I så fall skulle det vara nödvändigt attkomplettera bestämmelserna om återkallelse av sändningstillstånd med enundantagsregel av innebörd att återkallelse på grund av att någon ensam harettbestämmande inflytande i företag som avses i 5 och 6 §§ inte får ske, omföretaget ger ut en dagstidning. Detta skulle i vissa fall förta effekten avbestämmelserna om återkallelse av sändningstillstånd. Mot tanken attåterkallelser i dessa fall skulle vara riktade mot tidningsutgivningen kananföras att 5 och 6 §§ till skillnad från 7 § inte särbehandlardagstidningsföretagen. Dagstidningsföretagen kommer således inte i ett sämreläge än andra företag vid tillämpning av en återkallelseregel som grundar sigpå 5 och 6 §§. Inte heller i dessa fall får det först meddelade tillståndetåterkallas. Med ett sådant betraktelsesätt erfordras inte någon undantagsregelav nämnt slag.Som framgår av det föregående bör det vara tillåtet att återkalla tillstånd,om förutsättningarna för tillståndet har ändrats. Det skulle dock strida motprinciperna för rättsordningen, om ett tillstånd kunde återkallas när nyaomständigheter inte har inträffat och den som har sökt och fått tillståndetinte har vilselett tillståndsmyndigheten. Återkallelsereglerna bör därförutformas så att de inte ger utrymme för återkallelse i fall därtillståndsmyndigheten har ändrat sig och vill återkalla tillståndet men därvarken vilseledande eller nya omständigheter har förekommit. Detsamma börgälladå ett tillstånd har överlåtits och tillståndsmyndigheten har godkäntöverlåtelsen.I 29 § i propositionens förslag till lokalradiolag anges i tre olika punktervissa förutsättningar då ett tillstånd att sända lokalradio kan återkallas.Detgäller främst fall då tillståndet inte utnyttjas eller då utgivare förprogramverksamheten saknas. De regler om återkallelse av sändningstillståndsomföranleds av kulturutskottets förslag bör föras in i den paragrafen och därutgöra andra och tredje styckena. Som framgått av det föregående föreslås att28 § i regeringens förslag till lokalradiolag skall utgå. Förevarande paragrafbör därför erhålla beteckningen "28§".Andra och tredje styckena i den sålunda som 28 § betecknade paragrafen bör fåföljande lydelse:"Förfogar någon direkt eller genom företag, i vilket han på grund av aktie-eller andelsinnehav eller avtal ensam har ett bestämmande inflytande, över merän ett tillstånd att sända lokalradio, skall Styrelsen för lokalradiotillståndåterkalla det eller de tillstånd som har meddelats efter det förstatillståndet, om inte återkallelsen framstår som en alltför ingripande åtgärd.Förfogar staten, landsting, kommun eller ett programföretag med tillståndenligt 5 § radiolagen (1966:755) direkt eller genom företag, i vilket ettsådant organ på grund av aktie- eller andelsinnehav eller avtal ensamt har ettbestämmande inflytande, över ett tillstånd att sända lokalradio, skallstyrelsen återkalla detta tillstånd.Om Styrelsen för lokalradiotillstånd har meddelat ett tillstånd att sändalokalradio eller har medgivit en överlåtelse av ett sådant tillstånd trots attdet förelåg en behörighetsbrist enligt 5 eller 6§, får tillståndetåterkallas med stöd av andra stycket, bara om beslutet om tillståndet ellermedgivandet påverkats av felaktiga eller ofullständiga uppgifter fråntillståndshavaren. "För att återkallelsereglerna skall kunna tillämpas effektivt fordras atttillståndsmyndigheten kan skaffa sig kunskap om sådana omständigheter somutgörgrund för återkallelse. I lagen bör därför föras in en bestämmelse omskyldighet för tillståndshavaren att på begäran lämna tillståndsmyndighetenuppgifter om sitt innehav av aktier eller andelar i företag som har tillståndatt sända lokalradio och om avtal som innebär att han ensam har ettbestämmandeinflytande i företaget. Ett företag som är tillståndshavare bör också varaskyldigt att lämna uppgifter om sådana innehav av aktier eller andelar iföretaget och avtal som innebär att någon ensam har ett bestämmande inflytandei företaget. Uppgiftsskyldigheten bör vara vitessanktionerad.Föreskrifter om en sådan uppgiftsskyldighet kan grundas på 3 kap. 2§ förstastycket yttrandefrihetsgrundlagen. Som tidigare nämnts får rätten att sändaradioprogram på annat sätt än genom tråd enligt denna grundlagsregel reglerasgenom lag som innehåller föreskrifter om tillstånd och villkor för att sända.Bestämmelsen om uppgiftsskyldighet bör betecknas "29 §" och få följandelydelse:"En tillståndshavare skall på uppmaning av Styrelsen för lokalradiotillståndlämna uppgifter om sitt innehav av aktier eller andelar i företag som hartillstånd att sända lokalradio och om avtal som han har träffat med ett sådantföretag. Ett företag som är tillståndshavare skall också på uppmaning avstyrelsen lämna uppgifter om sådana innehav av aktier eller andelar iföretagetoch avtal som innebär att någon ensam har ett bestämmande inflytande iföretaget.Om tillståndshavaren inte rättar sig efter en uppmaning enligt förstastycket, får Styrelsen för lokalradiotillstånd förelägga vite. "I 8 § i regeringens förslag till lokalradiolag finns bestämmelser om rätt fören tillståndshavare att få sitt tillstånd förlängt med ytterligare entillståndsperiod. förslag innebär att paragrafen börkompletteras med en föreskrift om att tillståndet inte skall förlängas, om detfinns grund för återkallelse av tillståndet.Närradions ställningRegeringens förslagEnligt förslagen i propositionen bör i fråga om reklam och sponsring inärradion gälla i stort sett samma regler som för lokalradion. Som framgått avdet föregående föreslås för lokalradions del en regel som innebär att inom ensändningstid av mellan hela klockslag får annonser förekomma underhögst eller, i rena undantagsfall, . Någon sådan regelföreslås dock inte för närradion.Kulturutskottets yttrandeKulturutskottet delar den i propositionen redovisade uppfattningen omsamstämmighet -- med undantag av åttaminutersregeln -- mellan lokalradionsochnärradions regler. I enlighet med den bedömning utskottet gjort i fråga omlokalradion föreslår dock utskottet att regeringens förslag till närradiolagbör ändras så att de lagbestämmelser som svarar mot 27 § första stycket och 28§ i regeringens förslag till lokalradiolag utgår.För att nödvändiga anpassningsåtgärder skall möjliggöras bör enligtkulturutskottet den föreslagna ändringen av 6 § närradiolagen, där principenomen sändningsmöjlighet för närradio per kommun fastslås, träda i kraft förstden1 januari 1994.Behov av ändringar i lagförslagenKulturutskottets förslag innebär att 10 c § och 10 d § i regeringens förslagtill lag om ändring i närradiolagen utgår och att ikraftträdandebestämmelsentill lagen bör få följande lydelse, om ikraftträdandet förskjuts med tremånader:"Denna lag träder i kraft, i fråga om 6 § , och i övrigt den1 . I fråga om radioprogram som sänts före den 1 april 1993tillämpasäldre bestämmelser. "I detta sammanhang bör nämnas att 10 §, 10 a § och 10 b § i regeringensförslag till lag om ändring i närradiolagen innehåller bestämmelser däruttrycket "annonstid" används. Förslaget innehåller dock ingen definition avdetta begrepp. Efter mönster av 2 § förslaget till lokalradiolag bör därför i1§ närradiolagen som ett tredje stycke föras in en bestämmelse av följandelydelse:"Med annonstid förstås sändningstid som inleds och avslutas av en särskildsignatur som markerar att den som sänder i huvudsakgördetta på uppdrag av andra. "Rätt att överklaga vitesföreläggandenRegeringens förslagRegeringens förslag till lokalradiolag innehåller bestämmelser omvitesföreläggande i 30 och 31 §§. Om en tillståndshavare bryter motbestämmelser om sändningarnas innehåll och om reklam och sponsring ilokalradiolagen får enligt den paragrafen förelägga honom attfölja bestämmelserna. Föreläggandet får förenas med vite (30 §). Entillståndshavare skall på uppmaning av lämna nämnden en sådaninspelning som avses i 5kap. 3§ lagen (1991:1559) med föreskrifter påtryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden. Omtillståndshavaren inte rättar sig efter en sådan uppmaning, får nämndenförelägga vite (31 §). beslut får enligt 39 § i lagförslagetöverklagas hos kammarrätten. Beslut om sändningsområdenas omfattning och omvitesförelägganden får dock inte överklagas.Genom 13 a § i regeringens förslag till lag om ändring i närradiolagen gesNärradionämnden befogenhet att meddela förelägganden mot en sammanslutning medrätt att sända närradio. Förelägganden får enligt paragrafen meddelas omsammanslutningen bryter mot beslut om sändningstid eller låter någon annan idess ställe utnyttja sändningstid som tilldelats sammanslutningen eller brytermot föreskrifter i närradiolagen om reklam och sammanslutningens programutbud.Ett föreläggande får förenas med vite. Något förslag i fråga om överklagandeläggs inte fram. Det innebär att bestämmelsen om överklagande i 15 § blirtillämplig på vitesförelägganden enligt 13 a §. Av 15 § följer att beslut omvitesförelägganden inte får överklagas.Kulturutskottets yttrandeFör att stärka rättssäkerheten bör det enligt kulturutskottet ilokalradiolagen införas en möjlighet att överklaga vitesförelägganden avRadionämnden till kammarrätten. Motsvarande möjlighet bör införas inärradiolagen i fråga om vitesföreläggande enligt den lagen. Kulturutskottetanför vidare att det också kan finnas skäl för att idetta sammanhang överväga lämpligheten av att, då det gäller beslut omvitesföreläggande som fattas av med stöd av radiolagen, införabesvärsrätt till kammarrätten. Enligt radiolagen har tillgångtillvitessanktioner om ett programföretag bryter mot vissa av radiolagens regleromannonser som sänds under annonstid i televisionen eller mot avtalsbestämmelserom sändning av sponsrade program. Även då det gäller den i proposition1992/93:75 föreslagna lagen om satellitsändningar av televisionsprogram tillallmänheten finns det enligt kulturutskottets mening skäl att övervägalämpligheten av att besvärsrätt införs till kammarrätten i fråga omvitesförelägganden.Behov av ändringar i lagförslagenKulturutskottets förslag innebär ändringar i 39 § i regeringens förslag tilllokalradiolag. Paragrafen bör kunna erhålla följande lydelse:"Beslut som Styrelsen för lokalradiotillstånd har meddelat får överklagas hoskammarrätten. Styrelsens beslut om sändningsområdenas omfattning får dock inteöverklagas.Radionämndens beslut om föreläggande som har förenats med vite får överklagashos kammarrätten. "förslag innebär även ändringar i 15 § närradiolagen.Paragrafen bör få följande lydelse:"beslut i frågor om tillstånd enligt 4 och 13§§, beslut omfördelning av sändningstid enligt 7 och 8 §§ eller beslut om föreläggandeenligt 13 a § vilket förenats med vite får överklagas hos kammarrätten. Andrabeslut enligt denna lag får inte överklagas. "har även tagit upp frågan om det bör införas en rätt attöverklaga beslut om vitesförelägganden enligt radiolagen. Någotförslag i fråga om dessa förelägganden förekommer inte i propositionen. Härskall därför först lämnas en redogörelse för bestämmelser som är aktuella isammanhanget.I 17 § radiolagen föreskrivs att genom granskning i efterhandövervakar om ett programföretags rätt på grund av tillstånd enligt 5 §radiolagen utövas i enlighet med radiolagen och avtal mellan regeringen ochföretaget. Enligt 17 a § radiolagen får förelägga ettprogramföretag att följa vissa regler i radiolagen och vissa regler i ettavtalmellan staten och programföretaget som har ingåtts med stöd av radiolagen.Reglerna i radiolagen gäller sändningstid för annonser, annonstidens längd,annonsernas placering, reklam till barn , åsiktsreklam,reklamidentifiering och vilka personer som får uppträda i annonser.