bet · GG01SfU17 · 1993-04-29 00:00:00 — Utskottet anser med hänsyn härtill och till denöversyn av socialavgiftssystemet som kommer att ske inomberedningen för en ny ordning för sjuk- ocharbetsskadeförsäkringen och inom pensionsarbetsgruppen att inteheller motion 1991/92:Sf245 bör föranleda någon riksdagensåtgärd.Förslag i proposition 1992/93:178Avgiftsfria sjukvårdsförmåner m.m. för vissa hivsmittadeNärmare 200 personer smittades av hiv genom blodtransfusionoch s.k. faktorkoncentrat som de behandlats med inom den svenskahälso- och sjukvården . Ersättning till desmittade har vid olika tillfällen utgetts frånPatientförsäkringen resp. Läkemedelsförsäkringen. År 1986erbjöds de smittade ett engångsbelopp som ersättning för deföljder som påvisandet av antikroppar mot hiv hade medfört.Beloppet utgavs oavsett om symptom på hivinfektion hadeutvecklats eller inte. Ersättningens storlek varåldersrelaterad. utgavs ytterligare ersättning från debåda försäkringarna. Överenskommelsen reglerades i avtal mellanresp. försäkring och varje smittad person. De som insjuknat iaids och påbörjat en skadereglering enligt försäkringens villkorfick ett engångsbelopp på vari ersättning förföljande poster ingick:sveda och värk,inkomstbortfall/risker från infektionstillfälletfram till aidsdiagnos,kostnader för resor, medicin, läkarbesök m.m.,ökade tandvårdskostnader,olägenhetsersättning under hivtid.I februari 1991 beslöt resp. försäkring, sedan Kommittén omideell skada (Ju 1989:01) utrett hur ersättningar bör beräknasför personskador där skadeföljderna är särpräglade, att utbetalaytterligare var till de smittade. beslötregeringen att ex utbetala var till dem somblivit smittade inom sjukvården genom blodtransfusion ellergenom faktorkoncentrat.Landstingsförbundets styrelse beslöt attrekommendera landstingen och medlemskommunerna att meddela frisjukvård inkl. fria sjukresor åt de personer som har hivsmittatsinom hälso- och sjukvården genom s.k. faktorkoncentrat ellergenom blodtransfusion.I propositionen föreslås att de personer som fått infektion avhiv genom smitta vid användning av blod eller blodprodukter inomden svenska hälso- och sjukvården skall ges rätt tillavgiftsfria sjukvårdsförmåner i fråga om sjukhusvård, tandvårdoch läkemedel fr.o.m. . Den som har fåttinfektion av hiv föreslås få rätt till dessa förmåner såvälunder latentstadiet som under aidstid. Avgiftsfriheten iöppenvården föreslås omfatta besök även hos privatpraktiserandeläkare eller sjukgymnaster som är anslutna till den allmännaförsäkringen. Något avdrag på pensionsförmåner skall inte hellergöras när ålders- eller förtidspensionärer vårdas på sjukhus.Den smittade skall ha rätt till kostnadsfria läkemedel om deförskrivits av läkare eller tandläkare. Även receptfrialäkemedel skall omfattas, och det skall inte krävas attRiksförsäkringsverket fastställt pris för läkemedlet.Referensprissystemet görs inte heller tillämpligt. Kostnaden fördessa förmåner föreslås belasta sjukförsäkringen. Utöver depersoner som smittats direkt inom sjukvården föreslås att ävenpersoner som fått infektion av hiv genom smitta av en person somde är eller har varit gifta med eller sammanbott med underäktenskapsliknande förhållanden skall omfattas av lagen underförutsättning att smittan ägt rum innan den först smittade fåttkännedom om sin infektion. Rätten till avgiftsfriasjukvårdsförmåner föreslås bli reglerade i en särskild lag,lagen om avgiftsfria sjukvårdsförmåner m.m. för vissahivsmittade. Lagen föreslås träda i kraft den 1 juni 1993.I motion Sf25 yrkande 1 begär m.fl. (v) etttillkännagivande om att det klart skall framgå att personkretsensom omfattas av lagens sjukvårdsförmåner för hivsmittade skallgälla även homosexuella som sammanbor.Utskottet tillstyrker förslaget att de som hivsmittats genomblod eller blodtransfusion inom den svenska sjuk- ellerhälsovården skall få den föreslagna avgiftsfriheten och attdenna även skall gälla den make/maka eller person som underäktenskapsliknande förhållanden sammanbott med den smittade ochblivit smittad av hivvirus innan den sjuke känt till att hanblivit smittad. Utskottet har inhämtat att det rör sig om åttakända fall som sekundärsmittats. Samtliga dessa var gifta medden först smittade personen. Utskottet anser att, för denhändelse någon av dem som smittats inom sjukvården smittat sinhomosexuelle partner som hon eller han sammanbor med, även denneskall omfattas av dessa förmåner på samma villkor som giftaeller sammanboende heterosexuella personer. Om något sådant fallvisas förutsätter utskottet att regeringen återkommer medförslag i frågan. Med det anförda anser utskottet att motionSf25 yrkande 1 är tillgodosett.I samma motion anförs att den ersättning som utgått till demsom drabbats av hivsmitta är alldeles för låg. Motionärernaanser att ett förstört liv måste värderas högre än 465000 kr.I yrkande 3 begärs ett förslag om ändring av ersättningsnivåerför dem som hivsmittats inom hälso- och sjukvården så att de fåren rimlig ersättning.I motion L608 av och (c ochm), som väckts under den allmänna motionstiden, begärs i yrkande2 ett tillkännagivande om efterlevandeskydd och frikort tillsjukvården för dem som drabbats av hiv inom sjukvården.Motionärerna framhåller att inget försäkringsbolag är villigtatt teckna en livförsäkring eller pensionsförsäkring förhivsmittade som försäkringstagaren är skyldig attuppge sin hivsmitta.Att kompensera ett "förstört liv" i ekonomiska termer ärenligt utskottet omöjligt. Utskottet, som tillstyrker de nuframlagda förslagen om sjukvårdsförmåner för dem som hivsmittatsinom den svenska hälso- och sjukvården, anser emellertid att detfår ankomma på regeringen och resp. försäkringsgivare attbestämma om ytterligare ekonomisk kompensation skall utges, ochutskottet avstyrker därför bifall till motion Sf25 yrkande 3.Motion L608 vad gäller ett frikort är, enligt utskottetsuppfattning, tillgodosedd genom propositionens förslag. Vadgäller frågan om efterlevandeskydd vill utskottet erinra om attreglerna om barnpension och efterlevandepension inom denallmänna försäkringen gäller lika för alla försäkrade. Utskottetvill också erinra om att det framgår av propositionen (s. 28)att bl.a. ersättning för begravningskostnader ochunderhållsersättning till efterlevande inte innefattas i debelopp som utbetalats från Patient- ochLäkemedelsförsäkringarna och att dessa förluster regleras avförsäkringarna när de blir aktuella i varje särskilt fall. Pågrund av det anförda anser utskottet att motion L608 yrkande 2även i denna del bör vara tillgodosedd.Utökad närståendepenningEn närstående som vårdar någon som är svårt sjuk har enligtlagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevårdrätt till ersättning (närståendepenning) för tid då han avstårfrån förvärvsarbete i samband med vården. Ersättning utges frånsjukförsäkringen med belopp som i princip motsvarar vårdarenssjukpenning. Närståendepenning utges av densjukpenninggrundande inkomsten ochdärefter . Ersättning utges för högst 30 dagarsammanlagt för varje person som vårdas. En arbetstagare har rätttill ledighet från sitt arbete under tid då han uppbärnärståendepenning. Enligt 17 § semesterlagen (1977:48) ärledighet när arbetstagare uppbär närståendepenningsemesterlönegrundande.I propositionen föreslås att antalet dagar med rätt tillledighet och ersättning för närståendevård skall ökas till 240dagar för vård av en person som hivsmittats inom svenska hälso-och sjukvården. Med anledning av denna utökade rätt tillledighet föreslås att 45 dagars ledighet för vård av närståendeskall vara semesterlönegrundande . Denna begränsningmotiveras av att belastningen på den enskilde arbetsgivaren inteskall bli alltför stor.Berith m.fl. (v) hänvisar i motion Sf25 till att 180dagars frånvaro på grund av sjukdom är semesterlönegrundande.Motionärerna begär i yrkande 2 att ett motsvarande antal dagarför närståendevård skall vara semesterlönegrundande.Utskottet tillstyrker propositionens förslag om utökadledighet och ersättning för närståendevård.Vad avser frågan om vilket antal dagar vid närståendevård somskall vara semesterlönegrundande delar utskottet uppfattningen ipropositionen att om fler än vid närståendevård blirsemesterlönegrundande vid sidan av såkan detta bli alltför kännbart för arbetsgivaren. Utskottettillstyrker propositionen även i denna del och avstyrker bifalltill motion Sf25 yrkande 2.FöretagshälsovårdRiksdagen beslöt att slopa det generellastatsbidraget till företagshälsovården (prop.1992/92:100 bil. 11, AU12, rskr. Enligt den nu förevarandepropositionen bör därför den sjukvård som lämnas inomföretagshälsovården inte längre jämställas med den av samhälleti övrigt finansierade öppna hälso- och sjukvården i olikaavseenden. I propositionen föreslås i detta syftekonsekvensändringar som innebär att återstående bestämmelsermed anknytning till företagshälsovården i lagen (1962:381) omallmän försäkring, lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring ochlagen (1981:49) om begränsning av läkemedelskostnader, m.m.slopas fr.o.m. . Ändringarna innebär attläkarvård eller annan sjukvårdande behandling som lämnas avläkare eller sjukgymnaster, vilka är anställda av eller haravtal med företagshälsovården, jämställs med övrig oregleradprivatvård under förutsättning att vårdgivaren inte är anslutentill den allmänna sjukförsäkringen eller har vårdavtal medsjukvårdshuvudmannen.I motion Sf25 (v) framhåller motionärerna företagshälsovårdensstora betydelse för folkhälsan och att de i propositionenframlagda förslagen innebär att alla ersättningar från statentill företagshälsovården upphör. Motionärerna begär i yrkande 4att avslår regeringens förslag.Utskottet anser att de ändringar som föreslås beträffandesjukvårdsförmåner i samband med besök i företagshälsovården ärföljdriktiga mot bakgrund av att det statliga stödet tillföretagshälsovården slopats. Utskottet tillstyrker sålundapropositionen och avstyrker bifall till motion Sf25 yrkande 4.Sjukpenninggrundande inkomst m.m. för biståndsarbetareFörsäkrade enligt 1 kap. 3 § lagen (1962:381) om allmänförsäkring är svenska medborgare och icke svenska medborgare somär bosatta i riket. En försäkrad som lämnar skallfortfarande anses vara bosatt i riket, om utlandsvistelsen äravsedd att vara längst . Om regeringen inte föreskriverannat, skall den som av en statlig arbetsgivare sänds till ettannat land för arbete för arbetsgivarens räkning, anses bosatt iriket även om denna är avsedd attvara . Detta gäller även medföljande make samt barnsom inte fyllt . Med make likställs den som utan att varagift med den utsände lever tillsammans med denne, om de tidigarevarit gifta eller gemensamt har eller har haft barn. Regeringenhar i förordningen (1985:73) om undantag från svensksocialförsäkringslagstiftning vid arbete utomlandsföreskrivit att den nämnda bosättningsregeln för statligtutsända arbetstagare och deras familjer inte skall gälla enarvodesanställd arbetstagare som är anställd för arbete inom detsvenska biståndet av Styrelsen för internationell utveckling(SIDA) och inte heller för familjemedlemmarna.En försäkrad skall fr.o.m. den månad han fyller skrivasin i allmän försäkringskassa om han är bosatt i riket. För rätttill sjukpenning krävs att en inskriven försäkrad har ensjukpenninggrundande inkomst som uppgår till minst 6 000 kr.Försäkringskassan skall i samband med inskrivning av enförsäkrad besluta om den försäkrades sjukpenninggrundandeinkomst och, om inkomsten helt eller delvis är att hänföra tillanställning, fastställa årsarbetstiden.I propositionen framhålls att inom den svenskabiståndsverksamheten finns ett stort inslag av verksamhet sombedrivs av kyrkor och enskilda organisationer. De personer somrekryteras för utlandstjänstgöring har ofta en hög utbildningoch lång praktisk yrkeserfarenhet. De rekryteras i regel förarbete i ett utvecklingsland av . Medhänsyn till det angelägna arbete som biståndsarbetarna utförföreslås i propositionen åtgärder för denna grupp i syfte attförbättra vissa ekonomiska villkor som är kopplade till lagen omallmän försäkring. För en försäkrad som varit anställd hosSvenska kyrkan, ett svenskt trossamfund, ett organ som är knutettill ett sådant samfund eller en svensk ideell organisation sombedriver biståndsverksamhet föreslås att de skall kunna få ensjukpenninggrundande inkomst fastställd till ett belopp sommotsvarar lägst den sjukpenninggrundande inkomst som gälldeomedelbart före tjänstgöringen, om utlandstjänstgöringen varathögst . Löneutvecklingen i den tidigare anställningen bör,enligt propositionen, beaktas. Bestämmelserna föreslås ävengälla den medföljande maken. Med make likställs därvid den somutan att vara gift med den utsände levt tillsammans med denne,om de har varit gifta eller gemensamt har eller harhaft barn.I den under den allmänna motionstiden väckta motionen Sf248 avErling och () begärs ett tillkännagivande omåtgärder för att ge hemvändande missionärer rätt att få tillhöradet svenska trygghetssystemet på nytt.Utskottet föreslår att bifaller propositionen iberörd del. Motion Sf248 i denna del blir därigenomtillgodosedd.En försäkrad förälder som är inskriven hos allmänförsäkringskassa har rätt till föräldrapenning. Som villkor förrätt till föräldrapenning gäller att föräldern har varitinskriven hos under minst 180 dagar i följdnärmast före den dag för vilken föräldrapenning skall utbetalas.Föräldrapenning utges med beloppmotsvarande förälderns sjukpenning om föräldern under minst 240dagar i följd före barnets födelse eller den beräknadetidpunkten härför varit försäkrad för en sjukpenning övergarantinivån.För den som återvänder till efter en längre tidsvistelse i ett land med vilket inte träffatöverenskommelse om social trygghet och som fött barn under dennavistelse eller som föder barn efter hemkomsten innebär reglernaatt föräldrapenning kan betalas ut först när föräldern varitinskriven i . På grund avkvalifikationsvillkoret kan föräldrapenning endastutges på garantinivån under de första 180 ersättningsdagarna.Dessa regler föreslås i propositionen ändrade då det gällersamma personkrets som nämnts ovan och deras make och därmedlikställd person. Förslaget innebär för dessa personer att vidbestämmandet av villkoret om 180 dagars inskrivning hosförsäkringskassan skall bortses från tiden för utlandsvistelsenom den varat längst . Detsamma föreslås gälla beträffandekravet på 240 dagars försäkring för att föräldrapenning övergarantinivån skall utges. Därmed kan föräldrapenning motsvarandeförälderns sjukpenning utges vid återkomsten till förbarn som är födda under utlandsvistelsen.Utskottet föreslår att tillstyrker propositionenvarmed motion Sf248 blir tillgodosedd även i denna del.KontaktdagarEnligt 4 kap. 10 § tredje stycket lagen (1962:381) om allmänförsäkring har förälder till barn som fyllt , t.o.m. detår barnet fyller , rätt till tillfällig föräldrapenningunder när föräldern avstår frånförvärvsarbete i samband med föräldrautbildning, besök i barnetsskola eller besök i förskole- eller fritidshemsverksamhet inomsamhällets barnomsorg i vilken barnet deltar, s.k. kontaktdagar.Nuvarande bestämmelser innebär att föräldrar till ett barn somt.ex. fyller inte har möjlighet att taut kontaktdagarna det år barnet fyller . Eftersom detenligt föredragande statsrådet inte finns något motiv för att haregler som ger olika förmåner beroende på när barnetär fött föreslås att rätt till tillfällig föräldrapenning i formav kontaktdagar utges fr.o.m. det år barnet fyller fyra år.Utskottet tillstyrker propositionen.ArbetsskadesjukpenningGällande bestämmelser om arbetsskadeförsäkring m.m.Lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring (LAF) trädde i kraftden och avser skador som visat sig fr.o.m. nämndatid.Den som förvärvsarbetar i verksamhet här i riket är enligt LAFförsäkrad för arbetsskada. Egenföretagare och uppdragstagare ärdock försäkrade endast under förutsättning att de är bosatta iSverige. Försäkringen omfattar även den som genomgår utbildningi den mån utbildningen är förenad med särskild risk förarbetsskada.I begreppet arbetsskada inryms skada till följd av olycksfalleller skada till följd av annan skadlig inverkan. Med skadliginverkan avses, , inverkan av en faktorsom med hög grad av sannolikhet kan ge upphov till en sådanskada som den försäkrade drabbats av. Även olycksfall vid färdtill och från arbetet täcks av försäkringen om färdenföranleddes av eller stod i nära samband med arbetet.Inom arbetsskadeförsäkringen gäller en särskild bevisregel.Lagen anger att om en försäkrad varit utsatt för olycksfalleller annan skadlig inverkan skall skada som han ådragit siganses vara orsakad av den skadliga inverkan om övervägande skältalar för det. Denna regel infördes ochinnebar en skärpning i förhållande till tidigare gällandebestämmelser.Principen bakom LAF är att den skadade i ekonomiskt hänseendeskall försättas i samma ekonomiska situation som om skadan intehade inträffat. Försäkringen ersätter inkomstförlust för skadoroch sjukdomar om dessa varar än . Under deförsta , den s.k. samordningstiden, har denförsäkrade rätt till sjuklön från arbetsgivaren och ersättningenligt lagen om allmän försäkring (AFL) i form avsjukvårdsförmåner och sjukpenning. Den som inte är försäkradenligt AFL har rätt till motsvarande förmåner från LAF. Undersamordningstiden ersätter arbetsskadeförsäkringen dessutomnödvändiga kostnader för sjukvård utom riket, tandvård ochsärskilda hjälpmedel i den mån motsvarande ersättning inte utgesfrån AFL.Om sjukdomen eller skadan består efter samordningstidensutgång och medför en fortsatt nedsättning av arbetsförmågan medminst en fjärdedel, utges sjukpenning frånarbetsskadeförsäkringen -- vid hel nedsättning av arbetsförmågan-- av den sjukpenninggrundande inkomsten. Även eftersamordningstidens utgång har en arbetsgivare samma skyldighetatt utge sjuklön vid sjukfall som beror på arbetsskada som vidandra sjukfall. I dessa fall utges således inte ersättning frånarbetsskadeförsäkringen. Kompensationsnivån blir således i dessafall 75 eller . Arbetsskadeförsäkringen ersätter eftersamordningstiden även nödvändiga kostnader för läkarvård,tandvård, sjukvårdande behandling, sjukhusvård, läkemedel ochsärskilda hjälpmedel.Även den som på anmodan av eller med kassanssamtycke avhåller sig från arbete i syfte att förebygga attarbetsskada uppstår, återuppstår eller förvärras kan erhållaersättning från arbetsskadeförsäkringen, motsvarande högst helarbetsskadessjukpenning.Blir nedsättningen av arbetsförmågan bestående, utges livräntafrån arbetsskadeförsäkringen. Livräntan vid arbetsskada utgörskillnaden mellan den inkomst den försäkrade skulle ha haft omskadan inte inträffat och den inkomst han trots skadan beräknasfå. Det krävs dock att förmågan att skaffa sig inkomst genomarbete är nedsatt med minst en femtondel och attinkomstförlusten för år räknat uppgår till minst en fjärdedel avdet basbelopp som gällde vid ingången av det år livräntan skallbörja utges.Genom praxis har slagits fast att är skyldigatt pröva om en arbetsskada föreligger även om någotersättningsanspråk inte görs gällande i det enskilda fallet. Ensådan prövning kan för den enskilde ha betydelse bl.a. förersättning från avtalsförsäkringarna i form av ersättning försveda och värk samt lyte och men. Huvudsakligen gäller sådanaprövningar skador av typen hörselskador, pleuraplaques ochliknande sjukdomsbesvär, vilka normalt inte berättigar tillersättning från LAF eftersom dessa skador mera sällan ger upphovtill sjukfall och därmed inkomstförlust.Arbetsskadeförsäkringen finansieras i princip genom socialaavgifter och avkastning från Arbetsskadefonden.Arbetsgivaravgiften utgör och egenavgiften1,av avgiftsunderlaget.Lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd (LSP) reglerarersättning från staten för skada ådragen under tjänstepliktigverksamhet. Den skyddade personkretsen omfattar bl.a. den somfullgör tjänstepliktig verksamhet inom totalförsvaret och densom fullgör räddningstjänst. Även de som är intagna på anstaltomfattas av lagen. Personskadeskyddet omfattar skada som någonådragit sig under den s.k. skyddstiden. Enligt LSP utgesersättning vid sjukdom, bestående nedsättning av arbetsförmåganoch dödsfall. Därvid blir ersättningsreglerna i LAF i huvudsaktillämpliga.För flertalet anställda gäller att de har avtal om särskildersättning vid sjukdom utöver den ersättning AFL ger, t.ex. frånavtalsförsäkringarna i form av AGS. Lön och annan ersättning fårdock utges med högst och endast t.o.m. den i ettsjukdomsfall utan att sjukpenningen från AFL minskas imotsvarande mån.Trygghetsförsäkringen vid arbetsskada, TFA, lämnar bl.a.ersättning för inkomstförlust vid sjukfall som beror på enarbetsskada såvida ersättning inte kan utges från stat, kommun,försäkringsanstalt, arbetsgivare eller annan i form av periodiskersättning. Ersättning för inkomstförlust lämnas vidarbetssjukdom fr.o.m. den 181:a dagen i ett sjukfall.PropositionenSjukersättning vid arbetsskada m.m.I propositionen framhålls att antalet arbetsskadeärenden ökati stort sett . uppgick antaletärenden till 108600, vilket var 10 000 färre ärenden än år1989 då antalet var som högst. Kostnaderna förarbetsskadesjukpenningen uppgick till 670 miljonerkronor och för till . Motsvarandekostnader för livräntor var 223 resp. 4 516 miljoner kronor.Underskottet i Arbetsskadefonden var vid utgången av år 1992drygt och väntas vid utgången /93, trots höjning av avgifterna och enöverföring från delpensionsfonden med ,uppgå till drygt 22 000 miljoner kronor.Vidare anförs i propositionen att det stora antaletarbetsskadeärenden medfört långa handläggningstider, vilketverkat rehabiliteringshämmande eftersom den försäkrade i mångafall vill ha ersättningsfrågan löst innan han är beredd attmedverka i en rehabiliteringsåtgärd. Även den högaersättningsnivån är enligt vad som uppges i propositionenrehabiliteringshindrande.Principen att en arbetsskada skall ersättas med högre beloppän annan skada bör enligt propositionen alltjämt gälla.Bakgrunden till denna uppfattning är att en förvärvsarbetandebedöms löpa större risk att skadas än den som inteförvärvsarbetar. Mot bakgrund av kostnadsutvecklingen inomarbetsskadeförsäkringen samt att arbetsskadesjukpenningen kanverka rehabiliteringshämmande bör nämnda princip, enligt vad somanförs i propositionen, gälla först vid en bestående nedsättningav arbetsförmågan. Därför föreslås i propositionen att rättentill arbetsskadesjukpenning i princip slopas. Förslaget innebärför den som är försäkrad enligt AFL och till följd avarbetsskada fått sin arbetsförmåga nedsatt med minst enfjärdedel får sjukpenning i enlighet med bestämmelserna i 3 kap.nämnda lag . Fr.o.m. har enkarensdag införts i sjukförsäkrings- och sjuklönesystemet. Dettainnebär att efter karensdagen helsjukpenning utges av den sjukpenningrundande inkomstenoch för tid därefter t.o.m. den 365:e dagen isjukperioden. Fr.o.m. utges sjukpenning från den366:e dagen av den sjukpenninggrundande inkomsten. Förden som genomgår arbetslivsinriktad rehabilitering kanrehabiliteringspenning utges av densjukpenninggrundande inkomsten. I de fall sjuklön utges ärkompensationsnivån 75 eller . Med sjukdomstid avses tidenfram till dess att sjukdomstillståndet upphör. Beträffandetidpunkten härför föreslås ingen ändring i förhållande tillnuvarande regler.För den som på anmodan av eller med försäkringskassanssamtycke avhåller sig från arbete för att förebygga enarbetsskada, föreslås att han erhåller ersättning motsvarandebestämmelserna i nämnts ovan får den som inte är försäkrad försjukvårdsförmåner och sjukpenning enligt AFL undersamordningstiden ersättning från LAF. Ett slopande avarbetsskadesjukpenningen skulle innebära att de avseddapersonkategorierna ställs utan försäkringsersättning vidarbetsskada och alltså skulle stå i strid med Sverigesförpliktelser enligt nr 121 angående förmånervid yrkesskada.