bet · GH01AU4 · 1993-11-25 00:00:00 — att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om avsteg från turordningsreglerna,5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att ta bort fackets vetorätt videntreprenad samt rätten att blockera icke-anslutna enmans- ochfamiljeföretag,6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att förlänga provanställningen från 6 till18 månader.1992/93:A718 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom behovet av en ändring av permitteringsreglerna.1992/93:A720 av m.fl. (nyd) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att ändra gällande permitteringsregler.1992/93:A721 av och () variyrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om skälighetsprövning och upphävande avfallskärmsavtal.1992/93:A722 av (nyd) vari yrkas3. att hos regeringen begär förslag till lag mots.k. fallskärmsavtal eller andra generösa former av förmånerför ledande befattningshavare inom den offentliga sektorn, stateller kommun.1992/93:A723 av m.fl. (nyd) vari yrkas1. att hos regeringen begär att det tillsätts ensärskild utredning med uppgift att utreda frågan omfallskärmsavtal och föreslå åtgärder mot företeelsen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att utreda förutsättningarna för attogiltigförklara fallskärmsavtal genom särskild lagstiftning,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att skapa särskilda regler som förbjuderfallskärmsavtal inom statlig verksamhet,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att skapa särskilda regler som förbjuderfallskärmsavtal inom företag som helt eller delvis ägs avstaten,5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att skapa särskilda regler som förbjuderfallskärmsavtal inom kommun och landsting,6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att utreda förutsättningarna för attoffentliggöra fallskärmsavtal.1992/93:A725 av och () vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om förändringar av den arbetsrättsligalagstiftningen.1992/93:A726 av m.fl. (m, fp, c, kds) variyrkas att hos regeringen begär förslag till sådanändring av medbestämmandelagen att förbud mot blockad av företaginförs där ingen anställd är fackligt ansluten.1992/93:A815 av m.fl. (s) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att deltidsarbetande bör ges förtur tillanställningar med högre sysselsättningsgrad.1992/93:Ju817 av m.fl. (s) vari yrkas15. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om vetoreglerna i medbestämmandelagen.1992/93:N278 av m.fl. (v) vari yrkas4. att beslutar att alla organisationer som får stödav staten skall redovisa fallskärmsavtal och trygghetsavtaloffentligt. BakgrundUnder genomfördes en omfattande reformering avarbetsrätten. Lagen om anställningsskydd (LAS) trädde i kraft1974. Genom lagen fastställdes som en grundläggande princip atten uppsägning från arbetsgivarens sida skall vara sakligtgrundad och att anställning tills vidare, dvs. fast anställning,skall vara den normala anställningsformen. Vid uppsägning pågrund av arbetsbrist skall arbetsgivaren iaktta vissaturordningsregler, som bygger på principen "sist in, först ut".Samtidigt med LAS kom lagen om vissa anställningsfrämjandeåtgärder (främjandelagen). antogs ocksåförtroendemannalagen, vars syfte är att underlätta fackligverksamhet.Lagen om medbestämmande i arbetslivet (MBL) antogs avriksdagen 1976 och trädde i kraft påföljande år.Lagen innehåller de grundläggande reglerna om förenings- ochförhandlingsrätt, om kollektivavtal, fredsplikt, medling iarbetstvister och om skadestånd och andra påföljder. I dessadelar är reglerna hämtade från den tidigare s.k.arbetsfredslagstiftningen. Den andra gruppen regler avser detsom benämns arbetstagarnas medbestämmanderätt. Hit hör reglernaom den förstärkta förhandlingsrätten och om rätten tillfortlöpande information om arbetsgivarens verksamhet. Lageninnehåller även regler om tolkningsföreträde förarbetstagarsidan i vissa tvister och om facklig vetorätt videntreprenader.Lagen om offentlig anställning () antogs och trädde i kraftsamtidigt med MBL.Till 1970-talets arbetsrättsliga lagstiftning hör också 1976års lagar om styrelserepresentation för de anställda.År 1977 antogs en ny semesterlag och arbetsmiljölagen.Nämnas skall också lagen om arbetstagares rätt till ledighetför studier (studieledighetslagen) , lagen om rätt tillledighet för vård av barn (föräldraledighetslagen) och1979 års lag om jämställdhet mellan kvinnor och män iarbetslivet (jämställdhetslagen).Under 1980-talet har lagstiftningstakten varit mera dämpad. År1982 ersattes LAS med en ny anställningsskyddslag som dock istora delar motsvarar den äldre lagen. harmindre ändringar gjorts i LAS, bl.a. i fråga om inkomsttrygghetvid permittering och uppsägning av äldre arbetskraft. Från våren1991 gäller vidare att den ålder, vid vilken arbetstagare ärskyldig att avgå med pension, höjts från 65 till 67 år.Under 1982 antogs en ny arbetstidslag.Vissa ändringar gjordes 1985 i MBL vad gäller stridsåtgärder.Bl.a. återinfördes den s.k. 200-kronorsregeln vid skadestånd förolovlig stridsåtgärd. Den avskaffades dock ånyo genom enlagändring som trädde i kraft den 1 juli 1992.1991 antog genom vissa ändringar i MBL den s.k. LexBritannia som ger de fackliga organisationerna ökade möjligheteratt förhindra social dumpning i arbetsförhållanden medinternationell anknytning.Styrelserepresentationslagarna ersattes 1987 avlagen om styrelserepresentation för de privatanställda. Genom enändring i förtroendemannalagen 1990 reglerades frågan om s.k.regionala fackliga förtroendemän.En ny jämställdhetslag antogs 1991. genomfördes ocksåvissa ändringar i arbetsmiljölagen.1991 antogs även en ny arbetsförmedlingslag, som innebar attuthyrning av arbetskraft legaliserades. En ny lag i ämnet träddei kraft . Därigenom avskaffades det s.k.arbetsförmedlingsmonopolet som vissa restriktioner viduthyrning av arbetskraft togs bort.Frågan om översyn av arbetsrättenUnder 1980-talets socialdemokratiska regeringsår behandladesårligen i ett stort antal motioner med krav påförändringar i den arbetsrättsliga lagstiftningen. Sedan mittenav decenniet framställde de borgerliga partierna också krav omen mera genomgripande översyn av regelsystemet. Kritikenriktades mot vad man såg som grundläggande fel i lagstiftningen,såsom att rättigheterna i alltför stor utsträckning är beroendeav medlemskap i en facklig organisation och att reglerna har enbristande anpassning till de mindre företagens förhållanden.Dessa krav avslogs med hänvisning till den breda uppslutningenkring huvudtankarna i lagstiftningen. Utvecklingen inomlagstiftningen och avtalsområdet ansågs ha varit till gagn försåväl arbetstagarna som näringslivet och samhället i desshelhet.Hösten 1990 ansåg utskottet emellertid att vissa förhållandengjorde det naturligt att väcka frågan om en mer allmän översynav den arbetsrättsliga lagstiftningen. Vad som åsyftades varbl.a. de allt snabbare tekniska och ekonomiska förändringarnaoch den allt större betydelsen av samverkan övernationsgränserna som präglar arbetslivet. Utskottet utgickfrån att regeringen skulle inleda ett sådant översynsarbete utannågot initiativ från sida (1990/91:AU6).Med åberopande bl.a. av vad arbetsmarknadsutskottet anfört ifrågan beslutade den socialdemokratiska regeringen i augusti1991 att en kommitté skulle tillkallas för att göra en översynav MBL och den centrala arbetsrättsliga lagstiftningen i övrigt(dir. 1991:76).Kort därefter -- sedan den borgerliga fyrpartiregeringenövertagit regeringsmakten -- behandlade arbetsmarknadsutskotteti sitt av godkända betänkande 1991/92:AU1Medbestämmande och anställningsskydd m.m. ett stort antalkvarvarande motioner väckta under den allmänna motionstiden1991. Därigenom aktualiserades åter frågan om översyn. Utskottetsåg då med stor tillfredsställelse på att en bred översyn skullekomma till stånd, men utgick från att det fortsatta arbetetskulle ges en inriktning i linje med de synpunkter, uppslag ochkonkreta förslag som kommit till uttryck i Moderatasamlingspartiets, liberalernas och parti-resp. kommittémotioner.Nya kommittédirektiv (dir. 1991:118) utfärdades genomregeringsbeslut som detSocialdemokratiska regeringsbeslutet om en arbetsrättsligutredning upphävdes.Kommitténs uppdrag är att göra en översyn av MBL och dencentrala arbetsrättsliga lagstiftningen i övrigt. Deövergripande målen för kommitténs arbete skall vara attåstadkommaenklare bestämmelserökade möjligheter till information och inflytande för denenskilde arbetstagaren samten förskjutning av informations- och förhandlingskontakternatill det lokala planet.I direktiven sägs att kommittén skall lägga förslag som harpositiva effekter både i enskilda företag och i den svenskasamhällsekonomin. Den skall särskilt beakta de mindre företagensintressen.Direktiven anger en rad frågor vad gällerarbetstagarinflytande och anställningsskydd som bör övervägasoch analyseras. På vissa områden anmodas kommittén att läggafram konkreta förändringsförslag. Andra områden som berörs ärförtroendemannalagen, sanktionsreglerna och Europaintegrationen.Uppdraget bör enligt direktiven, bortsett från vissa frågor somskall behandlas med förtur, slutföras före utgången av år 1993.Utredningen om översyn av den arbetsrättsliga lagstiftningen(A 1991:05), benämnd arbetsrättskommitté, leds avregeringsrådet som ordförande. I övrigt bestårutredningen av parlamentariskt tillsatta ledamöter, sakkunniga,experter, sekretariat och en till utredningen knutenexpertgrupp.I det följande benämns utredningen ().Genom regeringsbeslut fick ARKtilläggsdirektiv (1992:109) såvitt avser vissa frågor omkollektivavtal, medbestämmande och anställningsskydd. Idirektiven anges att kommittén i sitt arbete skall utgå från attkollektivavtal även kommer att spela enbetydelsefull roll för att reglera förhållandet mellanarbetstagare och arbetsgivare. ARK skall vidare i sin analys avkoncernbegreppet undersöka hur bolagiseringar och liknande harpåverkat medbestämmandet och förutsättningarna för att träffakollektivavtal liksom hur företagsorganisatoriska faktorer kanha betydelse. Även anställningsskyddet vid företagsöverlåtelseringår liksom vissa frågor med anknytning tilldeltidsanställning.Delbetänkande från ARKI överlämnade ARK ett delbetänkande (SOU 1993:32)Ny anställningsskyddslag.I betänkandet föreslås en ny lag om anställningsskydd. Degrundläggande principerna, som gällt sedan den förstaanställningsskyddslagen, behålls. Förslaget sägs syfta till enlagstiftning som är anpassad till den pågående utvecklingen inomnäringsliv och förvaltning.I korthet innebär förslagen på anställningsskyddets områdeföljande.Vissa förändringar görs i fråga om arbetstagarbegreppet, somockså föreslås definierat i lag. I fråga om de delar avlagstiftningen som skall vara dispositiva överlåts det åt denkollektivavtalsslutande organisationen att bestämma vilket organsom skall företräda organisationen vidkollektivavtalsförhandlingar.Vidare föreslås vissa förändringar i möjligheten atttillgodoräkna sig anställningstid.Den tillåtna längsta tiden för anställning vid arbetsanhopningförlängs under en tvåårsperiod.Beträffande provanställning föreslås att den längsta tillåtnaprövotiden fortfarande skall vara . Det skall dockvara möjligt för parterna att i vissa fall avtala om förlängningtill högst . Prövotiden skall automatiskt förlängasvid vissa typer av frånvaro.I ett avsnitt om anställningsskyddet vid övergång av företagredovisas ett EG-direktiv . Någon särskild lagstiftningföreslås inte i det sammanhanget.Vissa ändringar föreslås inom ramen försaklig-grund-begreppet. Man bör enligt utredningen se strängarepå fall där arbetstagaren medvetet har satt sig överarbetsplatsens normer. Arbetsgivarens omplaceringsskyldighetbör inskränkas när arbetstagaren medvetet har satt åsido sinaskyldigheter i anställningen. Som grund för uppsägning skallarbetsgivaren kunna åberopa en lagakraftvunnen dom i brottmål.Den s.k. månadsregeln föreslås ändrad genom att tidsfristensträcks ut . Den skall också kunna genombrytas ispeciella fall.En reglering föreslås av de situationer vid en anställningsingående eller upphörande där i princip allmänna avtalsrättsligaregler tillämpas.Vid uppsägning på grund av arbetsbrist föreslås förändringarav turordningsreglerna. Enligt en målsättningsparagraf skall iförsta hand avtalslösningar eftersträvas. Träffas inteöverenskommelse skall i stället en alternativregel gälla sominnebär att arbetsgivaren har rätt att välja ut en femtedel avpersonalstyrkan som anses vara av särskild betydelse för denfortsatta driften. Det nuvarande begreppet "driftsenhet" ersättsav begreppet "arbetsenhet" och begreppet "avtalsområde" ersättsmed en indelning på grundval av begreppet "i huvudsak jämförbaraarbetsuppgifter". Även när det gäller omplacering i samband medarbetsbrist föreslås en förändrad syn.Delbetänkandet innehåller även överväganden om deltidsarbeteoch deltidsarbetslöshet. Någon lagändring föreslås inte.Mot bakgrund av ett EG-direktiv föreslås en regel attarbetsgivaren i inledningen av ett anställningsförhållande ärskyldig att skriftligen informera arbetstagaren om villkoren ianställningen.För att förenkla regelverket föreslås en del förändringar avprocedurreglerna. Även lagens preskriptionsregler föreslåsförenklade.Ett nytt synsätt, som enligt utredningen bör tillämpas på heladet arbetsrättsliga området, förordas i fråga om allmäntskadestånd.Slutligen lägger utredningen också fram vissa förslag påmedbestämmandelagens område. Den fackliga vetorätten videntreprenader och liknande avskaffas. Ett förbud föreslås motstridsåtgärder som vidtas mot enmans- eller familjeföretag.Fortsatt utredningsarbeteARK fortsätter sitt arbete i enlighet med de delar avdirektiven som inte omfattas av delbetänkandet, dvs återståendedelar av medbestämmandelagen och förtroendemannalagen m.m.Enligt vad utskottet inhämtat kommer slutbetänkande att läggasfram under våren 1994.I detta sammanhang vill utskottet något kort redogöra förövrigt pågående utredningsarbete på arbetsrättens område.En översyn av ledighetslagstiftningen pågår sedan något årtillbaka. Utredaren, justitiekanslern , skallenligt direktiven (1992:98) kartlägga och analysera hurlagstiftningen har fungerat samt föreslå de lagändringar som ensådan granskning kan ge anledning till. Särskilt de småföretagens villkor skall beaktas. Ett slutbetänkande väntasunder våren 1994.Vidare kan nämnas att regeringen uppdragit åt jur. att göra en analys av frågor kring social dumpningoch den s.k. Britannialagstiftningen. På EG-området har uppdraggivits (dir. 1993:21) till en kommitté att belysa konsekvensernaför den sociala välfärden och för jämställdheten mellan kvinnoroch män vid olika former av deltagande i den västeuropeiskaintegrationen.Slutligen skall nämnas att regeringen överlämnat tvåförslag för lagrådsgranskning, nämligen dels om nya regler förstatsanställda, dels en lag mot etnisk diskriminering iarbetslivet.Dispositionen av betänkandetI det följande behandlas först den allmänna inriktningen påden arbetsrättsliga lagstiftningen. Därefter tar utskottet uppde konkreta förslag som läggs fram i propositionen,anställningsskyddslagen för sig och medbestämmandelagen för sig,och motioner som väckts med anledning av den. I anslutningdärtill kommer även de motioner från de allmänna motionstiderna1992 och 1993 som har beröring med frågor som omfattas avpropositionen att behandlas. I resp. lagavsnitt behandlas ävenandra motioner med förslag till förändringar i lagstiftningensom inte omfattas av propositionen.Sist behandlas motioner som rör förtroendemannalagen, lagen omoffentlig anställning och vissa andra rättsområden.Inriktningen av den arbetsrättsliga lagstiftningenPropositionenPropositionen har sin bakgrund i den svenska ekonomins djuparecession med hög arbetslöshet, finansiella obalanser och en lågproduktionsnivå. Att få till stånd en snabb expansion av antaletarbetstillfällen inom det privata näringslivet kommer att varaen nyckelfråga . Växande små och medelstoraföretag är en förutsättning för en uthållig tillväxt och enåtergång till den tidigare sysselsättningsnivån.I propositionen konstateras att vändningen iindustrikonjunkturen blivit allt tydligare, vilket dock främstgäller de exportinriktade företagen. Övertidsuttaget i industrinligger på samma nivå som . I ettsådant läge är det enligt propositionen viktigt att undanröja dehinder som finns för att ett företag skall våga nyanställaarbetskraft. Det är också viktigt att långsiktigt ökaarbetsmarknadens effektivitet.Mot den bakgrunden är det enligt propositionen viktigt attändringar nu görs även i det arbetsrättsliga systemet. Ett syftemed förslagen är att i det nuvarande svåra arbetsmarknadslägetoch inför en konjunkturuppgång underlätta för arbetssökande,inte minst ungdomar, att erhålla anställningar. Det förutsätteratt en expansion av småföretagen underlättas.Enligt propositionen bör de delar av ARK:s förslag som är avspeciell betydelse för små och medelstora företags förmåga attnyanställa genomföras så att de kan träda i kraft redan vidkommande årsskifte.Arbetsmarknadsministern anger i propositionen att han avseratt återkomma i de delar av ARK:s delbetänkande som intebehandlas i den nu framlagda propositionen.MotionernaI en enskild motion, A6, av m.fl. (s) yrkashelt avslag på propositionen. Motionärerna menar att de berördafrågorna inte bör behandlas av förrän de setts över aven parlamentarisk utredning. I övrigt vänder man sig mot deenskilda delarna i propositionen. Regeringsförslaget öppnar förgodtycklig behandling av de anställda, tydligast kommer dettaatt bli i de små företagen. Motionärerna är kritiska till varjeenskild del av förslaget utom skyldigheten för arbetgivare attinformera om anställningsvillkoren.Socialdemokraterna har invändningar mot förslagen enligtmotion A8 av m.fl.Socialdemokraterna anser att regeringen fortsätter sinstrategi i syfte att försvaga den enskilde löntagarens ställningpå arbetsmarknaden och att stärka arbetsgivarnas ställning.Syftet är att det skall bli lättare för arbetsgivarna att nåbl.a. sina lönepolitiska målsättningar. Det gäller exempelvismålsättningar om ökad lönespridning och lägre ingångslöner. Detgäller också arbetsgivarnas målsättning att fritt få leda ochfördela arbetet och fritt få anställa och avskeda personal. Detär uppenbart att regeringen vill försvaga löntagarnasorganisationer ekonomiskt och försvåra organisationsarbetet.Partiet pekar på genomförda eller föreslagnaförsämringar, t.ex. att avdraget för fackföreningsavgiften ärslopat, att olika former av stöd för studier inom fackligaorganisationers ram har slopats eller kraftigt minskats, attfackliga stipendier har gjorts skattepliktiga och att en statligarbetslöshetskassa ges väsentliga konkurrensfördelar.Enligt Socialdemokraterna ifrågasätter regeringen också denfria förhandlingsrätten. Man säger sig vilja införa särskildaungdomslöner vilket innebär att man måste gå in i lönebildningenpå arbetsmarknaden. Förslaget om ungdomspraktikplatser innebärenligt Socialdemokraterna att arbetsförmedlingen gratis skallhyra ut arbetskraft till företagen. Genom en särskild lagundantas ungdomarna från arbetstagarbegreppet. Sedan föreslårregeringen att arbetsgivarna skall få betala för ungdomarna tillAMS. Till bilden hör också enligt Socialdemokraterna attregeringen hotar med att införa ett internationelltsjöfartsregister och begränsa de ombordanställdas friaförhandlingsrätt. Genom det nu framlagda förslaget villregeringen dessutom undanröja gällande kollektivavtal omvisstidsanställning.Socialdemokraterna anser att regeringen i linje med SAF-kravslår vakt om enskilda intressen gentemot de fackligaorganisationerna. Man har t.ex. utrett frågan om attgrundlagsfästa den s.k. negativa föreningsrätten och man vill gefackliga organisationer utan kollektivavtal samma rättighetersom organisationer med avtal. Ett formellt inflytande för deanställda skall införas på bekostnad av de fackligaorganisationerna. Man vill att facket inte alltid självt skallfå bestämma vem som skall företräda löntagarna.Socialdemokraterna hävdar att regeringen vill påverkalönebildningen på arbetsmarknaden. Ungdomspraktikplatser införs.Ersättningen i a-kassan sänks vilket påverkar den lön man ärtvungen att acceptera i ett erbjudet arbete. Därmed undergrävspå sikt kollektivavtalens ställning. I förslaget till ändringari arbetslöshetsförsäkringen skall ersättningen i a-kassan sänkasi takt med att den arbetslöse får sämre betalda arbeten ellerkortare arbetstid.Enligt Socialdemokraterna vill regeringen även försämra denarbetsrättsliga lagstiftningen. Förslagen i den föreliggandepropositionen är enligt Socialdemokraterna ett resultatet avdessa ambitioner. Ytterligare steg i samma riktning kommer.Den viktigaste uppgiften för framtiden är enligtSocialdemokraternas partimotion att bekämpa arbetslösheten ochatt ta till vara människors vilja att arbeta och skapa nyaresurser. En förutsättning för detta är att återskapamedborgarnas framtidstro och trygghet. Regeringens förslag ökarinte efterfrågan på företagens varor och tjänster och lederdärför inte till ökad sysselsättning. Sämre anställningsskyddskapar fler otrygga människor, inte fler arbeten. Motionärernavill bygga vidare på den svenska modellen vilket innebär att deti första hand är arbetsmarknadens parter som genomkollektivavtal skall ge de arbetsrättsliga reglerna enfungerande utformning.För att arbetsmarknaden skall fungera är det viktigt medflexibilitet, sägs det i S-motionen. Det betyder attarbetstagarna skall vara positiva till tekniska förändringar ochstrukturella förändringar och vara beredda att byta bådearbetsgivare och yrke. För att uppnå detta måste arbetstagarnakänna trygghet i förändringen samt att utvecklingen ärnågorlunda förutsägbar och rättvis. I har det genomförtsstora strukturella förändringar tack vare väl avvägdaarbetsrättsliga regler, en aktiv arbetsmarknadspolitik och enbra arbetslöshetsförsäkring. Allt detta hotas nu genom denpolitik som den borgerliga regeringen för.I sin partimotion 1991/92:A225 begär Socialdemokraterna etttillkännagivande om inriktningen av den framtida arbetsrätten,som partiet ser som en viktig del i förnyelsen av arbetslivet.I motionen anges inriktningen enligt följande:bevarande av den fria förhandlingsrätten och rätten att vidtafackliga stridsåtgärderstärkt föreningsrättvaktslående om kollektivavtaletfler avtal om decentraliserat medbestämmande med inflytandeför den enskilde, bl.a. vid företagsförvärvsamma regelsystem oberoende av arbetsgivarens sätt attorganisera verksamhetenfärre tillfälliga anställningarbevarat anställningsskydd och skydd för de anställdasintegritetökat arbetstagarinflytande i internationella koncerner.Vänsterpartiet anser i sin motion A9 att förslagen ipropositionen -- med något undantag -- har effekten att deförsvagar arbetstagarnas och deras fackliga organisationersställning på arbetsmarknaden. Den balans som ändå finnskommer att rubbas. Flertalet av de föreslagna förändringarnaavvisas av motionärerna. De menar att det är uppenbart attpropositionen innebär ett effektuerande av väsentliga delar avden "beställning" av förändringar i arbetsrätten som SAF gjort isin promemoria SAF:s uppfattning om den framtida arbetsrätten --några utgångspunkter samt de angelägnaste kraven på lagändring.Det finns inga som helst vetenskapliga belägg för att förslageni propositionen skulle ha några sysselsättningsfrämjandeeffekter. Därmed faller de skäl regeringen anfört för förslagen.Vänsterpartiet anser att anställningsskyddet behöver stärkaspå några punkter.