bet · GG01JuU34 · 1993-05-18 00:00:00 — Eftersom detfinns en kronofogdemyndighet i varje län tillskapas genomförslaget en forumregel som innebär att det endast är entingsrätt i varje län som kommer att pröva överklaganden avkronfogdemyndighetens beslut. Tingsrättens avgörande skall fåöverklagas till hovrätt. Där skall emellertid krävasprövningstillstånd. Enligt förslaget får hovrätten meddelasådant tillstånd endast om det är till vikt för ledning avrättstillämpningen att överklagandet prövas av högre rätt(prejudikatdispens), det finns anledning till ändring itingsrättens beslut (ändringsdispens) eller det annars finnssynnerliga skäl att pröva överklagandet (extraordinär dispens).De föreslagna dispensgrunderna för kronofogdemålenöverensstämmer med vad som gäller för prövningstillstånd ihovrätten för tvistemål där tvisteföremålets värde uppenbartinte överstiger hälften av basbeloppet, för vissa mål vidfastighetsdomstolarna och för felparkeringsavgifter (49 kap.13§ ).Beträffande förfarandet i tingsrätten i kronofogdemålenföreslås i propositionen att lagen (1946:807) om handläggning avdomstolsärenden (ärendelagen) skall gälla i tillämpliga delar,dock att tingsrätten alltid skall bestå av en lagfaren domare.För handläggningen i hovrätten och föreslås atträttegångsbalkens regler om överklagande skall gälla. För alladomstolsinstanser föreslås vissa kompletterande regler i 18 kap.utsökningsbalken.I propositionen föreslås också en ändring i lagen ombetalningsföreläggande och handräckning som innebär attansökningsavgiften i ett mål enligt den lagen genast skall fåutsökas hos sökanden. Härigenom uppnås överensstämmelse med vadsom gäller avgifter i utsökningsmål enligt 17 kap.utsökningsbalken.Förslagen grundar sig på betänkande (SOU1991:106) Domstolarna inför 2000-talet Arbetsuppgifter ochförfaranderegler. Betänkandet har remissbehandlats.Som skäl för att utsökningsmålen först skall överklagas tilltingsrätt anför justitieministern att målen ofta kräverkompletteringar innan de blir klara för avgöranden och attsådana kompletteringar enklare utförs i tingsrätt. Reglerna omrättens sammansättning och arbetsformer gör att sådanaförberedande åtgärder normalt sett utförs smidigare i tingsrättän i hovrätt. Vidare kan, enligt vad som anförs i propositionen,själva avgörandet i målet av med ett färre antal domare itingsrätt än i hovrätt. Även tingsrätternas bättre lokalaförankring är ägnad att förenkla handläggningen, och tingsrättenär den mest ändamålsenliga domstolen när det gäller att hållamuntlig förhandling. Ett annat skäl för en nedflyttning somanförs i propositionen är hovrätternas arbetsbelastning. Enligtjustitieministerns mening är det självklart värdefullt att tatill vara möjligheten att avlasta hovrätterna den relativtarbetskrävande målgrupp som utsökningsmålen utgör. Det gäller isynnerhet som allt tyder på att målen sett för domstolsväsendettotalt inte blir lika betungande om de handläggs itingsrätterna. Med den ändrade instansordningen blir det, anförjustitieministern, ofrånkomligt med ett krav påprövningstillstånd i hovrätten. Annars skulle intresset avsnabba avgöranden i ärendena bli alltför mycket lidande.Reglerna bör, såsom föreslagit, utformas påsamma sätt som när det gäller tvistemål om mindre värden. Deskäl som sålunda anförts i fråga om utsökningsmålen åberopas ipropositionen också för att kronofogdemyndigheternas avgörandeni avräkningsmål och mål enligt lagen (1990:746) ombetalningsföreläggande och handräckning först skall överklagastill tingsrätterna.Lagutskottet har inget att erinra mot förslaget till ändradinstansordning för kronofogdemålen och att det införs krav påprövningstillstånd i hovrätten för de aktuella måltyperna.Särskilt om förslagen om krav på prövningstillstånd i tvistemåloch brottmål genomförs framstår den föreslagna ordningen föröverklagande av kronofogdemålen som naturlig. Också påutsökningsrättens område kommer då tyngdpunkten irättsskipningen att ligga i den första domstolsinstansen.När det sedan gäller frågan om till vilken tingsrättkronofogdemyndighetens beslut skall få överklagas tas denna uppi motion Ju30 av m.fl. (s). Motionärerna anseratt, i stället för den föreslagna forumregeln att målen skallöverprövas av den tingsrätt inom vars domkretskronofogdemyndigheten finns, klaganden själv bör kunna välja hosvilken av tingsrätterna i det län där kronofogdemyndighetenligger som han vill föra talan. En sådan ordning hade ocksåföreslagits av . Motionärerna anser att man istörsta möjliga utsträckning bör sträva efter att undvikakoncentration och specialisering inom domstolsväsendet.Principen bör enligt motionärernas mening vara att allatingsrätter skall tilldelas alla typer av mål, om det inte finnsstarka skäl som talar i en annan riktning. I motionen yrkas attriksdagen skall besluta att forumregeln vid överklagande avkronofogdemål skall ges en utformning i enlighet med det anförda(yrkande 3).Utskottet vill med anledning härav redovisa vad som anförts ipropositionen i denna fråga. Det framgår därvid attremissinstanserna framfört olika invändningar motDomstolsutredningens förslag. En av invändningarna går ut på attkvaliteten på avgörandena skulle bli låg och att någon fastpraxis inte kan komma till stånd med alltför mångabesvärsinstanser. Med utredningens förslag blir nämligen allalandets 97 tingsrätter besvärsinstanser. I enannan invändning mot förslaget påpekas risken för missbruk omklaganden får välja tingsrätt. Vidare krävs med utredningensförslag reservregler för de fall klaganden inte uttrycker någotval eller försöker välja en tingsrätt utanför länet. Dessutomkrävs regler för att säkerställa att alla överklaganden av sammabeslut inte hamnar i olika tingsrätter, och sådana regler kanvara svåra att upprätthålla. En ytterligare invändning riktarsig mot att utredningens forumregel ger dålig förutsebarhet förparterna och tingsrätterna; det sistnämnda är också enresurstilldelningsfråga.I propositionen konstaterar justitieministern, utan att idetalj analysera de olika invändningarna, att det är helt klartatt det finns problem med lösning. Ett sättatt komma till rätta med de nackdelar som följer medutredningens förslag är enligt hennes mening att utse en avtingsrätterna i varje län att pröva överklagandena. En sådanregel är klar och enkel att tillämpa, och de utseddatingsrätterna får också bättre förutsättningar att bygga upp sinkompetens på utsökningsrättens område. Även om parterna med densålunda förordade lösningen kan komma att få längre resväg tilltingsrättsförhandlingen än med förslaginnebär den förordade ordningen, jämfört med vad som gäller , att den lokala förankringen blir avsevärt bättre. Ipropositionen pekas också på att grundregeln inom förvaltningenär att myndighetsbeslut överklagas till den domstol inom varsdomkrets myndigheten ligger. Av dessa skäl förordas en ordningdär målen överprövas av den tingsrätt inom vars domkretskronofogdemyndigheten finns.Lagutskottet delar justitieministerns uppfattning att detfinns problem med den ordning som föreslagitoch som på nytt aktualiseras i motion Ju30. Utskottet villdärvid erinra om att företrädare för exekutionsväsendet ställtsig negativa till förslaget att över huvud taget ändrainstansordningen. Man har därvid anfört att utredningens förslagriskerar att främja en utveckling mot oenhetlig praxis mellan demånga tingsrätterna, vilket dessutom kan försvårakronofogdemyndigheternas arbete. Om en ändrad instansordningändå bör komma till stånd har vissa kronofogdemyndigheter ansettatt prövningen bör koncentreras till ett så litet antaltingsrätter att en enskild kronofogdemyndighets beslut kanöverklagas bara till en enda tingsrätt (se Ds 1993:5,Remissammanställning, del B, s. 1042).De risker som sålunda anförts mot förslaget att låtatingsrätter bli överklagandeinstanser är, enligt utskottetsmening, i viss mån överdrivna. Det går emellertid i sammanhangetinte att bortse från att utsökningsmålen kan varakomplicerade och ofta kräver en mycket skyndsam handläggning.Med motionärernas förslag skulle antalet instanser föröverklaganden utökas från nuvarande 6 till 97 med 24kronofogdemyndigheter som underinstanser. Antalet utsökningsmåli varje tingsrätt kan därmed komma att variera mycket. Förtingsrätter som får endast något enstaka mål påutsökningsrättens område kan det bli svårt att upprätthålla enerforderlig beredskap för en snabb och effektiv handläggning.Med ett begränsat antal tingsrätter som handlägger utsökningsmålskapas däremot förutsättningar för att ifrågavarande måltypförekommer med en viss regelbundenhet, och den kompetens som de24 berörda tingsrätterna successivt kommer att bygga upp påifrågavarande rättsområde kan bibehållas. Propositionens förslagatt samla alla överklaganden till en enda tingsrätt i varje läninnebär enligt utskottets mening betydligt bättre garantier förenhetlighet och rättssäkerhet än den ordning som motionärernaförespråkar. kan mot bakgrund av det anförda intefinna annat än att det från utsökningsrättsliga utgångspunkterföreligger sådana starka skäl som omnämns i motionen för attfrångå principen att tingsrätter skall tilldelas alla typer avmål.Sammanfattningsvis förordar lagutskottet således attpropositionen i nu behandlad del tillstyrks och att motion Ju30yrkande 3 avstyrks.Stockholm den 4 maj 1993På lagutskottets vägnarMaj-Lis LööwI beslutet har deltagit: (), HolgerGustafsson (kds), Per Stenmarck (m), (), BengtHarding (), (), (),(), (), (nyd), (), (), (),() och ().Avvikande meningMaj-Lis Lööw, , , ,, och (alla s)anser att den del av lagutskottets yttrande som börjar med"Utskottet vill" och slutar med "3 avstyrks" bort ha följandelydelse:I likhet med motionärerna anser utskottet att den forumregelsom föreslagit har betydande fördelarframför vad som föreslås i propositionen. Om man på siktskall försöka att undvika koncentration och specialisering inomdomstolsväsendet bör utgångspunkten givetvis vara att allatingsrätter skall tilldelas alla typer av mål. Enligt utskottetsmening är de risker som anförts mot förslagi viss mån överdrivna. De problem som kommer upp iutsökningsmålen är i stor utsträckning frågor som kan sägas varahänförliga till vad man brukar kalla den centrala juridiken,civilrätten och processrätten. Det är med andra ord närmastfråga om sådana juridiska frågor som varje domare utan svårighetbör behärska. Det finns alltså inte anledning att med hänsyntill målens beskaffenhet göra avsteg från principen att allatingsrätter bör delta i handläggningen av målen. I sammariktning talar det förhållandet att det inte sällan kan bliaktuellt med muntlig förhandling vid tingsrätten och att detdärför kan vara till fördel för parterna, om handläggningen haren lokal spridning.Sammanfattningsvis föreslår lagutskottet att justitieutskottetmed bifall till motion Ju30 yrkande 3 vidtar den ändring i 18kap. 1§ utsökningsbalken som föranleds av det nu anförda. Sammanfattning 1Propositionen 1Motionerna 2Utskottet 3Inledning 3Bakgrund till propositionen 4Propositionens huvudsakliga innehåll 6Överväganden rörande prövningstillstånd 7Allmänt 7Prövningstillstånd i tvistemål 8Prövningstillstånd i brottmål 8Övrigt 13Enskilt anspråk i anledning av brott 14Dispensprövningen 15Behov av ytterligare utredning 17Överväganden rörande instansordningen iutsökningsmål 18Allmänt 18Forum 20Övrigt 21Hemställan 21Reservationer 231. Prövningstillstånd i brottmål (mom. 2 och 6) 232. Sammansättningsregler m.m. (mom. 7) 233. Forum i utsökningsmål (mom. 12) 24Meningsyttring av suppleant 25Bilaga 1. Propositionens lagförslag 26Bilaga 2. Utskottets lagförslag 47Bilaga 3. Utskottets lagförslag 48Bilaga 4.