bet · GG01LU35 · 1993-04-15 00:00:00 — Utredningen har därför förordat atthela systemet för fordonsförsäkringar blir föremål för ensärskild, fördjupad utredning. I proposition 1992/93:161 omtrafiksäkerheten på vägarna inför 2000-talet förklarar sigkommunikationsministern dela utredningens uppfattning, och hananser att och tillsammans medförsäkringsbolag bör se över möjligheterna att användaförsäkringarna som ett incitament för att förbättratrafiksäkerheten. Han avser därför, enligt vad som upplyses ipropositionen, att återkomma till regeringen med förslag om ettuppdrag enligt vad han sålunda anfört. Enligt utskottets meningbör resultatet av den planerade utredningens arbete avvaktas isyfte att få till stånd underlag för ställningstaganden tillförändringar i trafikförsäkringssystemet i nu aktuellthänseende.Utskottet avstyrker med det anförda bifall till motionerna1992/93:L603 och 1992/93:Fi211 yrkande 11.Ändringar med anledning av EES-avtaletAv regeringens proposition (1992/93:225) om godkännande avprotokoll med justeringar av avtalet om Europeiska ekonomiskasamarbetsområdet (EES) m.m. framgår att inte kommer attratificera och att särskilda bestämmelser förikraftträdandet av krävs såvitt avser Liechtenstein.Utskottet kan konstatera att de nu redovisade förhållandenakräver justeringar i de beslutade ändringarna itrafikskadelagen. Med hänsyn härtill föreslår utskottet ändringi lagen (1992:1121) om ändring i trafikskadelagen (1975:1410). beträffande jämkningatt med avslag på regeringens förslag till lag omändring i trafikskadelagen såvitt avser 18§ samt med anledningav motion 1991/92:L607 och motion 1992/93:L1 yrkande 2 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,2. beträffande självriskatt med anledning av regeringens förslag och motion1992/93:L1 yrkande 1 dels antar det av utskottet i bilaga 2framlagda förslaget till lag om ändring i trafikskadelagen, delssom sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört omsjälvrisk vid renskador m.m.,3. beträffande utvidgad trafikförsäkringatt avslår motion 1992/93:L603 och motion1992/93:Fi211 yrkande 11,res. (nyd)4. beträffande ändringar med anledning av EES-avtaletatt antar det av utskottet i bilaga 3 framlagdaförslaget till lag om ändring i lagen (1992:1121) om ändring itrafikskadelagen (1975:1410).Stockholm den 15 april 1993På lagutskottets vägnarMaj-Lis LööwI beslutet har deltagit: (), HolgerGustafsson (kds), Per Stenmarck (m), (), IngerHestvik (s), (), (), GunnarThollander (s), (nyd), (),(), (), (), SörenNorrby (fp) och (). Utvidgad trafikförsäkring (mom. 3)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande på s. 9 som börjarmed "Utskottet konstaterar" och på s. 10 slutar med "yrkande 11"bort ha följande lydelse:Utskottet delar den principiella uppfattning som förs fram imotionerna 1992/93:L603 och 1992/93:Fi211 atttrafikförsäkringsbolagen borde stå för de kostnader somtrafikskadorna orsakar. Om ansvaret för trafikolycksfallenlyftes över från den allmänna sjukförsäkringen skulle, såsommotionärerna anför, försäkringsbolagen bli betydligt merintresserade av trafikoffrens rehabilitering och trafiksäkerhet.Enligt utskottets mening bör det utredningsarbete somkommunikationsministern aviserar i proposition 1992/93:161 omtrafiksäkerheten på vägarna inför 2000-talet också omfatta enutvidning av trafikförsäkringen i enlighet med det anförda. Detbör således ankomma på regeringen att i hela dess vidd övervägafrågan samt framlägga de förslag till lagstiftningsåtgärder somerfordras. Därvid bör enligt utskottets mening prövas om det ärmöjligt med en ordning som innebär att det allmänna gentemottrafikförsäkringsbolagen regressvis kan framställa anspråk påersättning för vad som utgetts till skadelidande på grund av denallmänna försäkringen.Vad utskottet sålunda anfört bör med bifall tillmotionerna 1992/93:L603 och 1992/93:Fi211 yrkande 11 geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse:3. beträffande utvidgad trafikförsäkringatt med bifall till motion 1992/93:L603 och motion1992/93:Fi211 yrkande 11 som sin mening ger regeringen tillkänna vad utskottet anfört.Propositionens lagförslag Av utskottet framlagt lagförslagFörslag tillLag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410)Bilaga 2Härigenom föreskrivs att 16§ trafikskadelagen (1975:1410)skall ha följande lydelse.Regeringens förslag Utskottets förslag 16§Beträffande motordrivet fordon som med stöd av 4§ 2 harundantagits från trafikförsäkringsplikt och som saknartrafikförsäkring svarar samtliga försäkringsanstalter, som vidskadetillfället hade tillstånd att meddela trafikförsäkring,solidariskt för den trafikskadeersättning som skulle ha utgått,om försäkring hade funnits.I fråga om fordon som är försäkringspliktigt men som saknartrafikförsäkring har de försäkringsanstalter som avses i förstastycket samma ersättningsansvar som anges där. För sakskada somtillfogas den försäkringspliktige gäller dock detta ansvarendast i fall då fordonet brukades olovligen av annan ochantingen ej var registrerat i bilregistret eller var avställt.De försäkringsanstalter De försäkringsanstaltersom avses i första stycket som avses i första stycketsvarar även solidariskt svarar även solidarisktför den för dentrafikskadeersättning som trafikskadeersättning somskulle ha utgått från skulle ha utgått fråntrafikförsäkringen trafikförsäkringenför motordrivet fordon vars för motordrivet fordon varsidentitet ej kan identitet ej kanfastställas. Frånersättning för sakskada ersättning för sakskadaskall därvid avräknas skall därvid avräknasett belopp som svarar mot en ett belopp som svarar mot entiondedel av det basbelopp tjugondedel av det basbeloppenligt lagen (1962:381) om enligt lagen (1962:381) omallmän försäkring som allmän försäkring somgäller gäller för det årdå skadehändelsen då skadehändelseninträffar. inträffar.Denna lag träder i kraft Denna lag träder i kraftden . den 1 januari 1994.Av utskottet framlagt lagförslagFörslag tillLag om ändring i lagen (1992:1121) om ändring itrafikskadelagen (1975:1410)Bilaga 3Härigenom föreskrivs att 8§ trafikskadelagen (1975:1410) iparagrafens lydelse enligt lagen (1992:1121) om ändring i nämndalag skall ha följande lydelse.Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 8§Trafikskadeersättning utgår i fall som avses i denna lag förperson- eller sakskada som uppkommer i följd av trafik medmotordrivet fordon1. här i landet,2. i , , 2. i , ,, , , , , ,, , , , , ,, , , ,, , , ,, , , , ,, eller , ellerÖsterrike, ,3. under direkt färd mellan två länder som avses i 1 eller 2,om skadan har tillfogats medborgare i ett land som avses i 1eller 2, samt4. i andra fall, om skadan har tillfogats svensk medborgareeller den som har hemvist i Sverige.I fall som avses i första stycket 2--4 lämnastrafikskadeersättning dock endast om fordonet var registrerathär i landet eller tillhörde svenska staten.Trafikskadeersättning utgår ej för atomskada i fall då rättenatt göra ersättningsanspråk gällande mot annan än innehavare avatomanläggning är inskränkt enligt 14§ atomansvarighetslagen(1968:45).Denna lag träder i kraft Denna lag träder i kraftden dag regeringen den dag regeringenbestämmer. Regeringen får dock i förhållande till sätta lagen i kraft än i förhållande till i lagen angivna övriga stater.Remissyttranden över proposition 1992/93:8Bilaga 4På lagutskottets begäran har yttrande över propositionenavgivits av , , ,och Trafikförsäkringsföreningen.Därutöver har yttrande inkommit från . Remissinstanserna har därvid anfört följande.Televerket:Föreslagen ändring av 16 § trafikskadelagenDet finns ingen tillgänglig statistik som kan ge exaktauppgifter om kostnader för skador orsakade avoidentifierade motordrivna fordon i trafik. Med användande avtillgängliga uppgifter hos omutbetalning till samtliga statliga verk kan en relativt osäkeruppskattning göras som tyder på att erhålleren total ersättning för nyssnämnda typ av skador istorleksordningen 500.000--. Den enskildaersättningen överstiger sällan och tordevanligtvis ligga mellan 2.000 och 5.000 kronor.Ett införande av självrisk enligt förslaget skulle såledesmedföra en viss kostnadsökning för . Förslaget tordeinte heller medföra några större besparingar i minskadehanteringskostnader hos verket, eftersom en viss handläggningunder alla förhållanden alltid fordras för att kunna bedöma omskadan helt faller inom självrisken och därmed framställningtill kan underlåtas.De skäl som åberopats för införandet av en självrisk, bl.a.att icke obetydliga administrativa resurser på försäkringssidanskulle kunna frigöras för andra angelägna ändamål, är emellertidbeaktansvärda, och vill därför inte motsätta sig atten restriktivare ordning än den nuvarande införs när det gälleratt ersätta sakskador som orsakats av okända fordon.Den föreslagna självrisken torde därvid vara väl avpassad ochi linje med vad som gäller på många andra håll i Europa.Föreslagen ändring av 18 § trafikskadelagenI rubr. proposition redovisas bakgrunden till nuvarandeordning där jämkning kan ske av ägares, brukares och förareskrav på ersättning av utomstående för sakskada oavsett vållandehos den skadelidande och oavsett bristfällighet hos fordonet.Hänvisningen till trafikskadelagens förarbeten (prop.1975/76:15), där departementschefen anförde att han ansåg detföljdriktigt med nämnda jämkningsmöjlighet eftersom reglerna omrätt till trafikskadeersättning vilade på objektiv grund ochinnebar att biltrafiken belastades med ett strikt ansvar, kankompletteras med iakttagelsen att rättstillämpningen redan företrafikskadelagen innebar att ägare eller förare kunde drabbas avjämkning av skadestånd för trafikskada, även om medvållande åden skadelidandes sida inte kunde styrkas. Detta ansågs följa avdet presumtionsansvar som åvilade ägare och förare och i vissafall brukare av fordon enligt bilansvarighetslag.Som framhålles i den remitterade propositionen har sådanskadelidande som här avses svårt att förstå och acceptera attderas rätt till skadestånd skall jämkas när de inte själva varitoaktsamma. uppsats i Juridisk 1991/92 nr 2innehåller också från juridiska och teoretiska utgångspunkter enstark kritik mot rådande ordning.Det är emellertid tydligt att åsikterna i den juridiskalitteraturen inte uppvisar en enhetlig bild (jfr i Hellnersuppsats angivna verk av Agell, , , Grönfors ochNordenson). Det står också klart att Högsta domstolenupprätthållit principen om jämkning, normalt till hälften, i defall som här är i fråga (NJA 1985 s. 309, 1987 s. 749 och 1990s. 569).Televerket delar uppfattningen (remitterade propositionen s.29) att frågan hur trafikansvaret bör förhålla sig till detallmänna vållandeansvaret inrymmer många komplicerade inslag. Enprincipiell ändring av nuvarande ordning kräver noggrannaöverväganden och kan enligt mening inte genomföraspå föreliggande underlag.I fråga om den föreslagna mer begränsade ändringen i 18 §andra stycket trafikskadelagen av innebörd att hänsyn även skalltas till om den skadeståndsskyldige har ansvarsförsäkring, ärTeleverket av följande uppfattning.Förslagets huvudsakliga förtjänst är att det i vissa fallundanröjer den känsla av obillighet som naturligen kan varaförenad med dagens situation, där en bilist som uppträttoklanderligt men till följd av någon annans vårdslöshet fått sinbil skadad ändå får räkna med att endast få en del av sin skadaersatt.Från en annan synpunkt kan emellertid förslaget i en del fallleda till en ny "orättvisa", nämligen för en skadelidande sområkat ut för en oförsäkrad culpös skadevållare. Den skadelidandeskulle här (normalt) endast få halva sin skada ersatt, medan enannan skadelidande i motsvarande situation, men med en försäkradskadevållare, kanske skulle få ersättning för hela skadan.Ett problem som skulle få större dimensioner, omansvarsförsäkring hos skadevållaren kommer att få direktbetydelse för jämkningsfrågan, är den omständigheten att enskadevållare ibland förnekar en föreliggande försäkring ellervägrar att svara på frågan om försäkring finns.Televerket anser att även det begränsade ändringsförslag till18 § trafikskadelagen som framförs i den remitteradepropositionen bör föregås av mer ingående överväganden än vadsom redovisats i propositionen. Det naturliga är att dessaöverväganden görs i samband med en närmare utredning och analysangående det strikta trafikansvarets förhållande till detallmänna culpaansvaret och vilken betydelse som eventuellaslutsatser skall få för föreliggande jämkningsfråga.Televerket avstyrker således på det material som presenteratsförslaget till ändring av 18 § andra stycket trafikskadelagen.Vägverket:Enligt trafikskadelagens 11 § gäller objektivt ansvar i sådanafall då i samband med trafikolyckor skador uppkommer på föremålvid sidan om vägen, t ex lyktstolpar, vägräcken och vägskyltar.Med objektivt ansvar menas att ersättning betalas oavsett omvållande föreligger eller inte. Det räcker således attkonstatera att en bil åstadkommit en sådan skada som ovan nämnsför att ersättning skall betalas. Motivet till detta är att desom utövar en riskfylld verksamhet, såsom bilisterna i dettafall, skall svara för sådana skador som uppkommer till följd avverksamheten.Grundprincipen för trafikskadelagen är således atttrafikantkollektivet skall svara för de skador som åsamkas genomdess verksamhet. Även reglerna i de nu aktuella paragrafernagrundar sig på samma princip.Förslaget att införa en självrisk i 16 § innebär atttrafikantkollektivet inte fullt ut kommer att svara för dekostnader som kollektivet förorsakar. motsätter siginte att förslaget genomförs beträffande skada påtrafikförsäkringspliktigt fordon som orsakas av okänt sådantfordon. Däremot skulle ett genomförande av ett lagförslag sommedför att en ersättning som inte fullt ut täcker skadorna påexempelvis vägskyltar och en jämkningsregel såsom den somföreslås i 18 § innebära ett frångående av den nämndagrundprincipen. Denna principiellt viktiga fråga förtrafikskadelagstiftningen synes inte ha uppmärksammats ipropositionen.Vägverket anser det viktigt att lagstiftningen har stöd i detallmänna rättsmedvetandet. En lagändring som innebär en såprincipiellt förändrad syn på trafikskadelagens grunder, såsomförslaget innebär, bör dock genomföras först efter en grundligutredning samt ett remissförfarande innebärande bl a attlagrådet hörs.Enligt bör även en kostnadsanalys göras innanförslaget genomförs. Ett genomförande av förslaget kan antasinnebära en icke försumbar kostnadsfördyring för den offentligasektorn. Även enskilda fastighetsägare, som får skador påexempelvis staket, kommer att drabbas av omotiveradekostnadsökningar.Svenska kommunförbundet:Vid behandling av proposition 1992/93:8 om den svenskatrafikskadelagens anpassning till harlagutskottet -- mot bakgrund bl a av en skrivelse från -- beslutat att propositionens förslag tillsjälvrisk på ersättning för sakskada som vållats av okänt fordonska beredas ytterligare. har därför berettKommunförbundet tillfälle att avge yttrande över denna del avpropositionen. Förbundet får med anledning härav anföraföljande.I ersätter den svenska trafikskadelagen fullt ut ochutan självrisk sakskada som vållats av okänt fordon. är detta system riktigt. Det är logiskt ochkonsekvent att bilförarna solidariskt genomTrafikförsäkringsföreningen ekonomiskt svarar för denna typ avskador.Förslaget att införa en självrisk har framlagts avTrafikförsäkringsföreningen. Föreningen anför att resurser hospolismyndigheterna skulle kunna frigöras och användas på bättresätt om en självrisk införs. delar uppfattningenatt polisens resurser bör användas så effektivt som möjligt.Remissmaterialet ger dock inte någon redovisning av vilkabesparingar som skulle kunna göras inom polisväsendet omförslaget genomförs. Enligt förbundets uppfattning tordeskadehanteringen vad avser den kommunala väghållningen inte varasärskilt betungande för polismyndigheten.Trafikförsäkringsföreningen anför vidare att självrisk numeraallmänt förekommer i skilda försäkringsformer. Sådanasjälvrisker anges ha som syfte dels att påverkaförsäkringstagaren till att så långt som möjligt undvika attskador uppkommer, dels att inbespara försäkringsgivarnakostnader för reglering av skador på mindre belopp.Kommunförbundet delar denna uppfattning vad gäller många typerav försäkringsskador. Enligt förbundets uppfattning gårsynsättet dock inte att tillämpa på sådana sakskador som rörväghållarens "möblering" i gaturummet. För de kommunalaväghållarna är det fråga om påkörda och skadade vägmärken,belysningar, signaler, portaler, räcken, refuger m m.Utplacering av dessa sker med beaktande av såväl den funktionsom ifrågavarande anordning är avsedd att fylla som till attundvika risken för att anordningen ska komma till skada. Ensjälvrisk i detta sammanhang är enligt förbundet att betraktasom ett systemfel.Även , och kommunala elverk m fl har enmycket stor mängd väg- och trafikanordningar, utrustning m m somberörs av förslaget att införa ifrågavarande självrisk. Det ärbra att samtliga dessa berörda nu också får tillfälle att lämnasynpunkter på förslaget.Trafikförsäkringsföreningen sammanställer de beloppsom utbetalas inom ramen för den aktuellatrafikskadeförsäkringen. Enligt Kommunförbundets uppfattningborde detta material ha redovisats i förslaget och ingått iremissmaterialet. utbetalades enligt föreningenssammanställning till samtliga kommuner som ställtkrav på sådan försäkringsersättning.Ett genomförande av förslaget innebär således en kraftigkostnadsövervältring på kommunerna.Med hänvisning till vad som ovan anförts motsätter sig kraftigt att förslaget med självrisk på sakskadagenomförs.Svenska elverksföreningen:Elverksföreningen anser att den självrisk som föreslås i 16 §endast skall avräknas i de fall sakskada inträffar påtrafikförsäkringspliktigt fordon.Föreningen har full förståelse för de motiv som anges försjälvrisk vid skadefall som innebär att den trafikförsäkradesjälv får svara för en viss del av skadan. De minskadeutbetalningar som försäkringsbolagen får genom självrisken börkunna nyttjas för premiesänkningar för trafikförsäkring.Vid andra sakskador, t ex på elstolpe, kabelskåp etc drabbasen tredje part, anläggningsägaren, som med sina anläggningarinte ingår i det försäkringskollektiv trafikförsäkringen avser.Denne anläggningsägare skulle således som utomstående partdrabbas av kostnader som bör täckas av dettrafikförsäkringspliktiga kollektivet om föreslagen självriskinfördes för alla typer av sakskador.Enligt föreningens uppfattning bör nämnda självrisk endastavräknas vid sakskada som inträffar på trafikförsäkringspliktigtfordon.Trafikförsäkringsföreningen:Föreningen -- som begränsar yttrandet till att avse endast16 § -- finner det angeläget, att beslutar i enlighetmed propositionens förslag och vi hänvisar i tillämpliga delartill vad som tidigare anförts i gemensamt remissyttrande1992-04-28 av , ochTrafikförsäkringsföreningen.I Svenska Kommunförbundets skrift till lagutskottetanges det, att föreslagen självrisk på ersättning för sakskadagenom okända motorfordon skulle medföra kraftigt ökade kostnaderför kommunerna. De beloppsökningar som angivits för ochStockholm är dock något missvisande, eftersom beloppen avsertotalt utgiven ersättning för till dessa kommuner. Vidföreslagen självrisknivå bortfaller åtskilliga smärre skador påt.ex. obelysta gatustolpar m.m. medan dyrare skador påbelysningsstolpar, trafiksignaler, elskåp och liknande alltjämtkommer att ersättas om än med reducering för självrisken.Föreningen uppskattar att den sammanlagda årliga ersättningentill kommunerna för aktuell skadekategori kommer att minska frånca till ca . I förhållande till de kommunalaväghållningskostnaderna torde denna ersättningsminskning varaytterst marginell.Jämfört med kommunerna berörs de statliga verken i betydligtmindre utsträckning av föreslagen självrisk. Detta främstberoende på lägre skadefrekvens. Den ersättningsminskning, somkan komma att beröra de statliga verken, bör uppvägas av attstaten, som självförsäkrare av motorfordon, inte bidrar tillfinansieringen av kostnader föraktuell skadekategori. Detta har också framhållits avfinansinspektionen i remissyttrande över betänkandet "Risk- ochskadehantering i statlig verksamhet" (SOU 1992:40). Inspektionenförordade att "staten som självförsäkrare bör, på ett sätt somliknar det som gäller för koncessionerade försäkringsbolag,svara för en skälig andel av de skador som förorsakas av okändafordon".Svenska Samernas Riksförbund ():får inledningsvis notera att förbundet intetidigare beretts tillfälle redovisa synpunkter på propositionensförslag, som i ett väsentligt avseende berör rennäringen,nämligen förslaget att införa en självrisk på ersättning vidsakskada, som vållats av okänt fordon. Förslaget omfattar bl.a.ersättning för trafikdödad ren.Antalet renkollisioner med smitning har kunnatnedbringas till följd av den ordning som infördes attförsäkringstagaren inte gör någon bonusförlust. Denna särskildaordning infördes särskilt för att bryta trenden med ett tidigareökande antal smitningsfall. Ett genomförande av propositionensförslag medför uppenbara risker att utvecklingen nu skulle gå ifel riktning.Förutom ekonomiska konsekvenser för berörda renägare finns härfrågeställningar av etisk karaktär. Det händer inte sällan attrenen inte dödas vid olyckan utan senare måsteavlivas. Förblir föraren "okänd" kommer djuret att utsättas förytterligare lidande.Denna skadetyp skiljer sig markant från de sakskador i övrigtsom beskrivs i propositionen och av trafikförsäkringsföreningen.Vid en renkollision kan det inte gärna komma ifråga att det skavara något svårare bevisläge att konstatera att skadan harorsakats av ett fordon.Det är vidare inte praktiskt möjligt för renägarna/näringenatt försäkringsmässigt skydda sig mot denna skadetyp och på såsätt mildra de ekonomiska konsekvenserna av en självrisk, som iföreslagen nivå överstiger ersättningsbeloppet med 2--3 gånger.För det fall att det skulle befinnas rimligt att införa ensjälvrisk för sakskador möter det inte några faktiska hinder attundanta renar -- och djur i övrigt -- från en sådan ordning. Somovan framgår har det redan införts ett undantag ibilförsäkringen när det gäller skador på renar. En liknandeordning kan därför gälla även i förhållande till en självrisk.Enligt riksförbundets mening föreligger alltså såväletiska/djurskyddsmässiga som ekonomiska och motsvarande skäl attundanta skador på renar för det fall att en självrisk skallinföras vid sakskador som vållas av okända fordon.Med hänsyn till frågans allvar, formerna för beredning ochinhämtande av synpunkter och på de skäl som ovan anförshemställer riksförbundet att lagutskottet -- om självrisk iövrigt föreslås införd -- i föreslagen ändring av 16 §trafikskadelagen undantar skador på renar.