bet · GH01UU7 · 1993-11-09 00:00:00 — Avskaffande av ekonomiska sanktioner mot I detta betänkande behandlas regeringens proposition1993/94:47 om avskaffande av ekonomiska sanktioner mot Sydafrikajämte en motion som väckts med anledning av propositionen.Regeringens förslag innebär att alla ekonomiska sanktioner motSydafrika utom vapenembargot upphävs. Till betänkandet harfogats särskilda yttranden från Moderata samlingspartiet samt Nydemokrati. I regeringens proposition 1993/94:47 hemställs att riksdagenantar förslagen till:1. lag om upphävande av lagen (1985:98) om förbud motinvesteringar i ,2. lag om upphävande av lagen (1990:77) med bemyndigande atttillämpa lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner ifråga om en handelsblockad mot ,3. lag om upphävande av lagen (1985:1052) om rätt för kommuneroch landstingskommuner att vidta bojkottåtgärder mot Sydafrika.Lagarna om upphävande av respektive lag (1985:98, 1990:77 samt1985:1052) föreslås träda i kraft . 1993/94:U1 av och (nyd) variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om en utredning för att främja svenskföretagsamhet i . BakgrundRegeringen föreslog i proposition 1991/92:146 att deekonomiska sanktionerna mot skulle avskaffas stegvisunder vissa förutsättningar sammanhängande med utvecklingen iSydafrika. Regeringen ansåg det rimligt att avvecklingen avSveriges sanktioner inleddes med ett upphävande av förbudet mothandel när en bindande överenskommelse träffats om eninterimsregering. Investeringsförbudet borde, enligtpropositionen, inte längre tillämpas när en interimsregeringbildats i , såvida överenskommelse inte träffats inomramen för Codesa (Convention for a Democratic South ) omatt rekommendera ett tidigare avskaffande. Förslagen byggde påden s.k. Sydafrikadelegationens rapport.Regeringens proposition behandlades av utskottet i betänkande1991/92:UU13. Utskottet ställde sig bakom regeringens förslag omen stegvis avveckling av sanktionerna under förutsättning av attvissa villkor kopplade till en fortsatt utveckling i Sydafrikamot demokrati hade uppfyllts. biföll utskottetshemställan (rskr. 1991/92:302).Regeringen redogjorde i skrivelse 1992/93:204 för utvecklingeni . I skrivelsen konstaterades att enpositiv utveckling ägt rum mot ett demokratiskt underhösten 1992 bl.a. i och med att ANC och den sydafrikanskaregeringen kom överens om att en interimsregeringborde tillsättas. Regeringen gjorde i skrivelsen bedömningen attdet s.k. övergångsråd () somdiskuterades inom ramen för flerpartiförhandlingarna i Sydafrikaborde kunna jämställas med en interimsregering.Utskottet behandlade regeringens skrivelse i betänkande1992/93:UU13. I betänkandet redovisas utförligare bakgrundentill den svenska politiken visavi och framstegen i densydafrikanska demokratiprocessen. Utskottet vidhöll ibetänkandet sin uppfattning att upphävande av sanktionerna motSydafrika bör kopplas till utvecklingen mot demokrati i landet.Utskottet delade regeringens bedömning att övergångsrådet, omdet skulle få den roll som parterna då syntes diskutera, bordekunna jämställas med en interimsregering. Utskottet uttryckteockså uppfattningen att beslut om upprättande av ettövergångsråd var en förutsättning för upphävande avhandelsförbudet samt att investeringsförbudet borde upphävasförst när interimsregeringen -- övergångsrådet -- har tillträtt.Utskottet angav vidare att framsteg på andra områden också varav betydelse, bl.a. beslut om valdatum samt om etablerandet avoberoende s.k. val- och mediakommissioner. Utskottet underströkbetydelsen av det överenskomna förslaget om en lag i parlamentetgällande övergångsarrangemang (Transitional Democracy Act) somskulle ge demokratiprocessen legitimitet.Riksdagen biföll utskottets hemställan (rskr. 1992/93:314).Fortsatta samtal mellan ANC och den sydafrikanska regeringenledde till framsteg i den politiska processen under senhösten1992 och . Flerpartiförhandlingarna har undersommaren lett till ytterligare framsteg. uppnåddesenighet om valdatum (). antogsutkast till lagförslag om oberoende val- och mediakommissioner.Den 7 september 1993 kom överenskommelsen om lagförslag omövergångsrådet. Dessa lagförslag har underställts detsydafrikanska parlamentet, som fattadebeslut i enlighet med förslagen.Parallellt med framstegen i flerpartiförhandlingarna har endiskussion förts i om inställningen till andra ländersekonomiska sanktioner. Bl.a. inom ANC har man övervägt frågan omnär man skulle anse det lämpligt att uppmana omvärlden att hävasina sanktioner. I ett anförande i den 24september deklarerade ANC:s ordförande att detvar dags att upphäva alla ekonomiska sanktioner mot . Ianförandet framfördes en begäran till andra länder att vidtaåtgärder i detta syfte. En förhoppning uttrycktes att bådesydafrikanska och internationella investerare skulle tatillfället i akt att bidra till att revitalisera densydafrikanska ekonomin.Mot bakgrund av den överenskommelse som träffades i Sydafrikaden , om upprättande av övergångsrådet, beslutaderegeringen att avskaffa handelsförbudet motSydafrika med verkan från . Med hänsyn tilldetta och till vad regeringen tidigare anfört omhändelseutvecklingen i finns skäl för detbemyndigande som gav regeringen genom lagen (1990:77)med bemyndigande att tillämpa lagen (1971:176) om vissainternationella sanktioner i fråga om en handelsblockad motSydafrika. Regeringen föreslår därför att lagen upphävs.Riksdagen tillstyrkte regeringens förslag att geregeringen ett bemyndigande att efter samråd i Utrikesnämndenföreskriva att bestämmelserna i lagen (1985:98) om förbud motinvesteringar i inte skall tillämpas. I regeringensföreliggande proposition (prop. 1993/94:47) anförs att det avriksdagens ställningstaganden såväl som våren 1993framgår att avsikten har varit att en sådan föreskrift börutfärdas först när övergångsrådet har tillträtt i Sydafrikaeller tidigare om t.ex. en rekommendation antas inom ramen förCodesa om att sanktionerna skall avskaffas . Enligtpropositionen innebär gällande tidsplan att övergångsrådetberäknas tillträda under hösten 1993.Mot bakgrund av framstegen i demokratiseringsprocessen och medtanke på uttalanden i sanktionsfrågan föreslårregeringen emellertid att nu upphäver lagen (1985:98)om förbud mot investeringar i . I avvaktan påriksdagens ställningstagande till föreliggande proposition avserregeringen bevilja ansökningar om undantag fråninvesteringsförbudet i enlighet med de iinvesteringsförbudslagen angivna möjligheterna till sådanaundantag.I samband med upphävande av investeringsförbudet föreslås ävenatt lagen (1985:1052) om rätt för kommuner ochlandstingskommuner att vidta bojkottåtgärder mot Sydafrikaupphävs.Förenta nationernas generalförsamling antog den 8 oktoberenhälligt en resolution som upphäver flertalet ekonomiskasanktioner mot . I resolutionen sägs att alla förbudeller restriktioner mot ekonomiska relationer med ochsydafrikaner, inklusive handel, investeringar, finansiering,resor och transporter upphör i och med antagandet avresolutionen. I resolutionen beslutas vidare att det avgeneralförsamlingen tidigare rekommenderade oljeembargot motSydafrika skall upphöra att gälla samma datum som övergångsrådet(TEC) i blir operationellt. FN:s vapenembargo motSydafrika kvarstår tills vidare.Utskottets övervägandenUtskottet välkomnar de betydelsefulla steg mot demokrati somtagits i . Apartheidsystemets grundvalar håller på attraseras. Den internationella sanktionspolitikens syfte kandärmed anses vara nära att uppnås. Även om det är den inreutvecklingen som varit avgörande för apartheidsystemetssammanbrott är det uppenbart att den internationellasanktionspolitiken -- där varit pådrivande -- verksamtbidragit. Utskottet noterar detta med tillfredsställelse ochdelar regeringens bedömning att det stora flertalet av Sverigesekonomiska sanktioner mot nu kan upphävas.Därmed tillstyrker utskottet regeringens förslag.I sitt senaste betänkande 1991/92:UU13 om Sydafrikafrågankonstaterade utskottet att viktiga inslag i processen motdemokrati har varit förhandlingarna mellan regeringoch bl.a. ANC om en ny författning för . Samtidigterinrades i betänkandet om att demokratiprocessen kontinuerligtutsatts för påfrestningar, i synnerhet genom det utbredda våldeti landet.Det är utskottets förhoppning att den politiska uppgörelse someftersträvas av de demokratiska krafterna i kommer attge inte bara fred och ekonomisk utveckling utan också en jämlikfördelning av landets välstånd och inkomster. Detta är i sin turnödvändigt för att garantera stabilitet och fortsatta framstegpå vägen mot demokrati.Hävandet av flertalet av de internationella ekonomiskasanktionerna mot kan bidra tillatt stärka landets ekonomiska tillväxt och utveckling. uppfattning bör svenskt näringsliv genom avskaffandetav flertalet av de svenska sanktionerna nu få godaförutsättningar att göra aktiva insatser till förmån förutvecklingen i Sydafrika.I motion 1993/94:U1 (nyd) anförs att de svenska sanktionernahar gjort att svenska företag verksamma i sedan etttjugotal år berövats möjligheterna att expandera. Vissa företaghar tvingats att likvidera eller sälja ut verksamheten.Sanktionerna sägs vidare i motionen ha bidragit till attpermanenta eller öka en redan rekordstor arbetslöshet iSydafrika.Motionärerna föreslår mot denna bakgrund tillsättandet av ensnabbutredning i syfte att komma med konstruktiva förslag omstöd till svenska företag i . I motionen föreslås attutredningen speciellt bör undersöka möjligheten att stödjaföretagen med mjuka lån via BITS eller med riskkapitalkanaliserat via SwedeCorp.Utskottet noterar att regeringen till stöd för svenskföretagsamhet i beslutat ge Exportråd tvåmiljoner kronor för upprättandet av ett handelskontor iJohannesburg. Det svenska näringslivets intressen i Sydafrikakommer ytterligare att markeras i samband med att enindustridelegation under ledning av utrikeshandelsministerDinkelspiel besöker i början av 1994.Förutsättningar finns också för ett näringslivsbistånd tillSydafrika genom bl.a. SwedeCorp (Styrelsen för internationelltnäringslivsbistånd) samt . Enligt vadutskottet erfarit bedriver SwedeCorp en relativtomfattande managementutbildning i samarbete med i och Näringslivets internationella råd. InomSwedefund finns beredskap för att med riskkapital stödjaexempelvis joint mellan svenska och sydafrikanskaföretag.Även det omfattande, internationella kursprogram som erbjudsav BITS (Beredningen för internationellt tekniskt-ekonomisktsamarbete) kommer, i och med att sanktioner hävs, att blitillgängligt även för sydafrikaner. På planerar BITSinsatser inom, i första hand, utbildningssektorn i Sydafrika.Vidare kommer, enligt vad utskottet erfarit,, , garantigivning att öppnas för affärermed så snart sanktionerna avskaffas.Mot denna bakgrund saknas enligt utskottets uppfattning behovav en utredning enligt det förslag som läggs fram i motion1993/94:U1 (nyd).Därmed betraktar utskottet motion 1993/94:U1 (nyd) sombesvarad.Av propositionen framgår att vapenembargot mot Sydafrikakvarstår, då detta grundas på ett beslut i FN:s säkerhetsråd.Vad avser oljeembargot noterar utskottet att detta aldriggivits rättsligt bindande ställning annat än genom det allmännahandelsförbudet, eftersom det följer på beslut fattat av FN:sgeneralförsamling, vilket har karaktären av rekommendation tillmedlemsstaterna. deltog i det beslut som enhälligtfattades av generalförsamlingen och sominnebär att oljeembargot skall fortsätta till dess attövergångsrådet i blivit operationellt. Utskottet utgårfrån att oljeembargot kommer fortsätta att iakttas så längedetta har FN-majoritetens stöd. Utskottet förutsätter vidare attregeringen noga bevakar den svenska efterlevnaden avgeneralförsamlingens rekommendation och har beredskap för attmed kort varsel föreslå erforderliga lagstiftningsåtgärder omdet skulle visa sig att svenska företag inte hörsammarrekommendationen.Demokratiprocessen är enligt utskottets uppfattning starktförankrad hos de parter som varit drivande iförhandlingarna, nämligen president de Klerks regering och ANC.Utskottet hälsar därför med glädje att i årtilldelats president de och ledare är ett välförtjänt erkännande av dessa ledares avgörandepersonliga insatser för att åstadkomma en fredlig övergång tilldemokrati i . Utskottet noterar att utrikesminister afUgglas i sina lyckönskningar till de båda fredspristagarna ocksågett uttryck för fortsatta stöd fördemokratiseringsprocessen i . beträffande lagen (1985:98) om förbud mot investeringar iSydafrikaatt antar regeringens förslag till lag om upphävandeav lagen (1985:98) om förbud mot investeringar i ,2. beträffande lagen (1990:77) med bemyndigande att tillämpalagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner i fråga omen handelsblockad mot Sydafrikaatt antar regeringens förslag till lag om upphävandeav lagen (1990:77) med bemyndigande att tillämpa lagen(1971:176) om vissa internationella sanktioner i fråga om enhandelsblockad mot ,3. beträffande lagen (1985:1052) om rätt för kommuner ochlandstingskommuner att vidta bojkottåtgärder mot Sydafrikaatt antar regeringens förslag till lag om upphävandeav lagen (1985:1052) om rätt för kommuner och landstingskommuneratt vidta bojkottåtgärder mot ,4. beträffande utredning för att stödja svenskföretagsamhetatt förklarar motion 1993/94:U1 besvarad med vadutskottet anfört.Stockholm den 9 november 1993På utrikesutskottets vägnarPierre SchoriI beslutet har deltagit: (), (), (), (), (), (nyd), (), Karl-GöranBiörsmark (fp), (), (), HåkanHolmberg (fp), (), () ochLars-Olof ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet.Särskilda yttrandenApardheidsystemet och sanktionspolitikenAlf Wennerfors och (båda m) anför:Apartheidsystemet i var ett oerhört destruktivtsystem mänskligt, ekonomiskt och socialt. Det ruttnade inifrånoch föll sönder av egen kraft på samma sätt som detkommunistiska och socialistiska systemet i . Systemenhade betydande likheter; en liten minoritets diktatur överfolkflertalet och en helt genomreglerad samhällsordning. Det varalltså inte yttre krafter eller väpnad kamp som ledde tillapartheids fall.Sanktionspolitiken mot var tveeggad. Å ena sidanunderströk den omvärldens moraliska avståndstagande frånapartheid. Detta var viktigt och riktigt.Å andra sidan bidrog den till att ytterligareisolerades och att landet blev fattigare.Apartheidregimen strävade efter att isolera Sydafrikakulturellt och mänskligt, därför att apartheid så totalt stredmot de västvärldens värderingar som regimen påstod sig försvara.Detta tog sig många uttryck, t.ex. utreseförbud för sydafrikaneroch inreseförbud för utlänningar med "fel åsikter", statsmonopolpå radio ch TV, förbud mot parabolantenner och presscensur.Sanktionspolitiken förstärkte isoleringen och kom därmed attspela regimen i händerna.Apartheid förhindrade huvuddelen av befolkningen attkonstruktivt bidra till sin egen och landets ekonomiskautveckling. Kvalificerade arbetsuppgifter, företagande, ägandeav mark och annan egendom var förbjudna för denna. Sanktionernainnebar att dessa apartheids fattigdomsskapande effekterförstärktes, genom att handel och investeringar försvårades. Detskedde en ytterligare utarmning ovanpå apartheidpolitiken.Investeringsförbudet ledde bl.a. till att de flesta företagsom var ägda från västvärlden kom att billigt övertasav den sydafrikanska staten, apartheids kärna. Det försvagadedet privata näringsliv som var en av de strukturer inomSydafrika som motsatte sig apartheid.Handelssanktionerna ökade självförsörjningsgraden, vilketockså var ett centralt mål för apartheidregimen.Det är alltså fel att hävda att sanktionspolitiken har variten entydig framgång. Vissa apartheidmotståndare hävdar att densnarast försenat processen mot demokrati.Under demokratiseringen har den negativaekonomiska utvecklingen varit ett hinder. Den ökande fattigdomenhar bidragit till desperation, våld och en vitt spridd känsla avdjup besvikelse med demokratiprocessen. I detta skede är detsvårt att se att sanktionspolitiken har varit positiv.Utredning för att stödja svensk företagsamhet (mom. 4)(nyd) anför:På grund av sanktionspolitiken visavi har svenskaföretag, som varit verksamma där, sedan ett tjugotal år berövatsmöjligheten att expandera. har tvingats attlikvidera eller sälja ut sin verksamhet.Ny demokrati anser därför att , somsanktionerna nu upphävs, bör stödja den i verksammasvenskägda industrin med att bygga ut sin tillverkning ochmarknadsföring. Det finns även behov av att ekonomiskt hjälpa desvenska industriföretag som på grund av sanktionerna tvingatsslå igen sin verksamhet att åter etablera sig i Sydafrika.Mot denna bakgrund bör en snabbutredning tillsättas för attkomma med konstruktiva förslag i syfte att stödja svenskföretagsamhet i . Utredningen bör särskilt undersöka demöjligheter som kan finnas inom bl.a. BITS, SwedeCorp och EKNatt underlätta för svenskt näringsliv att expandera elleråteretablera sig i . Ny demokrati anser att ovannämndastödåtgärder för det svenska näringslivets framtida verksamhet iSydafrika bör finansieras ur de anslag som tidigare reserveratssom bidrag till ANC.