bet · GG01UU19 · 1993-05-06 00:00:00 — Vilket eller vilka anslag som berörs kan komma att varieraväsentligt beroende på den uppkomna frågans karaktär. Enligt vad utskotteterfarit pågår en översyn av de svenska bidragen till internationellaorganisationer. Som framgår av propositionen (prop. 1992/93:100 bil. 4)föreslår regeringen en förändrad anslagsstruktur i det att delar av anslagen L1. Kostnader i för FN-styrkor m.m., L 2. FN-styrkors verksamhetutomlands samt L 3. deltagande vid NNSC i föreslås överförasfrån fjärde huvudtiteln till anslaget B 9 under tredje huvudtiteln. Benämningenpå anslaget B 9 förändras därvid till Fredsbevarande verksamhet. Utskottetutgår från att regeringen fortlöpande överväger vilken anslagsindelning som ärden mest ändamålsenliga.Därmed får motion 1992/93:U409 (s) yrkande 7 anses besvarad.I motion 1992/93:U404 (s) yrkande 2 uppmanas regeringen att ställa Sverigesförhandlings- och tekniska kompetens till det internationella freds- ochnedrustningsarbetets förfogande.Sverige fortsätter att aktivt verka för fred och nedrustning i FN, bl.a. inedrustningskonferensen i (CD). I ett tal i CDunderströk utrikesministern behovet av att begränsa riskerna för spridning avvapen, särskilt massförstörelsevapen. Hon framhöll därvid att Sverigekonstruktivt medverkar i arbetet med att förstärka den internationellakontrollen av kärnvapen samt biologiska och kemiska vapen. deltar ocksåaktivt i det arbete som pågår inom FN med att utforma ett nedrustningsarbeteanpassat till den förändrade situationen efter det slut.Sverige har ställt kvalificerad kompetens till FN:sförfogande på nedrustningsområdet, såväl diplomatisk som teknisk och juridisk.Utskottet utgår från att så kommer att bli fallet även i framtiden.Med det anförda får motion 1992/93:U404 (s) yrkande 2 anses besvarad.I motion 1992/93:U404 (s) yrkande 3 föreslås att i sin politik iolika internationella organ integrerar och aktivt stödjer det synsätt som FN:sgeneralsekreterare utvecklat i sin "En dagordning för fred".Utskottet noterar att generalsekreteraren i betydande utsträckning tagit upptankegångar som tidigare framförts av tillsammans med de övriganordiska staterna. deltar också aktivt och konstruktivt i dendiskussion som initierats genom "En dagordning för fred".Med det anförda får motion 1992/93:U404 (s) yrkande 3 anses besvarad.1.3 FN:s roll m.m.MotionernaI motion 1992/93:U409 (s) yrkande 1 betonas att framtid blir alltnärmare knuten till andra länders. Det framstår tydligare hur nationerna delaren ödesgemenskap. Världssamfundet har mött de närmare, ömsesidiga beroendenamed ett allt tätare nät av internationella normer. På grund görs numånga försök att utveckla former för hur en ny världsordning skallupprätthållas. Motionärerna anser att regeringen med kraft och konkretion börverka för ett förnyat internationellt samarbete.I motion 1992/93:U404 (s) yrkande 1 framhålls att FN:s generalsekreterare, isin särskilda rapport om nedrustning, understryker vikten av en globalnedrustning och att tiden har kommit att gå från diskussion till aktivhandling. Motionärerna menar, bl.a. mot denna bakgrund, att börbegära att regeringen fortsätter att aktivt arbeta för internationell fred ochnedrustning inom FN och på grund.I motion 1992/93:U408 (nyd) yrkande 8 krävs att hos regeringenbegär förslag till nya riktlinjer för hur på ett aktivare sätt kanbidra till att fred och demokrati främjas, då främst genom FN-insatser därSverige på ett påtagligare sätt skall delta.I motion 1992/93:U649 (nyd) framhålls att Ny demokrati ställer sig positivttill ett svenskt FN-engagemang. Detta hindrar inte att man anser attFN-organisationen, som i många avseenden är både ineffektiv och byråkratisk,bör ses över. Det är eftersträvansvärt att fler svenskar får framträdandeposter inom FN-systemet. De svenska anslagen bör också ses över, koordinerasoch omprioriteras. I motionen föreslås även att en FN-koordineringsfunktioninrättas inom UD. Samtliga FN-anslag bör ligga under UD:s budget.I motion 1992/93:U409 (s) yrkande 6 framhålls att FN:s ekonomiska resurserför fredsbevarande insatser måste stärkas. Generalsekreterarens förslag ominrättandet av en särskild reservfond för denna typ av insatser måste bliverklighet. Hans förslag om en större gåvofond för fredsändamål bör ocksåbehandlas positivt. Motionärerna yrkar att bör bidra till den avgeneralsekreteraren föreslagna reservfonden för fredsbevarande operationer.UtskottetI propositionen (prop. 1992/93:100 bil. 4, s. 5 f.) slås fast att Förentanationerna förblir en hörnsten i den svenska utrikespolitiken. Det kallakrigets slut har skapat unika möjligheter att bygga upp en ny världsordning,såsom ursprungligen avsåg.Detta medför att FN med ett brett stöd av medlemmarna kan möta ökade krav ochförväntningar. Tillsammans med de andra nordiska staterna verkar föratt förstärka FN:s fredsskapande och fredsbyggande förmåga. Många av denordiska förslagen därvidlag återspeglas i generalsekreterarens rapport . fortsätter att spela en viktig roll som deltagarei FN:s fredsbevarande operationer, vilka avsevärt ökat i antal under detsenaste året. Också i strävandena att reformera FN:s ekonomiska och socialaverksamhet agerar och de övriga nordiska staterna pådrivande.Viktiga punkter på världsorganisationens framtida agenda är, utövervidarebehandlingen av förslagen i generalsekreterarens rapport , implementeringen av de beslut som fattades vid iRio de Janeiro , genomförandet av en särskild om demänskliga rättigheterna och av 1994samt förberedelserna för toppmötet om social utveckling och världskonferensenom kvinnor, vilka planeras äga rum år 1995.I propositionen framhålls också att världsorganisationens nya roll medför attökade krav ställs på medlemsstaterna. Mer kraftfullt än tidigare måste nuvärldssamfundet understryka principen om att medlemskap i innebär båderättigheter och skyldigheter. Särskilt stötande är att somliga stater inteföljer de förpliktelser om mänskliga rättigheter och folkrätt som de påtagitsig.I regeringens deklaration vid utrikespolitiska debatt i riksdagenägnas FN och olika aspekter av världsorganisationens verksamhet storuppmärksamhet. Regeringen framhåller bl.a. att FN efter det kommitatt spela en central roll i ansträngningarna att upprätthålla fred och säkerhet-- just såsom stadgan avser.I regeringens deklaration konstateras också att tillhör de stater somlänge hävdat att brott mot mänskliga rättigheter inte kan betraktas som enstats inre angelägenhet. På grundval av stadgan har på senaretid fattat beslut om att ingripa i stater där det sker en massiv kränkning avmänskliga rättigheter, som t.ex. i och Somalia.Utskottet välkomnar den ovan beskrivna utvecklingen i riktning mot att FN fården roll som avsetts i dess stadga. Utskottet understryker betydelsen av attSverige även fortsättningsvis verkar pådrivande i denna utveckling.Med det anförda anser utskottet motionerna 1992/93:U409 (s) yrkande 1,1992/93:U404 (s) yrkande 1, 1992/93:U408 (nyd) yrkande 8 besvarade och1992/93:U649 (nyd) i denna del.I motion 1992/93:U649 (nyd) diskuteras olika organisatoriska ochadministrativa aspekter på det svenska FN-engagemanget.Utskottet noterar att och övriga nordiska stater är aktivt pådrivandevad gäller effektivisering av FN-systemet i dess helhet. En rad förslag rörandeFN:s roll, avseende såväl bistånd och fredsbevarande som övrig FN-verksamhet,har lagts fram från nordisk sida.De nordiska staterna söker gemensamt inflytande i FN genom att kandidera tillplatser i styrelser och andra organ. I förhållande till storleken är välrepresenterat. Från svensk sida är det en strävan att öka denna representationinte minst i de organ där är stor bidragsgivare. En förteckning översvenskar och övriga nordbor i FN-tjänst hålls löpande uppdaterad genompolitiska avdelningens i försorg.Av propositionen (prop. 1992/93:100 bil.4) framgår att bidrag tillFN-systemet består av frivilliga bidrag huvudsakligen till de delar avFN-systemet som arbetar med biståndsverksamhet (anslaget C 1), av bidrag tillFN:s fredsbevarande insatser (anslaget B 9) samt av de obligatoriska bidrag somvarje medlemsland är skyldigt att lämna i förhållande till storleken på landetsekonomi (anslaget B 1).De större fackorganen inom FN-systemet erhåller bidrag över resp.fackdepartements budget. Löpande samråd äger rum i dessa frågor mellan berördadelar av . har härvid det övergripandeansvaret.Enligt vad utskottet erfarit pågår, på utrikesministerns uppdrag, en översynav de svenska bidragen till internationella organisationer.FN:s upphandlingsverksamhet bevakas i samarbete med genomhandläggare vid FN-delegationerna i och . Ett aktivt arbete föratt söka öka andel i denna upphandling bedrivs i nära samråd mednäringslivet.Utskottet fäster vikt vid att parlamentariker också fortsättningsvis, genomdeltagande i generalförsamlingens arbete, bereds möjlighet att följa vad somhänder i FN. Det ökar, som anförs i motionen, förståelsen för och insynen iFN:s verksamhet. Parlamentarikerna kan också förväntas lämna konstruktivabidrag vid behandlingen av frågor i generalförsamlingen och dess utskott.Utskottet utgår från att omfattningen av parlamentarikernas (ochorganisationsföreträdarnas) deltagande under generalförsamlingens sessioner påsedvanligt sätt prövas under budgetprocessen.Med det anförda anser utskottet motion 1992/93:U649 (nyd), delvis, besvarad.I motion 1992/93:U409 (s) yrkande 6 framhålls att FN:s ekonomiska resurserför fredsbevarande insatser måste stärkas.Motionärerna föreslår bl.a. att bör bidra till den avgeneralsekreteraren föreslagna reservfonden för fredsbevarande operationer.Enligt vad utskottet inhämtat är det avsikten att FN:s fond förfredsbevarande insatser skall uppgå till . Den skall göradet möjligt för FN att snabbt engagera sig i nya, oförutsedda, fredsbevarandeinsatser i avvaktan på att uttaxerade bidrag flyter in. Så snart de uttaxeradebidragen kommit FN till handa skall förskotterade medel återbetalas tillfonden. Fonden skall också i vissa fall kunna användas för utökning av redaninledda insatser.Fonden skall finansieras dels genom räntor och övriga intäkter från de nuavslutade kontona för operationerna i (UNTAG) och /(UNIIMOG),dels genom vissa överskott och sent inkomna bidrag till den reguljära budgeten.Ca fanns redan tillgängliga från UNTAG- ochUNIIMOG-operationerna när fonden upprättades . Resterande 90miljoner dollar kommer successivt att tillföras när medel finns att tillgå. Attuppnå full finansiering av fonden bedöms dock komma att ta lång tid.Någon frivillig finansiering är, enligt vad utskottet erfarit, inte förutseddför den aktuella fonden. I själva verket var just det faktum att medel fannsatt tillgå för fondens finansiering en bidragande orsak till attgeneralförsamlingen lyckades nå fram till ett beslut i frågan.I motion 1992/93:U409 (s) yrkande 6 nämns även generalsekreterarens förslagom en "större gåvofond för fredsändamål". Motionärerna torde därmed avse denförre generalsekreteraren förslag till en "endowment fund" på1 miljard US-dollar, avsedd att utgöra en komponent i lösningen av FN:sfinanskris. Detta förslag äger, enligt vad utskottet inhämtat, ingenaktualitet och har avlösts av andra åtgärder, framför allt syftande till attförmå samtliga FN:s medlemsstater att betala sina medlemsavgifter.Därmed anses motion 1992/93:U409 (s) yrkande 6 besvarad.1.4 Säkerhet och samarbetsmönster i EuropaMotionernaI motion 1992/93:U404 (s) yrkande 4 framhålls att medan lägger nedmiljarder på militära medel syftande till att utkämpa krig om nödvändigt, läggsnästan inget på fred med fredliga medel. Inom ESK har en hel del bra initiativtagits, men i förhållande till utmaningarna är det helt otillräckligt, ochorganisationen har knappt möjligheter eller resurser att implementera demeffektivt. Motionärerna pekar bl.a. på att det konfliktförebyggande arbetetenbart skall behandla icke-interna konflikter. Detta utesluter i stort settalla allvarliga konflikter inom ESK-området. bör ta initiativ för attfå till stånd en utvidgning av ESK:s mandat och en utökning av dess resurser.I motion 1992/93:U404 (s) yrkande 17 framhålls att kärnvapenfria zoner i dagmåste ses som viktiga nedrustningssteg genom att de främjar processen mot enkärnvapenfri värld. har under en följd av år uttalat sig för en dylikzon i . bör ta initiativ till förverkligandet av enkärnvapenfri zon i Norden.I motion 1992/93:U408 (nyd) yrkande 3 föreslås att hos regeringenbegär en aktivitetsplan för hur man aktivt skall arbeta för att ettintensifierat nordiskt försvarssamarbete kommer till stånd. Det framhålls atten stark nordisk försvarsallians skulle kunna gagna både i försvars-och försvarsmaterielhänseende.UtskottetEfter det slut föreligger , efter det andravärldskriget, möjligheter att etablera en varaktig och stark freds- ochsamarbetsordning i hela . Det finns emellertid också risker för attetniska och nationella motsättningar växer sig starkare på många håll iÖsteuropa. Redan har öppna konflikter flammat upp på flera håll. Sedan många århar ESK en central roll i försöken att finna lösningar på en rad europeiskasäkerhetsproblem.I motion 1992/93:U404 (s) yrkande 4 föreslås bl.a. att skall verkaför en utvidgning av ESK:s mandat.Utskottet noterar att en utveckling i föreslagen riktning är på gång. Redanden vid toppmötet i ingångna överenskommelsen(Parisstadgan) markerade en ny epok i ESK:s utveckling. ESK:s mandat harvidgats dramatiskt sedan dess.Vid toppmötet i beslöt stats- och regeringscheferna att geESK en delvis ny inriktning. Till den tidigare, i huvudsak normativaverksamheten läggs nu i ökande grad operativa insatser i syfte att förebyggakonflikter, hantera kriser och lösa tvister med fredliga medel.ESK:s verksamhet och institutioner befinner sig i snabb utveckling. Utökadverksamhet och högre ställda politiska ambitioner har emellertid medfört attESK:s ekonomiska och administrativa resurser inte räcker till.Regeringen uttalade i sin deklaration vid utrikespolitiska debatt iriksdagen att ett av målen med det svenska ordförandeskapet i ESK är attfortsatt stärka ESK som organisation. För att åstadkomma balans mellanverksamhet och ambitioner å ena sidan samt resurser å den andra är det, enligtutskottets mening, önskvärt att ESK:s institutioner och budget ytterligarestärks.Viktiga steg mot detta mål togs vid mötet med i Stockholmhösten . Vid detta möte beslöts bl.a. att inrätta en funktion somgeneralsekreterare samt att inleda en permanent mötesverksamhet i för attförbereda ämbetsmannakommitténs möten. Vidare erhöll ordföranden ett brettmandat att se över ESK:s strukturer och arbetsformer med syfte att uppnå ökadeffektivitet.På det konfliktförebyggande området stärktes den s.k. Vallettamekanismen förfredlig lösning av tvister genom beslut vid . Likaså överenskomman om att inrätta ytterligare ett antal mekanismer för fredlig lösning avtvister. En av dessa utgörs av den s.k. om förlikningoch skiljedom.Ordförandestatens funktion när det gäller att se till att ESK växer in i sinnya operativa roll är såväl katalyserande som aktivt pådrivande. ESK-staternahar en lång väg att gå, innan de alla efterlever åtagandena i Parisstadgan.Samtidigt har ESK fått en alltmer betydelsefull roll när det gäller att hanteraregionala, politiska konflikter. Väsentligt härvidlag är, enligt utskottetsuppfattning, att samverkan med berörda internationella organisationer utvecklasså att en klar rollfördelning etableras och dubbelarbete undviks. Somordförandestat i ESK har här ett betydande ansvar.Ett kännemärke för ESK är dess möjligheter att verka såväl förkonfliktlösning mellan medlemsstaterna som för främjandet av mänskligarättigheter inom stater. ESK har också en viktig roll för att förebygga dessatyper av konflikter och övergrepp.I enlighet med den ovan nämnda s.k. Vallettamekanismen skall varje ESK-statkunna nominera upp till fyra framstående personer, vilka vid behov skall kunnastå till förfogande för fredlig lösning av mellanstatliga tvister. I förstahand skall de stater som är parter i en tvist sinsemellan utse högst sexpersoner att ingå i konfliktlösningsproceduren. Om de ej lyckas enas inom enperiod av , skall nomineringsfrågan hänskjutas till ESK för beslut.Slutakten från , undertecknad 1975, fastställer de deltagandestaternas skyldigheter att respektera sina medborgares rättigheter ochgrundläggande friheter. ESK kan på MR-området agera bl.a. genom att sända utmissioner för att uppmärksamma eventuella överträdelser i förhållande tillgjorda åtaganden.Vid i om den mänskliga dimensionen beslöts omen mekanism för lösning av problem som rör den mänskliga dimensionen. Deninnebär bl.a. att då ett särskilt allvarligt hot föreligger mot de åtagandensom gjorts inom ramen för ESK kan en grupp om upp till tre rapportörer sändas iväg mot den aktuella statens vilja. Förutsättningen är att begäran har stöd avminst nio andra ESK-stater (utöver initiativtagaren). Häri finns således ettavsteg från den princip om "consensus minus ett", vilken annars är huvudregelinom ESK.Vid det ovan nämnda ministerrådsmötet i tillsattes enhögkommissarie för nationella minoriteter. Denne har främst till uppgift att påett tidigt stadium varna för spänningar, vilka kan utlösa konflikter inomESK-stater.Konflikter inom ESK-området, vilka kan få mellanstatliga implikationer ellersom rör självständighetssträvanden, är i hög grad föremål för ESK:s engagemang.Missioner har sänts ut eller befinner sig redan på plats för att medverka fredlig utveckling i flera konfliktområden inom det tidigare Sovjetunionen.Ytterligare missioner av detta slag övervägs.Den jugoslaviska krisen behandlas politiskt inom ramen för den s.k.Londonkonferensen. FN är huvudman för de fredsbevarande operationerna. ESK harframför allt inriktat sig på att förhindra stridigheternas spridning till nyaområden. En långsiktig ESK-närvaro har etablerats i såväl Kosovo somMakedonien. ESK:s företrädare söker främja en dialog mellan parterna och verkaallmänt konfliktdämpande. Därtill gör ESK viktiga insatser för att genomföraFN:s sanktionsregim och motverka överträdelser på det humanitära området.Med det anförda får motion 1992/93:U404 (s) yrkande 4 anses besvarad.I motion 1992/93:U404 (s) yrkande 17 föreslås att bör ta initiativtill förverkligandet av en kärnvapenfri zon i Norden.Genom ett beslut av de nordiska utrikesministrarna tillsattes ennordisk ämbetsmannagrupp med uppdrag att studera förutsättningarna för enkärnvapenfri zon i nordiskt område.Ämbetsmännen presenterade en rapport . De konstaterade i denna attfrågan ännu inte varit uppe till behandling i det vidare europeiskaperspektivet där den hörde hemma. En zon borde inte undergräva de grundelementsom bidragit till säkerhet och stabilitet i norra och inte heller skapaen ordning som var isolerad från det övriga . En eventuell zon skulleäven behöva utformas med hänsyn tagen till de nordiska ländernas olikasäkerhetspolitiska lösningar. Gruppen kunde inte se att förutsättningar för enkärnvapenfri zon enligt dessa och andra kriterier förelåg.Gruppen fick av utrikesministrarna i uppdrag att "fortsätta att mötas i syfteatt vidare behandla sådana särskilda nordiska perspektiv i densäkerhetspolitiska utvecklingen i som lämpade sig härför, däriblandzontanken".Enligt vad utskottet erfarit pågår i den nordiska kretsen fortlöpandekonsultationer, och det finns hög beredskap att snabbt kunna aktualisera fråganom en kärnvapenfri zon i om så skulle anses lämpligt mot bakgrund av detallmänna säkerhetspolitiska läget.Därmed avstyrks motion 1992/93:U404 (s) yrkande 17.I motion 1992/93:U408 (nyd) yrkande 3 behandlas tanken på ett intensifieratnordiskt försvarssamarbete, ytterst en stark nordisk försvarsallians.Utskottet delar ej motionärernas uppfattning om behovet av en aktivitetsplanför ett intensifierat nordiskt försvarssamarbete.Därmed avstyrks motion 1992/93:U408 (nyd) yrkande 3.1.5 Svensk säkerhetspolitikMotionernaI partimotion 1992/93:U258 (v) yrkande 18 framhålls att detinte får råda någon osäkerhet om hur kommer att förhålla sig i ett krigi vårt närområde. Risken för att då dras in i ett eventuellt krigsinledningsskede skulle i så fall öka. I motionen framhålls attneutralitetspolitiken skall upprätthållas med alliansfrihet i fred syftandetill neutralitet i krig. Därmed bevarar vi våra möjligheter att förebyggakonflikter och -- om det värsta skulle hända -- bistå de krigsdrabbade,exempelvis genom att ge flyktingar en . Neutralitetspolitiken kan inteersättas med medlemskap i unionen. Endast ett kollektivtsäkerhetssystem omfattande hela kan ge stabilitet i det nya . Detvill säga ESK.I motion 1992/93:Fö318 (v) framhålls att inga militära hot riktas motSverige. Nuvarande, och möjligen tillkommande, väpnade konflikter i Europapåverkar oss, men de utgör inget hot mot som nation. I yrkande 1 krävsatt huvudlinjen i säkerhetspolitiken skall vara alliansfrihet i fred syftandetill neutralitet i krig.I motion 1992/93:U408 (nyd) yrkande 1 föreslås att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om att bör ändra sinhållning avseende neutraliteten. I samma motions yrkande 2 föreslås motsvarandebeträffande alliansfriheten. Motionärerna hävdar att neutraliteten inte alltidvarit trovärdig, och de menar, efter att ha pekat på ett antal exempel, attbåde alliansfriheten och neutraliteten kan och bör ifrågasättas. EftersomSverige med all sannolikhet kommer att bli medlem i EG/EU bör vi,enligt deras uppfattning, redan nu inrikta oss säkerhetspolitiskt efter dennasträvan. Vi kan omgående inleda en fruktbar försvars- och säkerhetspolitiskdialog med det övriga . Vi bör inte vara främmande för ettförsvarssamarbete med EG/EU utan i stället uppmuntra sådana strävanden. Vi får,enligt vad motionärerna anser, ej vara främmande för detta tänkande även om detskulle leda till en svensk ansökan om medlemskap i motion 1992/93:U409 (s) begärs (yrkande 2) att regeringen utformar Sverigespolitik i enlighet med vad som anförts om internationella ansvar.Motionärerna berör en rad förhållanden inom den utrikespolitiska sektorn(FN-politiken, fredsrelaterade insatser, biståndet, ,folkförflyttningar och flyktingar samt miljön). De ser inom samtliga dessaområden en internationalisering som berör alla. De menar att Sverigesinternationella ansvar växer. Och de menar att detta kräver en mera framsyntpolitik, men också alltmera resurser.I samma motion (1992/93:U409 [s] yrkande 3) begärs att regeringen tillsätteren kommission för att se över och föreslå förändringar i syfte att stärkaSveriges internationella ansvarstagande. Motionärerna framhåller att Sverigekommer att ställas inför svåra prioriteringar både vad avser politik ochresurser. De stora frågor det här handlar om kräver en bred nationell samsynför att kunna mötas på ett långsiktigt och hållbart sätt. Den föreslagnakommissionen bör teckna ett perspektiv av ömsesidiga beroenden, gemensamsäkerhet och hållbar utveckling. Kommissionen bör gå djupare in på åtminstoneföljande fyra områden: gemensam säkerhet, biståndet, Östeuropasamarbetet ochflyktingpolitiken.I samma motion, 1992/93:U409 (s), föreslås också, yrkande 4, att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna att den bör inleda planeringen förupprättande av en svensk frivillig fredsstyrka av brigadstorlek förfredsbevarande insatser i enlighet med vad som anförts i motionen. Förslagetframförs mot bakgrund av vad som tidigare anförts i motionen och medutgångspunkt i de förslag som FN:s generalsekreterare lagt fram i"En dagordning för fred". Motionärerna konstaterar att regeringuttalat sig för att fortsatt vilja verka för att stärka FN:s fredsskapande ochfredsbyggande förmåga. Den föreslagna fredsbrigaden bör finansieras inom detbefintliga försvarsanslaget. Planeringen för upprättandet av en svenskfrivillig fredsstyrka av brigadstorlek för fredsbevarande insatser bör, enligtmotionärerna (yrkande 5), ske i nära samråd med övriga nordiska länder.I motion 1992/93:U405 (nyd) yrkas att i internationella sammanhangbör verka för att FN inrättar permanenta fredsskapande styrkor (peacemakingunits) under säkerhetsrådets kontroll.