bet · GH01FöU1 · 1993-10-26 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet vad regeringen -- efterföredragning av försvarsministern, statsrådet -- utan attavge förslag har förelagt i skrivelse 1992/93:258 omfarligt gods m.m. Betänkandet behandlar vidare två motioner somavgivits med anledning av skrivelsen samt nio motioner somväckts under den allmänna motionstiden och som hör tillämnesområdet.I regeringens skrivelse redogörs för läget när det gällerområdena beredskap för kemikalieolyckor och transport av farligtgods. Redogörelsen bygger bl.a. på underlag som på regeringensuppdrag tagits fram av . Redovisningensammanfattar pågående arbete samt anger större olösta frågoroch vilka förväntningar som finns på resultat. Frågan omriskbedömningar blir belyst. Vidare behandlas samordnande roll i fråga om nationellt arbete medbefolkningsskydd och beredskap inom räddningstjänsten.Till skrivelsen har regeringen fogat två bilagor. Den enabehandlar framtida beredskap för kemikalieolyckor ochsammanfattar Statens räddningsverks förslag till långsiktigtåtgärdsprogram, inkl. prioriteringar. Den andra bilagan utgörsav sammanfattningen i medåtgärdsprogram beträffande transport av farligt gods.Utskottet godtar i huvudsak de angivna allmännaförutsättningarna liksom av regeringen redovisad bedömning närdet gäller beredskap inför kemikalieolyckor. Ramen för detfortsatta arbetet bör dock vidgas enligt utskottet, främst ifråga om fortbildning och den kommunala räddningstjänstensskyldigheter. Som följd härav föreslås bifall till tvåmotionsyrkanden.Utskottet godtar också i stort vad regeringen redovisar omtransport av farligt gods. I sammanhanget poängterar utskottetbetydelsen av att förstärka och förtydliga Räddningsverketssamordningsroll.Bifall föreslås till ett motionsyrkande om att prövainförandet av s.k. avsändaransvar vid transport av farligt gods.Däremot bör två motionsyrkanden som rör utbildning och forskninginte bifallas.Med anledning av sju olika yrkanden om åtgärder för attförbättra säkerheten vid sjötransporter av farligt gods föreslårutskottet ett tillkännagivande med innebörd att regeringen i denfortsatta beredningen uppmärksamt följer frågan och tarerforderliga initiativ.I tre motionsyrkanden förordas rörledningar för transport avoljeprodukter i stället för tankbilar. Utskottet förutsätter atterforderliga åtgärder vidtas utan något initiativ.Yrkandena bör därför inte bifallas. Utskottet anser inte helleratt skall bifalla en motion om utveckling avförpackningar m.m. för farligt gods.Utskottet föreslår att de sammanfattande synpunkterbeträffande farligt gods som utskottet redovisar avslutningsvisges regeringen till känna.SkrivelsenI skrivelse 1992/93:258 bereder regeringen tillfälleatt ta del av vad som anförts om framtida beredskap motkemikalieolyckor och transporter av farligt gods. Avgivna med anledning av skrivelsen:1993/94:Fö1 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om fortbildning och den kommunalaräddningstjänstens skyldigheter.1993/93:Fö2 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utbildning och forskning omkringtransporter av farligt gods,2. att som sin mening ger regeringen till kännabehovet av att Hot- och riskutredningen får utreda hurutbildningen av kunskap på området farligt gods skall kunnahållas à jour,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadsom i motionen anförts om behovet av att ansvarsförhållandenavid transport av farligt gods ses över,4. att som sin mening ger regeringen till kännavikten av en översyn av hur och universiteten istörre utsträckning skall kunna utnyttjas som en resurs för attbidra till säkrare transporter av farligt gods.Motioner avgivna under allmänna motionstiden 1993:1992/93:Fö707 av m.fl. (c) vari yrkas1. att hos regeringen begär en aktionsplan för attförebygga olje- och kemikaliekatastrofer i svenska farvatten ochi synnerhet i känsliga områden som skärgårdar och de storainsjöarna,2. att begär att regeringen skyndsamt låter utredaöverförande av en del av kemikalietransporterna till pipelinesoch i första hand en pipeline för olja mellan ochStockholm.1992/93:Fö708 av i (kds) vari yrkas attriksdagen hos regeringen begär förslag om ett särskilttrafikledningssystem för övervakning av miljöfarligatransporter till lands och till sjöss.1992/93:Fö713 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom flygfotogentransporterna genom till Arlanda.1992/93:Fö715 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av att utveckla säkraretransportsystem för transporter av farligt gods.1992/93:T603 av och ()vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om anmälningsplikt för fartyg som lämnarÖstersjöhamn eller seglar in i Östersjön.1992/93:T613 av () vari yrkas5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att ett system med anmälningsplikt förfartyg som går in i utreds.1992/93:T634 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ett anmälningssystem för fartyg på väg ini och Kattegatt.1992/93:T635 av m.fl. (v) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att anmälningsplikt skall införas förfartyg som trafikerar , och Östersjön.1992/93:Jo676 av m.fl. (fp) vari yrkas8. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om införande av anmälningsplikt före infart iMälaren,11. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att miljöfarliga transporter genomhuvudstaden bör begränsas. InledningUtskottet har vid upprepade tillfällen behandlat frågor medanknytning till transport av farligt gods, senast i betänkandet1992/93:FöU1 om vissa räddningstjänstfrågor. Utskottet framhölldå i sin sammanfattning bl.a. vikten av att åstadkomma störstamöjliga säkerhet när det gäller transport av farligt gods. Pådenna punkt var utskottet helt överens med dem som motionerat iärendet. konstaterade utskottet att frågorna omriskbedömning, val av säkraste transportsätt, information ochvägvalsstyrning m.m. ofta är komplicerade och att det finnskunskapsluckor. Utskottet hade förståelse för att det kan taviss tid att få fram beslutsunderlag för olika slags åtgärder.Utskottet sade sig under en följd av år ha behandlat motionersom från olika utgångspunkter, och utan närmare inbördessammanhang, fört fram förslag för att förbättra säkerheten viddetta slags transporter. Utskottet fann det därför angeläget meden samlad redogörelse till för läget inom det berördaområdet. En sådan redovisning borde bl.a. innehålla ensammanfattning av pågående arbete, en beskrivning av störreolösta frågor samt vilka förväntningar som finns på resultat.Speciellt angeläget ansåg utskottet det vara att få frågan omriskbedömning och val av säkraste transportsätt belyst. Isammanhanget underströks samordnande roll ifråga om transport av farligt gods. Utskottet såg helst attdenna roll stärktes. En redogörelse med nämnd inriktning ansågsockså vara i linje med en sådan fortlöpandeerfarenhetsredovisning som har begärt(1990/91:FöU1, rskr. 18).ArbetslägeRegeringen beskriver arbetsläget och anmäler att den i mars1989 uppdrog åt att redovisa förslagtill långsiktig inriktning av den verksamhet som rör farligtgods. Bl.a. skulle föreslå inriktning förbekämpning av kemikalieutsläpp på land och till sjöss. Verketredovisade detta uppdrag till regeringen i maj 1992.Regeringen anmäler vidare att den bemyndigadechefen för att tillkalla en kommitté (Fö1992:03) med uppdrag att utreda fredstida påfrestningar ochrisker samt vissa frågor inom totalförsvarets civila del (dens.k. Hot- och riskutredningen). I direktiven (dir. 1993:4) tillkommittén framhålls bl.a. att den storskalighet som eftersträvasi produktion och distribution ökar risken för att enstakaolyckor, t.ex. vid tillverkning, lagring och transport avfarliga ämnen, kan få allvarliga konsekvenser för människor ochmiljö. Kommittén bör därför analysera påfrestningar och risker idet fredstida samhället samt överväga om åtgärderna ärtillräckliga. Eftersom någon systematisk tvärsektoriell analyshittills inte gjorts bör kommittén därefter pröva omberedskapsåtgärderna inom olika områden är tillräckligtsamordnade. Bland andra frågor som enligt kommittédirektiven börstuderas är risker inom den kemiska industrin samt frågor omsamordning av förebyggande åtgärder från samhällets sida när detgäller bl.a. fysisk planering och yttre miljö. I sammanhangetbör en ökad och mera systematiserad användning av riskanalyserövervägas. Häri bör, enligt direktiven, ingå transporter avfarligt gods, där bl.a. valet av transportslag och olikatransportvägar är en väsentlig fråga.Regeringen redovisar att den uppdrog åtSjöfartsverket att lämna en övergripande redovisningav det sjösäkerhetsarbete som har utförts under de senaste årensamt av pågående och planerat arbete. Verket skall redovisaförutsättningar för och konsekvenserna av skärpta regler för attytterligare minska risken för fartygsolyckor. Verket skallhärvid ange om det föreligger behov av restriktioner för trafikmed enkelbottnade fartyg som transporterar olja och andraskadliga ämnen i känsliga svenska vattenområden. Miljöriskernaskall även bedömas vid en överflyttning av sjötransporter tillandra transportslag.Regeringen anför vidare att och genomför en översyn av riktlinjer förskyddsavstånd vid miljöstörande verksamhet. Översynen sker motbakgrund av vad som anförts i propositionen 1990/91:90 om en godlivsmiljö. Såväl verksamheters lokalisering som transport avfarligt gods behandlas i sammanhanget, liksom hur skyddsavståndskall tillämpas i dessa situationer. Inom pågårdessutom ett arbete rörande hälsa och säkerhet i fysiskplanering.Enligt regeringens uppfattning bör frågan om transporterna sessom en del av det långsiktiga åtgärdsprogrammet rörande farligtgods. Regeringen anser att den bedömning av läget som framgår avden nu aktuella redogörelsen (skr. 1992/93:258) samtRäddningsverkets förslag till långsiktigt åtgärdsprogram:Framtidens beredskap för kemikalieolyckor resp. lägesrapport medåtgärdsprogram: Transport av farligt gods bör beaktas i Hot- ochriskutredningens arbete. Vidare bör dessa handlingar utgöratilläggsanvisningar för och Kustbevakningensprogramplanearbete. Regeringsbeslut har fattats med dennainnebörd. Regeringen anser därför att redogörelsen (1992/93:258)inte erfordrar godkännande.Allmänna utgångspunkterEnligt regeringens bedömning utgör det långsiktiga programmetoch lägesrapporten med åtgärdsprogram som Statens räddningsverkpresenterat en värdefull grund för och, i frågaom beredskapen till sjöss, planering av defrågor som rör befolkningsskyddet och räddningstjänsten. Påvissa områden, t.ex. frågan om vidgade möjligheter att meddelaföreskrifter, fordras dock enligt regeringen fortsattaöverväganden. Hot- och riskutredningen förutsätts komma attgranska behovet av sådana ändringar.Regeringen anser att bör utveckla ochstärka sin samordningsroll i det nationella arbetet med bådebefolkningsskyddet och räddningstjänsten vad avser olyckor medkemikalier och transporter av farligt gods.Riskanalyser på olika nivåer bör enligt regeringen ligga tillgrund för den kort- och långsiktiga inriktningen av åtgärderna.Räddningsverket bör härvid utveckla metoder för sådana analyseroch riktlinjer för den praktiska tillämpningen av dem inombefolkningsskyddet och räddningstjänsten.Det grundläggande ansvaret för nödvändiga förebyggandeåtgärder i samband med farlig verksamhet bör, enligt regeringen,ligga på den som bedriver verksamheten, dvs. i regel hosindustrin.Beredskap mot kemikalieolyckorRäddningsverkets förslag till långsiktigt program syftar tillatt utgöra underlag för arbetet med olycksförebyggande ochskadebegränsande åtgärder inom kemikalieområdet under 5--10 årframåt. Regeringen anser att de principer som utvecklas iprogramförslaget bör ligga till grund för fortsatt planering.Grunden för åtgärderna inom befolkningsskydd ochberedskapsuppbyggnad bör vara riskanalyser. Dessa frågor sägskomma att behandlas inom ramen för Hot- och riskutredningensuppdrag.En grundberedskap för insats mot kemikalieolyckor bör enligtregeringen finnas i alla kommuners räddningstjänst. Härutöverbör, för kvalificerade insatser såväl på land som till sjöss,förstärkningar kunna tillföras från vissa kommuner eller frånden kemikaliehanterande industrin. Dessa insatsstyrkor bör varaspeciellt utbildade och utrustade. Reglerna bör utformas så attberedskapen och insatserna i högre grad än för närvarandebekostas av den industriella verksamhet som orsakar riskerna.Vidare bör enligt regeringen ökat intresse ägnas åt frågor somrör sanering och återställande efter kemikalieolyckor. När detgäller att förebygga olyckor bör nuvarande aktiva samverkanmellan berörda myndigheter samt mellan dessa och industrinutvecklas. Regeringen anser slutligen att det bör utarbetasmetoder för större riskhänsyn i den fysiska planeringen. Härvidbör bl.a. behandlas frågan om lokaliseringen avkemikalieanläggningar och vilka skyddsavstånd till närmastebebyggelse som skall anses nödvändiga.I utskottsgruppsmotionen Fö1 (s) instämmer motionärerna istort med regeringens redogörelse över problemen och vilkaåtgärder som behövs när det gäller beredskapen motkemikalieolyckor. Härutöver anför motionärerna att det i detfortsatta arbetet med denna beredskap är angeläget att ävenlägga stor vikt vid den kommunala räddningstjänsten,militärens roll i fredstid och behovet av fortbildning. Sålundabör t.ex. kunskaperna inom området stärkas i den kommunalaorganisationen. Vidare anser motionärerna att reglerna för denkommunala räddningstjänstens skyldigheter bör ses över så att endålig ekonomi inte hindrar angelägna åtgärder som exempelvisfortbildning om kemikalier. Även bör avdelatillräckliga resurser för fortbildning.Motionärerna instämmer med regeringen i uppfattningen att detbehövs ett omfattande samarbete mellan olika företag ochräddningstjänsten. Ansvarsfördelningen och kostnadsansvaretmellan kommun och företag, i händelse av en eventuell olycka,bör dock preciseras. Detsamma gäller vid transport av farligtgods.Motionärerna hemställer att som sin mening gerregeringen till känna vad som anförts om fortbildning och om denkommunala räddningstjänstens skyldigheter.Även motion Fö2 (kds) tar upp frågan om att vidmakthålla ochutveckla kunskaperna inom området. Motionären noterar att i Hot-och riskutredningens uppdrag ingår att studera valet mellanolika transportslag och olika transportvägar i samband medfarliga transporter. Han anser det viktigt att nämnda utredningutvidgar sina åtaganden till att också omfatta hur utbildningoch aktuell kunskap kring ämnet farligt gods skall kunna hållasà jour och utvecklas. Detta bör som sin mening geregering till känna (yrkande 2).Utskottet har ingen erinran mot att de principer förberedskapen mot kemikalieolyckor som ingår i det långsiktigaåtgärdsprogrammet -- och som återges iregeringsskrivelsen -- läggs till grund för pågående utredningaroch planering. Utskottet anser att den utvidgning ochprecisering beträffande fortbildning och den kommunalaräddningstjänstens skyldigheter som föreslås iutskottsgruppsmotionen Fö1 (s) bör prövas, lämpligen i Hot- ochriskutredningen. Utskottet föreslår därför bifall till motionenoch att som sin mening ger regeringen detta tillkänna.Motion Fö2 (kds) yrkande 2, som likaledes avser fortbildninginom ämnet farligt gods, bör därmed även bifallas av riksdagen.Transport av farligt godsI sin redogörelse pekar regeringen inledningsvis på detviktiga sambandet mellan räddningstjänstens förebyggandeberedskapsåtgärder och arbetet med säkerheten i samband medtransport av farligt gods. I allt högre grad sägssäkerhetsarbetet rörande transport av farligt gods styras avinternationella regelsystem grundade på FN-rekommendationer.Reglerna har trots detta, anmäler regeringen, kommit att förbliolika för skilda transportslag och de hanteras ofta av olikasektorsmyndigheter. Det finns även vissa skillnader mellaninrikes regler och regler för internationella transporter.Regeringen anser därför att det föreligger ett klart behov attharmonisera reglerna, förenkla dem och göra dem meraanvändarvänliga.Regeringen understryker betydelsen av det internationellasamarbetet med modernisering av reglerna och EG:s framtidabetydelse på detta område, liksom i frågor om bl.a. tillsyn,sanktioner och utbildning. bör vara aktivt i ett sådantinternationellt harmoniseringsarbete.Regeringen anser vidare det önskvärt att sammanföra dennationella informationen om reglerna för transport av farligtgods i ett system. En lösning sägs därvid vara att utnyttjaRäddningsverkets informationsbank (RIB).Regeringen återkommer till behovet att stärka Räddningsverketssamordningsroll när det gäller transport av farligt gods.Hithörande frågor har ett nära samband med befolkningsskyddetoch räddningstjänsten. Det finns också ett samband medsamhällsplaneringen, farlig industriell verksamhet m.m. I detnationella arbetet bör, enligt regeringen, Räddningsverketsålunda fortsätta sitt arbete med att samordna olikatransportslag med övriga insatser för befolkningsskydd ochräddningstjänst på kemikalieområdet. Utvecklingen avsamordningsrollen bör ske i samråd med andra myndigheter, bl.a.i frågor om trafiksäkerhet och tillsyn. Regeringen hänvisarockså till Hot- och riskutredningens behandling av dessa frågor.Behovet av riskanalyser betonas. Sådana bör läggas till grundför regional och samhällsplanering. Metoder bör, enligtregeringen, tas fram för principer att välja transportsätt.Dessa metoder bör kunna läggas till grund för generellaföreskrifter och råd om att vissa transportslag, vägar,sjöfartsleder m.m. skall undvikas vid transporter av farligtgods. I sammanhanget framhåller regeringen länsstyrelsernas rolli den praktiska utvecklingen och tillämpningen avvägvalsstyrningen. På motsvarande sätt har viktigauppgifter när det gäller hänsynstagande till farliga transporteri den fysiska planeringen.Regeringen avslutar sin redogörelse med bedömningen attRäddningsverkets lägesrapport med åtgärdsprogram utgör envärdefull grund för myndigheternas fortsatta insatser och föröverväganden inom Hot- och riskutredningen. När det gällersjösäkerhetsarbetet anses den av begärdaredovisningen kunna ge underlag för eventuella ytterligareåtgärder. förslag om ett bemyndigande att fåutfärda föreskrifter till länsstyrelserna beträffandevägvalsstyrning anser regeringen fordra fortsatta överväganden.Sådana erfordras också när det gäller bemyndigande förlänsstyrelser att utge lokal föreskrift med stöd av förordningenom transport av farligt gods.I motion Fö2 (kds) framhålls att det är synnerligen angelägetatt arbetet fortskrider till förmån för säkrare transporter avfarligt gods. Motionären anser det därför vara nödvändigt med enfortsatt förstärkning av såväl utbildning som samordning avansvaret för detta slags transporter. Han efterlyser konkretaförslag om insatser för såväl utbildning som forskning kringtransporter av farligt gods, vilket som sin meningföreslås ge regeringen till känna (yrkande 1). Motionären pekarvidare på universitetens kunskaper inom området och föreslår attriksdagen ger regeringen till känna vikten av att se över hurRäddningsverket och universiteten i större utsträckning skallkunna utnyttjas som en resurs för att bidra till säkraretransporter av farligt gods (yrkande 4).I samma motion framhävs behovet av samordning av ansvaret fördem som svarar för kontroller av farligt gods. Motionärenföreslår en översyn av lagstiftningen, bl.a. med innebörd attpröva möjligheten att ålägga en avsändare ansvar för helatransporten (yrkande 3).Utskottet delar motionärens uppfattning om det angelägna ifortsatt arbete för säkrare transporter av farligt gods.Utskottet konstaterar att frågan om högre utbildningoch forskning om sårbarhet och risker behandlats (bet.1992/93:FöU13) och att utskottet erfarit attdet inte inom det aktuella området sker samlade insatser.Utskottet anförde att ett flertal frågor rörande forskning ochutbildning behöver övervägas och att detta lämpligen kan ske iHot- och riskutredningen. Utskottet utgår nu från att så skeroch att motionens syfte därmed kommer att bli tillgodosett.Riksdagen bör därför inte bifalla motion Fö2 (kds) yrkandena 1och 4.Samme motionär föreslår en översyn av lagstiftningen rörandekontrollen av farligt gods och att i sammanhanget prövas omavsändare kan åläggas ansvar för hela transporten. Utskottet harerfarit att en sådan princip tillämpas i och att EG förnärvarande behandlar ett direktivförslag som bygger på de tyskareglerna. Utskottet anser, liksom motionären, att ansvarsfråganbör granskas. Frågan är av sådan karaktär att den lämpligen börövervägas i Hot- och riskutredningen, vilket som sinmening bör ge regeringen till känna. Motion Fö2 (kds) yrkande 3bör således bifallas.I flera av de under den allmänna motionstiden avgivnamotionerna hänvisas till senare års oljekatastrofer ochspeciellt till den vid i januari 1993.Motionärerna anser att man här fått en allvarlig påminnelse omde stora miljöhot som olje- och kemikalietransporter till sjössför med sig. med sin långa kust, sina unika och känsligaskärgårdsområden och med sjöfart är i en särskiltutsatt position. Till raffinaderiet i fraktas t.ex.årligen hundratusentals ton oljeprodukter. är påmotsvarande sätt transportled för stora mängder kemikalier, oljaoch andra miljöfarliga varor. I och påMälaren transporteras över kemikalier och 5miljoner ton oljeprodukter. Om en olycka skulle inträffa blirden ofta svår att bemästra och följderna svåröverskådliga.Problem uppstår inte minst för miljön under oöverblickbarframtid. Motionärerna anser detta vara oacceptabelt.Som följd av nämnda miljöhot sägs i motion Fö707 (c) det nuvara hög tid för regeringen att ta fram ett aktionsprogram föratt förebygga olje- och kemikaliekatastrofer i svenska vattenoch i synnerhet i särskilt känsliga områden som skärgårdar ochstora insjöar (yrkande 1).Motionären i motion Fö708 (kds) anser å sin sida att riksdagenhos regeringen skall begära förslag om ett speciellttrafikledningssystem för övervakning av miljöfarliga transportertill lands och till sjöss. Ett sådant system skulle ha liknandebefogenheter som flygets trafikledning, t.ex. kunna ge tillståndatt påbörja en transport och att godkänna färdplaner.En liknande bedömning om behovet av en trafikcentral somhåller rätt på fartygs last, destination och färdväg görs imotion T603 (c). Enligt motionärerna bör i olikainternationella organ arbeta för att ett system medanmälningsplikt för all trafik i införs (yrkande 2).Förslag om anmälningsplikt framförs även i fyra andramotioner. I motion T613 (s) yrkas sålunda på en utredning av ettsystem med anmälningsplikt för fartyg som går in i (yrkande 5). Enligt motion Jo676 (fp) (yrkande 8) böranmälningsplikten gälla före infart i . Motsvarande kravpå anmälan för fartyg på väg in i och Kattegattförordas i motion T634 (kds) (yrkande 1). Motion T635 (v) anseratt anmälningsplikten skall införas för fartygstrafik på såvälKattegatt som och (yrkande 3).Utskottet har vid ett flertal tidigare tillfällenbehandlat frågan om säkerheten till sjöss i samband medtransport av farligt gods. Senast skedde det i betänkandet1992/93:FöU1 (s. 6). Med anledning av en motion -- 1991/92:Fö709(s) -- uttalade utskottet att det inte delade Sjöfartsverketspessimistiska syn på ett rapporteringssystem. Motionen föreslogatt ansvariga i internationella fora skulle verka för attöverenskommelser träffas om plikt att anmäla transport avfarligt gods och om andra regler som främjar sjösäkerheten påområdet. Utskottet utgick från att regeringen och ansvarigamyndigheter uppmärksamt följer frågan och tar erforderligainitiativ.