bet · GG01LU44 · 1993-05-25 00:00:00 — Den skullenämligen ge t.ex. tidningar rätt att återge radio- ochTV-journalisters analyser och kommentarer avseende allmännafrågor, liksom många föredrag etc. som sänds i radio och TV.Detta skulle innebära att rättighetshavarnas rätt träds för när.Föredraganden pekar i det sammanhanget på att eftersomrättighetshavarna i dessa fall i regel utgörs av anställda vidoch uppdragstagare hos radio- och TV-företagen bör avtal kunnaträffas som möjliggör för dessa företag att lämna utupptagningar av uttalandena. Någon inskränkning i ensamrätten ärdärför enligt föredraganden inte erforderlig för att i vart fallde flesta offentliga uttalandena skall kunna användas inomföretag etc.Mediabevakningsföretagen har i skriftoch även muntligen inför utskottet kritiserat den föreslagnabestämmelsen. De har ansett att förslaget -- på grund av att detinte omfattar uttalanden -- innebär en icke acceptabelbegränsning av möjligheterna att bevaka samhällsdebatten ochnyhetsförmedlingen. De har anfört i huvudsak följande.Nyhetssändningar innehåller typiskt sett dels nyhetsmeddelanden,för vilka upphovsrätt inte gäller, dels intervjuer, där detgenom den föreslagna ändringen blir tillåtet med återgivande,dels ock uttalanden av skilda slag, t.ex. analyser ochkommentarer. Uttalanden av enskilda reportrar ellerkommentatorer som förekommer i nyhetssändningar är en viktig delav det underlag näringsliv, myndigheter, organisationer ochenskilda behöver för att i efterhand kunna ta del avnyhetsförmedlingen och delta i opinionsbildningen. Frånupphovsrättslig synpunkt skulle därför återgivande av uttalandeninte innefatta något intrång i den ekonomiska rätt upphovsmannenhar. Samhällsdebatten kan inte stanna vid enklanyhetsmeddelanden. Därför bör allt som har sagts inyhetssändningar kunna göras tillgängligt för återgivning.Utskottet har dock förståelse för att den föreslagnabestämmelsen kan medföra vissa gränsdragningsproblem.De praktiska situationer, på vilka den föreslagna bestämmelsenkan komma att tillämpas, kan på goda grunder antas vara såskiftande att det inte torde vara lämpligt eller ens möjligt förlagstiftaren att ge en exakt innebörd åt bestämmelsen. Det får istället ankomma på rättstillämpningen att ge bestämmelsen dessnärmare innebörd. Utan att föregripa rättstillämpningen villutskottet som sin uppfattning dock framhålla att uttalanden sompå ett eller annat sätt görs i anslutning till en offentligutfrågning torde omfattas av bestämmelsen. Vad som däremot klartligger utanför det som fritt får återges med stöd avbestämmelsen är uttalanden -- i den mån de över huvud taget ärupphovsrättsligt skyddade -- som förekommer helt fristående fråndebatter eller utfrågningar.Även har i en skrift tillutskottet kritiserat den föreslagna rätten att återge vad somanförs vid offentliga utfrågningar om offentliga angelägenheter.Förbundet har ansett att propositionens förslag i den delen intebör genomföras. Som stöd för sin ståndpunkt anför förbundetbl.a. att regelns undantagsbestämmelse vad gäller radio och TVenligt sin ordalydelse träffar inte bara offentliga utfrågningari radio och TV utan alla sådana utfrågningar, t.ex. utfrågningarom allmänna angelägenheter som sker i samband med offentligamöten. Detta leder till att alla utom radio och TV får rätt attåterge vad som sägs under sådana utfrågningar. Vidare blir detenligt den föreslagna regeln möjligt för bl.a. tidningar attfritt publicera vad som sägs under utfrågningar i radio och TV.Den valda lösningen på "snyltningsproblematiken" är enligtförbundets uppfattning inte konkurrensneutral mellan de olikamediaformerna.Utskottet saknar underlag för att bedöma om förslaget kommeratt leda till de påstådda negativa konsekvenserna. Utskottetförutsätter emellertid att regeringen uppmärksamt följer denpraktiska tillämpningen av den nya bestämmelsen och vid behovtar initiativ till de ändringar som förhållandena kan geanledning till.Utskottet kan avslutningsvis konstatera attpropositionsförslaget i förevarande del innebär en lösning av endemokratisk fråga som har behandlats iriksdagen (se /92:LU5), nämligen rätten för enskildaatt i efterhand få del av radio- och TV-intervjuerom samhällsfrågor m.m.Med det anförda tillstyrker utskottet propositionsförslaget idenna del.Kopiering av artiklar i tidningar och tidskrifterEnligt 11 § upphovsrättslagen får enstaka exemplar avoffentliggjorda verk framställas för enskilt bruk. I paragrafenanges att bestämmelsen inte medför rätt att för eget bruk låtanågon annan framställa bruksföremål eller skulpturer eller genomkonstnärligt förfarande efterbilda andra konstverk. Därutöverfinns vissa ytterligare inskränkningar i rätten att kopiera förenskilt bruk. Med enskilt bruk avses inte bara bruk inom dennärmaste familje- och vänkretsen utan också, enligtförarbetsuttalanden till bestämmelsen, t.ex. kollegors bruk påarbetsplatsen. Endast enstaka kopior får göras med stöd avbestämmelsen. I princip är det tillåtet för var och en att --med den nämnda begränsningen -- låta någon annan, t.ex. ennäringsidkare, utföra kopieringen för att därefter själv användakopian för enskilt ändamål.Upphovsrättsutredningen har framhållit att det förekommer enomfattande fotokopiering av skyddade verk inom bl.a. företag,organisationer och myndigheter. Denna kopiering faller delvisutanför området för kopiering för enskilt bruk och saknar därfördelvis stöd i lagen. Det finns enligt utredningen en spridduppfattning att företag, organisationer och myndigheter har ettlegitimt intresse av en tämligen omfattande kopieringsrätt föratt tillgodose behovet av intern information till anställda ochandra med särskild anknytning till organisationen. En såomfattande kopiering inkräktar emellertid enligt utredningen pårättighetshavarnas rätt. Utredningen har därför föreslagit atten avtalslicensbestämmelse skall införas när det gällerkopieringen av artiklar och tidningar och tidskrifter.Utredningsförslaget har inte heller i denna del lagts tillgrund för lagstiftningsförslag. Föredraganden har som skäl försitt ställningstagande hänvisat bl.a. till att det på tidnings-och tidskriftsområdet finns en förening, Föreningen ,som upplåter rätt för bl.a. företag, organisationer ochmyndigheter att fotokopiera artiklar för intern information.Föreningen är ett organ för samarbete mellan rättighetshavarnasorganisationer på området och den förvaltar de organiseraderättighetshavarnas rättigheter såvitt gäller den aktuellakopieringen. Föreningen upplåter kopieringsrätt avseende ca 400svenska tidningar och tidskrifter och täcker därigenom nästanhela det svenska pressområdet. I de avtal föreningen träffar medanvändarna finns en bestämmelse av innebörd att föreningen --upp till ett visst belopp -- svarar för ersättning även tillrättighetshavare vars rätt inte omfattas av avtalet men ändå ärknuten till en prestation, intagen i de tidningar ochtidskrifter vilka föreningen upplåter rätt till kopiering ur.Föredraganden anför att förslaget om enavtalslicensbestämmelse syftar till att ge Föreningen möjlighet att upplåta kopieringsrätt också såvitt avserde rättigheter som tillkommer alla rättighetshavare som stårutanför organisationerna på pressområdet. Rätten blir genom denföreslagna regeln betydligt vidare än den är närFöreningen endast kan upplåta rätt i den utsträckningsom följer av till föreningen . Bestämmelsenskulle ge föreningen möjlighet att upplåta rätt till allasvenska och utländska tidningar. Det kan enligt föredragandenantas att en så vid kopieringsrätt skulle påverka marknaden förtidningar och tidskrifter eftersom det kan förutses att företag,organisationer och myndigheter i viss utsträckning skulle skaffasig kopieringsrätt för att framställa behövligt antal exemplarav relevanta artiklar i stället för att förvärva erforderligtantal exemplar av tidningarna och tidskrifterna. Frånupphovsrättslig synpunkt synes det emellertid likgiltigt omkopieringsrätten påverkar marknaden på det sättet, förutsatt attersättningen för kopieringen kan distribueras så att allaberörda rättighetshavare får kompensation för uteblivnaprenumerationer etc. Det är dock enligt föredraganden förnärvarande inte praktiskt möjligt att fördela av varje användareerlagd ersättning i enlighet med en utredning om vilka verkanvändare faktiskt kopierar. I det sammanhanget hänvisas tillatt på området för fotokopiering för undervisningsändamål harsådana svårigheter lett till att ersättningen i princip intefördelas individuellt efter faktisk kopiering utan i ställetkollektivt som stipendier m.m. Sammanfattningsvis finns detenligt föredraganden en beaktansvärd risk för att en stor del aversättningen för den utvidgade kopieringsrätten enligt förslagetinte skulle komma att tillfalla de rättighetshavare varsrättigheter rent faktiskt berörs av kopieringen.I motion L18 av och ()begärs att förslag om införande avavtalslicens skall genomföras. Motionärerna anser att deargument som förs fram i propositionen inte utgör skäl för attmotsätta sig förslag.Utskottet gör för sin del ingen annan bedömning än den somligger till grund för föredragandens ställningstagande att inteföreslå den av utredningen förordade avtalslicenslösningen.Utöver den generella försiktighet som bör råda när det gälleratt införa nya särregler i upphovsrättslagen anser utskottet detvara av principiella skäl klart olämpligt att lagstifta om ettnytt ersättningssystem som kan innebära att en stor del av denuppburna ersättningen inte kan kanaliseras till berördarättighetshavare.Med det anförda avstyrker utskottet bifall till motion L18.Tidsförskjutet framförande av skyddade verkNär det gäller radio- och TV-program tillkommer denupphovsrättsliga ensamrätten den eller de som skapat programmet.Som en inskränkning i upphovsmännens rätt gäller som tidigareframhållits att privatpersoner har rätt att för sitt enskildabruk framställa kopior av offentliggjorda verk. En enskildperson har alltså rätt att spela in ett program som sänds iradio eller TV. I begreppet enskilt bruk ligger att en sådaninspelning endast får ske för användning inom den närmastefamilje- och vänkretsen och inom mindre sammanslutningar avprivat och personlig karaktär.Även de utövande konstnärerna som uppträder i ett program samtradio- eller TV-företaget har en viss ensamrätt till programmet.Bl.a. får utsända program inte spelas in utan deras tillstånd.Även här gäller emellertid undantag då inspelningen sker förenskilt bruk.Till följd av avgränsningen av regeln om kopiering för enskiltbruk kan t.ex. sjukhus och andra vårdinrättningar inte utantillstånd från de olika rättighetshavarna spela in TV-program isyfte att senare visa programmen för patienterna. I praktikentorde det vara omöjligt för vårdinrättningarna att för varjeenskilt program som avses bli inspelat införskaffa sådantsamtycke, och upphovsrättslagen utgör därför ett hinder förvårdinrättningarna att ge patienterna del av programutbudetunder annan tid än ordinarie sändningstid.Utskottet har tidigare uppmärksammat denna fråga med anledningav motionsyrkanden (se bet. LU 1987/88:9 och LU 1987/88:28).Utskottet framhöll därvid att det är angeläget att det praktiskahinder som finns för vårdinrättningar att gepatienterna del av TV-utbudet än ordinariesändningstid undanröjs. Utskottet konstaterade att denna fråga,liksom andra spörsmål om s.k. halvenskilt bruk, behandlades avUpphovsrättsutredningen. Utskottet, som utgick från att ettförslag på grundval av utredningens förslag skulle läggas framför så snart det var möjligt, fann att någonriksdagens åtgärd med anledning av motionerna inte var påkallad.I propositionen föreslås att det skall vara tillåtet försjukhus och inrättningar med särskild service eller vård föräldre eller funktionshindrade att kopiera radio- och TV-programför tidsförskjutet framförande inom institutionen. Med det valdauttryckssättet avses att bl.a. servicehem för äldre ochgruppbostäder för funktionshindrade skall omfattas av regeln.Bestämmelsen föreslås få den avgränsningen att upptagningarnasom görs med stöd av den skall få användas endast inom kort tidefter upptagningen. Avsikten är nämligen inte attinstitutionerna skall ges rätt att behålla upptagningarna underen sådan tid att institutionerna kan skaffa sig en samling avupptagningarna med stöd av regeln.Utskottet ser med tillfredsställelse att denna angelägna fråganu får sin lösning. Enligt utskottets mening har den föreslagnabestämmelsen en ändamålsenlig utformning. Propositionens förslagtillstyrks därför i denna del.Ändringar av byggnaderSom en inskränkning i upphovsmannens rätt gäller enligt 13 §upphovsrättslagen att en byggnad får ändras av ägaren utanupphovsmannens tillstånd. Av 26 § upphovsrättslagen följer attdenna inskränkning i upphovsmannens principiella ensamrätt attförfoga över verket i ursprungligt eller ändrat skickupprätthålls även om en ändring skulle strida mot den del avupphovsmannens rätt som ibland kallas respekträtt (droit aurespect), dvs. hans rätt enligt 3 § upphovsrättslagen att krävaatt verket inte ändras så att hans konstnärliga anseende elleregenart kränks.Upphovsrättsutredningen har föreslagit att 13 §upphovsrättslagen skall ersättas med en regel enligt vilken enbyggnad får ändras utan upphovsmannens samtycke om ändringenkrävs av tekniska skäl eller för en ändamålsenlig användning avbyggnaden. I övrigt skall enligt förslaget någon rätt att ändraen byggnad utan upphovsmannens samtycke inte föreligga, omändringen är kränkande för upphovsmannens konstnärliga anseendeeller egenart.En regel med samma innehåll som den av Upphovsrättsutredningenföreslagna finns i upphovsrättslagarna i de övriga nordiskaländerna. Förslag om en sådan regel lades fram redan i 1960 årsproposition till den nu gällande lagen. Förslaget i den delenantogs dock inte. På initiativ av första lagutskottet tillkomunder riksdagsbehandlingen av lagstiftningsärendet den nugällande regeln i 13 § upphovsrättslagen.Första lagutskottet ansåg det vara i hög grad tveksamt omupphovsmannens ideella rätt beträffande ändring av verk börgälla även byggnader, som är objekt med praktisk användning.Från ägarens synpunkt skulle enligt utskottet en sådan ordninginnebära en begränsning i hans handlingsfrihet som kan vållaallvarliga olägenheter. Upphovsmannens rätt i detta avseende hari praktiken inte någon större betydelse. Det är dessutom högstovanligt att ändringar i byggnader är kränkande förupphovsmannen.I propositionen föreslås att utredningsförslaget inte skallgenomföras och att den nuvarande rätten för ägaren till enbyggnad att ändra byggnaden utan upphovsmannens tillsånd skallbehållas. Som skäl för den ståndpunkten hänvisar föredragandentill den av första lagutskottet uttalade uppfattningen att detär högst ovanligt att ändringar i byggnader är kränkande förupphovsmannen och att behovet av skydd mot sådana ändringardärför är litet. Därutöver framhåller föredraganden bl.a. attdet finns risk för att regleringen skulle bli svårtillämpad ochatt förslaget skulle få en menlig effekt från kostnads- ocheffektivitetssynpunkt.I motion L22 av () begärs attUpphovsrättsutredningens förslag till ändring i 13 §upphovsrättslagen genomförs och att upphovsmannens synpunkter påbetydande ändringar av viktigare byggnadsverk skall efterhörasså långt det är möjligt vid byggnadslovsgranskningen.I sitt yttrande ansluter sig kulturutskottet tilluppfattningen som förs fram i propositionen att den avUpphovsrättsutredningen förordade ändringen inte bör genomföras.Lagutskottet har för sin del ingen annan uppfattning än densom med kulturutskottets gillande förs fram i propositionen.Utskottet avstyrker med det anförda bifall till motion L22.Framförande av verk vid gudstjänstI upphovsrättslagen har de upphovsrättsliga befogenheternaförts samman i en allmän formel. Enligt 2 § första stycketupphovsrättslagen innefattar således upphovsrätt i princip enuteslutande rätt att förfoga över verket bl.a. genom att göradet tillgängligt för allmänheten. Enligt tredje stycket i sammaparagraf görs verket tillgängligt för allmänheten bl.a. när detframförs offentligt. Lika med offentligt framförande ansesframförande som i förvärvssyfte anordnas inför en större slutenkrets.Den beskrivna ensamrätten till offentligt framförandeinskränks bl.a. genom bestämmelser i 20 § upphovsrättslagen. Däranges att utgivna verk i vissa fall får framföras fritt, dvs.utan tillstånd av upphovsmannen och utan att ersättning utgårför utnyttjandet. Detta gäller framföranden vid gudstjänst, vidundervisning, vid tillfällen där framförandet inte är dethuvudsakliga och vid välgörenhet m.m. Inskränkningarna i 20 §upphovsrättslagen gäller dock inte sceniska verk och filmverk.Detta innebär bl.a. att inskränkningarna inte gäller när musiksom framförs utgör del av ett sceniskt verk eller filmverk elleringår i en film som visas. Av hänsyn till upphovsmannens ideellaintressen gäller inskränkningarna bara för utgivna verk, dvs. dåexemplar av verket lovligen har förts ut i handeln eller eljestblivit spridda till allmänheten.Upphovsrättsutredningen har föreslagit att de inskränkningar iupphovsrätten som anges i 20 § upphovsrättslagen skall upphävas,med undantag för framföranden vid undervisning som inte sker viaradio eller TV.I fråga om rätten till offentliga framföranden vid gudstjänstfann utredningen att det med nuvarande betraktelsesätt knappastanses rimligt att upphovsmän som skapar verk avsedda attanvändas vid gudstjänster och liknande förrättningar inte skallha rätt att begära ersättning när deras verk framförs offentligti just sådana sammanhang. Den nuvarande ordningen innebär enligtutredningen att dessa upphovsmän i praktiken berövas denhuvudsakliga inkomstkällan för denna produktion. Det finnsdärför enligt utredningen starka skäl som talar för att gällandeordning ändras till förmån för upphovsmännen. Några allmännaskäl som talar mot en sådan ändring finns enligt utredningensmening inte.I propositionen föreslås att de inskränkningar i upphovsrättensom regleras i 20 § upphovsrättslagen upphävs endast såvittavser framföranden i allmännyttigt syfte. Däremot behålls enligtpropositionsförslaget inskränkningarna när det gällerframföranden vid gudstjänster och undervisning och vidtillfällen då framförandet inte är det huvudsakliga. I dessafall begränsas regeln dock så att den inte ger rätt att sändaverk i radio eller TV.När det gäller frågan om rätten till framföranden vidgudstjänst pekar föredragande statsrådet på att det enligtupphovsrättslagarna i (utom i ) sedan lång tidgäller att skyddade verk får framföras offentligt vid gudstjänstutan avtal med upphovsmännen och utan att upphovsmännen har rätttill ersättning. Frågan huruvida svensk rätt bör ändras på dennapunkt har enligt justitieministern så stor principiell betydelseatt en ändring inte bör vidtas utan att så sker även i övriganordiska länder. Under det nordiska samrådet har framkommit attdet i dessa länder torde komma att föreslås att radio- ochTV-sändningar av gudstjänster skall omfattas av upphovsmännensensamrätt men att regeln i övrigt skall behållas oförändrad.Redan av detta skäl bör enligt justitieministern utredningensförslag i nu diskuterad del inte följas.Frågan om upphovsrätten med avseende på offentligaframföranden av verk vid gudstjänst har tagits upp i tvåmotioner. I L19 av m.fl. (v) begärs attUpphovsrättsutredningens förslag genomförs (yrkande 4). Sammayrkande återfinns i L21 av och () (yrkande 3).Kulturutskottet delar i sitt yttrande de åsikter som liggerbakom ställningstagandet i propositionen att utredningensförslag inte bör genomföras i denna del. Det är enligtutskottets uppfattning av stor vikt att det råder rättslikhetmellan de nordiska länderna i så många frågor som möjligt inomdet upphovsrättsliga området.Mot bakgrund av situationen i övriga nordiska länder enligtvad som redovisas i propositionen har lagutskottet ingen annanuppfattning i fråga om rätten till offentliga framföranden vidgudstjänst än vad som framgår av propositionen och avkulturutskottets ställningstagande.Med det anförda tillstyrker utskottet propositionens förslagoch avstyrker således bifall till motionerna L19 yrkande 4 ochL22 yrkande 3.Avbildning av konstverkEnligt 25 § tredje stycket upphovsrättslagen får envar frittavbilda konstverk som är stadigvarande anbragt på eller vidallmän plats utomhus.Redan med stöd av 11 § upphovsrättslagen och 5 § fotolagen kanenvar för sitt eget enskilda bruk avbilda sådana konstverk. Fördenna stora icke kommersiella reproduktion som avserutnyttjanden inom den privata sfären är således regleringen i 25§ upphovsrättslagen utan betydelse. Enligt andra reglertillfredsställs pressens intresse av att kunna återge konstverki samband med redogörelse för en dagshändelse och i anslutningtill texten i en kritisk framställning. För återgivning i filmoch TV finns motsvarande särregler. Dessa regler innebär attbestämmelsen i 25 § främst tillgodoser fall där återgivningensker i förvärvsverksamhet eller i situationer som, utan attsådan verksamhet kan anses föreligga, faller utanför den privatasfären och där det inte är fråga om illustration till endagshändelse eller i kritisk eller vetenskaplig framställning.Upphovsrättsutredningen behandlade frågan i sittslutbetänkande. Utredningen fann därvid att andra bestämmelserän 25 § upphovsrättslagen som kan tillämpas vid återgivning avkonstverk belägna utomhus redan reglerar de från allmän synpunktangelägna fallen (enskilt bruk, dagshändelser, kritiskframställning etc.). Mot den bakgrunden borde enligt utredningeninskränkningen i upphovsmännens rätt göras mindre ingripande.Utredningen föreslog därför att konstverken skall fritt kunnaavbildas endast om de inte utgör huvudmotivet på bilden.I propositionen anför föredraganden att det inte finnstillräckliga skäl att införa en särregel om fall när konstverkpå eller vid allmän plats är huvudmotivet på t.ex. ett vykort.Under hänvisning till uttalanden i förarbetena till den gällanderegeln och till remisskritik mot utredningsförslaget ansågföredraganden att den föreslagna särregeln skulle bli svår atttillämpa. Ett särskilt skäl att inte införa den föreslagnaregeln anges vara att behovet av särregler bör granskas kritiskteftersom sådana regler måste undvikas om upphovsrättslagen skall-- som önskvärt -- kunna förenklas.I två motioner, L17 av m.fl. (s) (yrkande 3) ochL21 av och () (yrkande 4delvis), begärs att förslag genomförs.Kulturutskottet har i sitt yttrande anslutit sig till detställningstagande som redovisas i propositionen. Lagutskottethar för sin del ingen annan uppfattning.Utskottet avstyrker med det sagda bifall till motionerna L17yrkande 3 och L21 yrkande 4 i nu berörd del.Återgivande av konstverk i kataloger m.m.Konstverk som ingår i en samling eller som utställs ellerutbjuds till försäljning får enligt 25 § upphovsrättslagenavbildas i en katalog eller ett meddelande om utställningeneller försäljningen.Upphovsrättsutredningen har föreslagit en regel enligt vilkenutställnings- och försäljningskataloger får säljas tillallmänheten endast i samband med utställningen ellerförsäljningen. Utredningen har motiverat förslaget på i huvudsakföljande sätt. Bestämmelsen om kataloger utnyttjas emellanåt såatt kataloger säljs till allmänheten och så att det framställskataloger som kan karaktäriseras som konstböcker. Bestämmelsenom meddelanden används ibland för att framställa affischer somlämpar sig att pryda väggar med. Lagtexten anger inte någonuttrycklig begränsning i dessa avseenden och förarbetena gerinte heller någon säker vägledning för att avgöra tillåtlighetenav förfarandena. Det bör införas en regel enligt vilken detläggs fast i vilken utsträckning katalogerna och meddelandenafår säljas till allmänheten. Det saknas skäl att tillåta att såsker beträffande kataloger över samlingar. Utställnings- ochförsäljningskataloger bör endast få säljas i samband medutställningen eller försäljningen. När det gäller meddelanden ärskälet för den nuvarande rätten att återge konstverk i sådanaatt information om utställningen eller försäljningen skall kunnaspridas.