bet · GG01KU30 · 1993-05-13 00:00:00 — Det förekom inte heller någraunderhandskontakter med regeringen om tillämpningen av de lagaroch regler som vi har.De reportage som gjordes i olika media missuppfattades avmånga människor, som trodde att bosnier som kom via Tysklandskickades tillbaka till krigets Bosnien. Så var icke fallet,utan detta var människor som hade haft skydd i och somfick återvända dit. Det är ganska angeläget att rätta till defelaktiga uppgifter som gavs i det sammanhanget förra sommaren.Catarina Rönnung: får från FN:s flyktingkommissarie. I den står att UNHCR:sråd att ge skydd åt flyktingar undan kriget inte gällde sökandefrån Kosovo. Varför införde du då inte visumtvång? vet viatt av alla Kosovoalbaner inte får stanna i . Den10 oktober kom visumtvånget.Omhändertagandet av Kosovoalbaner har kostat landet 4,5miljarder. Kunde inte de här pengarna ha använts bättre?Birgit : Det är riktigt att UNHCR den 16 junipresenterade sin förändrade attityd när det gällerKosovoalbanerna. hade UNHCR vädjat till Europasstater att ge skydd åt asylsökande, åtminstone tillfälligt.Sverige respekterade detta -- vi är alltid mycket angelägna omatt respektera de olika FN-organen -- och gav de facto etttillfälligt skydd även till dem som kom från Kosovo.Under juni kunde vi förmärka en delvis annan inställning frånUNHCR:s sida, men man vädjade fortfarande att låta Kosovoalbanerstanna av humanitära skäl. Man kunde däremot inte motsätta sigett beslut att Kosovoalbanerna skulle återvända.Detta ingick bl.a. i regeringens bedömning av visumfrågan. VadChristina Rogestam önskade var något slags signal. En signal äratt man avvisar personer som kommer utifrån. Därför ställde jagfrågor till vid ett sammanträde som vi hadeden om hur verket nu skulle agera mot bakgrund avUNHCR:s ändrade inställning.Vi hade denna fråga uppe i den 1 juli.Jag ställde då igen frågan till representanterom hur de skulle agera. De redovisade då att en mindre del avdem som kom från Kosovo hade skyddsskäl av humanitär karaktäroch skäl som gränsade till de facto-flyktingskäl. En stor gruppvar krigsvägrare som riskerade att få stränga straff när de komhem. En annan grupp hade svaga skäl. Det lämnades då ingetbesked på om att verket avsåg attupphäva det s.k. verkställighetsstoppet, dvs. att börja fattabeslut. meddelade att manövervägde att börja fatta beslut, och kom detförändrade föreskrifter. Det tog alltså innanInvandrarverket reagerade på UNHCR:s signaler.Vi hade alltså en uppgång . Under augustiminskade tillströmningen med . Detta berodde bl.a.också på att Polisen och tog krafttag när detgällde makedonierna, som ju började komma till och somöver huvud taget inte hade några skyddsbehov utan som avtransportörer av olika slag hade blivit hitlurade med löften omarbete och bostad. Både Polisen och fattadeganska snart beslut om att avvisa makedonier, och det fick ocksåtill effekt att strömmen av makedonier minskade eller avstannadehelt.Harriet : Jag tänker ställa några frågor omKosovoalbanerna.När blev statsrådet första gången medveten om ökningen avinvandringen från Kosovo till ?Birgit : Kosovoalbaner har ju kommit under hela80-talet. När serberna definitivt tog över i Kosovo komdet också små strömmar. Man kan väl säga att det var underhösten 1991 som vi märkte att det började komma allt fler. Sedanaccelererade det för att blomma ut helt i junioch juli.Harriet : konstaterar att mankan se detta , och sade att hon blevmedveten om det . Har statsrådetnågon uppfattning om hur många Kosovoalbaner som kom i december1991? beräknar att av flyktingarna frånJugoslavien är Kosovoalbaner.Birgit : Jag kan få fram den uppgiften ur olikatabeller, men jag har inte den siffran framför mig.Harriet : Det handlar alltså om ca 2800 imånaden. Sedan blev det en tillströmning . Har statsrådetnågon uppfattning om hur många Kosovoalbaner det kom ?Birgit : Det kom ca 6000 . Om man räknarmed skulle det bli ca 4800. Något färre än så varKosovoalbaner.Harriet : Det kom alltså ungefär lika många iveckan som det kom under hela december månad. Hur många har detkommit efter 10-oktoberbeslutet?Birgit : Det har knappast kommit någon.Harriet : När fick statsrådet kunskap om deorganiserade bussresorna från Kosovo till ?Birgit : Jag kan inte ange någon exakt tidpunkt,men det måste ha varit under våren 1992.Harriet : Men detta är ju faktiskt en rättviktig fråga. Har statsrådet verkligen inte någon uppfattning omnär resorna började?Birgit : Vi har en mycket omfattande kontinuerligrapportering från olika håll, och det är möjligt att detta komatt utkristallisera sig , då ökningen började.Låt mig också påpeka att om det är fråga om flyktingar somkommer till för att söka asyl så finns det ingenting ivår utlänningslagstiftning som säger att vi skall bedömaflyktingarna med hänsyn till hur de kommer till Sverige.Harriet : Det blev ju en organiserad industriatt frakta människor från och Kosovo till Sverige.Birgit : Att det kom bussar med människor frånKosovo är vi medvetna om.Harriet : Jag kan överlämna en dokumentationfrån passpolisen i om vilka bussbolag det gällde och hurmånga asylsökande som kom.Det finns ett TT-telegram som är daterat den 5 december 1991med den första uppgiften om bussresor från . Där stårdet:Den övervägande delen av dem som kommer från tillGöteborg är inte jugoslaver utan albaner. av dem somkommit är albaner från isödra . Det är ett område där det interåder något krigstillstånd, säger vidutlänningssektionen i . Så antingen är de rädda för attkriget skall komma dit eller också passar de på att kommadärifrån. De asylsökande kommer som regel i buss frånJugoslavien. Förutom jugoslaviska bussbolag är det även ettnorskt bussbolag som ombesörjer transporterna.Den 13 maj finns det belägg för att det är svenska bussbolagsom fraktar personer från till Sverige.Har statsrådet kunskap om att det var serber som deltog iarrangeringen av dessa bussresor och att man kan betrakta detsom en del av den etniska utrensningen i ?Birgit : Jag har inte anledning att fördjupa mig ivilka bussbolag det gäller och om det har förekommitöverträdelser mot svensk utlänningslagstiftning. Den typen avverksamhet är det Polisens uppgift att kontrollera.Harriet : Det är litet märkligt att statsrådetsvarar så. Om det förekommer organiserade transporter avasylsökande tycker jag att det är en sak som statsrådet bordeintressera sig för.Birgit : Vi får löpande ambassadrapportering, ochibland tas det också kontakter i andra länder när det skerorganiserade transporter, framför allt när det handlar ompersoner som inte har skyddsbehov som skäl för att söka sig tillSverige. När verksamheten började i vidtogs detåtgärder från Polisens och sida för att fattabeslut om avvisning. Det skedde bl.a. en rapportering tillambassaden som tog vederbörliga kontakter. Ofta går man också utmed information om att det inte finns någon anledning att sökasig till , eftersom man inte automatiskt får arbete ochbostad.Man skall vara medveten om att det inte går att diskuteradenna fråga utan att vara medveten om situationen i Kosovo. Dethar kommit personer från Kosovo tillSverige. Många av dessa har fått uppehållstillstånd i Sverigedärför att de har bedömts ha skyddsbehov i . 1989 togserberna över den relativa frihet och autonomi som man hade iKosovo. Därefter har trakasserierna och förtrycket avKosovoalbanerna ökat. Vi har rapporter så sent som i augusti1992 från ESK, där svensken ledde en mission tillKosovo. Man varnade för den situation som råder i Kosovo. Mansade t.ex.: "Situationen beträffande mänskliga rättigheter ochskydd för minoriteter är mycket allvarlig och i vissa fall ävenalarmerande. Situationen i Kosovo är allvarlig trots attserberna har försäkrat att situationen har förbättrats. Trycketökar på grund av kriget i närområdet. "Även UNHCR:s rapport , där man säger att man intemotsätter sig att Kosovoalbaner sänds tillbaka, varnar för densituation som råder där och framhåller att man måste ha enmycket noggrann individuell prövning i de enskilda fallen innanman skickar tillbaka asylsökande till Kosovo. Det låter påHarriet som om hon anser att den här situationen interådde.Därutöver har vi andra rapporter från Amnesty som går i sammariktning. Förtrycket och förskjutandet av Kosovoalbanerna ledertill att albanerna tvingas att bygga upp en helparallellorganisation inom sitt eget land för att över huvudtaget kunna ge barnen utbildning, ge sjukvård och för attmänniskor över huvud taget skall kunna få arbete.Därtill kommer -- och det vill jag understryka ganskakraftfullt -- den internationella diskussion som förekom underhela , och som var särskilt intensiv under sommaren1992, om risken för ett eventuellt kommande krig i Kosovo. Jagminns mycket väl från de många överläggningar vi hade iregeringen att statsministern, som har ett omfattandeinternationellt kontaktnät, gång på gång varnade för att detkunde komma till krigshandlingar i Kosovo inom en snar framtid.Denna osäkerhet och oro har malt i magen . Därtillkommer de konstaterade trakasserier som pågick och pågår iKosovo.Harriet : Ja, det förekommer oro på många håll ivärlden, men det råder inget krigstillstånd i Kosovo.Jag måste fråga statsrådet: beslutade regeringen den 10oktober om visumtvång för medborgare i och förKosovoalbaner i ?Birgit : Först en kommentar till frågan om krigeller inte krig. Enligt svensk utlänningslagstiftning och enligtde internationella konventioner vi har skrivit under är viskyldiga att ge skydd åt människor som är förföljda, oavsett omdet är krig i ett land eller inte. Problemet är att vi i Europaär i avsaknad av internationella regler när det gäller att geskydd åt människor som kommer från krigsområden.Harriet antyder att vi har större skyldigheter attpröva individuella fall när det gäller människor som kommer frånkrigsområden än när det gäller de som kommer från områden därdet allmänt sett förekommer förföljelser.Sedan till frågan om beslutet om visumtvång den 8 oktober.Bakgrunden till detta beslut var att FN hadediskuterat vilken ställning Belgradregimen skulle ha iFN-systemet. fattades beslut om att Belgradinte skulle betraktas som successorstat till det fornaJugoslavien. Det innebär alltså att Belgradregimen inteautomatiskt kan överta de rättigheter och skyldigheter som detforna hade.Detta ledde till att vi hade en genomgång av de olika avtalsom vi hade med det gamla . Vi kom då fram till attdessa avtal skulle suspenderas mot bakgrund av att intevar successorstat. Det var den omedelbara bakgrunden till attbeslutet fattades då.Harriet : Vad var det som skilde förhållandena ioktober 1992 från förhållandena med avseende påKosovoalbanerna?Birgit : Bl.a. hade vi fått UNHCR:s förändrade synsom vi fick del av på hur Kosovoalbanernaskulle kunna hanteras när de sökte asyl. Dessutom hade frågan omkrigsvägrarna klarnat betydligt. Många av dem som kom löpte riskatt kallas in i den serbiska armén. De riskerade mycket strängastraff; om de hade gett sig av från sitt land kunde de betraktassom desertörer och få ett mycket strängt fängelsestraff, sominte överensstämde med svensk uppfattning om rättvisa.Det fördes diskussioner i , och det togs också framförslag om att man skulle utfärda amnesti för dessa personer.Den frågan klarnade också fram tillhösten. När vi tog visumbesluten hade man inte fattat dedefinitiva besluten om amnesti, men man tillämpadelagstiftningen som om det fanns en amnesti. Det innebar också enganska kraftig förändring av situationen och bedömningen avskyddsbehoven för Kosovoalbanerna.Låt mig understryka att dessa bedömningar görs avInvandrarverket och . När det gällerverkställighetsstoppet, dvs. att inte fatta beslut omKosovoalbanerna, har regeringen över huvud taget inte varitinblandad. Det var ett självständigt beslut av inovember månad 1991 att inte fatta beslut, och det var ettsjälvständigt beslut av attbörja fatta beslut. Jag skall dock villigt erkänna att detkanske hade en påverkan på , att jag vid fleratillfällen ställde frågor om hur avsåg atthantera den nya informationen från UNHCR om möjligheterna attsända tillbaka Kosovoalbanerna.Harriet : Jag påstår att förhållandena vardesamma för Kosovoalbanerna som i oktober 1992.Varför beslutade regeringen inte då om viseringstvång utanväntade ?Birgit : påstår attamnestisituationen inte var en annan än på vårensamma år. Jag har andra informationer.Vi hade många diskussioner i regeringen -- vi hade det den 14maj, , , på Harpsundsmötet ,och vi hade det inför 8 oktoberbeslutet. Vad vi ville göra varatt fullfölja den strategi som vi lade upp , nämligenatt ha internationella kontakter för att försöka få ettgemensamt uppträda och att stötta upp i närområdet. Det är ingenhemlighet att är en av de största bidragsgivarna tillUNHCR när det gäller att hjälpa till i närområdet. Vi hade,delvis på svenskt initiativ, fått den internationellakonferensen , och vi ville avvakta effekterna avdenna.Vi förde naturligtvis resonemang om visumfrågan. Utfallet avde övervägandena som var ingående -- t.ex. på mötet på ,som höll på -- blev att vi vid dentidpunkten skulle avvakta FN:s bedömning av regimen i Belgrad.Harriet : skickade den 9 juli1992 en skrivelse till . I denna sägs det:"En konsekvens av att anslutit sig tillFN:s sanktioner mot blir, somInvandrarverket ser saken, att det införs krav på visum förpersoner bosatta i och . "Varför beaktade inte regeringen propå omvisumtvång? hade ju tagit upp frågan islutet av maj.Birgit : Skrivelsen är daterad , inteden 9 juli.Detta var en bedömning som gjorde. Vi hadefrån sida fört diskussioner medUtrikesdepartementet redan innan den här skrivelsen kom. På UDär man sakkunnig på traktaträtt och andra sådana frågor. Desakkunnigas definitiva bedömning var att det faktum att det hadeinförts FN-sanktioner gentemot inte innebar atttraktaten skulle upphöra. Det var UD:s bedömning, och det hadevi på givetvis att följa. För det första ärdetta UD:s bord och för det andra har man på UD störresakkunskap än vad verket har om den internationellatraktaträtten.Harriet : kom ju UNHCR:s bedömning den 16juni, och ändå dröjde det till . Varför dröjde detså länge?Birgit : UNHCR krävde över huvud taget inte attSverige skulle införa visumtvång visavi Kosovoalbanerna. VadUNHCR sade var att man kunde börja avvisa Kosovoalbaner efter enmycket ingående individuell prövning i de enskilda fallen. Efterden skrivelsen frågade jag hur man avsåg att tahänsyn till den ändrade inriktningen, och det dröjde fram tillden innan man hävde det s.k. verkställighetsstoppet. Manaviserade att man avsåg att överväga omman skulle häva verkställighetsstoppet. Det är Invandrarverketsom har ansvaret för att ta en sådan ställning, om man inteskickar ärendet till regeringen för att få vägledning förpraxis. Det har inte gjort.Invandrarverket började att avvisa den 16 juli.Harriet : Man begärde att få ett viseringstvång,och jag frågar fortfarande vad det var som hindrade att maninförde visering, när det kom positivare signaler omviseringstvång.Harriet : Jag avser inte frågan vad det avser"positivare signaler".Harriet : Läget i var sådant att dettolkades så, att man skulle kunna införa visering. Varför dröjderegeringen då till ?Birgit : De signaler man fick t.ex. genom mediainnebar inte krav på visering. Tvärtom sades det i olikatidningar att borde avvakta.En av de bedömningar som regeringen gjorde när de förstasignalerna om att vi borde införa visumtvång kom varatt det skulle innebära en inkonsekvens att införa visum för atthindra människor från att komma hit, medan intevågade fatta beslut om att sända tillbaka Kosovoalbaner,eftersom situationen där nere var så osäker.Den inkonsekvensen fanns kvar fram till slutet av juli månad.Då hade vi i regeringen en mycket hög aktivitet när det gälldede internationella kontakterna för att försöka förmå också andraländer att bistå UNHCR i närområdet. Jag vill här erinra omGenèvekonferensen den 29 juli.Harriet : Det framgår att ocksåhade goda kunskaper om läget i . Jag tycker att detär märkligt att man kan komma till så olika slutsatser om vilkabeslut man behöver fatta.I juni 1992 fick statsrådet besked av om attKosovoalbanerna kostade . Efter vadjag förstår oroade detta inte statsrådet, eftersom det intefattades några beslut.Hur har statsrådet hanterat den här frågan? Hur gickärendeberedningen till och fördes fråganvidare till övriga i regeringen och till statsministern? Det ärmycket pengar det handlar om.Birgit : Både jag och regeringen i övrigt -- ochjag tror även ledamöter -- är mycket väl medvetna omatt det handlar om mycket pengar. Det handlar också om människorsom är förtryckta i sina hemländer.Jag har tidigare under utfrågningen redovisat vid vilkatidpunkter jag har tagit upp frågan i regeringen. Det skeddedels då strategin lades fast, dels , dåjag själv inte var närvarande och min statssekreterare drogfrågan och dels , då jag själv var fungerandestatsminister och det var ganska få närvarande i regeringen.Sedan hade jag löpande diskussioner med statsministern undersommaren. Som jag sade tidigare hade vi en långgenomgång på inför beslutet den 8 oktober.Harriet : Vi vet att Kosovoalbanerna inte ärklassificerade som politiska flyktingar. Mellan maj och oktober1992 kom det 30000 Kosovoalbaner hit i onödan, och det kommeratt kosta skattebetalarna mellan 4 och 5 miljarder innan dessaKosovoalbaner har avvisats -- har avvisats eller kommeratt avvisas. Tar man i beaktande alla Kosovoalbaner som kommithit efter beslutet handlar det om mer än 5miljarder.Min fråga är: Hur länge har statsrådet drivit Kosovoalbanernassak här i ?Birgit : Bedömningen av att införa ettverkställighetsstopp -- dvs. att inte fatta beslut omKosovoalbanerna -- har gjorts av , icke avregeringen. Verkställighetsstoppet infördes under hösten 1991och hävdes av . Det varunder som merparten av Kosovoalbanerna kom tillSverige.Harriet : fanns det krav frånInvandrarverket -- det första kom -- att det skulle införaviseringstvång för att man skulle komma till rätta med dessa såatt säga onödiga ekonomiska flyktingar som kommer till Sverige.Jag finner därför anledning att fråga om det är på grund avstatsrådets politiska övertygelse som det dröjde så länge medviseringsbeslutet?Birgit : Att införa eller häva beslut omviseringstvång är en fråga för regeringen -- det är regeringensom har gjort den här bedömningen.Harriet : Jag är av den uppfattningen att det ärstatsrådets politiska intressen som gjort att besluthar åsidosatts. beslutade --alltså efter den nuvarande regeringens tillträde -- attKosovoalbanerna inte var att betrakta som politiska flyktingar.Men jag förstår att statsrådet bestämde sig för att behandla demsom sådana. Det kan ses som ett led i att man den 17 decemberupphävde 13 decemberbeslutet.Invandrarverket gjorde statsrådet uppmärksampå att Kosovoalbanerna utgjorde flertalet av de asylsökande.Thage G : Har någon fråga tillstatsrådet?Harriet : Jag kommer till mina frågor.Den 5 december kom den första rapporten om bussresor frånKosovo. Vi anser att man då borde ha infört viseringstvång. Istället väntade man i nästan ett år.Jag skulle vilja att statsrådet förklarar den här bristen påhandling, som -- förutom att den har kostat mänskligt lidande --innebär att minst 5 miljarder av medborgarnas pengar ärbortkastade.Birgit : Jag uppfattar detta som en slutledningsom kommer att göra när utskottet sedermeraskall komma till någon slutsats. Jag vill bara understryka attdet är som fattat beslutet omverkställighetsstopp. Det är också verkets uppgift. Om manhade velat ha vägledning från regeringen, hade man kunnat lämnaöver ärendet till regeringen för ställningstagande.Harriet : Skall jag tolka det så, att statsrådetanser att verkställighetsstopp inte är förenligt medviseringstvång?Birgit : Den allmänna reflexionen skulle jag nogvilja göra att om våra myndigheter som har att fatta beslut ienskilda ärenden gör den bedömningen att man inte kan sändatillbaka personer till ett område, är det litet inkonsekvent attsamtidigt säga att de människor som söker sig bort från dettaområde skall förhindras med alla medel att göra det.Harriet : Uppenbarligen uppfattade inteInvandrarverket det som inkonsekvent att inte hävaverkställighetsstoppet för dem som finns i och attsamtidigt kräva visum av kommande icke-politiska flyktingar. Ärdet en riktig bedömning?Birgit : Hur Invandrarverket självt uppfattar sigkan jag inte ha några synpunkter på.Thage G : Är färdig med sinafrågor?Harriet : Jag har visserligen många frågor kvar,men jag bör kanske nu släppa fram andra.1993-04-20 --11.00Thage G : Jag förklarar konstitutionsutskottetsoffentliga utfrågning för öppnad. Ärendet gäller regeringensplanering och handläggning av flyktingpolitiken, dvs.granskningsärendena 8, 14 och 19.Jag hälsar åter statsrådet välkommen tillkonstitutionsutskottet. Jag har kommit överens med statsrådetatt hon inte skall ge något inledningsanförande. Däremot skallvi se till att får tid att svara på ett parfrågor som blev kvar sedan förra utfrågningen.Inger : Den ena anmälan rör frågan om att KU börbelysa om kontakterna mellan ministern och departementet å enasidan och å andra sidan har varit bristfälliga.Tycker du att invandrarfrågor är en prioriterad del av dinverksamhet?Birgit : Ja. Framför allt är den en prioriteraddel av hela regeringens verksamhet. Framför allt under förraåret var situationen turbulent. Det visar också den redovisningjag gjorde vid förra utfrågningen om de många diskussioner vihade i regeringen.Inger : Har du hört att någon frånInvandrarverket har tyckt att kontakterna mellan dig ochInvandrarverket har varit bristfälliga eller att du inte harhaft tid när de har velat få kontakt med dig?Birgit : Nej, inte vad jag kan erinra mig.Inger : svarade för några veckorsedan på en direkt fråga att hon inte tyckte att det var någonskillnad med en minister på halvtid jämfört med enheltidsminister.Har du hört någon som är insatt i dessa frågor uttrycka någonannan mening?Birgit : Nej.Inger : Anser du själv att du borde ha mer tid meddessa frågor jämfört med dina andra arbetsområden?Birgit : Jag tror att alla politiker skulle önskaatt de hade mer tid för alla frågor. Det gäller också förkonstitutionsutskottets ledamöter och övrigaledamöter. Det gäller också samtliga statsråd. Men man skallockså vara medveten om att statsråden och regeringen skall intesköta alla ärenden själva i detalj. Det är därför vi bl.a. harmyndigheter.Inger : Jag går över till nästa anmälan.Departementet fick ett brev frånkommunalrådet i . Skrivelsen behandlade oron vid en avInvandrarverkets förläggningar, och den blev mycketuppmärksammad. Aktuellt intervjuade bl.a. dig . Kan duberätta om den intervjun?Birgit : Intervjun var . Det varen ganska lång intervju, som i huvudsak tog upp frågan huruvidaman kollektivt kunde avvisa de människor som bodde på enförläggning i . Jag hävdade bestämt att man inte kunde göradet. För det första går det inte att ägna sig åt kollektivbestraffning. För det andra skall varje ärende, enligtinternationella konventioner och svensk lag, prövas individuellti sak. Det här var egentligen huvudtemat och var föremål förintervjun. Sedan gick intervjun i slutet mer allmänt över påämnet brottslig verksamhet.Inger : Tycker du att det som redovisades i Aktuelltoch det som tidningarna sedan tog upp speglade intervjun på ettriktigt sätt?Birgit : Nej, över huvud taget inte alls.Intervjun sändes i Aktuellt , i Rapport ochsedan i Aktuellt . Det enda som tas upp ärett uttalande som jag gjorde om Kosovoalbanerna. Det finns ingenantydan över huvud taget att frågan om kollektiv bestraffningeller avvisning av Kosovoalbaner hade varit uppe tilldiskussion.Jag har med intresse noterat JK:s utslag i fråga om ettkontroversiellt uttalande från min sida såsom det kom tilluttryck i reportagen. Jag vill påstå att det var en mycketvinklad klippning av en ganska lång intervju. Jag var självganska nöjd med den intervjun.