bet · GH01FiU1 · 1993-12-02 00:00:00 — I motionen föreslås att matmomsen sänks till , att ersättningsnivåerna för arbetslösa återställs, att ett program för attstimulera byggsektorn tas fram samt att ett program för att stödja ekonomisktträngda kommuner upprättas.På måste en återgång till den fulla sysselsättningen åstadkommaslängs tre olika huvudvägar:genom att omfördela arbetstiden,genom att ställa om produktions- och konsumtionsmönstret i en ekologiskthållbar riktning,genom förbättrad service.I motionen understryks att svenska folket inte i genomsnitt lever över sinatillgångar. Tvärtom produceras mer än vad som förbrukas av varor ochtjänster. Problemet är i stället att produktionsresultatet är orättvistfördelat. Allt fler lever nära gränsen för personlig konkurs, somallt fler blir mycket rika. Det privata sparandeöverskottet blir ungefärlika stort som det offentliga sparandeunderskottet. I grunden handlar detsåledes om en fördelningsfråga: pengar bör flyttas från passivt sparande tillatt bli investeringar och effektiv efterfrågan på hemmamarknaden. Det kangenomföras genomhöjd skatt för dem som tjänar mer än ,sänkt matmoms till 15 %.I motionen krävs att ersättningsnivåerna för arbetslösa böråterställas till de nivåer som gällde före de nu genomförda sänkningarna.Vänsterpartiet har hävdat att den skattereform somgenomfördes och 1991 var orättvis och gav stora skattesänkningar förhöginkomsttagare. Det är därför, enligt motionärerna, dags att riva uppreformen , inte för att gå tillbaka till 1980-talets skattesystem, utan föratt återställa progressiviteten i skatteskalan till en rimlig nivå.Konkret föreslår motionärerna en höjd statsskatt -- ökad skatt påinkomster mellan ca 200 000 och och skattehöjning förinkomster därutöver. Dessutom bör grundavdraget för höginkomsttagare slopas.Det är motionärernas uppfattning att regeringen överdriver faran av ökadinflation. Det är nu möjligt, menar man, att föra en mer aktivt räntesänkandepolitik än den som regering och riksbank bedriver. Staten bör bl.a. mer aktivtanvända sitt ägande i banksystemet för att minska gapet mellan utlåne- ochinlåneräntor.Vänsterpartiet har inga invändningar mot de i propositionen föreslagnahöjningarna av tobaks- och alkoholskatten, men anser att dessa skatter börkunna öka mer än inflationen.Angående förslaget att höja vissa energiskatter framhåller motionärerna atthöjda skatter på hushållens konsumtion, då arbetslöshetenshuvudorsak är en starkt fallande inhemsk efterfrågan, kan vara riskabelt somisolerad åtgärd. kan ändå godta dessa höjningar, om dessa ges enriktig miljö- och fördelningsprofil och om de kombineras med åtgärder somstimulerar sysselsättningen.När det gäller bensinskatten har förordat endifferentiering.Som en ljuspunkt i regeringens proposition ses i motionen förslaget att geett stöd till företag som nyanställer. Regeringens förslag medför dock, menarmotionärerna, ett antal administrativa problem. Bland annat medger inte dagensstatistik en effektiv kontroll och dessutom innebär säsongsarbeten problem. Föratt undvika detta vill införa en minimitid ianställningstid för nyrekryterade i förslaget.Sammanfattningsvis vill att ger regeringen i uppdragatt återkomma med ett samlat förslag till sysselsättningsskapande åtgärder ienlighet med vad som anförs i motionen. I samband med detta bör regeringenockså återkomma med förslag till energi- och miljörelaterade skatter.I propositionen skriver regeringen att en bra barnomsorg, en skola med högkvalitet och en effektiv sjuk- och äldreomsorg främjar näringslivet.Motionärerna konstaterar att detta är sant, men det kan inte förenas med detekonomiska utrymme som regeringen vill ge kommunerna. Ett absolut minimum äratt den kommunala konsumtionen ökar både 1994 och 1995. Man bör anslå5 miljarder kronor till en kommunakut i enlighet med tidigare förslag frånVänsterpartiet.I motionen understryks att statsskulden blivit förfärande stor. Denöverstiger nu per invånare. Med förslag tillinriktning av den ekonomiska politiken blir det offentliga underskottet ifinansiellt sparande ca 170 miljarder, dvs. ca per invånare 1994.Merparten av underskottet försvinner om vi kan återvända till fullsysselsättning och fullt kapacitetsutnyttjande. Resten av underskottet kanklaras genom skattehöjningar och besparingar.Som exempel på viktigare besparingar nämns i motionenminskade militärutgifter,minskad statlig administration,sänkt tak i sjukersättningen m.m. som exempel på besparingar. Internationell utvecklingSom anförs i propositionen är en bedömning av den svenska ekonominsutveckling avhängig av främst tre faktorer. För detförsta styrkan och snabbheten i exportuppgången, för det andra utvecklingen avden privata konsumtionen och för det tredje förtroendet i omvärlden för deekonomisk-politiska åtgärder som vidtas för att eliminera den offentligasektorns underskott. Styrkan och snabbheten i exportuppgången beror i sin turpå hur näringslivet kan utnyttja de konkurrensfördelar som svensk ekonomierhållit genom deprecieringen av kronan och den mycket gynnsammaproduktivitetsutvecklingen. En avgörande faktor blir utvecklingen av deninternationella ekonomin.Som framgår av bedömning av utvecklingen i OECD-området(tabell 1) kännetecknas den internationella ekonomin av att de dominerandeOECD-länderna befinner sig i helt olika faser av konjunkturcykeln.Återhämtningen i de fortsätter -- tillväxten väntas i årenligt denna bedömning uppgå till i och till 1,5 %i -- som recessionen i de kontinentaleuropeiskaländerna har tilltagit och ekonomi stagnerar. I minskar BNP iår och i förväntas nolltillväxt. Den internationellakonjunkturen har sålunda försvagats , men väntas successivt förstärkasunder och 1995. En viss återhämtning sker då i och Japansamtidigt som uppgången fortsätter i de . BNP-tillväxten iOECD antas nu bli , för att sedan gradvis öka till år1994 och till år 1995.Bland de tre stora industriländerna är det endast somuppvisar en fortsatt ökning av den ekonomiska aktiviteten. I däremot ärdet ekonomiska läget bekymmersamt. stagnerar nu denjapanska ekonomin.Tabell 1. Internationell utvecklingÅrlig procentuell förändring1993 1994 1995BNPFörenta Staterna 2,8 (3,0) 3 (3,5) 3,5Japan 0 (0,5) 1,8 (3,0) 3Tyskland* -2,5 (-1,8) 0,3 (1,0) 1,3Frankrike -1 (0,3) 0,7 (2,0) 1,8Storbritannien 1,5 (1,3) 2,5 (2,5) 2,8Norden** -0,3 (0,5) 2,0 (2,0) 2,5OECD -0,8 (0,0) 1,3 (1,8) 2,0OECD Totalt 0,8 (1,3) 2,0 (2,8) 2,8KPIFörenta Staterna 3,0 (3,0) 3,5 (3,5) 4Japan 1,0 (1,5) 1,3 (2,0) 2Tyskland* 4,0 (3,8) 3,0 (3,0) 2,5Frankrike 2,8 (2,8) 2,0 (3,0) 2,0Storbritannien 2,0 (3,8) 3,8 (4,0) 4,0Norden** 2,0 (2,5) 2,5 (2,5) 2,8OECD 3,3 (4,0) 3,3 (3,5) 3,5OECD Totalt 3,0 (3,0) 3,5 (3,3)ArbetslöshetOECD 11,5 (11,4) 12,0 (11,9) 12,3OECD Totalt 8,5 (8,5) 8,5 (8,6) 8,5Uppgifterna inom parentes anger motsvarande prognoser i kompletteringsprop.1992/93:150. * Avser de västra delstaterna. ** Exkl. Sverige.Nödvändigt för en positiv ekonomisk utveckling i under de närmastkommande åren är att den recession som präglar upphör och ersättsmed en tillväxt som åtminstone motsvarar den som gällde under andra hälften av1980-talet. En tillväxt på är emellertid inte tillräcklig för att hejda enökning av arbetslösheten i (jfr tabell 1).En utveckling med en tillväxt som ligger klart i Västeuropaförutsätter dock en positiv utveckling i . I Finansdepartementetsprognos förutses en fortsatt svag utveckling i västra under återstodenav . En mycket långsam återhämtning kan inledas under loppet av 1994. Denprivata konsumtionen kommer att hållas tillbaka av fallande disponibelinkomstertill följd av de budgetförstärkande åtgärder som beslutats, en stigandearbetslöshet och låga löneökningar. Budgetkonsolideringen sker dels via höjdinkomstskatt och höjda indirekta skatter, dels via minskade transfereringartill hushållen. Den försämrade konkurrenskraften till följd av stigandeenhetsarbetskostnader och den reala apprecieringen av D-marken verkar också ikontraktiv riktning. Vidare tillkommer att det ännu inte finns några tecken påen självbärande konjunkturuppgång i de östra delstaterna. De återhållandeeffekterna motverkas till viss del av att penningpolitiken nu kan komma attgenomgå vissa lättnader. Bakom den prognos som redovisas i tabell 1 liggeremellertid ett antagande om att betydande lättnader i penningpolitiken kommeratt äga rum. Med starka orientering mot prisstabiliseringsmåletblir det ett absolut krav för att lättnader i penningpolitiken skall kunnagenomföras att inflationen hålls tillbaka och utvecklas i den riktning somanges i tabell 1.Utskottet vill när det gäller här redovisade prognoser understryka attosäkerheten i bedömningarna förefaller vara väsentligt större i dennalågkonjunktur i jämförelse med motsvarande prognoser och1980-talet. Det framgår inte minst av de återkommande och kraftiga revideringarsom praktiskt taget samtliga etablerade konjunkturbedömare tvingats genomföra.Så t.ex. förutsåg en tillväxt för på idet tidigare och i på . reviderades dessaprognoser ned till --resp. . Som framgår av tabell 1 måste ävenOECD:s juniprognos nu ses som alltför optimistisk. Flera faktorer medverkartill att det är svårt att få en bild av hur den internationella ekonomiskautvecklingen ser ut i ett konjunkturperspektiv. I var det främsteffekterna av återföreningen av de båda tyska staterna, sammanbrottet avERM-systemet, finanskrisen och den utdragna saneringen av hushållens ochföretagens skulder som missbedömdes av konjunkturbedömarna.När det gäller de nu föreliggande prognoserna framhålls i propositionen justde osäkerhetsfaktorer som nämns ovan. Sålunda anförs i propositionen attosäkerhetsmomenten i den internationella prognosen utgörs av den ökadeflexibilitet som de nya fluktuationsbanden inom medför. Detta kanunderlätta en återhämtning i den europeiska konjunkturen, men det är osäkert ivilken grad det ökade handlingsutrymmet kommer att utnyttjas. Vidare anförs attdet fortfarande råder osäkerhet om i vilken utsträckning företag och hushållhunnit anpassa sin skuldsättning till de nya förutsättningar som råder.Bedömningarna bygger också på antagandet att hushållens sparande faller underprognosperioden, trots att arbetslösheten stiger. Anpassningen har i dennakonjunkturcykel haft stor påverkan på konsumtion och investeringar. De storabudgetunderskotten i många europeiska länder innebär därtill osäkerhet omutformningen av konsolideringsåtgärder . Osäkerhetenkvarstår även vad gäller GATT-förhandlingarna, där en överenskommelseännu inte har kunnat nås.Ett villkor för att utvecklingen i inte skall bli sämre än vad somhär antagits är att en handelskonflikt mellan och EG-ländernapå grund av oenighet i GATT-förhandlingarna kan undvikas. En avgörandeförutsättning för bedömningen av den internationella utvecklingen är atträntorna i fortsätter att falla.Tabell 2. Prognosförutsättningar1992 1993 1994 1995BNP-tillväxt i 1,6 0,8 2,1 2,8Konsumentprisökning i 3,0 2,7 3,0 3,5Råoljepris (dollar per fat) 19,3 18,0 18,75 20,0Dollarkurs (i kr.) 5,82 7,73 8,02 8,02Ecu-index* 101,7 123,0 122,5 117,5* ECU-index antas vara 125 , 120 den 31 december 1994samt 115 den 31 december 1995.Utvecklingen i SverigeI den längsta och djupaste lågkonjunkturen fortsätternedgången i den svenska bruttonationalprodukten också . Minskningen i århar beräknats till . Den totala minskningen i BNP mellan åren 1990och 1993 har varit . Den öppna arbetslösheten beräknas nu uppgå till drygt8 %.Tabell 3. FörsörjningsbalansMdkr Procentuell volymförändring 1992 1993 1994 1995BNP 1 436,5 -2,8 (-1,7) 1,9 (1,2) 2,9Import 375,9 -3,1 (-1,6) 2,7 (3,5) 5,5Tillgång 1 812,4 -2,9 (-1,7) 2,1 (1,9) 3,6Privat konsumtion 772,3 -5,0 (-3,5) 0,0 (-0,2) 2,5Offentlig konsumtion 401,0 -2,8 (-1,0) -1,3 (-1,4) -1,0Stat 116,9 -1,5 (-0,5) -1,0 (-1,0) -1,0Kommuner 284,1 -3,4 (-1,2) -1,5 (-1,5) -1,0Bruttoinvesteringar 243,8 -11,6 (-8,9) -8,6 (-5,7) 4,4Lagerinvesteringar -5,3 -0,4 (-0,2) 0,4 ( 0,4) 0,4Export 400,6 5,6 ( 4,7) 10,4 ( 9,0) 6,5Användning 1 812,4 -2,9 (-1,7) 2,1 ( 1,9) 3,6Inhemsk användning 1 411,8 -6,1 (-4,1) -1,4 (-1,1) 2,2Uppgifterna inom parentes anger prognoserna i prop. 1992/93:150.Som framgår av tabell 3 förutses i propositionen en vändning uppåt under år1994. Tillväxten bedöms uppgå till och fortsätta att öka till år1995. Omsvängningen till en tillväxt som ligger klart över den som rådde underandra är emellertid inte tillräcklig för att åstadkommaen förbättring på arbetsmarknaden. Arbetslösheten fortsätter att öka under år1994, och förbättras läget på arbetsmarknaden endast marginellt(jfr tabell 4).Försörjningsbalansprognosen visar dock att recessionens botten nu bör hapasserats. ökar exporten, industriproduktionen ochindustriinvesteringarna kraftigt.Tabell 4. NyckeltalÅrlig procentuell förändring1992 1993 1994 1995Timlön, kostnad 3,6 3 1/4 3,5 4 1/4KPI, dec-dec 1,9 4,4 2,4 3,0KPI, genomsnitt 2,3 4,6 2,6 2,9Disponibel inkomst 3,1 -2,9 2,0 1,4Sparkvot (nivå) 8,1 10,1 11,4 10,4Industriproduktion -3 1,5 9,0 6,0Industriinvesteringar -15,3 2,0 11,0 17,0Relativ enhetsarbetskostnad -1,6 -26,3 -2,7 2,5Arbetslöshet (nivå) 5,3 8,0 8,4 7,9Handelsbalans (mdkr) 34,5 58,9 89,2 101,2Bytesbalans (mdkr) -29,7 0,0 46,0 66,1Bytesbalans (% av BNP) -2,1 0,0 3,1 4,3Nyckelvariablerna i det utvecklingsscenario som beskrivs iförsörjningsbalansprognosen är utvecklingen av utrikeshandeln ochkonsumtionsutvecklingen.ExportenSom framgått av föregående avsnitt om den internationella utvecklingen hartillväxtprognoserna för viktigaste handelspartners reviderats ned,vilket innebär att marknadstillväxten för svensk export blir väsentligtlägre än vad som tidigare antagits (jfr tabell 5). Iförsörjningsbalansprognosen har emellertid exportprognosen reviderats upp försåväl som . Den gynnsamma konkurrenssituationenför den svenska ekonomin (jfr tabell 4) har förstärkts ytterligare genom detfortsatta fallet i kronkursen och den positiva produktivitetsutvecklingen iindustrin.Tabell 5. Världsmarknadstillväxt, relativpris, marknadsandel och export avbearbetade varorProcentuell förändring1992 1993 1994 1995Marknadstillväxt 3,9 1,7 4,9 5,7Realativpris -0,7 -14,0 -1,9 -1,9Exportvolym -0,5 7,6 13,2 7,4Marknadsandel -4,2 5,8 7,9 1,7Anm: Marknadstillväxt avser en sammanvägning av importökningen avbearbetade varor i olika länder. Som vikter har använts ländernas andelar sommottagare av svensk export av bearbetade varor.Den påtagliga förbättring av exportutsikterna som anges i den nu aktuellabedömningen utgör den främsta förklaringen till att nedgången i den svenskaekonomin nu väntas upphöra och att tillväxten åter tar fart. Exportuppgångenbör dra med sig industriinvesteringarna (jfr tabell 4). Statistiskacentralbyråns (SCB) senaste redovisning av industrins investeringsplaner stöderdenna bedömning.Det kan nämnas att exportprognos för klartöverstiger bedömning . Somframhålls i propositionen är det med tanke på svensk exports storakonkurrensförbättring möjligt att även den prognos som här redovisatsunderskattar exportmöjligheterna. Konkurrensförbättringen genom deprecieringenkan sägas vara av samma storleksordning som den svenska industrin erhöll genomdevalveringarna . Men utgångspunkten för en snabbexportuppgång är annorlunda. Den snabbt stigande arbetslösheten innebär att enöverflyttning av arbetskraft från den skyddade sektorn till denkonkurrensutsatta kan ske utan att 1980-talets problem med alltmer överhettadoch inflationsdrivande arbetsmarknad behöver återuppstå.Den positiva utvecklingen av utrikeshandeln leder till att handelsbalansensuccessivt förstärks. beräknas överskottet överstiga 100 miljarderkronor. Även bytesbalansen kommer att uppvisa betydandeöverskott.Privat och offentlig konsumtionI år beräknas den inhemska efterfrågan falla med drygt 6 %.Den främsta förklaringen till denna utveckling är minskningen av den privatakonsumtionen men även att den offentliga konsumtionen har gått ned kraftigt.Besparingar och rationaliseringar av den offentliga verksamheten har medförtatt den offentliga konsumtionen minskat i volym med första halvåreti år jämfört med . Särskilt kraftig har nedgångenvarit i den kommunala sektorn (). Denna betydande nedgång förutsågs inte ikompletteringspropositionen. Fortsatta besparingskrav både inom stat och kommunförutses leda till att den offentliga konsumtionen kommer att minska , dock inte lika kraftigt som under de senaste tolv månaderna.För helåret 1993 beräknas den kommunala konsumtionen gå ned med ochden statliga konsumtionen och år 1995.Den privata konsumtionen minskade trots en relativt kraftighöjning av hushållens köpkraft. Ser man tillbaka steghushållens realt disponibla inkomster med sammanlagt , trots att sysselsättningen sjönk och arbetslösheten steg. Inkomstökningensaknade således grund i den reala ekonomiska utvecklingen. Det varhuvudsakligen sänkta skatter och ökade transfereringar som låg bakom denkraftiga inkomstökningen, vilket avspeglas i försämrade finanser för denoffentliga sektorn. Förklaringen till minskningen i konsumtionen är i ställetden exceptionellt stora höjningen av hushållens sparkvot. Av tabell 6 framgårvilka faktorer som blir bestämmande för hur den privata konsumtionen kan tänkasutvecklas fram t.o.m. år 1995.Tabell 6. Hushållssektorns disponibla inkomster, konsumtion och sparandeMdkr Procentuell förändring 1992 1992 1993 1994 1995Löpande priserLöner 643,9 0,5 -2,6 3,0 5,0Inkomstöverföringarfrån offentlig sektor 346,9 9,5 7,7 4,6 2,3Övriga inkomster, netto 134,9 10,1 6,1 10,9 14,0Direkta skatter, avgifter m.m. 285,7 0,3 0,3 4,5 6,5Disponibel inkomst 840,0 5,7 2,1 4,5 4,9Privat konsumtion 772,3 0,6 0,3 2,5 6,1Sparkvot, nivå i % 8,1 9,6 11,4 10,41985 års priser:Disponibel inkomst 3,1 -3,3 2,0 1,4Privat konsumtion -1,9 -5,0 0,0 2,5Sammantaget tyder utvecklingen på att merparten av hushållens finansiellaanpassning nu bör vara avslutad. gör den bedömningen attsannolikheten för att hushållen skall drabbas av nya negativa överraskningar ärmindre . Nedgången i den privata konsumtionen förväntas upphöranästa år. Konsumtionen förutsätts därefter successivt öka underprognosperioden. Fallet i såväl detaljhandelns omsättning som försäljningen avpersonbilar visar klara tecken på att ha avstannat. Hushållens förväntningar,så som de mäts i SCB:s undersökning av hushållens inköpsplaner, har ocksåblivit allt ljusare under loppet av 1993. Det finns dock en betydande osäkerheti bedömningen. Konsumtionsuppgången antas komma till stånd trots att hushållensannolikt känner en fortsatt oro för att de dåliga offentliga finanserna kommeratt påverka den framtida utvecklingen av de disponibla inkomsterna negativt.Läget på arbetsmarknadenSituationen på arbetsmarknaden kommer enligt prognosen att fortsätta attförsämras . Trots omfattande satsningar påarbetsmarknadspolitiska åtgärder väntas den öppna arbetslösheten uppgåtill i genomsnitt. tar produktionensuccessivt fart, men en fortsatt hög produktivitetsutveckling i kombination meden ökad medelarbetstid motverkar en snabb nedgång av arbetslösheten.Utvecklingen på arbetsmarknaden följer inte det vanligakonjunkturmönstret. Till skillnad från lågkonjunkturen vid 1980-talets börjandå antalet sysselsatta inte anpassades till produktionsutvecklingen, s.k.labour hoarding, drar företagen ned sysselsättningen i takt med attproduktionen minskar. januari--augusti har sysselsättningenminskat med 243 000 personer, eller , jämfört med samma period 1992.Nedgången berör numera samtliga branscher. De antalsmässigt störstaneddragningarna har skett inom industrin, privata tjänstesektorn ochkommunerna. Industrin är den sektor där personalinskränkningarna pågått längst.Av SCB:s senaste redovisning av arbetsmarknadsläget framgår att antaletarbetslösa uppgick till 363 000 personer, vilket är 116 000 personerfler än . Arbetslösheten är högre bland männen än blandkvinnorna. Medan av männen i arbetskraften var arbetslösa varmotsvarande andel för kvinnorna . Värst drabbade är män i åldern 20--,vars arbetslöshetstal uppgick till . Antalet arbetslösa meden sammanhängande arbetslöshetstid , dvs.långtidsarbetslösa, uppgick till 125 000. Det innebär att mer än entredjedel av alla arbetslösa är långtidsarbetslösa. Hälften av dessa är under35 år.SCB framhåller att läget på arbetsmarknaden är svårbedömt. Den ljusning isysselsättningen som kunde skönjas tidigare bekräftas inte avSCB:s arbetskraftsundersökningar . Antalet sysselsatta minskade mellanseptember och oktober med 40 000 personer. Å andra sidan har arbetslöshetensjunkit långsamt . var antalet arbetslösa avarbetskraften, vilket är i stort sett oförändrat jämfört med september.BudgetutvecklingenAv propositionens redovisning av budgetutvecklingen framgår att i denreviderade finansplanen räknade regeringen med att underskottet istatsbudgeten för /93 skulle bli och dettotala statliga lånebehovet . Det faktiska utfallet kannu beräknas till 187,5 resp. 208,4 miljarder kronor.För /94 beräknades underskottet i statsbudgeten till ca206 miljarder kronor. Statens lånebehov beräknades till ca255 miljarder kronor. Lånebehov och budgetsaldo beräknas nu till 268 resp.211 miljarder kronor. Skillnaden beror i huvudsak på att utgifter för stödtill , vilka tidigare antagits belasta /93, nu beräknasfalla på det innevarande budgetåret. Den svagare ekonomiska utvecklingen jämtebeslut om bl.a. fredsstyrkor ökar lånebehovet medan de lägre räntorna sänkerdet.Osäkerhetsfaktorer i bedömningarna av den svenska ekonomins utvecklingI den socialdemokratiska motionen Fi10 riktas kritik mot denförsörjningsbalansprognos som redovisas i propositionen. Inledningsviskonstateras att man tvingats till osedvanligt kraftiganedrevideringar av prognoserna.I avsnittet om den internationella utvecklingen angavs orsakerna till attprognosen för den ekonomiska utvecklingen inom OECD-området successivt harnedreviderats. Bland de faktorer som nämndes ha bidragit till osäkerheten ibedömningarna var den våldsamma turbulensen på valutamarknaderna under förraåret och i samband med ERM-systemets sammanbrott, hushållensskuldanpassning och de snabbt växande underskotten i finansieringen av denoffentliga sektorn. och tillhör de länder som drabbadessärskilt hårt av dessa störningar. försök att försvara den fastaväxelkursen med höjningar av marginalräntan är exempel pååtgärder som inte kunde beaktas i de prognoser som redovisades . Ianslutning till valutakrisen blev hushållen än mer medvetna om det stora ochväxande budgetunderskottets betydelse för den egna ekonomin. Osäkerheten hoshushållen om vilka åtgärder som kommer att vidtas för att minskabudgetunderskottet tillsammans med den pågående skuldsaneringen bidrar till attdet har varit och alltjämt är svårt att få ett grepp om hushållens förändradekonsumtionsbeteende. Detta speglas i prognoserna av de successiva kraftigaupprevideringarna av hushållens sparkvot.I motion Fi10 (s) citeras en professor i nationalekonomi som lär ha beskrivitregeringens konsumtionsprognos på följande sätt:Prognosen tycks delvis bygga på ett cirkelresonemang: konsumtionen ska slutaminska för att hushållens disponibla inkomster ökar, inkomsterna ökar för attproduktionen stiger och produktionen stiger för att konsumtionen slutar minska.Bl.a. utifrån denna ytterst säregna uppfattning om hur Finansdepartementetgör prognoser drar motionärerna slutsatsen att regeringen utformar sinekonomiska politik med utgångspunkt från en felaktig analys av hur ekonominfungerar.Utskottet vill framhålla att den bedömning som innebär att fallet i denprivata konsumtionen skall bromsas och att den därefter återbörjar öka delas av , bankekonomerna m.fl.etablerade konjunkturbedömare.Faktorer såsom minskad skuldsättning och ökad finansiell förmögenhet, låginflationstakt och sjunkande realräntor talar för en ökadkonsumtionsbenägenhet. Men osäkerheten är stor. I motsatt riktning verkarframför allt osäkerheten bland hushållen om arbetslöshetssituationen och omförändringar i socialförsäkringssystemet och andra bidragssystem.