bet · GG01JuU16 · 1993-03-11 00:00:00 — I detta betänkande behandlar utskottet ett regeringsförslag omändrade och i huvudsak skärpta straff för vissa brottsbalksbrottsamt olaga vapeninnehav. Vidare behandlas ett lagförslag enligtvilket det skall vara möjligt att juli--september1993 utan påföljd till polisen lämna in skjutvapen ellerammunition som innehas olovligen. Utskottet tillstyrkerregeringens förslag.Utskottet förordar i betänkandet att en översyn görs avbestämmelsen i 6 kap. 5 § om sexuellt umgänge medbarn. Vidare anför utskottet att det beredningsarbete som pågårbeträffande sexualbrott och barnpornografibrott bör redovisasför i ett sammanhang.Till betänkandet har fogats fyra reservationer från (nyd).Vidare har (v) avgivit en meningsyttring. I proposition 1992/93:141 har regeringen() föreslagit att anta de ipropositionen framlagda förslagen till1. lag om ansvarsfrihet vid olaga vapeninnehav,2. lag om ändring i ,3. lag om ändring i vapenlagen (1973:1176).I samband med propositionen behandlar utskottet ett stortantal motioner.Lagförslagen, som har granskats av Lagrådet, har fogats tillbetänkandet, se bilaga. 1991/92:L423 av Skånberg (kds) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ändring i lagstiftningen vad gälleregenmäktighet med barn.1992/93:Ju13 av (-) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom ansvarsfrihet vid olaga vapeninnehav samt brottet ofredande i4 kap. 7 § BrB.1992/93:Ju14 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom kriminalisering av innehav av barnpornografi.1992/93:Ju15 av m.fl. (v) vari yrkas1. att avslår förslagen till ändrad lydelse av 3kap. 5 §, 4 kap. 5 §, 4 kap. 7 §, 8 kap. 10 §, 9 kap. 6 §, 9kap. 9 §, 10 kap. 7 §, 16 kap. 15 § första stycket, 16 kap. 15 §andra stycket, 17 kap. 10 §, 17 kap. 11 §, 17 kap. 12 §, 19 kap.10 § och 20 kap. 2 §,2. att beslutar om straffskalor för sexuelltofredande i enlighet med vad i motionen anförts,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om brottet egenmäktighet med barn,4. att beslutar om straffskalor och brottsrekvisitför barnpornografibrott i enlighet med vad i motionen anförts,5. att hos regeringen begär att en utredningtillsätts för att överväga kriminalisering avbarnpornografiinnehav.1992/93:Ju16 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att böter inte skall kunna utdömas förbarnpornografibrott,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att regeringen bör ta initiativ till enöversyn av straffskalan för sexualbrott mot barn,3. att beslutar att ge 16 kap. 10 a §den i motionen föreslagna lydelsen,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kriminalisering av innehav avbarnpornografi,5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om spridning av videofilm medbarnpornografiskt innehåll.1992/93:Ju602 av och () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om att livstids fängelse skall utgöranormalstraffet vid brott där automatvapen eller andra avanceradevapen används.1992/93:Ju604 av Skånberg och (kds, m)vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om att återinföra generellt förbudför lärare att ha sexuellt umgänge med sina underåriga elever iåldern mellan 15 och 18 år.1992/93:Ju608 av m.fl. (m, c, fp, kds) variyrkas4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om hårdare straff för barnpornografi.1992/93:Ju609 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om en parlamentarisk utredning om reglerna i 16kap. 10 b § om olaga våldsskildring och dessastillämpning.1992/93:Ju612 av och () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om klassificering av brott där vapen använts,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om möjligheten att erhålla tillstånd förvapen, som av speciella skäl innehafts utan tillstånd.1992/93:Ju613 av (-) vari yrkas att riksdagenbeslutar om ändring i lagen om ansvarsfrihet vid olagavapeninnehav, i enlighet med vad som anförts i motionen.1992/93:Ju620 av m.fl. (nyd) vari yrkas2. att hos regeringen begär förslag till sådanändring i att brottet ofredande får en särskildstraffskala för grovt brott när det t.ex. är fråga om ettlångvarigt systematiskt trakasserande med politiska motiv.1992/93:Ju631 av och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om behovet av reglering ilagstiftningen beträffande användandet av paintball-vapen.1992/93:Ju636 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om paintball-vapen,2. att hos regeringen begär klara riktlinjer för vadsom innefattas i ordet målskjutning,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om krav på klara regler för transport ochförvaring av paintball-vapen.1992/93:Ju642 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar om sådan ändring i vapenlagen att tillståndsprövningför kolsyrevapen införs.1992/93:Ju645 av m.fl. (nyd) vari yrkas attriksdagen beslutar om sådan ändring i 4 § lagen om förbudbeträffande knivar och andra farliga föremål att fängelse ihögst kan ådömas.1992/93:Ju648 av m.fl. (s) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts gällande en översyn av straffskalan försexualbrott mot barn,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts gällande medgärningsmannaskap vid produktionoch distribution av barnpornografi,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kriminalisering av innehav avbarnpornografi,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om barnpornografi som sexualbrott.1992/93:Ju809 av m.fl. (c, m, fp, kds) variyrkas4. att hos regeringen begär en kartläggning avsambandet mellan våldspornografi och våldsbrott.1992/93:Ju826 av och (nyd) vari yrkas4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att skärpa lagstiftningen så attfistfucking omfattas av förbudet mot olaga våldsskildring.1992/93:Ju833 av m.fl. (fp, s, m, c, kds) variyrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om reglerna för demonstrationstillstånd.1992/93:Ju835 av m.fl. (nyd) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att straffvärdet för våldsbrott måstehöjas och att skärpningar måste göras i straffskalan, särskilt ifråga om grova våldsbrott.1992/93:Ju842 av m.fl. (nyd) vari yrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att verksamma åtgärder måste vidtas så attlagstiftningen inom kriminalpolitiken blir tydligare och kommeri bättre överensstämmelse med det allmänna rättsmedvetandet,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att verksamma åtgärder måste vidtas så attstraffmätningen blir tydligare och kommer i bättreöverensstämmelse med det allmänna rättsmedvetandet.1992/93:Ju846 av m.fl. (s) vari yrkas6. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om utvärdering av vapenlagstiftningen.1992/93:L903 av m.fl. (fp, m, c, kds) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av en översyn av bestämmelserna omhäleri.1992/93:A811 av m.fl. (c) vari yrkas32. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om översyn och kontroll av 16:10 b § BrB,33. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kontroll av spridning av olagavåldsskildring. Bakgrund till propositionenDe förslag som läggs fram i propositionen grundar sig på fleradokument för vilka här skall redogöras kortfattat.Med stöd av regeringens bemyndigande tillkallade dåvarandechefen för en kommitté för attutreda vissa frågor om bl.a. fängelse och kriminalvård ianstalt. Kommittén antog namnet Fängelsestraffkommittén.Kommittén lämnade först två delbetänkanden, (SOU 1980:1)Fjorton dagars fängelse och (SOU 1981:92) Villkorlig frigivningsamt nämnder och lekmannamedverkan inom kriminalvården, vilkalett till ändringar i rörande främst minimitidenför fängelsestraff och villkorlig frigivning (prop. 1980/81:44,JuU32, rskr. 252, prop. 1981/82:153, JuU51, rskr. 297 samt prop.1982/83:85, JuU26, rskr. 241).I april 1986 lämnade sitthuvudbetänkande (SOU 1986:13--15) Påföljd för brott och i maj1988 avlämnade kommittén sitt slutbetänkande (SOU 1988:7) Frihetfrån ansvar. Slutbetänkandet har remissbehandlats men ännu intelett till lagstiftning.Fängelsestraffkommitténs huvudbetänkande, som även det harremissbehandlats, spänner över stora delar av straffrättensområde, och det har i behandlats i olikaetapper. I en första etapp har således behandlats bl.a.kommitténs förslag till regler om domstolarnas straffmätning ochpåföljdsval (prop. 1987/88:120, JuU45, rskr. Detta harlett till lagstiftning som trätt i kraft den 1 januari 1989.Därefter har kommitténs förslag till ändringar i bötesstraffetbehandlats och lett till lagstiftning som trätt i kraft den 1januari 1992 (prop. 1990/91:68, JuU10, rskr. 155).I huvudbetänkandet återkom kommittén till frågan om villkorligfrigivning. Den frågan är , delvis från andra utgångspunkterän enligt kommitténs förslag, föremål för behandlingmed anledning av regeringens proposition 1992/93:4, ochutskottet har fattat beslut i det ärendet (1992/93:JuU19).I den nu föreliggande propositionen tas upp de delar avkommitténs huvudbetänkande som återstår att behandla. I sambandhärmed tas upp också vissa synpunkter och förslag som lagts frami andra sammanhang.Riksåklagaren och har i en skrivelse tillJustitiedepartementet föreslagit ändring av straffstadgandet omolovligt brukande i 10 kap. 7 § i syfte attförbättra möjligheten att ingripa vid biltillgrepp. Här bör nämnas att med anledningav ett antal motioner i samma ämne har uttalat att regeringenbör förelägga förslag till erforderlig lagstiftning(1990/91:JuU32, rskr. 323).Vidare lade i sitt slutbetänkande (SOU1990:92) Våld och brottsoffer fram några förslag med anknytningtill utformningen av straffskalorna och närliggande ämnen. Ävendet betänkandet har remissbehandlats.I sitt av godkända betänkande Vissa straffrättsligafrågor m.m. (1990/91:JuU3, rskr. 15), tog justitieutskottet medanledning av en motion bl.a. upp frågor om psykiskt våld ochanförde att som sin mening borde ge regeringen tillkänna att en översyn av den straffrättsliga regleringen avpsykiskt våld var erforderlig. Med anledning härav har iJustitiedepartementet upprättats en promemoria som harbehandlats vid en hearing . Ett referat avhearingen är fogat till propositionen.I detta sammanhang tas också upp frågan om straffskalan försexuellt ofredande som berörs i departementspromemorian (Ds1989:6) Sexuella övergrepp mot barn m.m. Promemorian harremissbehandlats.Till sist tas i propositionen upp ett förslag om vapenamnestisom vapenutredning lade fram i sitt slutbetänkande (SOU1989:44) Översyn av vapenlagstiftningen. Även detta betänkandehar remissbehandlats.Lagrådet har granskat och yttrat sig över lagförslagen ipropositionen.Propositionens huvudsakliga innehållPropositionen innehåller förslag om ändrade och i huvudsakskärpta straff för ringa misshandel, olaga hot, ofredande,sexuellt ofredande, egenmäktighet med barn, olovligkraftavledning, grovt häleri, svindleri, olovligt brukande,mordbrand, allmänfarlig ödeläggelse, brott mot griftefrid,barnpornografibrott, falskt larm, missbruk av larmanordning,övergrepp i rättssak, skyddande av brottsling, främjande avflykt, olovlig underrättelseverksamhet, mutbrott och olagavapeninnehav. Vid utformningen av de föreslagna ändringarna harsträvan enligt propositionen varit att vid gradindelade brottminska överlappningen av straffskalorna.Därutöver föreslås att det skallvara möjligt att utan påföljd till polisen lämna in skjutvapeneller ammunition som innehas olovligen. Syftet är enligtpropositionen att minska antalet vapen som innehas utantillstånd.Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 1993.ÖvervägandenInledningFängelsestraffkommittén diskuterade i sitt huvudbetänkandeingående behovet av och principerna för en straffskalereform.Kommittén belyste den historiska utvecklingen på området,analyserade och värderade bärkraften av de olika argument somåberopats vid straffskaleändringar, och den prövade för- ochnackdelar med skilda straffskalekonstruktioner. Kommittén fannför sin del att uppgiften att se över straffskalorna och attanpassa dem till nutida värderingar var angelägen.Kommittén föreslog bl.a. en generell sänkning av den allmännastraffnivån som sammanhängde bl.a. med en annan lösningbeträffande villkorlig frigivning än den som nubeslutar om (se prop. 1992/93:4, JuU19). En sådan allmänmatematisk nedjustering av straffskalorna som kommittén föreslogär således inte längre aktuell. Däremot lade kommittén, somframhålls i propositionen, fram andra förslag som är väl värdaatt ta till vara.Ett förslag gäller utformningen av straffskalorna. Kommitténutgick här från att straffskalorna också i fortsättningen skallvara inriktade på huvuddelen av de fall som ryms inom en vissstraffbestämmelse som det skall finnas möjlighet att iundantagsfall avvika från den anvisade straffskalan. Kommitténansåg vidare att det var angeläget att minska överlappningenmellan straffskalorna för de olika graderna av de gradindeladebrotten. Detta är tankar som regeringen i propositionen tagitfasta på och som även utskottet ställer sig bakom.Kommittén föreslog vidare en sänkning av förmögenhetsbrottensoch en höjning av främst våldsbrottens straffvärde. Enligtpropositionen har regeringen inga invändningar mot en sådanrelativ förskjutning av straffvärdet av olika brott men den ärinte beredd att godta någon generell sänkning av straffskalornaför förmögenhetsbrott i enlighet med kommitténs förslag. Tvärtomanser regeringen att det finns anledning att markera det allvarmed vilken lagstiftaren ser på vissa förmögenhetsbrott genom enhöjning av straffskalan. I propositionen framhålls emellertidockså att det finns anledning att se något allvarligare påvåldsbrott och andra brott som kränker den personligaintegriteten än vad som varit fallet. Det understryksatt de nuvarande straffskalorna inte lägger några hinder i vägenför en sådan utveckling, och justitieministern konstaterar attsåväl statistiska uppgifter som ett antal prejudikat från Högstadomstolen talar för att straffnivåerna för sådana brott är påväg att höjas utan lagstiftarens medverkan.I propositionen föreslås således inga generella förändringarav straffskalorna för någon typ av brott. Däremot föreslås somredan inledningsvis framgått förändringar, i första handstraffskärpningar, beträffande ett stort antal brott i de falldet beträffande det enskilda brottet bedömts erforderligt.I motion Ju15 yrkas avslag på flertaletstraffskärpningsförslag i propositionen utifrån den principiellautgångspunkten att användningen av fängelsestraffet börbegränsas så mycket som möjligt.Utskottet ser i första hand till behovet av adekvata påföljdermed utgångspunkt bl.a. från de olika brottens straffvärde. Medden utgångspunkten har utskottet ingen erinran mot inriktningenpå regeringsförslaget, och utskottet konstaterar atttyngdpunkten i förslaget ligger på straffskärpningar för olikaintegritetskränkande brott. Vad som anförts innebär attutskottet avstyrker bifall till motion Ju15 i denna del.Till enskildheter i de olika förslagen återkommer utskottet idet följande.OfredandeDen som handgripligen antastar eller medelst skottlossning,stenkastning, oljud eller annat hänsynslöst beteende eljestofredar annan döms enligt 4 kap. 7 § BrB för ofredande tillböter eller fängelse i högst sex månader.I propositionen (s. 32) föreslås att straffmaximum förofredande höjs till fängelse.I motion Ju13 föreslås att straffskalan för ofredande avnormalgraden skall vara böter eller fängelse i högst samtatt böter införs som straff för ofredande som är att bedöma somringa brott. I motion Ju620 föreslås i stället en översyn somsyftar till en särskild straffskala för ofredande som är attbedöma som grovt brott. Förslaget i den sistnämnda motionenmotiveras främst av behovet av åtgärder mot brott med rasistiskamotiv.En gärning som är att bedöma som ofredande utmärker sigtypiskt sett genom att den innebär en kännbar fridskränkning somdessutom kan anses ge uttryck för känslolöshet. Hit hör t.ex.att antasta någon genom knuffar eller genom att rycka och slitai någons kläder. Hit hör också att störa sina grannar medhögljudd musik eller genom att trakassera någon genomtelefonterror. Typiskt sett är det alltså fråga om -- iförhållande till andra integritetskränkande brott -- mindreallvarliga gärningar. Det sagda hindrar inte, som anförs ipropositionen, att en gärning som är att bedöma som ofredandekan rymma långvariga hänsynslösa beteenden som har ettstraffvärde som i extremfall kan överstiga nuvarandestraffmaximum. Som exempel nämns mycket omfattande och utdragentelefonterror mot en tidigare partner och brott med politiskeller rasistisk bakgrund. I sistnämnda del anförjustitieministern att staten med kraft måste visa att brott medrasistiska motiv inte kan tillåtas. Hon anför att långvarigttrakasserande med rasistiskt motiv kan ha ett högt straffvärdeäven om gärningarna i sig inte kan hänföras under annatstraffbud än ofredande.Utskottet anser för sin del att det kan finnas anledning attskärpa straffskalan för ofredande särskilt med hänsyn tillbehovet av tillräckliga reaktioner mot brott som begås avpolitiska eller rasistiska motiv. Utskottet är dock inte berettatt gå så långt som föreslås i motion Ju13. Här vill utskottetanmärka att om straffvärdet bedöms motsvara fängelse två årframstår det som mindre sannolikt att gärningen enbartinnefattar ofredande. Även andra brottsrubriceringar sommisshandel och olaga hot torde i sådana fall ofta kunna komma ifråga. Något behov av en särskild reglering för ringa fall tordeinte heller finnas. Utskottet tillstyrker regeringsförslaget ochavstyrker bifall till motion Ju13.Utskottet anser inte heller att det finns behov av engradindelning med ett särskilt grovt brott. Utskottet avstyrkerbifall till motion Ju620.Sexualbrott m.m.I detta avsnitt behandlar utskottet ett antal frågor som rörolika former av sexuella övergrepp, särskilt sådana som riktarsig mot eller på annat sätt angår barn.Sexuellt ofredandeI 6 kap. 1--6 §§ BrB straffbeläggs olika former av sexuelltumgänge som sker med dels bl.a. våld eller tvång eller somriktar sig mot den som är underårig eller med vissa närasläktingar.Enligt 7 § första stycket i samma kapitel döms den som, iannat fall än de tidigare nämnda, sexuellt berör barn under 15år eller förmår barnet att företa eller medverka i någonhandling av sexuell innebörd för sexuellt ofredande tillböter eller fängelse i högst . Detsamma gäller enligtandra stycket i samma lagrum om någon blottar sig för annan påett sätt som är ägnat att väcka anstöt eller eljest genom ordeller handling på ett uppenbart sedlighetssårande sätt uppträderanstötligt mot annan.I propositionen (s. 33 f) föreslås att maximistraffet försexuellt ofredande skall höjas till fängelse två år.I motion Ju15 föreslås att nuvarande straffskala behållsoförändrad för sexuellt ofredande av normalgraden och att detinförs en särskild straffskala, fängelse i högst , förgrovt brott.I propositionen erinras om Högsta domstolens dom den 7 oktober1992, DB 530, i vilken , enligt vad lagrådetpåpekat, fann att en relativt ytlig beröring av ett barn var attbedöma som sexuellt umgänge i den mening som avses i 6 kap. 4 §BrB och inte sådan sexuell beröring som bestraffas som sexuelltofredande. Avgörandet minskar, enligt vad som anförs ipropositionen, visserligen utrymmet för tillämpning av förstaledet av första stycket av 6 kap. 7 § något. Men sexuelltofredande kan i undantagsfall likväl rymma mycket straffvärdabeteenden. Därför är, anförs det vidare, den nuvarande betydandeskillnaden i straffmaximum mellan sexuellt ofredande och andrasexualbrott inte motiverad.Vidare påtalas att bestämmelsen om sexuellt ofredande är avbetydelse vid bekämpningen av barnpornografin. När det gällerbarn straffbeläggs således som sexuellt ofredandebl.a. att någon förmår den unge att vara modell vidframställning av pornografiska bilder. Att utnyttja barn isådana och liknande sammanhang kan enligt propositionen tveklöstutgöra en allvarlig kränkning och det torde, anförs det, rådabred enighet om att sådana handlingar har ett högt straffvärde.En annan situation där det enligt propositionen starkt kanifrågasättas om inte den nuvarande straffskalan är för mild iförhållande till andra sexualbrott är när gärningsmannnen görsig skyldig till upprepade övergrepp bestående i sexuellaberöringar av ett barn. Det finns, framförs det, risk för att även sexuella ofredanden kan medföra betydandemenliga konsekvenser för barnet. Den slutsats som dras är attdet är angeläget att barns särskilda skyddsintresse kommer tilluttryck i en tydlig markering som återspeglas i straffskalansutformning.Den föreslagna straffskärpningen för sexuellt ofredande hartill syfte främst att tillgodose barns särskilda behov av skydd.Utskottet, som instämmer i behovet av detta skydd för barn,finner för sin del inte anledning att föreslå en gradindelningav sexuellt ofredande. Utskottet avstyrker bifall till motionJu15 i denna del och tillstyrker regeringsförslaget.Barnpornografi m.m.Den som skildrar barn i pornografisk bild med uppsåt attbilden sprids eller som sprider sådan bild av barn döms, om integärningen med hänsyn till omständigheterna är försvarlig, enligt16 kap. 10 a § BrB för barnpornografibrott till böter ellerfängelse . Ett barnpornografibrott som begåsgenom tryckt skrift skall enligt 7 kap. 4 § 12tryckfrihetsförordningen (TF) anses som tryckfrihetsbrott. Ombarnpornografibrott i stället begås i ett radioprogram, en filmeller en ljudupptagning skall det enligt 5 kap. 1 § förstastycket yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) anses somyttrandefrihetsbrott. YGL:s tillämpningsområde preciseras i 1kap. 10 § till sådana filmer och ljudupptagningar som spridstill allmänheten genom att spelas upp, säljas ellertillhandahållas på annat sätt.För olaga våldsskildring enligt 16 kap. 10 b § BrB, somutskottet också kommer att beröra i detta avsnitt, finns enliknande grundlagsreglering i 7 kap. 4 § 13 TF samt 5 kap. 1 §första och andra stycket och 1 kap. 10 § YGL.I propositionen (s. 44) föreslås att straffmaximum förbarnpornografibrott höjs till fängelse i två år.I motionerna Ju15 och Ju16 begärs att böter inte skall ingå istraffskalan medan det i motion Ju608 mer allmänt begärs hårdarestraff för barnpornografibrott.Barnpornografibrott och olaga våldsskildring hade tidigaresamma straffskala men höjdes straffmaximum för detsistnämnda brottet till fängelse (prop. 1989/90:70,KrU30, rskr. Genom regeringsförslaget kommerstraffskalorna åter att överensstämma.Utskottet anser att det finns goda skäl för en sådan ordningoch tillstyrker regeringsförslaget. Härigenom är motion Ju608tillgodosedd.När det gäller kraven i motionerna Ju15 och Ju16 på att endastfängelse skall ingå i straffskalan nöjer sig utskottet med attkonstatera att det också beträffande barnpornografibrott kanförekomma mindre allvarliga gärningar för vilka böter kan varaen adekvat reaktion. Motionerna Ju15 och Ju16 avstyrks i dennadel.I motionerna Ju15 och Ju16 föreslås att bestämmelsen om attansvar ej skall utdömas för barnpornografibrott om gärningen medhänsyn till omständigheterna är försvarlig skall utgå.Motivet till denna undantagsregel är, enligt vad som anförs iförarbetena till lagstiftningen (se bl.a. prop. 1978/79:179 s.