bet · GG01UU21 · 1993-03-25 00:00:00 — Situationen i det tidigare I detta betänkande behandlas sju motioner från den allmännamotionstiden , vilka berör olika aspekter på situationen idet tidigare (åtgärder mot , svenskt agerandeavseende Kosovo resp. erkännande av ) samt om våldtäktmot kvinnor. Utskottet har besvarat samtliga motioner.Till betänkandet är fogat en redovisning av utskottetsoffentliga utfrågning om situationen i dettidigare . 1992/93:U627 av m.fl. (s) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att våldtäkt som vapen i krig skalldefinieras som krigsförbrytelse,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att de som utfört och/eller de sombeordrat våldtäkterna på muslimska kvinnor i Bosnien-Hercegovinabör ställas till ansvar inför en krigsförbrytartribunal,5. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att den deklaration om våld mot kvinnorsom arbetats fram i FN i stället bör göras om till en bindandekonvention och att denna öppnas för undertecknande i samband medFN:s världskonferens om mänskliga rättigheter, som hålls i Wieni sommar eller senast i samband med iBejing 1995.1992/93:U628 av m.fl. (s) vari yrkas9. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att våldtäkt som vapen i krig skalldefinieras som krigsförbrytelse,10. att som sin mening ger regeringen till kännaatt de som utfört och/eller de som beordrat våldtäkterna påmuslimska kvinnor i skall ställas tillansvar inför en krigsförbrytartribunal,12. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att den deklaration om våld motkvinnor som arbetats fram i FN i stället introduceras som enbindande konvention och att denna öppnas för undertecknande isamband med om mänskliga rättigheter somhålls i eller senast i samband med i Bejing 1995.1992/93:U636 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om omedelbara initiativ för att stoppa krigeti det tidigare Jugoslavien.1992/93:U640 av och () variyrkas3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om uppmärksamhet kring våldtäkter mot ungaflickor som ett led i krigsstrategin.1992/93:U648 av m.fl. (s) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ett snabbt svenskt agerande för attstationera fredsbevarande styrkor i Kosova,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ett svenskt agerande för att förmåSerbien/det nya att lämna Kosova och möjliggöra ettåterinsättande av den demokratiskt valda presidenten ochparlamentet,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om ett svenskt erkännande av Kosova så fortsom internationell praxis för erkännande blivit uppfylld.1992/93:U651 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom ett svenskt erkännande av republiken /93:U652 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om våldtäkt som tortyr.1992/93:A811 av m.fl. (c) vari yrkas7. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kvinnor utsatta för våldshandlingar iolika konflikter och åtgärder mot förövarna.BakgrundUnder innevarande har utrikesutskottet tidigarebehandlat olika aspekter av situationen i det tidigareJugoslavien. Utskottet har därvid tagit ställning till frågan omsanktioner mot ""(--). Utskottet har också, vid två olikatillfällen, anvisat medel för katastrofinsatser till följd avsituationen i det f.d. . Slutligen har utskottet, den12 , anordnat en offentlig utfrågning omsituationen i det . Den fullständigaredogörelsen för vad som framkom vid denna utfrågning återfinnssom bilaga till detta betänkande.För att ge ett perspektiv på de motioner som utskottetbehandlar i föreliggande betänkande redovisas i detta avsnittnågra centrala drag i de ärenden utskottet tidigare avgjort(utrikesutskottets betänkanden /93:UU4, 11 och 17).Därutöver sammanfattas vissa av de mera betydelsefullaaspekterna på det aktuella läget i Jugoslavienkrisen, inklusivegemensamma nordiska ställningstaganden.Sanktionerna mot --MontenegroDen antog en resolution, nr 757(1992), om sanktioner mot ""(--).I resolutionen bekräftar säkerhetsrådet inledningsvis tidigareresolutioner, noterar de komplexa sammanhangen i den tidigareSocialistiska federativa republiken , bekräftar sittstöd till gjorda fredsansträngningar och beklagar att kraven iden tidigare säkerhetsrådsresolutionen 752 (1992) inteuppfyllts. Rådet beklagar vidare bl.a. att kraven på omedelbartupphörande av fördrivningen av etniska grupper inte efterföljts.Vidare uttrycker rådet sin oro över svårigheterna att få framhumanitär hjälp och över säkerheten för FN:s personal i området.Genom resolutionen åläggs alla stater att vidta de åtgärdersäkerhetsrådet beslutat. Bland dessa åtgärder kan särskiltnämnas förbud mot införsel till eller utförsel från"" av varor (undantaget leveranseruteslutande för medicinskt bruk samt livsmedel). Säkerhetsrådetföreskriver också om förbud mot att kapital eller andraekonomiska resurser görs tillgängliga för "FörbundsrepublikenJugoslavien". Vidare inför säkerhetsrådet restriktioner avseendeflygtrafik, diplomatiska relationer, sportevenemang m.m.Säkerhetsrådet uppmanar också alla berörda parter att genastskapa nödvändiga villkor för en oförhindrad leverans avhumanitära förnödenheter till och andra destinationer. (En fullständig redovisning av innehållet i säkerhetsrådetsresolution återfinns i utrikesutskottet betänkande 1992/93:UU4om Tillämpning i fråga om ""(--) av lagen (1971:176) om vissainternationella sanktioner samt ändring av nämnda lag. )Med anledning av säkerhetsrådets resolution beslöt regeringenförordna om tillämpning gentemot "FörbundsrepublikenJugoslavien" (--) av en rad bestämmelser ilagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner. Riksdagensgodkännande av de införda sanktionerna inhämtades sedermera påföreskrivet sätt.Katastrofinsatser till följd av situationen i det f.d.JugoslavienKonflikterna i det tidigare har medfört behov avomfattande humanitära hjälpinsatser i området. Dessa behov harsuccessivt accentuerats genom att antalet flyktingar snabbtökat.Från årets början och fram t.o.m. anslogregeringen ca ur katastrofanslaget förhumanitära insatser i det tidigare . Dessa resurserkanaliserades huvudsakligen genom UNHCR (), (5mkr), WHO (), Röda Kors-organ (23,) samt enskildasvenska organisationer (17,). är nu näst störstabidragsgivare till UNHCR.Regeringen identifierade ett antal mycketangelägna insatser, innefattande bl.a. stöd till inkvartering avflyktingar i drabbade områden (främst inom det tidigareJugoslavien samt i ). Till följd av att anslagsposten förkatastrofbistånd inom ramen för biståndsanslaget blivit hårtansträngd genom andra, extraordinära behov fanns dock inte medeldisponibla för ytterligare svenska insatser.Mot bakgrund härav tog utrikesutskottet i november 1992initiativ till att genom omfördelning ställa ytterligare 150miljoner kronor till regeringens disposition (utrikesutskottetsbetänkande /93:UU11) för omedelbara hjälpinsatser i dettidigare . beslöt i enlighet med utskottetshemställan . De anvisade medlen har sedermerautnyttjats för avsett ändamål.I regeringens proposition 1992/93:105, bil. 3, med förslag omtilläggsbudget I till statsbudgeten för innevarande budgetår,anfördes att många akuta nödhjälpsbehov återstår. Regeringenanhöll därför om ytterligare för att täcka akuta behov idet tidigare . Insatserna, som i första hand avsågsgenomföras i samarbete med UNHCR, gällde hela regionen men meden prioritering av , och de avsågs bliinriktade bl.a. på att underlätta flyktingarnas bostadssituationunder vintern. tillstyrkte i sitt betänkande(1992/93:UU17) regeringens förslag, vilket också antogs (riksdagsskrivelse1992/93:164).Totalt har under /93 använt290 av katastrofmedel för humanitärabiståndsinsatser i det tidigare . har ocksåmera generöst än de flesta andra stater i tagit emotflyktingar från konfliktområdet.Aktuella aspekter på JugoslavienkrisenFredsprocessen befinner sig nu i en avgörande fas. De bådaordförandena för den Internationella konferensen om dettidigare , och . ,har inte lyckats med att erhålla alla de stridande parternasstöd för sin fredsplan. pågår diskussioner underöverinseende av FN:s säkerhetsråd.USA har förklarat sig berett att bidra med styrkor för attupprätthålla ett fredsavtal när en uppgörelse, vilken kanaccepteras av alla parter, föreligger.Förutom en lösning för krävs för envaraktig fred i det tidigare bl.a. också enuppgörelse mellan och om de serbockuperadeområdena i , det s.k. . Därför kalladespresidenterna från , och Serbientill säkerhetsrådet i för fortsatta förhandlingartillsammans med politiska och militära företrädare för kroaternaoch serberna i samt Krajinaserberna. De tvåproblemkomplexen behandlas parallellt men i olika fora.De tidigare genomförda kroatiska attackerna på deserbockuperade områdena i () har accentueratFN:s svåra roll. FN-styrkornas i (UNPROFOR) mandatförlängdes med endast för att vinnatid för fortsatta förhandlingar om ett nytt mandat. Något senareutsågs en svensk general till ny chef för dessa och för övrigaFN-styrkor i hela det tidigare Jugoslavien.Samtidigt pågår också ett arbete inom flera internationellaorganisationer, däribland ESK, rörande hur pressen på destridande parterna -- och i synnerhet då på serberna -- kan ökasför att förmå dem att acceptera en fredlig lösning. Bl.a. harfrågan om sanktionsbrott av serbiska oljepråmar på stått ifocus.I syfte att stärka sanktionsövervakningen har ESK i samverkanmed EG utlovat bistånd till och för attstärka deras kapacitet att övervaka flodtrafiken och uppbringamisstänkta fartyg. Man har också utplacerat monitorer underledning av en svensk tulltjänsteman vid två ukrainska hamnar.Sedan en tid finns sanktionskontrollgrupper även i andra statersom gränsar till Serbien-Montenegro.De nordiska utrikesministrarna gjorde i ett gemensamtuttalande tydliga markeringar i en rad frågorrörande Jugoslavienkrisen. Bl.a. uttryckte de sitt starka stödför och arbete för att nå en politisklösning på de pågående konflikterna. Ministrarna fann det mycketviktigt för säkerheten i området att UNPROFOR:s mandatförlängdes, och de fördömde etnisk rensning och erövrande avterritorium genom våld. De framhävde vidare det betydandenordiska engagemanget i UNPROFOR, och de konstaterade att dennordiska FN-bataljon som skulle skickas till utgörett konkret bidrag till att förhindra en spridning avkonflikten. och Kosovo är särskilt utsatta härvidlag.Ministrarna konstaterade vidare att kriget iBosnien-Hercegovina kännetecknas av grova övergrepp motcivilbefolkningen, såsom urskillningslös artilleribeskjutning avbelägrade städer, dödande av fångar i lägren och massvåldtäkter,i synnerhet mot muslimska, men också mot kroatiska och serbiskakvinnor. De krävde att detta måste upphöra och de skyldigaställas till svars.Ministrarna uttryckte sitt starka stöd för det pågåendearbetet inom FN och ESK för att klarlägga förutsättningarna föratt upprätta en internationell krigsförbrytardomstol. Allaparter har, menade de, gjort sig skyldiga till kränkningar avgrundläggande normer i den pågående konflikten. ansågde att det står klart att den serbiska ledningen och ledare förde bosniska serberna bär det största ansvaret för kriget.Ministrarna framhävde betydelsen av UNHCR:s och andraorganisationers omfattande humanitära hjälpinsatser. Samtidigtkonstaterade de att det betydande antalet flyktingar från dettidigare är ytterst oroande. De stater i regionensom har tagit emot ett stort antal flyktingar förtjänar, enligtministrarnas uppfattning, allt stöd, inte minst för attupprätthålla principen om att flyktingar bör stanna i närområdetför att lättare kunna återvända när kriget var över.Sverige bidrar inom ESK:s ram till fredsansträngningarna på enrad områden. När det gäller konkreta insatser på plats kannämnas att vi deltar i en fredsbefrämjande långtidsmission iKosovo, Sandjak och . Denna syftar till att dämpaetniska motsättningar och därigenom hindra konfliktspridning. Viär, som nämnts ovan, också djupt engagerade i den humanitärahjälpverksamheten i och i Kroatien.Därutöver medverkar i ESK/EG:s sanktionsövervakning samtdeltar i FN-operationer i och Makedonien.Sammanfattning av motionernaI motion 1992/93:U636 (fp) hävdar motionärerna att det ärserberna som gjort sig skyldiga till de värsta och mestomfattande övergreppen under det pågående kriget i det tidigareJugoslavien. Enligt deras mening är det en förutsättning för envaraktig fred att pressen på serberna kraftfullt ökar och attultimatum ställs. Som ordförande i och genom goda kontakteri FN har speciella möjligheter till aktion. Iinternationella fora kan beslut fattas om att alla militäraaktiviteter skall upphöra, FN:s handelsblockad skärpas, allakommunikationer brytas och förberedelser för en internationellkrigsförbrytarrättegång mot serbiska ledare inledas.I likalydande yrkanden i motionerna 1992/93:U627 (s) yrkande 1och 1992/93:U628 (s) yrkande 9 krävs att våldtäkt som vapen ikrig skall definieras som krigsförbrytelse. Även yrkandena 2 och10 i respektive motion är likalydande. I dessa krävs att de somutfört och/eller de som beordrat våldtäkterna på muslimskakvinnor i skall ställas till ansvar inför enkrigsförbrytartribunal.I båda motionerna återges förhållanden som tyder på attvåldtäkter använts som ett medel i kriget i det tidigareJugoslavien. Motionärerna konstaterar att den internationellahumanitära rättens regler inte särskilt tar upp sexuellt våldmot kvinnor som krigshandling. I motion U627 diskuteras olikaaspekter bl.a. på de fyra ochFN:s konvention om medborgerliga och politiska rättigheter,varefter man konstaterar att det är en sak för folkrättsexperteratt ta ställning till om någon av de delar av folkrätten somnämnts skulle kunna utgöra grund för att ställa de skyldiga tillvåldtäkterna till ansvar inför domstol som skyldiga tillkrigsförbrytelser.I likalydande yrkanden i motionerna 1992/93:U627 (s) yrkande 5och 1992/93:U628 (s) yrkande 12 krävs att den deklaration omvåld mot kvinnor som arbetats fram i FN i stället introducerassom en bindande konvention och att denna öppnas förundertecknande i samband med om mänskligarättigheter som hålls i eller senast i samband medFN:s kvinnokonferens i 1995.I motion 1992/93:U640 (fp) yrkande 3 anförs att uppmärksamhetbör riktas mot förhållandet att våldtäkter mot unga flickoranvänds som ett led i krigsstrategin, inte bara i det tidigareJugoslavien. Resultatet av dessa våldtäkter kan bli oönskadegraviditeter och barn som föds till världen helt oskyldiga.I motion 1992/93:U652 (fp) behandlas frågan om våldtäkter somen systematisk del av krigsstrategin i det tidigare Jugoslavien.Motionärerna hänvisar bl.a. till rapporter från en expertgrupputsedd av ESK (Corell-gruppen). De menar att våldtäkt som en delav krigföringen är ett brott mot folkrätten och att eninternationell tribunal bör undersöka och pröva våldtäktsfallsom brott mot . När det gäller våldtäkterna idet tidigare bör den ta initiativtill att de kommer upp på dagordningen i ESK och FN:s kommissionför de mänskliga rättigheterna.I motion 1992/93:A811 (c) yrkande 7 anförs att våldshandlingarmot kvinnor blivit allt vanligare i konfliktsituationer. Deanvänds då som vapen i konflikten. Till exempel har systematiskvåldtäkt mot kvinnor använts i den pågåendeJugoslavienkonflikten. Enligt motionärerna bör iinternationella fora arbeta för att de som är ansvariga fördessa brott mot de mänskliga rättigheterna ställs till svars.I motion 1992/93:U648 (s) anför motionärerna att Kosova (denalbanska formen av Kosovo) tidigare utgjorde en autonom provinsi det tidigare med eget parlament och med vetorättmot förändringar i den jugoslaviska konstitutionen. Den serbiskeledaren tog 1990 bort de autonomirättigheter somdessförinnan tillkommit Kosova. Serbisk polis stationerades i Kosova, skolorstängdes och massmediakontroll från infördes.Människorättssituationen försämrades drastiskt. Från serbisksida har man, enligt motionärerna, försökt att tvångsmässigtförändra befolkningssammansättningen i Kosova. I maj 1992organiserade de politiska partierna i Kosova trots dettaallmänna val. Det nya parlamentet beslöt sedermera att Kosovaskall bli en självständig stat.Motionärerna kräver (yrkande 3), att erkänner Kosovaså fort som internationell praxis för erkännande blivituppfylld. Vidare bör diplomatiska förbindelser upprättas med dennya staten. För att ett erkännande skall bli verklighet krävsdock, enligt motionärerna, att /det nya Jugoslavienförmås dra tillbaka militära trupper och polis. bör(yrkande 2) agera för att förmå /det nya attlämna Kosova och möjliggöra ett återinsättande av dendemokratiskt valde presidenten och parlamentet. Detta kan skegenom agerande i ESK, via FN och i direkta kontakter medBelgradregimen. Om befolkningen i förvägras sin rättenligt internationell lag bör den agera i FNför att få till stånd ytterligare sanktioner och om det skullevisa sig nödvändigt militärt ingripande.Sverige bör (yrkande 1) omgående verka för att FN stationerarfredsbevarande styrkor i Kosova.I motion 1992/93:U651 (fp) anförs att endast en avdelrepublikerna i det tidigare , ,förnekats internationellt erkännande. Skälet för detta är,enligt motionären, att inom EG starkt motsatt sig etteuropeiskt erkännande. EG:s ställningstagande har i sin turpåverkat en rad andra staters ställningstaganden ierkännandefrågan. Motionären menar att EG:s handlingsförlamningendast kan läggas till last och att detta inte utgöranledning för länder utanför EG att avvakta med ett erkännande.Makedonien uppfyller gängse kriterier för ett internationellterkännande. bör därför erkänna republiken . Inte sedan har det i begåtts såomfattande och hänsynslösa brott mot de mänskliga rättigheternaoch rättsstatens principer som under den pågående konflikten idet tidigare . Urskillningslös artilleribeskjutning,etnisk rensning, systematiska våldtäkter, tortyr och andragrymheter utgör delar av dessa fruktansvärda brott som blivitdagligen återkommande. Respekten för människovärde och förfolkrätten kräver att de illdåd som begås inte förblirostraffade.Det är av avgörande betydelse att parterna förmås att genastavbryta alla stridshandlingar. Arbetet för att nå en politisklösning och genomdriva denna måste fortsätta med störstabeslutsamhet så att en uppgörelse om fred i de av konfliktersönderslitna delarna av det tidigare kan bliverklighet.Parterna måste till fullo respektera alla FN-resolutioner.Allvarliga provokationer mot FN och fredsprocessen har begåttsdå FN-förband och FN-polis förhindrats i sina fredsbevarande ochhumanitära uppgifter. Krigshandlingar för att störa och motverkaockså annan humanitär hjälpverksamhet, exempelvis genom UNHCR,är legio i de konfliktdrabbade områdena.Det får inte råda något tvivel om att omvärlden solidarisktsöker få ett slut på konflikten och det omfattande lidande somdrabbat civilbefolkningen i det tidigare Jugoslavien.I anledning av de i motion 1992/93:U636 (fp) föreslagnaåtgärderna mot konstaterar utskottet attFN-sanktioner mot ""(--) beslöts redan i maj 1992.Enligt utskottets mening är det angeläget att gällanderestriktioner tillämpas på ett effektivt sätt. Detta skulleinnebära en de facto-skärpning jämfört med nuläget. Sverigeverkar för detta bl.a. inom ramen för ESK.Sverige har i olika uttalanden mycket skarpt fördömt denserbiska politiken. Innebörden av det svenska budskapet harvarit att om serberna inte inlåter sig i realförhandlingarkommer --att heltutestängas från den internationella gemenskapen, och detinternationella trycket kommer att ökas. Detta framfördes ävennär utrikesministern i egenskap av ESK-ordförande träffade denserbiske presidenten . Också i ett gemensamt nordisktuttalande har särskilda markeringar gjorts mot Serbien.Sverige har aktivt verkat för att få till stånd en domstol somkan pröva krigsförbrytelser. Detta har främst skett genomarbetet i en internationell juristgrupp (den s.k.Corell-missionen), ledd av rättschefen i Utrikesdepartementetambassadör , som tillsattes --inomramen för Europeiska säkerhetskonferensens (ESK) arbete, harnyligen () i en rapport till ESK kommit fram tillatt det inte bara är önskvärt utan också juridiskt fullt möjligtatt inrätta en särskild krigsförbrytardomstol för f.d.Jugoslavien. I den omfattande rapporten presenteras ettdetaljerat förslag till hur en krigsförbrytardomstol kanorganiseras och fungera.Rapporten har genom , i egenskap av ordförandeland iESK, lämnats vidare till FN:s generalsekreterare ochsäkerhetsrådet för överväganden. ESK har beslutat att Sverigeskall fortsätta konsultationerna med FN i frågan samt attESK-staterna själva skall överväga vidare åtgärder.FN:s säkerhetsråd har också, genom resolution 780 (1992),utsett en expertkommission för att motta och analyserainformation om krigsförbrytelser i det tidigare Jugoslavien.Efter regeringsbeslut () kommer sådan informationäven att insamlas i Sverige.Den 22 februari 1993 tog på fransktinitiativ ett enhälligt principbeslut (resolution 808 (1993)) omatt etablera en internationell tribunal för att pröva fall omkrigsförbrytelser i det tidigare . I sin resolutionuppmanar säkerhetsrådet generalsekreteraren att senast inom 60dagar presentera en rapport som belyser frågans alla aspekter.Rådet förväntar sig därvid detaljerade förslag om hur och närbeslutet skall verkställas.Med det anförda får motion 1992/93:U636 anses besvarad.Som utskottet inledningsvis anfört ingår våld mot kvinnorsom ett framträdande element i de omfattande och hänsynslösabrotten mot de mänskliga rättigheterna och rättsstatensprinciper under den pågående konflikten i det tidigareJugoslavien.Sverige deltar i olika internationella fora aktivt i arbetetmot våld mot kvinnor. Vid FN:s kommissions för de mänskligarättigheterna () möte i har Sverigearbetat för att uppmärksamma grova brott mot de mänskligarättigheterna, inkl. våldtäkter, i det tidigare Jugoslavien.Sverige lämnar också omfattande bidrag till hjälpprogram förvåldtäktsoffer.Vid möte antogs, i samband med att manbehandlade situationen i det f.d. , en speciellresolution om sexuellt våld mot kvinnor. Vidare antogs en allmänresolution om att införlivandet av kvinnors mänskligarättigheter och kränkningar av dessa bättre måste uppmärksammasav MR-organ och rapportörer. Kommissionen kommer attöverväga om en rapportör på temat våld mot kvinnor skalltillsättas.Den humanitära rätten -- krigets lagar -- förbjuderuttryckligen våldtäkt på kvinnor. Sålunda stadgar den fjärdeGenèvekonventionen att kvinnor skall skyddas mot varjehandling som kan kränka deras ära, framför allt våldtäkt,påtvingad prostitution samt varje slag av otillbörligt närmande.Motsvarande regel finns tilläggsprotokoll I, artikel76.Soldater som begår våldtäkt mot kvinnor, eller överordnade sombeordrar sådana handlingar, gör sig skyldiga till brott mot denhumanitära rätten. Dock är våldtäkt inte uppräknat bland debrott som skall betraktas som s.k. svåra överträdelser, dvs.krigsförbrytelser.