bet · GG01UU3 · 1993-02-15 00:00:00 — upprätthåller ettflertal unilaterala handelsblockader, t.ex. mot ochLibyen, och deltar också i embargon som beslutats ellerrekommenderats av andra organisationer än FN, t.ex. OAShandelsblockad mot . Utskottet noterar att utrikesministeraf som svar på interpellation den 13 november 1992framhållit att i olika sammanhang protesterat mot detutvidgade amerikanska handelsembargot mot Cuba.Sverige har enligt gällande ordning endast deltagit ihandelsbojkotter som tillkommit genom beslut ellerrekommendationer i . Som också påpekatstidigare i betänkandet beslöt attbestämmelserna i den svenska sanktionslagen (1971:176) också fårtillämpas om samarbetet inom Europeiska säkerhetskonferensen(ESK) eller, under vissa förutsättningar, med Europeiskagemenskaperna (EG) påkallar det och om det är ett svensktintresse att sanktioner införs utan dröjsmål.Med anledning av den beslutade skärpningen av detamerikanska handelsembargot mot vill utskottet uttrycka oroöver den extraterritorialitet med vilken Förenta staternauppenbarligen avser att tillämpa blockaden. I likhet med andraindividuella stater och t.ex. EG:s medlemsländer, som reageratkraftfullt mot den amerikanska åtgärden, vill utskottet slåfast, att amerikanska dotterbolag i även hädanefter haratt rätta sin verksamhet och handel efter svensk lagstiftning.Utskottet noterar att FN:s speciella rapportör, ambassadörGroth, i sin framlagda rapport påpekar, att en politikvisavi som grundas på ekonomiska sanktioner och andraåtgärder syftande till att öka landets isolering för närvarandeframstår som det säkraste sättet att förlänga redanohållbara inrikespolitiska situation. Även många kubanskadissidenter anser att embargot är kontraproduktivt och att detinte främjar de demokratiska krafterna i Cuba.Utskottet utgår från att mot denna bakgrund pålämpligt sätt fortsätter att verka för respekt för de mänskligarättigheterna i . Beträffande dödsstraffets avskaffande kananföras att under en lång följd av år aktivt arbetat påsåväl global som europeisk nivå för att dödsstraffet skallavskaffas. I bl.a. tidigare avsnitt i detta betänkande harutskottet uttalat sitt stöd för regeringens fortsattaansträngningar i detta avseende.Därmed får yrkandena 1 och 2 i motion 1991/92:U606 (s) samtyrkandena 3--5 i motion 1992/93:U616 (s) anses besvarade.9. GuatemalaI motion 1991/92:U621 (v) anförs att krigshandlingar och mordfortsätter i , trots att URNG försökt få till ståndförhandlingar med regeringen. I motionens yrkande 14 föreslåsatt skulle kunna göra en insats för att medla mellanGuatemalas regering och URNG.BakgrundFörhandlingarna mellan regeringen och URNG påbörjades efterdet att en överenskommelse träffats i . En radpunkter står på dagordningen. De viktigaste rör mänskligarättigheter, arméns roll samt ursprungsbefolkningarnas situationoch ställning. Ett väntat genombrott i förhandlingarna sommaren1992 uteblev sedan parterna inte lyckats komma överens underdagordningspunkten mänskliga rättigheter. Parterna är bl.a.oeniga i frågan om en s.k. som skulle ha tilluppgift att undersöka brott mot de mänskliga rättigheterna.Det är osäkert när förhandlingarna mellanregeringen och URNG kan återupptas, men förhoppningen finns attnya faktorer skall kunna påverka fredsprocessen i positivriktning. En av dessa är att årets för fred tilldelatsRigoberta Menchu från . har uttalatförhoppningar att priset skall uppmuntra fredsprocessens partertill fortsatt konstruktivt agerande. En annan positiv faktor ärett undertecknat avtal om repatriering av 45000guatemalanska flyktingar från . Avtalet betecknas somunikt, då det framförhandlats av representanter för flyktingarnasjälva och företrädare för Guatemalas flyktingmyndighet.Utrikesminister har i ett uttalande den 14 oktoberbetonat vikten av att avtalet respekteras fullt ut samtframhållit, att överenskommelsen visar att det finns utrymme förytterligare framsteg inom ramen för fredsprocessen i Guatemala.Situationen beträffande de mänskliga rättigheterna i Guatemalaförblir synnerligen allvarlig. Trots president uttaladeavsikter att bekämpa övergreppen och få ett slut påstrafflösheten, förekommer bl.a. politiskt betingade mord ochförsvinnanden i stor utsträckning. Även godtyckligafrihetsberövanden, tortyr och hotelser fortsätter att tillhöravardagen i stor omfattning.UtskottetAv tidigare betänkanden har framgått, att sökt ageraför återtillsättandet av den särskilde rapportör inom FN:s ramsom hade i uppgift att bevaka den allvarligasituationen avseende mänskliga rättigheter i . Dessaansträngningar har tyvärr inte burit frukt. harGuatemala därför kommit att behandlas under dagordningspunktenrådgivande verksamhet i FN:s MR-kommission.Utskottet konstaterar att de förhoppningar om en förbättringav läget för de mänskliga rättigheterna i landet som låg bakomdet tidigare beslutet dess värre inte infriats. En rapport av enoberoende expert som lades fram vid det senaste mötet iMR-kommissionen bekräftar det fortsatt allvarliga läget.Samtidigt noterar utskottet de hoppingivande inslag, t.ex. detnyligen slutna repatrieringsavtalet, som situationen i Guatemalaockså inrymmer.Utskottet konstaterar att politiskt och ekonomisktstöder fredsprocessen i , bl.a. genom stöd tilldet regionala samarbete som genom s.k. Esquipulasavtalväsentligt fördjupats. Att i stort får en positivutveckling är en förutsättning för framsteg och förbättradevillkor för de mänskliga rättigheterna också i Guatemala.Utskottet finner ingen anledning för att i rådandeläge ta initiativ som skulle riskera att föregripa demedlingsansträngningar som, trots bakslag, pågår i Guatemala.Det är utskottets uppfattning att det internationella samfundetoch FN bör förmås att spela en ökad roll i Guatemalasfredsprocess. Utskottet utgår därför från att regeringen ilämpliga former fortsätter att verka för att ägnas deninternationella uppmärksamhet som är påkallad mot bakgrund avden allvarliga situation som råder i landet.Med det ovan anförda betraktar utskottet yrkande 14 i motion1991/92:U621 (v) som besvarat.10. KurderI motion 1991/92:U622 (v, s, fp, c, kds), yrkande 1, samt imotion 1992/93:U609 (fp), yrkande 1 (delvis) anförs att Sverigebör verka för att kurdernas situation tas upp i sin helhet i FN.I samma motion anges att kurdernas situation i förblirsvår. Motionärerna anser att mot denna bakgrund noga börfölja utvecklingen i . I motionens yrkande 2 begärs attSverige i skall verka för att uppfyller deåtaganden som den turkiska regeringen gjort beträffandemänskliga rättigheter.Också i motion 1992/93:U621 (v), yrkande 1, framförs attSverige i bör ställa krav på vad gällerefterlevnaden av de av ratificerademänniskorättskonventionerna.I det tredje yrkandet i motion 1991/92:U622 (v, s, fp, c, kds)föreslås att i och i ESK skall verka för attundantagslagarna i sydöstra hävs. I samma motions fjärdeyrkande begärs att skall verka för att situationen förde mänskliga rättigheterna i blir föremål för fortsattsärskild bevakning av Europarådet.I motion 1992/93:U646 (c, m, fp, kds, v), yrkande 2, begärsatt i ESK-processen och skall arbeta för attTurkiet efterlever innehållet i de åtaganden som gjort iform av gemensamma konventioner.I motion 1992/93:U609 (fp), yrkande 1 (delvis), begärs attövergreppen mot kurdernas mänskliga rättigheter tas upp i ESK.I motion 1991/92:U622 (v, s, fp, c, kds), yrkande 5, begärsatt i skall verka för en fredlig lösning förkurderna i och att kurderna till dess skall få skydd av FN.I yrkande 8 i samma motion föreslås att skall inbjuda endelegation från parlamentet i irakiska Kurdistan.Enligt motion 1991/92:U622 (v, s, fp, c, kds), yrkande 9, börSverige i FN ta initiativ till att kurder som fråntagits sinamedborgarskap i kan få tillbaka dessa. I motion1992/93:U609 (fp), yrkande 3, sägs att det måste sättasinternationell press på för att nämnda kurder skall fåsin självklara rätt till medborgarskap.I yrkande 10 i motion 1991/92:U622 begärs att skall geekonomiskt stöd till framställning av läromedel på kurdiska sombistånd till irakiska Kurdistan.BakgrundEfter tillbakadragande från kurdiska områden har detblivit möjligt att, genom utländska undersökningskommissioneroch andra människorättsinriktade organisationer, få kännedom omden brutalitet och hänsynslöshet som präglat den irakiskabehandlingen av kurderna.De förhandlingar som inleddes mellan den irakiskaregeringen och representanter för kurderna har inte lett tillnågon lösning på frågan om hur kurdernas anspråk på ökatoberoende skall kunna tillmötesgås. genomfördes val ide av kurderna kontrollerade områdena i norra . Valenresulterade i etablerandet av en rad motsvarigheter till normalastatsorgan, såsom ett "parlament" och en "samlingsregering" medföreträdare för ett stort antal kurdiska grupperingar i Irak.Såväl säkerhetssituationen som försörjningsläget förblirprekärt för kurderna. har vid upprepade tillfällen ochmed betydande styrkor attackerat vad som påstås vara denkurdiska organisationen baser i sydöstra och inorra . Turkiska förband -- enligt uppgift ca 20000 man --har genomfört s.k.säkerhetsoperationer i norra mot . Detta harskett i nära samarbete med de två ledande företrädarna för deirakiska kurderna. Som följd härav har gerillan tvingats utrymmasina ställningar i detta område. Stridigheterna har inneburitutökade påfrestningar för civilbefolkningen i ett område där dethumanitära hjälpbehovet är fortsatt stort. Eftersom en betydandedel av tillförseln av förnödenheter till kurderna i norra via turkiskt område är de irakiska kurderna i hög gradberoende av vem som för tillfället kontrollerartillfartsvägarna.I har, som nämnts, striderna mot trappatsupp . I dödadesnärmare 200 personer i den dittills häftigaste enskildasammandrabbningen mellan kurdisk PKK-gerilla och turkiskmilitär. Ett stort antal kurdiska separatister uppges också hablivit dödade i samband med turkiskaflyganfall i östra delen av landet. Det har hävdats attattackerna mot , inte minst genom bombningar, främstdrabbat kurdisk civilbefolkning. Sålunda har staden ochytterligare två städer bombats med omfattande civila offer somföljd. Även kurdernas etniska och kulturella rättigheter,oavsett om det är fråga om medlemmar i eller ej, utsättsofta för kränkningar i . kan dock noteras atten viss förbättring kommit till stånd vad avser kurdernas rättatt använda sitt eget språk.Också i brister respekten för kurdernas mänskligarättigheter. Av landets befolkning är kurder. Sedan1980-talet anses kurderna ha något större möjligheter äntidigare att utöva sin kultur och fritt tala sitt språk.Kurdiska är dock fortfarande förbjudet som undervisningsspråk iSyrien.År 1935 företogs en mera omfattande prövning av medborgarskapi . Som ett resultat av denna prövning konstaterades bl.a.att ett större antal kurder inte var syriska medborgare.I dag är hundratusentalet av de kurder som bor i och har ej till fullo integrerats i det syriskasamhället. I avsaknad av medborgarskap missgynnas kurderna i enrad avseenden. Detta innebär bl.a. att de inte kan få pass elleräga fast egendom samt att de har svårigheter att få tillgångtill statlig sjukvård. Däremot måste de fullgöramilitärtjänstgöring. Den allmänna respekten för mänskligarättigheter är också synnerligen låg i . Politiskopposition får inte förekomma, med undantag för sådan som är avrent symbolisk karaktär. Medlemmarna i den regerandealawiminoriteten åtnjuter privilegier som inte tillkommer övrigadelar av befolkningen.Situationen för de mänskliga rättigheterna (MR-situationen) iIran har varit föremål för behandling i . Den otillfredsställande MR-situationen i landethar bl.a. avspeglats i behandlingen av landets minoriteter,inkl. Dessa har uppfattats som ett hot mot regimen ochhar i olika omgångar utsatts för repression.De iranska kurderna eftersträvar ej ett självständigtKurdistan. I stället är målet självstyre inom ramen för ettdemokratiskt styrt Iran.Talesmän för de iranska kurderna beskriver den kurdiskabefolkningsgruppen i landet som en etniskt välintegrerad del idet iranska samhället. En stor del är persisktalande.I FN-sammanhang har kurdernas situation huvudsakligenuppmärksammats i avsikt att förbättra den kurdiska minoritetensställning i resp. land. och ett antal västeuropeiskaländer har utan framgång sökt verka för attsituationen i behandlas i FN:s kommission för de mänskligarättigheterna. Det förändrade opinionsläge som uppstod i och medIraks invasion av medförde att enresolution om de mänskliga rättigheterna i kunde antas vidkommissionens 47:e möte . Resolutionen innebar bl.a.tillsättandet av en särskild rapportör för . senaste möte, det 48:e, förelåg en rapport frånrapportören, som redovisade omfattande och allvarligakränkningar av de mänskliga rättigheterna. En ny resolution, somSverige medverkat till, antogs, i vilken uppmanas attupphöra med brott mot de mänskliga rättigheterna och attsamarbeta med kommissionen. Resolutionen förlängde även densärskilde rapportörens mandat med ett år.UtskottetUtskottet konstaterar att det tidigare varit svårt att väckainternationellt gehör för kurdernas sak. Inte minst efterGulfkriget har emellertid opinionens uppmärksamhet i ökadutsträckning riktats mot kurdernas i många länder svårasituation.Vad gäller spörsmålet huruvida FN skulle kunna engageras,måste understrykas att avgörande härvidlag alltid är det stödsom kan uppbådas från medlemsländerna. haremellertid, bl.a. till följd av agerande, olikaaspekter av kurdernas situation kommit att behandlas iFN-sammanhang. Främst gäller detta tillsättandeav en särskild rapportör för , antagandet av en resolution ivilken uppmanas att upphöra med brott mot de mänskligarättigheterna samt antagandet av en resolution i FN:ssäkerhetsråd, nr 688, i vilken förtryck av sin egencivilbefolkning, inkl. kurderna, fördöms som ett hot mot fredoch säkerhet i området.Med det anförda torde yrkande 1 i motion 1991/92:U622 ochyrkande 1 (delvis) i motion 1992/93:U609 få anses besvarade.Utskottet konstaterar att problemet med mänskliga rättigheteri är nära förknippat med frågan om kurdernas ställning ilandet. Många kurder har assimilerats och integrerats i detturkiska samhället. Ett antal ledande turkiska politiker är avkurdiskt ursprung. Det gäller t.ex. presidenten, ,utrikesministern, , och ministern för de mänskligarättigheterna, . Någon generell diskriminering avmänniskor med kurdiskt ursprung kan inte sägas förekomma iTurkiet.Större delen av kurderna, ca 8 miljoner, bor i de sydöstradelarna av landet. De hävdar -- trots att de under lång tidutsatts för en hårdhänt assimileringspolitik -- sin självklararätt till egen kultur och eget språk samt kurdiskt, politisktmedinflytande. Även bland dessa kurder synes stödet för PKK ochen separat kurdisk stat vara svagt.Ett tjugotal kurdiska kandidater invaldes vid valen i parlamentet, där de har bildat ett parti kallatHEP. Efter valen vidtog den nya turkiska regeringen ett antalåtgärder i liberaliserande riktning. Sålunda beslöts om ettministerium för mänskliga rättigheter, en lag om kortarehäktningstider (bl.a. i syfte att komma till rätta med tortyreni polishäktena) samt en liberalare arbetsmarknadslagstiftning.Därutöver har lättnader genomförts i fråga om möjligheterna attge ut tidningar och musikinspelningar på kurdiska. I den månbeslutade liberaliseringar genomförs är detta att se som ettviktigt steg mot en förbättring av läget för de mänskligarättigheterna i landet. Enligt utskottets mening återstår dockännu mycket att göra.Den stundom mycket hårdhänta politiken mot kurderna har gynnatuppkomsten av terroristorganisationer av vilka PKK är den mestkända. I kampen mellan säkerhetsstyrkorna och PKK har övergreppbegåtts av båda sidor.Även om en viss förbättring kommit till stånd vad avserkurdernas rättigheter är det, enligt utskottets mening, oroandeatt kurdernas etniska och kulturella rättigheter, oavsett om detär fråga om medlemmar i eller ej, utsätts för återkommandekränkningar i Turkiet.Varje stat har en självklar rätt att bekämpaterroristverksamhet inom sina egna gränser. I ett svar betonade utrikesministern, attdetta måste göras med tillämpning av en demokratiskrättsordning. Hon framhöll att måste acceptera denenskilda klagorätten till i somtillämplig i alla delar av landet. Hon framhöll också i sittsvar att som ESK-medlem gjort åtaganden att respekteraESK:s principer om demokratiska och mänskliga rättigheter.I ett svar i framhöll statsrådetAlf att är en demokrati, som tillhör både ESKoch . har därmed åtagit sig att uppfylla deförpliktelser som medlemskap i dessa organisationer innebär.Respekten för de mänskliga rättigheterna är ett återkommandesamtalsämne i kontakterna mellan och , både inomoch utom , och kommer att så förbli tills situationeni kan anses tillfredsställande.Utskottet konstaterar därutöver att frågan om de mänskligarättigheterna redan är föremål för behandling inom Europarådet,bl.a. i det att flera enskilda mål mot äranhängiggjorda.Med det anförda får motion 1991/92:U622, yrkandena 2, 3och4, samt yrkande 1 (delvis) i motion 1992/93:U609, yrkande 1i motion 1992/93:U621 och yrkande 2 i motion 1992/93:U646 ansesbesvarade.Utskottet konstaterar, att har begränsademöjligheter att behandla frågor rörande kurdernas situation ochrättigheter. Endast ett av de länder som hyser en större kurdiskbefolkning, , är medlem i . hardessutom, som ovan nämnts, gjort inskränkningar i möjlighetenatt utnyttja den individuella klagorätten. Dessa förhållandenhar dock inte utgjort något hinder för att frågor rörandekurdernas situation, även i länder som inte är medlemmar iEuroparådet, återkommande behandlats av rådets parlamentariskaförsamling samt även i ministerkommittén.Vad avser FN-skydd till kurderna noterar utskottet att FN:ssäkerhetsråd antog en resolution, nr 688, i vilkenIraks förtryck av sin egen civilbefolkning, inkl. kurderna,fördöms som ett hot mot fred och säkerhet i området. Tillkomstenav FN-resolutionen, vilken särskilt motiverats av kurdernasutsatta situation, stöddes aktivt av . Under åberopandeav de principer som kom till uttryck i resolutionstextenupprättade , , ochNederländerna en säkerhetszon i nordligaste . Denna zonövervakas permanent av amerikanskt observationsflyg, vilketinnebär ett skydd för kurderna i området.Efter förhandlingar mellan FN:s biträdande generalsekreterareJan och företrädare för den irakiska regeringen ingicksi ett s.k. Memorandum of Understandingmellan parterna. Därigenom har man funnit former för FN:snärvaro i hela som distributionen av humanitärtbistånd reglerats.Med det anförda får yrkande 5 i motion 1991/92:U622 ansesbesvarat.Utskottet konstaterar att företrädare för kurderna i Iraknyligen besökt samt att de därvid sammanträffat medledamöter i riksdag och med tjänstemän iregeringskansliet.Med det anförda får yrkande 8 i motion 1991/92:U622 ansesbesvarat.Utskottet konstaterar att rätt till medborgarskap inte är en ifolkrätten reglerad mänsklig rättighet, och att det därför synessaknas förutsättningar för att i FN:s ta initiativrörande frågan om medborgarskap för de kurder i somsaknar sådant.Med det anförda får yrkande 9 i motion 1991/92:U622 ochyrkande 3 i motion 1992/93:U609 anses besvarade.Utskottet noterar, att den humanitära FN-plan för ochIrak, inkl. gränsområdena, som upprättades harerhållit omfattande svenskt stöd. Medel har huvudsakligenlämnats till UNHCR, WFP och . Mycket viktigt har också detstöd varit som avsatt för FN-styrkan i . Dessexistens utgör i princip en förutsättning för att olikaFN-organ, NGO:s m.fl. skall kunna arbeta i landet. Den har ocksåfungerat som skydd för den inhemska befolkningen.Eftersom huvuddelen av det svenska biståndet kanaliseratsgenom multilaterala organisationer är det mycket svårt attavgöra hur mycket som direkt kommit kurderna till godo. Detbedöms emellertid vara fråga om betydande belopp.Någon förfrågan om bidrag till framställning av läroböcker påkurdiska synes dock inte ha kommit svenska myndigheter tillhanda.Med det anförda får yrkande 10 i motion 1991/92:U622 ansesbesvarat.11. Assyrier/syrianerMotionerna 1991/92:U613 (m), 1991/92:U625 (fp, s, c, kds),1991/92:U604 (v) samt 1992/93:U654 (fp, c, kds) uppmärksammarassyriernas/syrianernas situation. I motion 1991/92:U613 (m)föreslås att såväl bilateralt som internationellt skallverka för att syrianerna (assyrierna) erkänns som en etniskminoritet i hemländerna och garanteras mänskliga fri- ochrättigheter. I motion 1991/92:U625 (fp, s, c, kds) yrkas bl.a.att skall spela en aktiv roll t.ex. i FN för attuppmärksamma assyriernas/syrianernas situation. I motion1991/92:U604 (v) yrkas att i och skallverka för att syrianernas mänskliga rättigheter skallrespekteras i . I motion 1992/93:U654 (fp, c, kds),slutligen, yrkas att i FN, och böruppmärksamma assyriernas (syrianernas) situation i Turkiet.BakgrundFrågan om assyriernas och syrianernas ursprung och historia ärkomplicerad och föremål för diskussion i olika sammanhang.Eftersom tolkningen av dagens politiska förhållanden delvissammanhänger med hur man uppfattar bakgrunden till den nuvarandesituationen redovisas i det följande olika, sinsemellan delvismotstridiga, uppfattningar. Först redovisas ett synsätt baseratpå studier av viss litteratur. Detta kompletteras därefter meduppfattningar som finns företrädda bland berördainvandrargrupper i Sverige.Det, enligt det förstnämnda synsättet, ursprungligengemensamma för den grupp människor som benämns assyrier ärbekännelsen till den nestorianska ("assyriska") kyrkan. Denna äruppkallad efter en präst i , Nestorius, som år 428valdes till patriark i . Utmärkande för hansteologi är tanken att har två naturer, en gudomlig ochen mänsklig, vilka är nära förenade men som ej fårsammanblandas. Den lära som han härledde ur denna dogm(diofysitismen, tvånatursläran) skiljer sig på ett avgörandesätt från den uppfattning som fastslagits på kyrkomötet i grundläggande skillnad mellan de två teologiska skolorna ärhuruvida skall betraktas som enbart eller somTeotokos, Gudsmoder.Efter kyrkomötet i 431 avsattes Nestorius som patriark.Hans anhängare sökte sig bort från bysantinskt område ochupprättade ett teologiskt centrum (Nisibis) i närheten av vadsom är den syrisk-turkiska gränsen. I slutet av 400-taletskedde en sammanslagning mellan olika, närbesläktade samfund idet mesopotamiska området. Med en sammanfattande benämningkallade de sig den nestorianska kyrkan.Parallellt med den beskrivna utvecklingen framträdde undersenare delen av 400-talet bland den arameisktalande befolkningeni en på ennatursläran (monofysitismen) grundad,syrisk-ortodox kyrka (även kallad syrisk-katolska kyrkan ochunierade syrisk-antiokenska kyrkan), vars anhängare , somnämnts, kallar sig syrianer.Redan på 480-talet började ett av de samfund som kom att ingåi den nestorianska kyrkan att med framgång missionera bl.a. ikurdiska områden. Kyrkan etablerades under de följandeårhundradena fast i och anses som mest ha omfattat80 miljoner människor. I samband med Timurlenks erövringarkrossades emellertid detta kyrkliga "imperium" nästan helt.Blott spridda rester återstod i avlägsna delar av nuvarandeTurkiet och i gränstrakterna mellan våra dagars och Irak.Samtidigt inleddes ett religiöst förfall. såg flerasplittringar av den nestorianska kyrkan. Det alltmera obetydligapatriarkatet flyttades till ett bergsområde i vad som ärsydöstra hörnet av , där det förblev till år 1917.I slutet av 1700-talet konstaterar den kände engelskehistorikern , att "nestorianerna förblandas undernamnet kaldéer eller assyrier med den mäktigaste staten i östernunder antiken". En engelsk arkeolog och diplomat, ,som var verksam , trodde sig i dessakristna grupper ha funnit ättlingar i rakt nedstigande led tillde försvunna assyrierna, en uppfattning som komatt sprida sig i . kom även nestorianernasjälva, vilka då beräknas ha uppgått till ca 100000, att kallasig assyrier.Efter en revolt mot turkarna under första världskrigetmassakrerades omkring 20000 nestorianer vid den dåvarandepersisk-turkiska gränsen. Åren efter det första världskrigetskedde betydande omflyttningar av återstående nestorianskagrupper, då uppgående till ca 90000 personer.