bet · GG01JoU14 · 1993-04-29 00:00:00 — Iyttrandet anför försvarsutskottet bl.a. följande.Utskottet konstaterar att såväl propositionen som härbehandlade motioner betonar substitutionsprincipens betydelseför att minska de kemiska miljöriskerna. Utskottet har erfaritatt det ännu i stor utsträckning saknas kunskap om kemikaliersmiljöfarlighet och att myndigheter, kommuner och företag ärovana att tillämpa substitutionsprincipen från miljösynpunkt.Från hälsosynpunkt torde läget vara klarare genom bättrekunskaper om kemikaliers hälsofarlighet och vana att tillämpaprincipen på t.ex. arbetsplatser. Utskottet utgår, liksomregeringen, från att Kemikalieinspektionen utvecklar sinrådgivning, information och tillsyn av substitutionsprincipen.Härvid torde bl.a. generella riktlinjer för dess tillämpningbehöva utfärdas. Utskottet utgår vidare från attKemikalieinspektionen löpande följer utvecklingen och med stödav erhållna erfarenheter anpassar sin rådgivning ochinformation.Utskottet har vidare erfarit att Kemikalieinspektionen i denfördjupade anslagsframställning som skall lämnas hösten 1993kommer att redovisa insatserna rörande substitutionsprincipen.Inspektionen avser också att genomföra en utredning isyfte att klargöra ansvarsfördelning och samarbete mellancentrala, regionala och lokala myndigheter.Propositionen anger i sina riktlinjer att kemikaliekontrollenså långt möjligt bör genomföras i internationellt samarbete ochatt där bör vara aktivt pådrivande. Utskottet utgår frånatt substitutionsprincipen hävdas i dessa sammanhang.Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att motionernaJo49 (v) yrkandena 8 och 9, Jo52 (-) och Jo60 (s) yrkandena 5och 6 i väsentliga delar kommer att bli tillgodosedda. Någotuppdrag från till regeringen att återkomma med förslagsynes inte erforderligt.Som framgår av propositionen räknar regeringen med att detsystematiska riskhanteringsarbete som Kemikalieinspektionen harinlett kommer att leda till ett bättre underlag dels för attidentifiera och begränsa förekomsten av särskilt riskablakemikalier, dels för att införa återvinning eller återanvändningav varor när förbud för tillfället inte är möjligt ellerlämpligt. Enligt regeringens bedömning bör det vara möjligt attta fram begränsningsplaner för uppskattningsvis 25--50 ämneninom en femårsperiod, vilket synes vara i linje med deytterligare begränsningar som förordas i motion Jo60 (s). Motbakgrund härav anser utskottet att det inte är påkallat attriksdagen hos regeringen begär att Kemikalieinspektionen ges ettnytt begränsningsuppdrag, vilket motionärerna förordar (yrkande4).Det anförda innebär sammanfattningsvis att utskottet anser attriksdagen bör bifalla propositionens förslag (avsnitt 6.1 och6.2) till riktlinjer för kemikaliekontrollen som en del i enkretsloppsanpassad samhällsutveckling.Jordbruksutskottet vill för egen del anföra följande. Somframgår av propositionen är ett av de viktigaste skälen förkretsloppstanken att minska den diffusa spridningen av skadligaämnen till naturen. Det gäller dels att minska flödena avskadliga kemiska ämnen, dels att i möjligaste mån sluta dessaflöden. En väl fungerande kemikaliekontroll är en förutsättningi arbetet att nå dessa mål. En utgångspunkt förkemikaliekontrollen i är att tillverkare och importörerhar huvudansvaret för de kemiska ämnen och produkter som delevererar. Kemikaliekontrollens syfte är att minska riskerna förskador på människor och miljö av kemiska ämnen och produkter.I likhet med föredragande statsrådet anser utskottet att detbehövs en allmän kunskap om kemiska ämnens egenskaper och omderas förekomst i produkter och varor. Lika angeläget är attförbättra kunskapen om flödena av kemiska ämnen via produkteroch varor ute på marknaden. Då ges möjlighet att bedöma vilkarisker som flödena kan orsaka, att prioritera bland riskablaprodukter och varor samt att välja lämpliga åtgärder förriskbegränsning. De kunskaper om kemikalier som tas fram måstesedan spridas vidare med produkter och varor så att man i varjehanteringsled uppmärksammar riskerna och därmed kan tillgodosekrav på återvinning, återanvändning eller avveckling när detgäller särskilt skadliga ämnen. I detta sammanhang bör särskiltuppmärksammas de fr.o.m. gällande reglernaför märkning av miljöfarliga kemiska produkter. Det är angelägetatt dessa regler, som utfärdats av Kemikalieinspektionen,vidareutvecklas. Som framhålls i propositionen är det även avstor betydelse att ett informationssystem utvecklas för varorsom på grund av sitt innehåll av skadliga ämnen kan skadamiljön. Vissa särskilt riskabla kemiska ämnen eller vissaanvändningar av dem måste förbjudas eller starkt begränsas omdet inte kan säkras att de inte når miljön i skadlig mängd. Enavvecklingsplan för tretton ämnen/ämnesgrupper presenterades iden miljöpolitiska propositionen (1990/91:90). För berörda ämnenfinns planer för avveckling eller riskbegränsning.Kemikalieinspektionen och arbetar vidare medgenomförande och uppföljning. Utskottet delar föredragandestatsrådets bedömning att Kemikalieinspektionens systematiskariskhanteringsarbete bör ge ett bättre underlag för attidentifiera och begränsa förekomsten av särskilt riskablakemikalier och för att införa återvinning eller återanvändningav varor när förbud för tillfället ej är lämpligt. Densystematiska riskhanteringen behöver dock utvecklas ytterligaresärskilt i fråga om sådana kemikalier vars hantering innebärstora risker. Konkreta planer för riskbegränsning behöver tasfram för kemikalier och ämnen med stora hälso- och miljöriskeroch som dessutom har sådan spridning i samhället att centralabegränsningsåtgärder blir nödvändiga för att nå resultat. I deflesta fall måste av resurs- och kompetensskäl dockriskbegränsning uppnås genom fortlöpande åtgärder från dem somhanterar kemikalier utan sådan central styrning som särskildabegränsningsplaner innebär. Utskottet utgår från att desamhällsekonomiska och miljömässiga konsekvenserna noggrantanalyseras i detta arbete. Med det anförda tillstyrker utskottetregeringens förslag till riktlinjer för kemikaliekontrollen(avsnitt 6.1 och 6.2) samt avstyrker motion Jo57 i den mån deninte kan anses tillgodosedd.Substitutionsprincipen måste få ökad genomslagskraft, och förden fortsatta kemikaliehanteringen är det betydelsefullt attprincipen framstår som självklar för envar som hanterar ellerimporterar kemiska produkter. Det är särskilt betydelsefullt atttillämpningen av substitutionsprincipen blir så aktiv att allasom producerar, importerar eller hanterar kemiska produkterständigt söker finna ersättning för varor som är farliga förhälsa och miljö. Som redovisats ovan måste av resurs- ochkompetensskäl riskbegränsning uppnås genom fortlöpande åtgärderfrån de företag som hanterar kemikalier. Som framgår avpropositionen behöver Kemikalieinspektionen, för att ökaföretagens insatser, ta fram generella riktlinjer förtillämpningen av substitutionsprincipen samt utveckla rådgivningoch tillsyn. I detta sammanhang har de ovan berörda frågorna ommärkning av miljöfarliga kemiska produkter ochinformationssystem för varor med sådant innehåll som kan skadamiljön även stor betydelse. Den omfattande gränsöverskridandehandeln gör att det krävs internationellt samarbete för attbegränsnings- och avvecklingsåtgärder skall få full effekt.Utskottet förutsätter att , i enlighet med vad som anförsi propositionen, även fortsättningsvis kommer att vara aktivtpådrivande i dessa frågor. Utskottet vill i detta sammanhangäven erinra om att i sitt slutbetänkandeMiljöbalk föreslagit att substitutionsprincipen med vissutvidgning införs som en central aktsamhetsregel i en nymiljöbalk (SOU 1993:27, del 1 s.297, del 2 s. 36 f.). Desynpunkter som framförts i motionerna Jo49 yrkande 8, Jo52yrkande 4 och Jo60 yrkandena 5 och 6 beträffande tillämpningenav substitutionsprincipen m.m. sammanfaller i stor utsträckningmed vad som redovisats. Enligt utskottets mening torde syftetmed berörda motioner därmed kunna tillgodoses utan någonriksdagens vidare åtgärd. Motionerna avstyrks i berörda delar.Som anförs ovan pågår ett aktivt arbete påkemikaliekontrollens område. Åtgärder vidtas på bred front somsammantaget syftar till en begränsning av riskerna med hälso-och miljöfarliga ämnen. Hit hör bl.a. ökade kunskaper,förbättrad information, utbyte av farliga produkter mot mindrefarliga, totalförbud eller begränsningar av användningen avvissa ämnen samt ett internationellt samarbete. Som framgår avpropositionen räknar regeringen med att det systematiskariskhanteringsarbete som Kemikalieinspektionen har inlett kommeratt leda till ett bättre underlag dels för att identifiera ochbegränsa förekomsten av särskilt riskabla kemikalier, dels föratt införa återvinning eller återanvändning av varor när förbudför tillfället inte är möjligt eller lämpligt. Utskottet är motbakgrund av det anförda inte berett att förorda attKemikalieinspektionen erhåller ett nytt s.k. begränsningsuppdragi enlighet med vad som anförts i motion Jo60 yrkande 4. Motionenavstyrks i berörd del.Som framgår av propositionen (s. 50) kommerKemikalieinspektionen att ges i uppdrag att i samråd medNaturvårdsverket analysera hälso- och miljörisker som användningav tvätt-, disk- och rengöringsmedel orsakar. Vidare skallinspektionen redovisa vilken produktutveckling mot mindreskadliga produkter som är på gång samt ge förslag till deåtgärder som behövs för att påskynda utvecklingen. I avvaktan påden fortsatta beredningen av denna fråga är utskottet inteberett att föreslå något särskilt uttalande från sidamed anledning av motion Jo49 yrkande 9. Motionen avstyrks iberörd del.Naturvårdsverket har på regeringens uppdrag utrettmöjligheterna att utforma ett system för miljöklassning avbensin. I detta sammanhang har också föreslagits ett förbud motblyad bensin. Utskottet anser att det vore önskvärt att så snartsom det är tekniskt och ekonomiskt möjligt få bort den blyadebensinen från marknaden. Utskottet förutsätter att regeringenarbetar vidare i den riktningen. Utskottet förutsätter vidareatt hänsyn tas till veteranfordonens särskilda krav vad gällerbränslen. Med det anförda avstyrker utskottet motionerna Jo49yrkande 10 och Jo60 yrkande 14 i den mån de inte kan ansestillgodosedda.Enligt miljöpolitiska beslut (prop. 1990/91:90,JoU30, rskr. 338) bör en övergång från blyhagel till hagel sominte är miljöfarliga ske frivilligt och vara genomförd i börjanav . Övergången bör ske vadgäller jakt i våtmarker och andra känsliga områden.Naturvårdsverket har upprättat ett förslag till förbud mot jaktmed blyhagel inom 30 skyddsvärda våtmarksområden. Enligt uppgiftär förslaget remissbehandlat och bl.a. Svenska Jägareförbundetställer sig positivt till förslaget om förbud. Utskottet vill idetta sammanhang även erinra om att ochKemikalieinspektionen har regeringens uppdrag att senast den 1juli 1993 redovisa hur avvecklingen av bly- resp.kvicksilveranvändningen fortgår. Utskottet utgår härvid från attregeringen och berörda myndigheter föreslår de ytterligareåtgärder som kan krävas för en sådan avveckling. Mot bakgrund avdet anförda avstyrks motionerna Jo602, Jo615, Jo660 och Jo672 iden mån de inte kan anses tillgodosedda med vad utskottetanfört.Som anförts ovan skall Kemikalieinspektionen ochNaturvårdsverket redovisa och föreslå åtgärder som kan krävasför avveckling av bl.a. kvicksilveranvändningen. Dessutom harNaturvårdsverket föreslagit åtgärder mot kvicksilveravfall.Vidare har utrett förutsättningar att avvecklaanvändningen av amalgam som tandersättningsmaterial (Ds1992:95). Enligt vad utskottet erfarit bereds förslagen förnärvarande inom . Utskottet anser det lämpligtatt avvakta resultatet av den fortsatta beredningen i dennafråga och föreslår därför att motionerna Jo606, Jo652 och Jo693lämnas utan någon vidare åtgärd.När det gäller kromanvändningens negativa miljöeffekter villutskottet framhålla följande. Inom ramen för de internationellahavskonventionerna har åtagit sig att minska utsläppenav bl.a. krom . innebar attutsläppen av metaller till vatten skall minska mellanåren 1985 och 1995. Uppgörelsen inom Helcom innebär attutsläppen både till vatten och luft skall minska med 50 %1987--1995. Enligt vad utskottet erfarit harKemikalieinspektionen klassificerat kromater och kromsyra somcancerframkallande. Vissa kromföreningar klassificeras dessutomsom allergiframkallande. Detta innebär bl.a. att dessa skallmärkas beträffande resp. egenskap. Enligt uppgift arbetarNaturvårdsverket med allmänna råd beträffande slutna system inomytbehandlingsindustrin. Vidare utreds vissa avfallsfrågor motbakgrund av förekomst av höga kromhalter. I detta sammanhang böräven erinras om det i samband med miljöpolitiskabeslut påbörjade programmet för översyn av utsläppsvillkor m.m.Programmet innefattar bl.a. krav på minskade utsläpp avkromhaltigt stoft. Även Kemikalieinspektionens föreskrifter(KIFS 1990:10) om träskyddsbehandlat virke innebär begränsningari användningen av bl.a. kromföreningar. Enligt uppgift skallKemikalieinspektionen avge rapport tillregeringen om effekterna av föreskrifterna.Kemikalieinspektionen avser också att ompröva godkännande församtliga äldre tryckimpregneringsmedel . Avredogörelsen ovan framgår att det arbete som bedrivs bådeinternationellt och nationellt för att minska de negativamiljöeffekterna till följd av kromanvändning i allt väsentligtär ägnat att tillgodose syftet med motionerna Jo51 yrkande 7 ochJo696. Yrkandena påkallar därmed ingen ytterligare riksdagensåtgärd.ProducentansvarPropositionenProducentansvar enligt renhållningslagenEnligt propositionen fastställs den allmänna ramen förproducentansvaret genom ambitioner och mål som gäller förmiljöpolitiken. Huvudansvaret för att målen uppnås ligger inomett system med producentansvar på den som tillverkar, importerareller säljer varor till konsumenterna. Lagstiftning med förbudoch regleringar är ett medel och inte ett mål för att åstadkommaproducentansvaret. Frivilliga lösningar bör enligt föredragandestatsrådet eftersträvas.I propositionen framhålls att innan producentansvar för ettvaru- eller avfallsområde föreskrivs är det viktigt attkonsekvenserna för såväl näringsliv som kommuner och berördamiljömyndigheter liksom för konsumenterna analyseras.Producentansvaret bör införas stegvis där man för varje områdeanger de mål som eftersträvas. Detta är också nödvändigteftersom olika varuområden kommer att ha olika förutsättningaratt snabbt bli föremål för lagstadgat producentansvar.Huvudprincipen bör vara att om ett producentansvar skallutkrävas så bör det i största möjliga utsträckning varaförbundet med en möjlighet att påverka kostnaderna föravfallshanteringen. Producenten bör därför endast iundantagsfall åläggas endast ett ekonomiskt producentansvar.I renhållningslagen (1979:596) anges i en ny paragraf att medproducent avses i lagen den som yrkesmässigt tillverkar,importerar eller försäljer en vara eller en förpackning. Medproducent avses även den som i sin yrkesmässiga verksamhetframbringar avfall som fordrar särskilda åtgärder frånrenhållningssynpunkt eller miljövårdssynpunkt. Regeringen ellerden myndighet som regeringen bestämmer bemyndigas att meddelaföreskrifter om skyldighet för producenterna att se till attavfallet av de varor eller av de förpackningar som detillverkar, importerar eller säljer eller avfallet från sådanverksamhet som de bedriver bortforslas, återanvänds, återvinnseller omhändertas på sätt som kan krävas för en miljömässigtgodtagbar avfallshantering. Enligt förslaget bör bemyndigandetomfatta avfall från alla typer av varor eller förpackningar.Bestämmelsen i renhållningslagen att fastighetsinnehavare intefår gräva ner, kompostera eller på annat sätt slutligtomhänderta avfall som skall forslas bort genom kommunens försorgutökas till att omfatta även sådant avfall som skall forslasbort genom producentens försorg. I samband härmed framållerföredragande statsrådet att det är viktigt att möjligheterna förenskilda hushåll att kompostera avfall underlättas, och han harför avsikt att återkomma med förslag till regeringen omen översyn i detta syfte.Vidare införs möjlighet att föreskriva om skyldighet för enproducent att märka en vara eller en förpackning som omfattas aven föreskrift om producentansvar. Straffstadgandet irenhållningslagen utökas till att omfatta även överträdelser avföreskrifter om producentansvar, märkning ochuppgiftsskyldighet. Regeringen eller, efter regeringensbemyndigande, kommuner eller en myndighet skall kunna meddelaföreskrifter om att avgift för bortforsling och slutligtomhändertagande genom kommunens försorg av avfall som omfattasav producentansvar får tas ut av producenten.Skälen för att införa möjlighet att föreskriva omproducentansvar -- att minska belastningen på miljön och bidratill en förbättrad hushållning med naturresurser eller i övrigtleda till effektivare avfallshantering -- är enligt föredragandestatsrådet i linje med de principer och regler som börjartillämpas i andra länder och inom EG.Producentansvar för förpackningarEnligt föredragande statsrådet bör ett producentansvar gällaför förpackningar. Det bör gälla både kostnadsansvaret förinsamling, bortforsling och slutligt omhändertagande av deutsorterade förpackningarna (ekonomiska producentansvaret) ochhanteringen av avfallet (fysiska producentansvaret). Enförordning om producentansvar för förpackningar bör träda ikraft . Enligt föredragande statsrådet börproducenterna överta kommunens ekonomiska och fysiska ansvar fördet utsorterade förpackningsavfallet. Så länge det saknasmöjligheter att maskinellt sortera ut förpackningar frånhushållsavfallet bör däremot använda förpackningar, som av denenskilde läggs tillsammans med annat hushållsavfall, samlas inoch transporteras bort av kommunen enligt gällande ordning. Demiljömässiga nackdelarna med stora transportavstånd kan i vissafall överväga de miljömässiga fördelarna. skallges i uppdrag att följa upp dessa aspekter av producentansvaretoch, om så behövs, föreslå åtgärder.I fråga om förpackningsavfall bör enligt föredragandestatsrådet med producent avses den som tillverkar förpackningareller förpackningsmaterial eller importerar förpackningar,förpackningsmaterial eller förpackade varor eller för vidareförsäljning förpackar och innehar varor. Med hänsyn till att envara kan förses med en förpackning i många olika led bördefinitionen av producent när det gäller förpackningar avseförpackningarnas samtliga ekonomiska intressenter. Dessa bör gesett ansvar för förpackningsavfallet genom att en vid definitionav begreppet producent används i det sammanhanget.Krav på återanvändning och materialåtervinning avförpackningar bör införas i den månfrivilliga, bindande avtal mellan berörda parter inte harslutits. För olika materialslag skall anges vilka nivåer somskall vara uppnådda efter . Producent skallvara skyldig att lämna uppgifter om insamling,återanvändningsgrad, materialåtervinningsgrad och andraförhållanden som gäller dennes verksamhet enligtrenhållningslagen. bör få i uppdrag attanalysera konsekvenserna av återanvändnings- ochåtervinningsnivåer för de förpackningsslag där underlaget inteär tillräckligt för att redan nu fastställa kravnivåer. Iuppdraget skall även ingå att definiera vilka förpackningar somskall omfattas av kraven. Propositionens sammanställning avåteranvändnings- och materialåtervinningsnivåer på förpackningarbiläggs detta betänkande.Lagen om PET-flaskorLagen (1991:336) om vissa dryckesförpackningar utvidgas tillatt omfatta PET-flaskor i retursystem med materialåtervinning.För hanteringstillstånd skall gälla att flaskorna ingår i ettretursystem med pant. Hanteringstillstånd krävs även för importav PET-flaskor. För hanteringstillstånd skall gälla att räknat på årsbasis av de försålda engångsflaskorna från den 1januari 1994 tas tillbaka och materialåtervinns.Producentansvar för returpapperEnligt propositionen har föredragande statsrådet för avsiktatt, efter överläggningar med berörda intressenter, återkommatill regeringen med förslag om den närmare utformningen av ettsystem med producentansvar för återvinning av papper. Ettproducentansvar bör fr.o.m. gälla förproducenter av tidnings- och journalpapper. För annat papper börsådant ansvar införas . Insamlingsmålet sättstill för tidnings- och journalpapper år 2000.Under de senaste åren har priset på returpapper periodvissänkts som insamlingskostnaderna har ökat. Ett tidvisbetydande överskott på returpapper på den internationellamarknaden har lett till prissänkningar. Detta har medfört attberörda kommuners förluster på verksamheten i sådana fall hartäckts via renhållningstaxan. Situationen med stora överskottoch internationellt låga priser kan enligt vad skogsindustrinuppger komma att bestå under överskådlig tid.För att returpapperssystemet i skall fortsätta fungerabra behöver kommunernas problem att få kostnadstäckning lösas.Annars finns inte förutsättningar för systemet att fungeralångsiktigt. Enligt propositionen måste avsättningen för svensktreturpapper säkras och pappersbrukens tillgång tillreturfiberråvara tryggas.MotionernaProducentansvar enligt renhållningslagenI motion Jo52 (-) yrkas att ett generellt krav påproducentansvar införs i lag. Det är den grundläggande principsom bör gälla. Sedan får det ankomma på regering och myndigheteratt i samråd med olika aktörer konkretisera principen på olikaområden. Det begränsade producentansvar som införs bör enligtmotionären ersättas med en sådan generell princip.Ansvaret bör också definieras tydligare (yrkande 3). Vidare börriksdagen hos regeringen begära förslag till åtgärder sommotverkar vissa inlåsningseffekter (yrkande 5). Ettproducentansvar begränsat till avfallshantering kan medföra attett kostsamt och omfattande system för att hantera en viss typav förpackning byggs upp och att incitamentet därmed saknas närdet gäller att ersätta denna förpackning med annan. Enligtmotion Jo62 (s) yrkande 1 bör producentansvaret för varor medrelativt lång livslängd analyseras. I propositionen saknas enstrategi för ett sådant producentansvar. I motion Jo60 (s)yrkande 1 framhålls att det straffrättsliga ansvaret måstefastställas liksom ansvarsfrågan vid en eventuell konkurs i deförordningar som skall utarbetas i anslutning till beslut omproducentansvar.I motion Jo51 (kds) yrkande 2 konstateras attrenhållningslagen bör ändras i syfte att förenkla komposteringför enskilda hushåll. Enligt motion Jo59 (s) lämnar flerakommuner inte tillstånd till kompostering avhushållsavfall inom flerbostadshusområden. Erfarenheterna inombostadskooperationen av sådan kompostering är emellertid mycketgoda. I propositionen föreslås ingen generell rätt tillkompostering av hushållsavfall. Enligt motionärerna bör en sådanrätt ges till kompostering av hushållsavfall under kontrolleradeformer (yrkande 2).Producentansvar för förpackningarEnligt motion Jo674 (s) skall den grundläggande målsättningenvara att avfallsmängderna minimeras. Detta skall uppnås genomåtgärder i både producent- och konsumentled. Tillverkare avförpackningar bör därför ha ett strikt ansvar föråtertagande/återvinning (yrkande 2). I motion Jo61 (fp) yrkasatt förbrukade förpackningar och andra varor som har kastats inaturen etc. skall omfattas av producenternas insamlingsansvar.I motion Jo49 (v) yrkas att skall besluta att de ipropositionen uppsatta insamlingsmålen för olika slagsförpackningar skall uppnås (yrkande15). Vidare skall regeringen före återkommamed förslag om hur antalet förpackningsmaterial skall minskas(yrkande 16). Enligt motion Jo53 (s) bör miljökonsekvensanalysergenomföras innan målsättningar och krav på insamlings- ochåtervinningsnivåer för förpackningar av papp, papper och kartongfastställs (yrkande 1). Propositionens förslag när det gällerdessa förpackningar utgår från förpackningar i generellbemärkelse utan att ta hänsyn till vilket materialförpackningarna är gjorda av.