bet · GG01FöU9 · 1993-04-27 00:00:00 — Detta slags kompetens bör istället vidmakthållas.Utskottet underströk års försvarsbeslut(1991/92:FöU12 s. 100) att det är av fortsatt storsäkerhetspolitisk betydelse att vi inom landet kan behålla enförsvarsindustriell kompetens även i framtiden.Försvarsindustrins bidrag till svensk industris teknologiskautveckling är också en tillgång för svenskt näringsliv.Samtidigt insåg utskottet att det minskade behovet avförsvarsmateriel, tilltagande teknisk komplexitet och högautvecklingskostnader kommer att innebära att hittillsvarandebredd och självständighet i svensk försvarsindustri inte kommeratt kunna vidmakthållas, vilket leder till strukturförändringaroch behov av ökat internationellt samarbete.Utskottet fann också anledning att i samband med behandlingennyligen (1992/93:FöU2y) av regeringens förslag till ny lag omkrigsmateriel (prop. 1991/92:174) ånyo betona försvarsindustrinsbetydelse ur såväl ett säkerhetspolitiskt som ett nationelltförsvarspolitiskt perspektiv. Utskottet gör nu ingen annanbedömning i dessa delar och konstaterar att regeringeni propositionen inom några områden konkretiserar förväntadestrukturförändringar och kompetensförluster. I motion Fö311 (m)framhålls risken för att förlora inhemsk robotteknisk kompetens.Utskottet delar motionärernas oro inför en sådan utveckling ochanser för sin del att det vore en fördel för försvaret omrobotkompetensen kunde vidmakthållas också inom målsökarområdet,exempelvis genom en högre grad av samordning av denrobottekniska verksamheten. Utskottet vill dock poängtera attdet inte är uppgift att uttala sig om förändringarsom berör enskilda företag. Med stöd av det anförda förordarutskottet att avslår motion Fö311 (m) samt läggerpropositionen i den del som avser försvarsindustrin tillhandlingarna.Motion Fö315 (nyd) kritiserar reglerna för export avkrigsmateriel. Motionärerna förordar att det generellaexportförbudet för sådan materiel upphävs och ersätts med enlaglig rätt för svenska företag att sälja och utvecklaförsvarsmateriel, oavsett det svenska försvarets behov avprodukten. Den nuvarande tillståndslagen bör därför, enligtmotionärerna, bytas ut mot en lag som föreskriver enanmälningsplikt före eller under en pågående affär. Exportenskall dock inte vara helt fri. Förbuden föreslås begränsas tilltre punkter:Vapen får inte säljas till krigförande part.Handel med krigsmateriel får inte ske på sådant sätt att detstår i strid med svenska intressen eller kan innebära ett hotmot riket.Handel med krigsmateriel skall inte ske med ett land som grovtförbryter sig mot de mänskliga rättigheterna.Motionärerna hemställer därför (yrkande 14) att hosregeringen begär förslag till ändring ikrigsmateriellagstiftningen med den innebörd som här harredovisats.Utskottet konstaterar att samma motionärer med anledningav regeringens förslag till ny lag om krigsmateriel (prop.1991/92:174) framfört ett yrkande (mot. 1992/93:U5) med ihuvudsak samma innebörd. Utskottet förordade avslag(1992/93:FöU2y) vid sin behandling av denna motion. Detta blevockså beslut (1992/93:UU1, rskr. Utskottet görnu ingen annan bedömning. bör därför avslå motionFö315 (nyd) yrkande 14.Redovisning av JAS 39-projektetI detta avsnitt behandlar utskottet vad regeringen ipropositionen (s. 59--63) har anfört om JAS 39-projektet. Tillavsnittet har också förts behandlingen av motionerna Fö315 (nyd)yrkande 13 och U284 (s) yrkande 3.PropositionenEnligt beslut (prop. 1981/82:102 bil. 2, FöU18,rskr. 374) om riktlinjer för utveckling och anskaffning avJAS-systemet skall regeringen orientera omläget i JAS-projektet.Regeringen inleder den nu aktuella redovisningen med enteknisk värdering av projektet. Tekniska krav när det gällerspecificerade egenskaper och prestanda sägs i allt väsentligtkomma att kunna uppfyllas efter det att avtalademodifieringsåtgärder har vidtagits på delserie 1. Det första serieflygplanet kommer attlevereras i mitten av varefter utprovning och inledandetypinflygning kan inledas. Omskolning från andra flygsystembedöms kunna påbörjas . Den tvåsitsiga versionen avseslevereras med början år 1998.Enligt regeringen kommer de nu planerade delarna avvapensystemet för JAS 39 att vara operativt och taktisktanvändbara . När en ny radarjaktrobot kanvara operativ blir beroende på vilken typ som kommer att väljas.Spaningsfunktionen bedöms vara operativ senast i samband medavlösningen av flygplan 37.Regeringen hänvisar beträffande de näringspolitiskaaspekterna på projektet till de redovisningar som lämnats i1988 och försvarspropositioner. De uppnådda resultatenför industriell samverkan mellan utländskaleverantörer och svensk industri anses väl motsvara de ställdaförväntningarna. har därutöver genererat enomfattande verksamhet med civila tillämpningar.I sin redovisning av de ekonomiska förutsättningarna förJAS-projektet anmäler regeringen att den totalamedelsförbrukningen fram t.o.m.den 30 juni 1992 uppgår till i löpandepriser varav utbetalats under budgetåret1991/92.JAS-projektets planeringsram fastställdes i 1982 årsförsvarsbeslut (prop. 1981/82:102 bil. 2, FöU18, rskr. 374) till25,i prisläget . Regeringenanför att den ursprungliga ramen omräknad tillprisläget motsvarar 50,0 miljarder kronor.Regeringen konstaterar att förändringarna i JAS 39-projektetsmaterielinnehåll och tidsplan och de ekonomiskatillskott som givits i 1987 och försvarsbeslut -- 0,8resp. -- medfört att en alltmer kompliceradplaneringsteknik blivit nödvändig. För att på nytt åstadkomma enplaneringssituation för projektet där det föreligger enöverensstämmelse mellan ekonomi och materiellt innehåll föreslårregeringen, på förslag av överbefälhavaren, att den ursprungligaramen på omdefinieras med detta syfte.Regeringen hemställer sålunda att godkänner att 1982års JAS-ram omdefinieras till i prislägetfebruari 1992. Regeringen hemställer vidare att riksdagengodkänner vad som i övrigt anförts om JAS 39-projektet.Avslutningsvis anför regeringen att regler och anvisningar förden fortsatta ekonomiska redovisningen av projektet vid behovkommer att ses över. Den regelbundna rapporteringen , Chefen för flygvapnet ochÖverbefälhavaren till regeringen sägs komma att ske i stort somtidigare enligt reglerna 1982 om kontroll ochstyrning av JAS-projektet.UtskottetRegeringens redovisning av JAS 39-projektet har föranlett tvåmotionsyrkanden. I motion U284 (s) uppmärksammas förslaget omändring av JAS-ramen från 50 till 60,2 miljarder kronor.Motionären anser att det är nödvändigt att nu så långt möjligtstoppa detta resursslukande projekt. bör därför utredasalternativa möjligheter för en snar avveckling, vilket riksdagensom sin mening bör ge regeringen till känna (yrkande 3).En annan syn kommer till uttryck i motion Fö315 (nyd) där ennoggrann undersökning förordas av om en framtida JAS-export kanunderlättas för det fall ett färdigt beväpningsprogram kanerbjudas (yrkande 13). Motionärerna har därvid närmast i åtankeett svensk-brittiskt samarbetsprojekt för en radarjaktrobot,benämnt robot 225 X.Utskottet konstaterar att luftförsvaret prioriterats i detre senaste försvarsbesluten. beslut (prop.1991/92:102, FöU12, rskr. 337) uttalade sig för enfortsättning av JAS 39-projektet. Härefter har i juni 1992utveckling av den tvåsitsiga versionen JAS 39B beställtsliksom anskaffning av delserie 2 (96 flygplan 39 A och 14flygplan 39 B) med stödsystem. Som framgått har till i juni 1992utbetalats . Enligt utskottet har ingentingframkommit som gör att projektet nu bör ifrågasättas. MotionU284 (s) yrkande 3 bör därför avslås.Anskaffning av en ny radarjaktrobot förbereds med sikte på attstatsmakterna skall kunna besluta i frågan under år 1994.Utskottet har erfarit att tre alternativa robotar övervägs.Utskottet utgår från att exportmöjligheterna, liksom frågan omförsvarsindustriellt samarbete, kommer att prövas och vägas invid valet av en ny jaktrobot. Sedan beslut om en sådan harfattats föreligger ett komplett beväpningsprogram, vilket tordeunderlätta exportansträngningarna. Utskottet anser därmed attsyftet med motion Fö315 (nyd) yrkande 13 blir tillgodosettvarför inte bör bifalla motionen i denna del.Utskottet har ingen erinran mot regeringens förslag attomdefiniera JAS-ramen och föreslår att fastställerdenna till i prisläget februari 1992.Utskottet föreslår vidare att godkänner vad i övrigt ipropositionen anförts om JAS 39-projektet.PersonalI detta avsnitt behandlar utskottet vad regeringen ipropositionen (s. 63--68) har anfört om anställd och värnpliktigpersonal. Till avsnittet har också förts behandlingen avriksdagens revisorers förslag (förs. 1991/92:22) angående detmilitära försvarets kostnader för resor. Vidare behandlasmotionerna Fö201 (fp) yrkande 2, Fö301 (c), Fö302 (c), Fö312(kds), Fö315 (nyd) yrkande 2, Fö316 (s partimotion) yrkande 11,Fö326 (s) och Fö901 (kds).AnställdaRegeringen anmäler att arbetet med att minska överskottetav anställd personal inom försvarsmakten i enlighet med 1992 årsförsvarsbeslut har inletts och genomförs av myndigheterna inomramen för det statliga trygghetssystemet. För att möjliggöraavveckling av officerare med fullmakt har regeringen föreskrivitdels att pension får beviljas den som fyller senast den 31december 1994 om vederbörande inte längre behövs ikrigsorganisationen, dels att fullmaktstjänsterna successivtskall dras in. Vidare har bemyndigatmyndigheterna inom försvarsmakten att besluta om ytterligareåtgärder för att stimulera yrkesofficerare att gå över tillannan verksamhet. Detta innebär att fullmaktssystemet föryrkesofficerare kommer att avvecklas i takt med att nuvarandefullmaktsinnehavare lämnar sina tjänster.Regeringen framhåller behovet av att vidta åtgärder för attförbättra åldersstrukturen för yrkesofficerskåren för att kommatill rätta med bristen på yngre befäl i de prioriteradekrigsförbanden. Överbefälhavaren har därför fått i uppdrag attlämna förslag till sådana förbättringar i befälsordningen somkan medverka till en balanserad och över tiden stabilåldersstruktur.För att tillgodose personalbehovet i såväl krigs- somfredsorganisationen kan det, enligt regeringen, finnas skäl attpröva frågan om att ge möjlighet att anställa vissayrkesofficerare på tidsbegränsade förordnanden, liksom att iökad utsträckning anställa reservofficerare och värnpliktigtbefäl för kortare tid.Regeringen avser att undersöka varför personalkostnadernasandel av utgifterna för ledning och förbandsverksamhet har ökat.Kostnadsökningar har sålunda konstaterats bl.a. för olika slagsberedskapstjänstgöring, främst inom marinen.Under sin tvååriga utbildning vid officershögskola tillyrkesofficer har aspiranten månadslön och andraanställningsförmåner enligt kollektivavtal. För att minskapersonalkostnaderna föreslår regeringen attyrkesofficersaspiranterna inte längre skall anställas ochuppbära lön utan, i likhet med reservofficersaspiranterna,fullgöra sin utbildning med värnpliktsförmåner. Regeringenförutsätts få besluta härom.I nuvarande system omfattas en anställd officersaspirant avdisciplinansvarsreglerna i lagen (1976:600) om offentliganställning. Eftersom aspiranterna enligt förslaget inte längreskall vara anställda föreslår regeringen att detdisciplinansvarssystem som gäller för värnpliktiga ocksåtillämpas på dessa aspiranter. För detta krävs en ändring ilagen (1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän m.m.Regeringen föreslår att antar föreslagen ändring idenna lag. Reformen förutsätts kunna genomföras för deaspiranter som påbörjar sin utbildning fr.o.m. den 1 juli 1993.Riksdagens revisorer har granskat det militära försvaretsresor. Kostnaderna för dessa uppgick /91 till ca1700 , varav hänförde sig tillanställdas resor och återstoden till s.k. värnpliktsresor.Revisorerna anser att kostnaderna är för höga och att åtgärderbör vidtas för att begränsa dem.När det gäller anställdas resor anger revisorernagenomsnittskostnaden per anställd till men med starkvariation mellan myndigheter. Den högsta kostnaden, ,redovisas för de s.k. Huvudprogram 5-myndigheterna (Hpg5),främst , medan myndigheter somÖverbefälhavaren och Militärbefälhavarna ligger lägst med18000 kr.Revisorerna anser att uppmärksamheten särskilt bör riktas motveckopendlingen till tjänstgöring på annan ort eller tillutbildning vid centrala skolor.Revisorerna konstaterar att försvarets myndigheter vidtarolika åtgärder för att begränsa resekostnaderna. De anser dockatt nuvarande krav på personalrörlighet för personal i karriärenleder till höga kostnader varför dessa krav bör omprövas för attfå ned antalet fall där anställda byter stationeringsort utanatt flytta. Berörda myndigheter bör få i uppdrag att se över sinpersonalpolitik i berörd del. Vidare förslåsHpg5-myndigheterna få i uppdrag att analysera sinreseverksamhet i syfte att hitta möjliga besparingar. Vad somhär har anförts föreslås som sin mening ge regeringentill känna.Utskottet konstaterar att arbetet inletts med att minskaöverskottet av personal inom försvarsmakten som följd av 1992års försvarsbeslut. Arbetet bedrivs av myndigheterna inom ramenför det statliga trygghetssystemet. Regeringens anmälan iärendet visar att vissa frågor klarats ut, t.ex. avvecklingen avfullmaktssystemet, men att mycket arbete återstår. Bl.a. harännu inga avtal slutits om den militära personalenspensionsålder.Utskottet är medvetet om de stora svårigheter som ärförknippade med att minska överskottet av anställda inomförsvarsmakten. Inför det fortsatta arbetet vill utskotteterinra om vad som inför försvarsbeslutet anfördes (1991/92:FöU12s. 110) i pensionsåldersfrågan. Utskottet konstaterade då attvarje generell pensionsålder för militär personal måste, om intedenna pensionsålder är mycket låg, kompletteras med andraåtgärder beträffande personalförsörjningssystemet. Dessaåtgärder, ansåg utskottet, bör vara utformade så att de ledertill vissa avgångar före pensionsåldern och även i övrigttillgodoser behovet av en välavvägd ålderssammansättning blandyrkesofficerarna. Även under nämnda förutsättningar fannutskottet att en höjning av pensionsåldern skulle stå i vissmotsättning till den omstrukturering som försvarsbeslutet syftartill.Utskottet vill, liksom regeringen, uppmärksamma att åtgärdervidtas för att förbättra åldersstrukturen hosyrkesofficerskåren. Denna fråga berörpersonalförsörjningssystemets och befälsordningens framtidautformning. Den berör även den civila personalens uppgifter ikrigsorganisationen. Utskottet förväntar sig att regeringenåterkommer till med en redovisning, grundad på enhelhetssyn, av de personalfrågor som har samband med aktuellpersonalavveckling och framtida personalförsörjning, vilketriksdagen som sin mening bör ge regeringen till känna.Utskottet biträder regeringens förslag attyrkesofficersaspiranter skall fullgöra sin utbildning medvärnpliktsförmåner. Härav följer att utskottet är berett atttillstyrka att antar förslaget till ändring av lagen(1986:644) om disciplinförseelser av krigsmän, m.m. Regeringenslagförslag har fogats som bilaga 2 till detta betänkande.Riksdagens revisorer anser att försvarsmaktens kostnader förden anställda personalens resor är för höga. Åtgärder föreslåsför att nedbringa dem.Utskottet har erfarit att försvarsmakten inom ramen för sinrationaliseringsverksamhet vidtagit eller avser att vidtaåtgärder för att begränsa resekostnaderna. Utskottet anser dockatt ytterligare ansträngningar, med samma syfte, bör göras ochutskottet kan ansluta sig till vad revisorerna anför i dennadel. Regeringen och myndigheterna bör således noga övervägaförslagen och i tillämpliga delar omsätta dem i åtgärder somreducerar kostnaderna. Särskilt angeläget synes det vara att des.k. Hpg5-myndigheternas resekostnader, särskilt , bringas ned. Detta bör somsin mening ge regeringen till känna.VärnpliktigaNär det gäller värnpliktigas utbildning hänvisarregeringen till försvarsbeslut som bl.a. slår fast attendast de värnpliktiga som behövs i krigsorganisationen ellerför den fredstida beredskapen skall utbildas. Övrigavärnpliktiga skall ingå i en utbildningsreserv. Regeringenerinrar om att utskottet räknade med att regeringen skulleåterkomma i frågan då erfarenheter vunnits om den nya ordningen,särskilt utbildningsreserven.Regeringen redogör sedan för sina åtgärder när det gällerutbildning av mobiliserings- och förplägnadsförband.Pliktutredningen har lämnat sina förslag i betänkandet(SOU 1992:139) Totalförsvarsplikt. Vid sidan av Pliktutredningenarbetar en särskild utredning (Fö 1992:1) medförfattningsreglering av förslag till nyttpliktsystem. Förslag kommer att avges under våren 1993.Regeringen har för avsikt att efter remissbehandling återkommatill i frågan.Sex motioner behandlar, från något skilda utgångspunkter,regelverket för värnpliktigas uttagning och utbildning. En avdessa motioner, Fö313 (s) om mobiliserings- ochförplägnadsvärnpliktiga i armén, har utskottet valt att behandlai ett senare betänkande (1992/93:FöU11) tillsammans med ettregeringsförslag (prop. 1992/93:328) om vissa ändringar ivärnpliktslagen (1941:967).I motion Fö901 (kds) anförs att vi kan se ettminskat behov av värnpliktiga i takt med att det skerbesparingar i den militära sektorn. De som inte tas ut tillmilitärtjänst borde enligt motionären i stället få göra ensamhällsplikt. En sådan ny och mera omfattande plikt förutsättsomfatta såväl män som kvinnor. Uppgifterna för samhällspliktensägs finnas inom flera områden, t.ex. miljöområdet, vården,fritidsområdet, skolan och biståndsområdet. Samhällsplikten sägsockså kunna omfattas av uppgifter inom totalförsvaret såsomcivilförsvar, psykologiskt försvar, ekonomiskt försvar samtolika former av icke-militärt motstånd.Frågan om tjänsteplikt inom totalförsvaret har, som framgått,utretts och redovisats i betänkande. Idetta föreslås en utvidgad tjänstgöringsplikt inomtotalförsvaret vilket, enligt utskottets mening, till delsynes kunna tillgodose motionens syfte. Allmän samhällsplikt förmän och kvinnor är en vidare fråga. Förslag att utreda en sådanhar senast behandlats av utskottet i betänkandet 1989/90:FöU7(s. 25) och då inte föranlett någon åtgärd. Utskottet gör nusamma bedömning. bör således avslå motion Fö901 (kds).Motion Fö301 (c) behandlar påföljden vid totalvägran.Motionärerna anser det viktigt att lagen underlättar förförsvaret att frikalla eller anvisa icke-militäratjänstgöringsalternativ åt dem som ansöker om vapenfri tjänst.Det är t.ex. inte rimligt att någon som genomgåttgrundutbildning och därefter ansöker om vapenfri tjänst kallasin. Än mer stötande anser motionärerna det vara när en person iden aktuella situationen döms till fängelse. bördärför hos regeringen begära en utredning om påföljdssystem förtotalvägrare.Utskottet har erfarit att i sittbetänkande (SOU 1992:139) Totalförsvarsplikt bl.a. ansett detangeläget att överväga frågan om nytt påföljdssystem. Detta börenligt utredningen ske inom den s.k. (Ju1992:7). Utskottet utgår från att regeringen kommer att taerforderliga initiativ i den aktuella frågan och att därmedsyftet med motionen blir tillgodosett. Motion Fö301 (c) bördärför inte bifallas.Motionärerna i motion Fö326 (s) anser militärtjänstgöring varaen självklar skyldighet som svenska ungdomar måste acceptera.Det finns dock fall då personliga förhållanden är av sådankaraktär att befrielse eller alternativ tjänstgöring skall kunnages. Motionärerna hänvisar till två aktuella i pressenuppmärksammade fall där de anser att byråkratisk stelbenthetlett till att ungdomar som sökt uppskov eller befrielse frånmilitärtjänst kommit i svårigheter. En lagändring bör därförövervägas som ger utrymme för en mer flexibel bedömningbeträffande skälen för uppskov eller befrielse frånmilitärtjänstgöring.Likartade yrkanden framförs i motionerna Fö302 (c) och Fö312(kds). Hanteringen av anståndsansökningar upplevs av dessamotionärer som anmärkningsvärd. Reglerna föranstånd och inkallelse till värnpliktstjänstgöring föreslåsdärför göras flexiblare och tillämpas generösare än i dagsläget.Utskottet konstaterar att har tagit uppfrågan om anstånd m.m. samt att utredningen inte anser attregelverket bör ändras. Utredningen (Fö1992:1) omförfattningsreglering med anledning av förslagtorde komma att utarbeta regler för anstånd medplikttjänstgöring. Mot denna bakgrund anser utskottet att motionFö302 (c), Fö312 (kds) och Fö326 (s) bör avslås.Tre motioner behandlar behovet av värnpliktsutbildningsett mot bakgrund av den nu aktuella situationen därkrigsförband med redan utbildade utgår ur organisationen. Imotion Fö201 (fp) sägs sålunda att det är ett statsfinansielltoch mänskligt slöseri att fortsätta att utbildavärnpliktiga motsvarande 16 brigader i åttaårsrytm när det finnstusentals redan brigadutbildade som inte utnyttjas. Motionärenanser att det är möjligt att krigsplacera, helst bataljonsvis,de värnpliktiga "som blir över" när brigaderna i ochKristianstad dras in. Han anser också att den av regeringen ipropositionen förutsatta minskningen av utbildningsbehovet med 1000 värnpliktiga är för liten. Vidare börminskningen påbörjas /94. bördärför enligt motionären (yrkande 2) dels anmoda regeringen attinte utbilda fler värnpliktiga än som behövs, dels nyttiggörautbildad personal ur utgångna eller utgående brigader iandra fältförband.En motsvarande syn kommer till uttryck i partimotionen Fö316(s). Det är enligt motionärernas mening möjligt att under två åravstå från att utbilda fler än de 1000 sompropositionen anger. Antalet värnpliktiga skulle ändå räcka tillkrigsorganisationens 16 brigader. Motionärerna föreslår (yrkande11) att armén i besparingssyfte utnyttjar hela den tillförfogande stående reserven med utbildade värnpliktiga.Regeringen bör återkomma till med förslag i dennafråga.Med utgångspunkt i besparingskravet förordas i motion Fö315(nyd) yrkande 2 att hos regeringen begär attÖverbefälhavaren får i uppdrag att redovisa ett minimerat behovav värnpliktiga i armén.Utskottet konstaterar att propositionen anger attvärnpliktstillgången i de krigsförband som är under avvecklingtill följd av försvarsbeslut bör tillvaratas i ökadomfattning för fältförbanden. Bedömningen görs att ca 1000värnpliktiga färre behöver inkallas under vartdera avutbildningsåren /96 och 1996/97.Utskottet har från Överbefälhavaren erfarit att devärnpliktiga som är och ärkrigsplacerade i någon av de brigader som läggs ned efter 1994kommer att få en plats i krigsorganisationen. Utskottet kanvidare konstatera att regeringen i sina anvisningar förprogramplaner och anslagsframställningar till myndigheternauppdragit åt Överbefälhavaren att redovisa hur de värnpliktiga,som utbildats i armébrigader som avvecklas, tillvaratas i arménskvarvarande krigsorganisation.Den försvarsbeslut antagna ändringen av 4§värnpliktslagen (1941:967) innebär att endast det antalvärnpliktiga som det finns behov av för försvarsmaktenskrigsorganisation eller fredstida beredskap skall tas ut tillutbildning. Utskottet delar således motionärernas uppfattningatt inte fler värnpliktiga än nödvändigt skall utbildas och attde för brigadförband redan utbildade skall utnyttjas på bästasätt i krigsorganisationen, i första hand för det de utbildatsför. Utskottet förutsätter att regering och myndigheter även ifortsättningen noggrant prövar och tillvaratar möjligheterna attminska grundutbildningsvolymen. Utskottet utgår från attregeringen, när erfarenheter föreligger, återkommer med enredovisning till . Syftet med motionerna Fö201 (fp)yrkande 2 och Fö316 (s partimotion) yrkande 11 synes därmedkunna bli tillgodosett varför bör lämna dem utanbifall.Det sagda innebär att något uppdrag inte bör ges tillregeringen att låta Överbefälhavaren redovisa ett minimeratbehov av värnpliktiga. Således bör inte heller motion Fö315(nyd) yrkande 2 bifallas.När det gäller värnpliktigas förmåner erinrar regeringenom beslut med anledning avstabiliseringspropositionen (prop. 1992/93:50, FiU1, rskr. 134).Den årliga uppräkningen av kontantförmånerna bör således inteske under /94. Denna åtgärd beräknas ge enbesparing på . Nämnda beslut innebar också attde värnpliktiga i princip skall ha rätt till endast en frihemresa .