bet · GH01SfU5 · 1993-11-09 00:00:00 — Utskottet behandlar i betänkandet ett antal motioner somväckts under /93 och som berör olika frågor medanknytning till utlänningslagen, bl.a. regler omarbetstillstånd, visum, förvar av barn och utvisning på grund avbrott.Utskottet avstyrker bifall till samtliga motioner,huvudsakligen med hänvisning till pågående utredningsarbeteeller beredningsarbete inom regeringskansliet.En reservation (fp) och tre särskilda yttranden (s, kds, nyd)har avlämnats. Motioner väckta under den allmänna motionstiden /931992/93:Sf602 av (nyd) vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom ökad möjlighet för utlänning med speciell kompetens,yrkeskunskap, att få stanna i permanent eller i vartfall tillfälligt som det särskildaarbetskraftsbehovet föreligger och inte kan tillgodoses på annatsätt.1992/93:Sf603 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsbeträffande utvisning av i svenska samhället redan etableradeutlänningar till krigszon i hemlandet.1992/93:Sf607 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om tidsgräns för gästande missionärersuppehållstillstånd.1992/93:Sf614 av och Hans Nyhage (fp, m) variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om rätten att få stanna i Sverige.1992/93:Sf617 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om individuell prövning avuppehållstillstånd för invandrad make eller hustru till svenskmedborgare,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om vigselbevis för utländska medborgareoch registrering i folkbokföringen.1992/93:Sf618 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom utnyttjande av utländska kvinnor.1992/93:Sf622 av m.fl. (fp, s, kds, v) variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om åldersgränsen i utlänningslagen.1992/93:Sf627 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om översyn av avvisningsregler riktade motpersoner som kan antas begå brott i av typ hets motfolkgrupp.1992/93:Sf630 av och () variyrkas att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om behovet av förbud mot att ta barn i förvarsom inte åtföljs av vårdnadshavare.1992/93:Sf631 av m.fl. (nyd) vari yrkas1. att hos regeringen begär förslag till sådanändring i utlänningslagstiftningen att väsentligt flerutlänningar som begår brott kan utvisas än vad som sker förnärvarande,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att utlänningslagstiftningen ändras såatt utvisning även kan komma till användning vid upprepade ellerflera brott av mindre allvarlig beskaffenhet exempelvis någrasnatterier,4. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ändring i 4 kap. 7 §utlänningslagen,5. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ändring i 4 kap. 10 §utlänningslagen,6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av ändring i utlänningslagenatt öka möjligheten att utvisa flyktingar,7. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändringar i verkställighetsreglerna såatt möjligheten att verkställa utvisningar ökar,8. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att sätta upp ett delmål för att ökaantalet utvisningar på grund av brott, vilket går ut på attminst hälften av de utlänningar som begår brott skall bliföremål för utvisning eller i början av1995.1992/93:Sf632 av m.fl. (nyd) vari yrkas2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att det skapas klara ochlättbegripliga regler för att avvisa en utlänning på grund avasocialitet,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om behovet av att det skapas klara ochlättbegripliga regler för att utvisa en utlänning på grund avasocialitet.1992/93:Sf633 av m.fl. (v) vari yrkas13. att hos regeringen begär förslag omtotalförbud mot förvarstagande av barn,15. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om tillämpning av besöksviseringsreglernai enlighet med 1983/riktlinjer.1992/93:Sf635 av m.fl. (fp) vari yrkas1. att begär att regeringen noga följertillämpningen av den paragraf i utlänningslagen som tillåter attbarn tas i förvar,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utredningen med uppgift att göra enöversyn av invandringspolitiken samt invandrings- ochflyktingpolitiken (dir. 1993:1).1992/93:Sf636 av () vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om avskaffande av visumtvång för utländskamedborgare.1992/93:Sf637 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om översyn av reglerna förarbetskraftsinvandringen.1992/93:Sf643 av och ()vari yrkas att som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om förändringar i SFS 1991:29 omsäsongsarbetstillstånd.1992/93:Sk313 av och () variyrkas2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utvisning.1992/93:Ju833 av m.fl. (fp, s, m, c, kds) variyrkas2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om översyn av utlänningslagen.Motion väckt med anledning av skrivelse 1992/93:157 Invandrar-och flyktingpolitiken1992/93:Sf22 av och (nyd) variyrkas6. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utvisning av utländska medborgare vidallvarlig kriminalitet och vid upprepad mindre allvarligkriminalitet,13. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utvisning av ensamstående barn,16. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om utvidgad visering.Motion väckt med anledning av proposition 1992/93:150,(kompletteringspropositionen)1992/93:Fi93 av m.fl. (nyd) vari yrkas19. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om att det skapas sådanaförutsättningar att utländska medborgare som begår allvarligabrott eller som gör sig skyldiga till upprepad mindre allvarligbrottslighet kan utvisas. InledningUtskottet behandlar nedan under skilda rubriker ett antalmotioner från /93 med anknytning tillutlänningslagen. Innan utskottet behandlar motionsyrkandena villutskottet erinra om att regeringen harbeslutat om direktiv (dir. 1993:1) för en parlamentariskkommitté som skall se över invandrarpolitiken samt invandrings-och flyktingpolitiken. Kommittén har antagit namnet Invandrar-och flyktingkommittén.En huvuduppgift för kommittén skall vara att lägga framförslag om hur invandrarpolitiken bör vara utformad för att gebättre förutsättningar för invandrare att integreras i detsvenska samhället, och att särskilt intresse bör ägnas åtinvandrarnas situation på arbetsmarknaden liksomsvenskkunskapernas betydelse för integrationen. En annanhuvuduppgift skall vara att se över hur människor från andraländer som söker en undan förtryck av olika slag skallkunna få detta tillgodosett i vårt land, men även göraöverväganden om flyktingpolitiska insatser internationellt.Kommittén bör i detta sammanhang närmare analysera och övervägahur invandringsreglerna i ett framtida system kan utformas såatt de tydligare än uttrycker ansvaret för att gerättsligt skydd åt olika kategorier skyddsbehövande och övervägafrågor som kan komma att aktualiseras av en svenskEuropaintegration. Möjligheterna att återvända om förhållandenai flyktingarnas hemländer så medger skall bedömas, och förslagtill en aktiv politik för frivillig repatriering bör läggasfram. I direktiven anges att kommittén bör redovisa sina förslaggenom delbetänkanden. I den del som berör invandrings- ochflyktingpolitiken skall arbetet vara avslutat den 1 mars 1995.En särskild delstudie med en internationell översikt och analysav invandringsreglering och skyddsbestämmelser för flyktingaroch hur dessa regler är utformade jämfört med de svenska, jämtede överväganden och de förslag detta kan aktualisera, skallöverlämnas till . Kommittén kan iövrigt initiera de expertstudier som anses nödvändiga. --Kommittén bör lägga fram förslag till deförfattningsförändringar som föranleds av dessställningstaganden.Arbetstillstånd m.m.Bestämmelser om rätten för utlänningar att vistas i och haanställning i finns i utlänningslagen (1989:529) ochutlänningsförordningen (1989:547).Med undantag för nordiska medborgare måste en utlänning hauppehålls- och arbetstillstånd för att arbeta i Sverige.Tillstånd utfärdas av Statens invandrarverk.Arbetsmarknadsstyrelsen beslutar om riktlinjer för bedömningenav ärenden om arbetstillstånd. ochArbetsmarknadsstyrelsen har träffat överenskommelser om olikayrkesgrupper som kan tillåtas arbetskraftsinvandra.Invandrarverket skall i arbetstillståndsärenden samråda medlänsarbetsnämnden, om ansökan i ärendet inte skall avslås.Sådant samråd anses dock ha skett om följtArbetsmarknadsstyrelsens riktlinjer.I vissa fall gäller undantag från kravet på arbetstillstånd.Detta kan vara fallet vid arbete under kortare vistelser omhögst för vissa yrkesutövare och för sådanautländska studerande som beviljats uppehåll i förstudier och arbetar --den 15 september.Arbetstillstånd ges och får avse ett visst slageller vissa slag av arbete och förenas med de övriga villkor sombehövs.Den utomnordiska arbetskraftsinvandringen har varit regleradunder i enlighet med de riktlinjer förden samlade invandrarpolitiken som antog (prop. 1968:142, SU 1968:196, rskr. 405) och som sedan itillämpliga delar fastställts vid 1983/(prop.1983/84:144, SfU30, rskr. Riktlinjerna förutsätter enreglering av den utomnordiska arbetskraftsinvandringen, delsdärför att invandrarna skall ges möjlighet att leva under sammabetingelser som befolkningen i övrigt, dels därför attmöjligheterna till sysselsättning för kvinnorna, de äldre och dehandikappade inte får försämras genom oreglerad invandring.Uppkommande arbetskraftsbehov skall därför i första hand fyllasgenom utnyttjande av de arbetsmarknadspolitiska medel som stårtill buds innan tillstånd till arbetskraftsinvandring ges.Prövningen av arbetskraftsbehovet skall ske i ett långtperspektiv, och utländsk arbetskraft får inte användas som enregulator av arbetskraftstillgången. Dessutom förutsätts attArbetsmarknadsstyrelsen, efter hörande av arbetsmarknadensparter, ger allmänna riktlinjer för tillståndsärendenasbedömning med hänsyn till läget på arbetsmarknaden. Iproposition 1983/84:144 anförde föredragande statsrådet att detmot bakgrund av den dittillsvarande utvecklingen och dendåvarande sysselsättningssituationen saknades anledning atträkna med något egentligt behov för del avarbetskraftsinvandring . Det var angelägetatt här i landet bosatta arbetssökande samt nordbor i förstahand tillgodoses när arbetstillfällen finns. Hon ansåg därföratt arbetskraftsinvandring i fortsättningen borde tillåtasendast i undantagsfall och sedan det genom arbetsförmedlingensaktiva medverkan har visat sig att ett uppkommetarbetskraftsbehov inte kan tillgodoses genom arbetskraft somfinns i . Som undantag från principen att utomnordiskarbetskraftsinvandring inte bör vara tillåten nämns ipropositionen främst nyckelfunktioner inom industrin ochnäringslivet i övrigt samt inom vissa andra samhällsområden.Vidare nämns personer som behövs för kvalificerad forskning,produktutveckling eller introduktion av en ny teknologi, liksominom det kulturella området. Även andra undantag bör enligtpropositionen kunna göras under särskilda förhållanden.Det bör också framhållas att inte haft någon egentligarbetskraftsinvandring från utomnordiska länder sedan början av1970-talet då den s.k. reglerade invandringen kom att tillämpasfullt ut. Den egentliga arbetskraftsinvandringen omfattar ocksåsedan många år endast några hundra personer . ,när det trätt i kraft, innebär vidare att medborgare i EG- ochEFTA-länderna har rätt att fritt bosätta sig och arbeta iSverige.I motion Sf602 anför (nyd) att utländskarbetskraft med speciell kompetens eller yrkeskunskap bör fåökade möjligheter att få stanna i permanent eller i vartfall tillfälligt som det särskildaarbetskraftsbehovet föreligger och inte kan tillgodoses på annatsätt.Enligt gällande bestämmelser kan högutbildade utlänningareller andra högt kvalificerade yrkeserfarna personer medsärskild betydelse för näringslivet eller kulturlivet beviljaspermanent uppehållstillstånd. Motion Sf602 är därmedtillgodosedd och bör inte föranleda något uttalande frånriksdagens sida.Johnny och () begär i motionSf643 att reglerna för säsongsarbetstillstånd ändras så attsådana tillstånd endast utfärdas i undantagsfall. I motionenframhålls att den arbetsgivare som beviljas tillstånd attanställa utländsk arbetskraft måste garantera att de somanställs erhåller minst en viss minimilön. Löneförhållandena ärenligt motionärerna svårkontrollerade då säsongsarbetarna oftaarbetar på ackord och har oreglerad arbetstid. En utländskmedborgare som beviljas arbetstillstånd för exempelvisjordgubbsplockning har också rätt att söka annat arbete inomlantbruksproduktionen efter det att det tillståndsgivandearbetet upphört och även . Motionärerna menar att denuvarande reglerna innebär att utländsk arbetskraft kanutnyttjas på ett sätt som strider mot det som normalt tillämpaspå svensk arbetsmarknad.I beslut uppdrog regeringen åtArbetsmarknadsstyrelsen och att genomföraförändringar avseende hanteringen av vissa arbetstillstånd.Förändringarna innebär att ett mer generellt och förenklatsäsongsarbetstillstånd har ersatt den tidigaretillståndsformen för feriearbetande utländska studerande samt deolika mellanformer för kortvariga tillfälliga arbetstillståndsom vuxit fram . Det nya systemet bygger liksomdet tidigare på att arbetsmarknadsmyndigheterna fastställerbranschvisa kvoter efter samråd med parterna på arbetsmarknaden.Hanteringen av dessa tillståndsärenden kan efter bemyndigande avInvandrarverket skötas av länsarbetsnämnderna i stället för avInvandrarverket.Det förhållandet att möjligheten att anlitasäsongsanställd utländsk arbetskraft kan missbrukas av oseriösaarbetsgivare kan enligt utskottets uppfattning inte tas tillintäkt för att generellt begränsa denna tillståndsgivning. Istället måste ett eventuellt missbruk mötas med ökadekontrollåtgärder från berörda myndigheters sida. Utskottet, somerinrar om att även frågan om omfattningen av utländsksäsongsarbetskraft ryms inom ramen för Invandrar-och flyktingkommitténs arbete, avstyrker bifall till motionSf643.Kjell Eldensjö och () anför i motion Sf607att Invandrarverket tillämpar samma regler avseendeuppehållstillstånd för gästande missionärer som för övrigarbetskraftsinvandring. För bl.a. präster, munkar och nunnortillämpas generösare regler. Motionärerna menar att generösaretidsgränser bör tillämpas även för missionärer och begär etttillkännagivande härom. I motion Sk313 yrkande 2 av () anförs att frikyrkan missgynnas iförhållande till idrottsrörelsen beträffande uppehållstillstånd.Gästande missionärer utvisas här i landet medanidrottsmän får sina uppehållstillstånd förlängda. En sådanbehandling kan inte ses som human och rättfärdig, och staten börsträva efter att behandla på samma sätt somidrottsrörelsen.Enligt nya riktlinjer inom kanuppehållstillstånd för missionärer beviljas för högst itaget så länge som en församling, ett trossamfund ellerorganisation i eller hemlandet bekräftar och förordarverksamheten. Den som missionerar utan uppdrag kan beviljasuppehållstillstånd för högst . Motionerna Sf607 och Sk313yrkande 2 får därmed anses tillgodosedda och bör inte föranledanågon åtgärd från sida.I tre motioner tas upp frågor som rör personer som underlängre tid bott och arbetat i Sverige.Kjell Eldensjö (kds) anför i motion Sf603 att det sedantidigare här i finns familjer från det forna Jugoslavienoch att dessa fått tillstånd att arbeta. I den svenskalågkonjunkturen behövs de kanske inte längre i produktionen ochriskerar därmed att utvisas till ett krigsdrabbat område där degår en osäker framtid till mötes. Motionären framhåller att detinte är rimligt att med sin generösa flyktingpolitik taremot människor från ett krigsdrabbat område, men samtidigtsänder tillbaka människor som arbetat i Sverigetill ett sådant område. Reglerna bör därför ändras så attmänniskor som arbetat och bott i interiskerar att återsändas till sitt hemland om detta befinner sigi krig och hemorten ligger i en krigszon. I motion Sf614 av LarsSundin och Hans Nyhage (fp, m) begärs ett tillkännagivande omatt personer som på ett legalt sätt kommit till ochlänge arbetat här och klarat sin försörjning bör få rätt attkvarstanna här. m.fl. (s) begär i motion Sf637 enöversyn av reglerna för arbetskraftsinvandring. Motionärernaanser att arbetskraftsinvandrare bör få stanna i om deså önskar. Ett alternativ skulle kunna vara att tidsbegränsadearbetstillstånd gavs för betydligt än elleratt permanent uppehållstillstånd kan beviljas efter en viss tid.Som ovan framgått skall en parlamentarisk kommitté se överinvandrings- och flyktingpolitiken. I kommitténs arbete ingårenligt direktiven att lägga fram förslag om utformning avgrunder för rätt eller möjlighet till bosättning i ochöverväga om det är lämpligt att utforma mer flexibla regler förinvandring. Inom ramen för kommittén kommer således de frågorsom tagits upp i de redovisade motionerna att behandlas.Utskottet anser att resultatet av kommitténs arbete bör avvaktasoch avstyrker med det anförda bifall till motionerna Sf603,Sf614 och Sf637.ViseringsreglerVisering innebär enligt 2 kap. 1 § utlänningslagen tillståndatt resa in i och vistas i under viss kortare tid.Visering ges för högst tre månaders vistelse vid varje tillfällemen kan begränsas till och får förenas med villkor.En utlänning som reser in i eller vistas i skall enligt1 kap. 3 § ha visering, om han inte har uppehållstillstånd ellerär medborgare i annat nordiskt land. Regeringen får föreskrivaandra undantag från kravet på visering. Sådana undantag harföreskrivits i 2 kap. 1 § utlänningsförordningen.Visering kan ges såväl för rena turistbesök som för besök hossläktingar eller för arbete. För att visering skall medges krävsi praxis att utlänningen kan försörja sig här och att han intekan antas komma att begå brott eller bryta mot utlänningslagensbestämmelser. Visering medges inte om utlänningen kan antas haför avsikt att bosätta sig här utan att ha fåttuppehållstillstånd.Tre motioner berör frågor om viseringskrav.I motion Sf22 av och (nyd)framhålls att liberala viseringsregler bör skärpas ochatt visumtvång bör införas för exempelvis alla medborgare fråndet . Motionärerna begär i yrkande 16 etttillkännagivande om ett utvidgat viseringskrav.I juni i år fattade regeringen beslut om att införa krav påvisering för medborgare i . Detta innebär attdet numera föreligger viseringskrav för samtliga medborgare fråndet . Utskottet anser därmed att motion Sf22yrkande 16 är tillgodosedd.Ingela () anför i motion Sf636 att närEES-avtalet träder i kraft kommer svenska medborgare att frittkunna förflytta sig mellan de länder som berörs av avtalet.Denna frihet gäller inte personer som har medborgarskap i ettland utanför EG- och EFTA-området men bor och arbetar i något avdessa länder. bör därför ta initiativ till ettavskaffande av visumtvång för dessa kategorier vid resa mellanländer som omfattas av EES-avtalet.Som framhållits i motionen berör reglerna om fri rörlighet förpersoner inom EG/EES-området endast medborgare i de aktuellaländerna, medan medborgare inom området från "tredjeland" intehar samma rättigheter att röra sig fritt. Utskottet vill erinraom att för de nio som har anslutit sig tillSchengenavtalet, som träder i kraft , kommer ettför dessa länder gemensamt visum för tredjelandsmedborgarna attutfärdas med en giltighet av . Ett enskilt land kandäremot ge visum , men endast för det landet.Enligt kommer ett närmare samarbete attutvecklas för bl.a. kontroll av medlemsländernas externa gränseroch invandringspolitik och politik avseendetredjelandsmedborgare. Utskottet utgår därför från att denproblemställning som tagits upp i motionen för Sverigesvidkommande kommer att aktualiseras i det fortsatta arbetet medEuropaintegrationen. Motionen behöver därför inte föranledanågon åtgärd från sida.I motion Sf633 yrkande 15 av m.fl. (v) begärsett tillkännagivande om att riktlinjer /84om besöksvisering bör tillämpas. Motionärerna framhåller att dehårda viseringsreglerna som infört för bl.a.medborgare från och fortfarande gäller och attdessa regler lett till många familjetragedier.I proposition 1983/84:144 om invandrings- ochflyktingpolitiken konstaterade föredragande statsrådet attInvandrarverkets praxis i viseringsärenden under de senare årenoch i förhållande till medborgare i vissa stater hade blivit merrestriktiv än vad som kunde anses önskvärt. I propositionenuttalades att en förändring mot en generösareviseringspraxis måste ske utan dröjsmål, framför allt ifråga om släktbesök. hade, inte minst som undertecknareav men också i övrigt, ett ansvar för att denförda invandringspolitiken inte ledde till splittring avfamiljer, genom att anhöriga förlorade varje möjlighet attträffas. I särskild hög grad gällde detta i sådana fall där denhärvarande inte kunde återvända till hemlandet. Det var enligtstatsrådets mening inte lämpligt att för alla situationeranvända samma bedömningsgrund. I de fall då det t.ex. var frågaom mycket nära anhöriga och omständigheterna framstod somsärskilt ömmande borde visering ges. I mindre behjärtansvärdafall kunde det däremot finnas anledning att följa principen attvisering skall beviljas om det inte framstår som sannolikt attavsikten med besöket är en annan än den uppgivna. Någonanledning att mer konkret lägga fast regler i detta hänseendeförelåg inte enligt statsrådet. I stället borde Invandrarverketsstyrelse leda utvecklingen av verkets viseringspolitik.Utgångspunkten borde därvid vara de synpunkter på en generösviseringspraxis som getts uttryck i propositionen.Utskottet instämde i sitt betänkande SfU 1983/84:30 i den ipropositionen gjorda bedömningen och ville för sin del framhålladen utomordentliga betydelse det har för invandrarna i vårt landatt kunna ta emot släktingar och anhöriga på besök. Att så kanske var enligt utskottet viktigt inte minst mot bakgrunden avatt möjligheterna till bosättning hos anhöriga i trotsallt är begränsade för vad som enligt vår kulturuppfattninguppfattas som mer avlägsna släktingar.Invandrarverkets styrelse fattade beslut omnya riktlinjer för viseringspraxis i fråga om bl.a. iranskamedborgare. Bakgrunden till beslutet om nya riktlinjer var enkonstaterad "avhoppsfrekvens" på av beviljadeviseringar. Denna praxis tillämpades ,vilket ledde till att avhoppsfrekvensen för iranska medborgareminskade. Innebörden var i princip att sökanden själv fick göratroligt att syftet med resan till var ett besök ochinget annat. De nya riktlinjerna för besöksvisering tillämpadesockså för medborgare i , , , Bangladeshoch . I särskilt ömmande fall tillämpades dock en merliberal praxis. Regelmässigt beviljades t.ex. visering för attnärvara vid en nära anhörigs begravning eller för att besöka ennära anhörig som var svårt sjuk.I sitt av godkända betänkande 1991/92:SfU10 vidhöllutskottet sin bedömning att tillämpningen avviseringsbestämmelserna, framför allt i fråga om släktbesök,borde vara generös och att de riktlinjer som fastställdes avriksdagen fortfarande skulle gälla. Av en redovisning avInvandrarverkets praxis efter beträffande iranskamedborgare framgick att det endast efterdet att en person fått uppehållstillstånd i ställdessärskilt hårda krav för att visum skulle beviljas de anhöriga.Utskottet konstaterade att visum i regel beviljades för såvälföräldrar som syskon när tre resp. gått. I specielltömmande situationer beviljades dessutom alltid visering.