bet · GH01KU2 · 1993-10-12 00:00:00 — Därmed är syftet med motion 1991/92:K418 yrkande1 tillgodosett.dels att utskottets hemställan under 2 bort ha följandelydelse:2. beträffande yttrandefrihetsgrundlagens reklamregelatt med bifall till motionerna 1991/92:K413,1991/92:K420 yrkande 1, 1991/92:K428, 1992/93:K419 och1992/93:K429 med anledning av motion 1991/92:K418 yrkande 1som vilande antar följandeFörslag tillLag om ändring i yttrandefrihetsgrundlagenHärigenom föreskrivs att 1 kap. 12 §yttrandefrihetsgrundlagen skall ha följande lydelse.Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 kap. 12 §Vad som sägs i 1 kap. 8 och 9 §§ tryckfrihetsförordningen omatt föreskrifter i lag får meddelas i fråga om upphovsmänsrättigheter, annonser om alkohol eller tobak,kreditupplysningsverksamhet och tillvägagångssätt föranskaffande av uppgifter utan hinder av grundlagen skall gällaockså i fråga om radioprogram, filmer och ljudupptagningar.Bestämmelserna i dennagrundlag hindrar inte att deti lag meddelas föreskrifterom förbud i övrigt motkommersiell reklam iradioprogram eller om villkorför sådan reklam.Detsamma gällerföreskrifter om förbudmot och villkor för annanannonsering och sändning avprogram, som helt eller delvisbekostas av annan än densom bedriverprogramverksamheten.Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.2. Åsiktsreklam (mom. 3), , , HansGöran , , och (alla s) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 6 börjarmed "har" och slutar med "därför motionerna" bort haföljande lydelse:I betänkandet 1990/91:KU39 behandlade utskottet frågan om deti radiolagen skulle tas in en bestämmelse om förbud motåsiktsreklam i syfte att förhindra sådan reklam i den nyamarksända reklam-TV-kanalen. Utskottet uttalade att det är avstor betydelse att olika meningar och åsikter får komma fram itelevisionen och att ingen skall kunna utnyttja mediet för attoemotsagd föra fram sina uppfattningar eller för att förhindraatt meningsmotståndare kommer till tals. Utskottet uttaladevidare att en ordning som innebär att endast de som förfogaröver stora ekonomiska resurser kan använda TV-mediet föropinionsbildning och propaganda minskar möjligheterna till enallsidig debatt. Utskottet fann att detta är till nackdel fördemokratin och yttrandefriheten i samhället. Av dessa skältillstyrkte utskottet att ett förbud mot åsiktsreklam togs in iradiolagen. beslutade i enlighet med detta (rskr.1990/91:370).Genom beslut som därefter har fattat tillåtsemellertid åsiktsreklam i kabel- och satellitsändningar och ikommersiell radio. Därigenom öppnas möjligheter för starkagrupper och organisationer med god ekonomi att bedrivaopinionsbildning och propaganda i dessa medier. Det samladeresultatet av denna ordning blir att medierna i ökad grad kommerunder kontroll av opinionsbildare som förfogar över deekonomiska resurserna och att den offentliga debatten kommer attstyras av olika aktörers möjligheter att köpa annonstid.Utskottet anser att detta skadar yttrandefriheten och därmedockså demokratin. Enligt utskottets mening måste i stället detsynsätt som kommer till uttryck i utskottets uttalande omåsiktsreklam i den nya marksända TV-kanalen gälla för såvälljudradio som television och oavsett på vilket sätt programmensänds. Åsiktsreklam bör således vara förbjuden i alla radio- ochTV-program.Vad utskottet nu anfört om förbud mot åsiktsreklam börriksdagen som sin mening ge regeringen till känna. Utskottettillstyrker således motion 1992/93:K414. Därmed tillgodosessyftet med motion 1992/93:K405.dels att utskottets hemställan under 3 bort ha följandelydelse:3. beträffande åsiktsreklamatt med bifall till motion 1992/93:K414 och medanledning av motion 1992/93:K405 som sin mening ger regeringentill känna vad utskottet anfört om förbud mot åsiktsreklam.3. Rätt till genmäle i massmedierna (mom. 4)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 7 börjarmed "Spörsmålet om" och slutar med "avstyrker motionen" bort haföljande lydelse:Om i tryckt skrift eller radio- och TV-program felaktigauppgifter sprids om någon eller om en händelse som någon harvarit delaktig i, får denne bara komma till tals för att rättauppgifterna i det medium där felaktigheterna förekommit underförutsättning att mediet tillåter det. Någon egentlig rätt tillgenmäle finns inte. Enligt utskottets mening är detta en brist.Utskottet anser att förutsättningarna för en förstärkt ochutvidgad genmälesrätt bör utredas. Detta bör som sinmening ge regeringen till känna. Utskottet tillstyrker såledesmotion 1992/93:K417.dels att utskottets hemställan under 4 bort ha följandelydelse:4. beträffande rätt till genmäle i massmediernaatt med bifall till motion 1992/93:K417 som sinmening ger regeringen till känna vad utskottet anfört omutredning om förutsättningarna för att förstärka rätten tillgenmäle i massmedierna.4. i tryckfrihets- och yttrandefrihetsmål (mom. 6)(nyd) anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 8 börjarmed "Ett ställningstagande" och slutar med "Motionerna avstyrks"bort ha följande lydelse:Det fall motionerna tar upp visar enligt utskottets mening attden politiska tillsättningen av jurymedlemmar kan ge upphov tillmisstankar om bristande oväld och till att domstolensoavhängighet ifrågasätts. Utskottet anser mot bakgrund härav atten översyn av bestämmelserna om utseende av jury är motiverad.Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.Utskottet tillstyrker således motionerna 1992/93:K418 och1992/93:K426.dels att utskottets hemställan under 6 bort ha följandelydelse:6. beträffande jury i tryckfrihets- och yttrandefrihetsmålatt med bifall till motionerna 1992/93:K418 och1992/93:K426 som sin mening ger regeringen till känna vadutskottet anfört om behovet av ändrade regler om utseende avjury i tryckfrihets- och yttrandefrihetsmål.Särskilda yttranden1. CensurIngvar () anför:Yttrandefrihetsgrundlagen medger möjlighet tillförhandsgranskning av filmer och videogram i offentlig visning.Detta undantag kan inte ha gjorts på grund av principiellasynpunkter på yttrandefriheten utan därför att metoden attingripa mot t.ex. extrem våldsskildring har ansetts effektivareän efterhandsgranskning. Samma skäl skulle kunna ha anförts vadgäller videogram för försäljning och uthyrning till allmänheten.Den praktiska situationen, t.ex. omfattningen av kabel- ochsatellitsändningar och den enorma produktionen av olikavideofilmer, har skapat en ny situation. En generellförhandsgranskning skulle skapa en administration, varskostnader inte skulle stå i rimlig proportion till den åsyftadesaneringen av extremvåldet i videogrammen.2. Yttrandefrihetsgrundlagens reklamregelBirger Hagård, , och OlaKarlsson (alla m) anför:I samband med behandlingen av förslaget tillyttrandefrihetsgrundlagen i förklarade vi frånModerata samlingspartiet att vi ansåg att grundlagsskyddet förreklamen inte hade lösts på ett tillfredsställande sätt. Viansåg emellertid att de lösningar som hade uppnåtts varacceptabla eftersom de hade tillkommit genom kompromisser. Menvi underströk också att regleringen inte kunde betraktas somslutgiltig och att man kunde räkna med att utvecklingen skullekomma att tvinga fram ett starkare grundlagsskydd för reklamen.Vi anser att denna bedömning fortfarande har fog för sig. Vimenar också att det är högst troligt att deltagande idet europeiska integrationsarbetet och ett införlivande avEuroparådskonventionen med svensk rätt kan komma att påskyndautvecklingen mot ett starkare sådant skydd.Meningsyttring av suppleantMeningsyttring får avges av suppleant från ,eftersom partiet inte företräds av ordinarie ledamot iutskottet.Bengt () anför:1. ÅsiktsreklamJag ansluter mig till den socialdemokratiska reservationen ifråga om åsiktsreklam (reservation 2).2. Kriminalisering av hets mot homosexuellaDet är straffbart att sprida tryckta skrifter sominnehåller hets mot folkgrupp. Begreppet hets mot folkgruppomfattar i straffrättslig mening hets med anspelning på ras,hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung eller trosbekännelse.Däremot omfattas inte hets med anspelning på homosexualitet.Hets mot folkgrupp och hets mot homosexuella är emellertid oftalikartade, och inte sällan sprider samma grupper hets mot bådakategorierna. Det finns dessutom en tydlig koppling mellan hetsmot homosexuella som grupp och våld mot enskilda homosexuella.Med hänsyn till dessa omständigheter är det märkligt att hetsmot homosexuella inte är kriminaliserad. Tillämpningsområdet förstraffbestämmelserna om hets mot folkgrupp bör därför utvidgastill att också omfatta hets mot homosexuella.Det anförda bör som sin mening ge regeringen tillkänna.Mot bakgrund av det anförda anser jag att utskottet under 7borde ha hemställt7. beträffande kriminalisering av hets mot homosexuellaatt med bifall till motionerna 1992/93:Ju834 yrkande1 och 1992/93:K410 som sin mening ger regeringen till känna vadovan anförts.