bet · GG01JuU21 · 1993-03-16 00:00:00 — De rasistiskabrotten bedöms också regelmässigt som allvarliga av domstolarnaoch omfattas i allt väsentligt av de prioriteringar somjustitieministern anser bör göras i polisverksamheten. När detgäller yrkandena i övrigt vill utskottet hänvisa till vad somnyss anförts om lokala förhållanden. Här kan t.ex. de socialakonsekvenserna av hembränning beaktas. Med det anförda avstyrkerutskottet bifall till motionerna Ju201, Ju206, Ju207, Ju618,Ju619, Ju823 och Ju846 i här behandlad del.Brottsförebyggande åtgärderI motion Ju836 efterfrågas resurser för att förebygga barn-och ungdomsbrottslighet. I motion Ju844 begärs generellt ökadebrottsförebyggande åtgärder.Enligt vad som anförs i budgetpropositionen (s. 75 f) skallpolisverksamheten i ökad utsträckning inriktas motbrottsförebyggande åtgärder i vid mening och mot brottshindrandeåtgärder, dvs. vad som kallas brottsförebyggandepolisverksamhet. Det anförs att i polisensmetodutvecklingsarbete skall den brottsförebyggandepolisverksamheten ges en framskjuten plats. En viktig del idetta arbete skall vara att integrera brottsförebyggandeåtgärder med annan polisverksamhet samt att i nära samverkan medmyndigheter och andra organ driva brottsförebyggande arbete. brottsförebyggande polisverksamheten skall, enligtpropositionen, särskild uppmärksamhet ägnas åt ungdomar som är iriskzonen för att dras in i kriminalitet samt åt vaneförbrytareoch andra som svarar för en förhållandevis stor del avbrottsligheten. Det pekas också (s. 63 f) på den ökade betydelsei det brottsförebyggande arbetet som kvarterspolisen i framtidenkan komma att få.Regeringen har fattat beslut omplaneringsdirektiv för polisväsendet avseende verksamheten /94. I direktiven anförs att av anslagna medeltill den lokala polisorganisationen skall 10 miljoner kronorsärskilt avsättas för utvecklingsinsatser på denbrottsförebyggande polisverksamhetens område.Här kan också nämnas att det inom sedanår 1991 bedrivs en försöksverksamhet med brottsförebyggandearbete som syftar till att främja metodutvecklingen på området.En första utvärdering av verksamheten har redovisats ipromemorian (Ds 1992:93) Lokalt brottsförebyggande arbete.Utskottet ser odelat positivt på vad som anförs ibudgetpropositionen om att polisverksamheten i ökad utsträckningskall inriktas mot s.k. brottsförebyggande polisverksamhet. Somframgått ovan görs också särskilda insatser på detta område. Detbehövs inget initiativ av med anledning av motionJu844. Utskottet avstyrker motionen i denna del.Utskottet kan vidare konstatera att det i budgetpropositionenanförs att i den brottsförebyggande polisverksamheten särskilduppmärksamhet skall ägnas åt ungdomar som är i riskzonen för attdras in i kriminalitet. Utskottet vill i detta sammanhang påpekaatt åtgärder för att stödja utsatta ungdomar vidtas på olikahåll i samhället och att inte bara polisen utan också andraorgan såsom skola, socialtjänst och olika organisationer här haren viktig uppgift att fylla. Med det anförda avstyrker utskottetmotion Ju836.Åtgärder mot den ekonomiska brottslighetenInledningUnder senare år har utskottet ägnat ökande uppmärksamhet åtden ekonomiska brottsligheten. Således anordnade utskottet den12 en offentlig utfrågning, se 1990/91:JuU23, bilaga 1och 2. I nyssnämnda ärende förordade utskottet i sitt avriksdagen godkända betänkande (rskr. 214) ett tillkännagivandeom behovet av en översyn av åtgärderna mot den ekonomiskabrottsligheten. Utskottet återkommer härtill i det följande.Utskottet har därefter behandlat frågor om den ekonomiskabrottsligheten (1991/92:JuU13, 16 och 23samt 1992/93:JuU2y).Under den allmänna motionstiden har väckts ett stortantal motioner med krav på åtgärder av olika slag för attbekämpa den ekonomiska brottsligheten. Med hänsyn härtill, ochför att få kunskap om utvecklingen på området ,anordnade utskottet en offentlig utfrågningom den ekonomiska brottsligheten. De personer som medverkade vidutfrågningen finns förtecknade i bilaga 1. En redovisning avvad de medverkande anförde vid utfrågningen finns i bilaga2.Prioritering av den ekonomiska brottslighetenI motionerna Ju208, Ju215, Ju223, Ju228, Ju817, Ju846 och A444framförs krav på att kampen mot den ekonomiska brottslighetenskall prioriteras i polisarbetet och att ökade resurser skallavsättas för detta arbete. I motion Ju212 förordas, i syfte attprioritera bekämpningen av den ekonomiska brottsligheten, attpolisen skall rekrytera personal med erfarenhet frånskatteförvaltningen till sin utredningsverksamhet.I den sistnämnda frågan konstaterar utskottet attanställningsfrågor handläggs hos polismyndigheterna. Utskottetutgår från att man där anställer personal med den kompetens somkrävs. Utskottet avstyrker bifall till motion Ju212.I anslutning till övriga motioner vill utskottet anföraföljande.I samband med budgetbehandlingen tog utskottetställning för att det borde ske en övergripande översyn avåtgärderna mot den ekonomiska brottsligheten. I sammanhangetanförde utskottet bl.a. att den ekonomiska brottsligheten utgörett stort samhällsproblem. Utskottet framhöll, i linje medtidigare enhälliga uttalanden, att den ekonomiska brottslighetenleder till en rad skadeverkningar för samhället; storamedborgargruppers lojalitet mot regelsystemet på främstskatterättens och det ekonomiska livets område i övrigt sätts påstora prov, statens och kommunernas finanser påverkas negativt,varigenom fördelningspolitiska strävanden motverkas ochsnedvridna konkurrenssituationer uppstår mellan olika företag såatt seriöst arbetande företag slås ut. Utskottet ansåg detangeläget att samhället vidtar kraftfulla åtgärder för attmotverka den ekonomiska brottsligheten. Vad utskottet anfört gavriksdagen som sin mening regeringen till känna (1990/91:JuU23 s.12 f, rskr. 214).Med anledning av tillkännagivande uppdrogregeringen åt Riksåklagaren ochRikspolisstyrelsen att i samråd med genomföraen utredning angående vissa frågor om ekonomisk brottslighet.Utredningen presenterade en rapport(RÅ/) med förslag till en rad förändringar i olikaavseenden som på både kort och lång sikt bör komma att leda ökad effektivitet i bekämpningen av den ekonomiskabrottsligheten.I rapporten förs bl.a. resonemang om orsakerna till debristande utredningsresurserna för ekobrott hos polisen, och mankommer fram till att situationen bottnar i den frihet somsystemet med fria resurser ger myndigheterna. Denna frihet kan,anförs det i rapporten, leda till att statsmakternasövergripande beslut om resursanvändningen inte alltidautomatiskt överförs till verksamheten på lokal nivå.I rapporten tas vidare upp en del frågor om lagstiftning föratt bekämpa den ekonomiska brottsligheten.Dessutom föreslås i rapporten också andra åtgärder som kanvidtas av Riksåklagaren, och ramen för den ordinarie verksamheten antingen av denenskilda myndigheten eller i samråd. Som exempel kan nämnascentral metodutveckling, ändrade arbetsmetoder, utökad ochändrad utbildning för åklagare och poliser samt utveckling avvissa samverkansrutiner.Flertalet av de konkreta spörsmål som belysts i rapporten haraktualiserats också i de motioner som utskottet har att behandlai detta ärende. Till detta återkommer utskottet i det följande.Riksåklagarens och bereds förnärvarande i . Regeringen har i detsammanhanget uppdragit åt nämnda myndighetersamt att redovisa vilka åtgärder som vidtagitsmed anledning av rapporten i form av effektiviseringar inomramen för myndigheternas ordinarie verksamhet. Myndigheternainkom i slutet av föregående år med preliminära redovisningartill regeringen. Slutredovisning skall ske före utgången av maj1993.Brottsförebyggande rådet, , har med anledning av ettregeringsuppdrag genomfört vissa branschstudierangående ekonomisk brottslighet. I promemorian (BRÅ-PM 1992:2)Skatterevision i sju branscher, En studie i ekonomiskbrottslighet redogör BRÅ för resultatet av undersökningarrörande formerna för och omfattningen av den ekonomiskabrottsligheten inom bilreparations-, städ-, måleri-,fastighetsförvaltnings-, restaurang-, taxi- och åkeribranschen.I promemorian konstaterar BRÅ sammanfattningsvis att 30 procentav de granskade företagen kunde misstänkas för brott, attåtalsanmälningarna och åtalen var få i förhållande till"brottsmisstankarna", att brottsmisstankarna relativt sett rördemindre belopp men att det sammantaget uppgår till stora värdenoch att hälften av företagen hade brister i bokföringen.Justitieministern anför i budgetpropositionen (s. 36) att desenaste årens utveckling av brottsligheten inom näringslivetinger stor oro. Det är hennes uppfattning att denna utveckling iförsta hand måste brytas med andra än straffrättsliga åtgärder.Den extrema ekonomiska situation som rått under det senastedecenniet med hög inflation och en på många områden utprägladtransaktionsekonomi har enligt justitieministern varit enbidragande orsak till utvecklingen av den ekonomiskabrottsligheten. Det är också hennes bestämda uppfattning att deneffektivaste åtgärden mot brott i näringsverksamhet är attåterupprätta en stabil ekonomi liksom traditionellt industriellttänkande och etik och moral i affärslivet. Därutöver måsteenligt justitieministern ökad samordning ske mellan debrottsbekämpande myndigheterna, som verksamheterna isig effektiviseras och i vissa fall decentraliseras.Justitieministern anför vidare att åklagarens ställninggenerellt sett bör utvecklas och förstärkas. Vi måste också,anför hon, medverka till ökat eget ansvar och kontroll av denegna verksamheten, exempelvis genom att näringsidkaren självutformar kontrollinstrument för att motverka brottslighet inomeller mot näringsidkarens verksamhet.För att förstärka polisens resurser mot den ekonomiskabrottsligheten har regeringen i de planeringsdirektiv förpolisväsendet avseende /94 som beslutatsavsatt av den i budgetpropositionenföreslagna medelstilldelningen som en särskild satsning på detkriminalpolisiära området i den lokala polisorganisationen.Satsningen skall enligt planeringsdirektiven bl.a. syfta tillatt effektivisera förundersökningsarbetet när det gällerekonomisk brottslighet.Utskottet vill åter understryka att det finns anledning att seallvarligt på den ekonomiska brottsligheten. Som framgått av dengjorda redovisningen vidtas eller övervägs nu en rad åtgärdersom syftar till att förstärka resurserna för bekämpandet av denekonomiska brottsligheten och att på olika sätt effektiviseraarbetet på detta område. Vad som görs innebär att denekonomiska brottsligheten på ett annat sätt än tidigare sätts icentrum för den brottsbekämpande verksamheten. Det behövs motden angivna bakgrunden inget tillkännagivande av medanledning av motionerna Ju208, Ju215, Ju223, Ju228, Ju817, Ju846och A444, och utskottet avstyrker bifall till dem.OrganisationsfrågorI motion Ju202 föreslås att regeringen skall övervägamöjligheten att inrätta en central myndighet underJustitiedepartementet för bekämpning av den ekonomiskabrottsligheten. I motionerna Ju208, Ju223 och Ju817 förespråkasen ordning som innebär att resurserna i stället koncentrerastill större enheter i framför allt storstadsområdena. Slutligenkrävs i motion Ju220 att den centrala rikskriminalorganisationenskall behållas.Regeringen uppdrog åt attse över den centrala polisorganisationen. I samband därmed skallRikspolisstyrelsen, enligt särskilda tilläggsdirektiv den 3december 1992, utreda hur och den regionalapolisen skulle kunna omorganiseras i syfte att bekämpa ekonomiskbrottslighet och annan kvalificerad brottslighet. Bl.a. skallövervägas om det bör inrättas en regionkriminalpolis medverksamhetsområden som sammanfaller med områdena för deregionala åklagarmyndigheterna, dvs. normalt två län. Enligtdirektiven talar mycket för att det till Rikskriminalpolisensuppgifter bör höra att svara för utredningar som leds avåklagare vid för speciella mål, alltsåi första hand de mest krävande utredningarna om ekonomiskbrottslighet. Det ligger inom ramen för uppdraget att övervägaalternativa organisatoriska lösningar. T.ex. skulle en särskildlösning för de tre storstadslänen kunna tänkas. Uppdraget skallredovisas för regeringen före utgången av mars i år.I sin preliminära redovisning till regeringen av vidtagnaåtgärder med anledning av rapporten om ekonomisk brottslighetanför att den med anledning av uppdraget attse över den centrala polisorganisationen kommer att utreda bl.a.om "storrotlar" bör införas för bekämpning av ekonomiskbrottslighet och hur dessa i sådant fall skall styras.Uppbyggnaden av den nya enheten, Finanspolisenheten, pågår nuvid Rikspolisstyrelsen.I detta sammanhang bör också nämnas att det ibudgetpropositionen (bil. 3 s. 89 och 91) föreslås att anslagetC 2. Åklagarmyndigheterna förstärks med 4miljoner kronor för tillskapandet av en särskildEko-utredningsgrupp som skall ta sig an undersökningar i ärendensom rör kvalificerad ekonomisk brottslighet riktad mot bankeroch kreditinstitut. Utskottet vill också påminna om den s.k.Finanspolisen (1991/92:JuU23 s. 13, rskr. 230) som är underuppbyggnad.Utskottet anser för sin del att det finns skäl att se överpolisens organisation när det bl.a. gäller bekämpandet avekonomisk brottslighet. En sådan översyn sker nu också medanledning av olika regeringsuppdrag. Det pågående arbetet böravvaktas. Utskottet avstyrker bifall till motionerna Ju202,Ju208, Ju223 och Ju817 i denna del.Riksdagen bör med hänvisning till det pågåendeutredningsarbetet inte heller göra något uttalande omRikskriminalens framtid. Utskottet avstyrker alltså bifall tillmotion Ju220.UtbildningI motion Ju208 krävs förbättrad utbildning av den personal somskall handlägga ärenden om ekonomisk brottslighet. Utbildningenbör enligt motionärerna bekostas med centrala medel.Av de som enligt regeringensplaneringsdirektiv för polisväsendet skall avsättas för bl.a.bekämpning av den ekonomiska brottsligheten skall, enligt vadutskottet har inhämtat, en viss del användas för att centraltbekosta ekobrottsutbildning. Önskemålet i motion Ju208 fårdärmed anses vara tillgodosett, och utskottet avstyrker bifalltill motionen i denna del.StyrmedelI motionerna Ju208, Ju223 och Ju817 påtalas behovet av ökademöjligheter för att ge anvisningar för hurkampen mot den ekonomiska brottsligheten skall bedrivas inompolisväsendet. I motion Ju846 betonas mera allmänt attRikspolisstyrelsen måste få en betydelsefull roll när det gälleratt följa upp och utvärdera på vilket sätt statsmakternas besluti prioriteringsfrågor omsätts i praktiskt polisarbete.Den 1 juli 1992 infördes, som nämnts inledningsvis, förpolisens del ett nytt budgetsystem med ramanslag och ett ökatinslag av mål- och resultatstyrning (prop. 1991/92:100 bil. 3,JuU23, rskr. genomfördes en reform i fråga omden regionala ledningsorganisationen inom polisen genom att dens.k. länspolismästarmodellen infördes i alla län (prop.1991/92:52, JuU9, rskr. Reformerna innebar, tillsammansmed vissa andra organisatoriska förändringar, sammantaget enbetydande decentralisering av uppgifter och befogenheter inompolisorganisationen.Mot bakgrund av dessa reformer har regeringen, som framgåttovan, uppdragit åt att se över den centralapolisorganisationen. En ledstjärna vid översynen bör enligtuppdraget vara att i högre grad koncentrera Rikspolisstyrelsensuppgifter till områden där en effektiv verksledning behövs föratt säkerställa att polisverksamheten i landet operativt,administrativt och ekonomiskt bedrivs och utvecklas i enlighetmed och regeringens intentioner och beslut.Justitieministern anför i budgetpropositionen (s. 69) motbakgrund av det nämnda uppdraget att på olikasätt måste säkerställa att statsmakternas intentioner i fråga ompolisverksamhetens inriktning får genomslag på lokal nivå därmerparten av ansvaret för resursutnyttjandet och den praktiskapolisverksamheten finns.Enligt Riksåklagarens och om denekonomiska brottsligheten (s. 192) är den nuvarande situationennär det gäller polisens bristande resurser för utredning avekonomisk brottslighet en effekt av systemet med fria resurser.Det är enligt rapporten framför allt de lokalapolismyndigheterna som har prioriterat annan verksamhet framförbekämpningen av ekonomisk brottslighet. Rikspolisstyrelsensaknar, påtalas det vidare, möjlighet att ingripa motmyndigheter som inte följer de av statsmakterna angivnaprioriteringarna; den enda åtgärd som kanvidta är att uppmärksamma statsmakterna på problemen. Omstatsmakterna vill ha garantier för att fattadeprioriteringsbeslut beträffande bekämpningen av ekonomiskbrottslighet kommer till utförande inom hela polisväsendet bör,anförs det i rapporten, ges styrmedel förresursanvändningen inom detta område.I sin preliminära redovisning till regeringen av vidtagnaåtgärder med anledning av rapporten anför attden avser att återkomma till denna fråga i den redovisning somskall vara regeringen till handa före utgången av mars i år.Frågan om ledningsfunktion kommer ocksåatt aktualiseras i den ovan nämnda översynen av den centralapolisorganisationen som nu genomför påregeringens uppdrag.Utskottet anser att det pågående beredningsarbetet böravvaktas och avstyrker bifall till motionerna Ju208, Ju223,Ju817 och Ju846 i här behandlade delar.Samordning av insatserI motion Ju817 påtalas behovet av samarbete mellan olikamyndigheter för att effektivisera insatserna mot den ekonomiskabrottsligheten.Enligt Riksåklagarens och (s. 175f) råder det allmänt sett ett gott samarbete mellan olikamyndigheter och andra som har en aktiv roll när det gäller attbekämpa den ekonomiska brottsligheten, och det finns i stortsett enighet om hur man bör arbeta. Enligt rapporten finns detknappast någon åtgärd av organisatorisk eller annan natur somkan vidtas för att åstadkomma ett bättre samarbete än i dag.Riksåklagaren har tillsatt en arbetsgrupp bestående avrepresentanter för Riksåklagaren, ,kronofogdemyndigheterna, som skall arbeta med olikasamordningsfrågor, särskilt frågan om revisorers medverkan ibrottsutredningar.Enligt utskottets mening är ett nära samarbete mellan olikamyndigheter m.fl. en förutsättning för ett effektivt bekämpandeav den ekonomiska brottsligheten. Något uttalande härutöverbehövs inte med hänsyn till att frågan redan är aktualiserad.Utskottet avstyrker bifall till motion Ju817 i denna del.LagstiftningsåtgärderI flera motioner framförs önskemål om lagstiftningsåtgärderrörande den ekonomiska brottsligheten. I motionerna Ju208, Ju223och Ju817 begärs en allmän översyn av lagstiftningen på dettaområde. I motion Ju817 begärs vidare -- liksom i motion Ju632 --en särskild översyn med inriktning på skattebrottslagen. Imotion Sk811 slutligen betonas att skattebrott inte får bedömassträngare än brott mot person.Behovet av lagstiftningsåtgärder berörs utförligt iRiksåklagarens och (s. 25 f), ochett antal förslag fördes fram. Flera av dessa har varit eller ärför närvarande föremål för beredning inom ochregeringskansliet.Riksdagen har således beslutat om ändringar idelgivningslagen (1970:428) som innebär ett förenklatdelgivningsförfarande när aktiebolag saknar behörigställföreträdare (prop. 1992/93:68, LU14, rskr. Vidarebehandlar förslag om höjda straffskalorför åtskilliga brott, bl.a. häleri och svindleri (prop.1992/93:141, JuU16).Regeringen har avlämnat lagrådsremisser med delsförslag till nya bestämmelser om indrivning av statligafordringar, dels förslag till en ny lag om åtgärder motpenningtvätt. Det sistnämnda lagförslaget innehåller bl.a.regler om legitimationsskyldighet för kunden vid vissaaffärstransaktioner med olika penninginrättningar ochbestämmelser om skyldighet för dessa inrättningar att lämnaupplysningar till polisen om misstänkt ekonomisk brottslighet.Regeringen har dessutom beslutat omdirektiv för en översyn av skattebrottslagen (1971:69) ochsanktionssystemet i övrigt på skatteområdet (dir. 1993:23).Härutöver förbereds inom översyn av bestämmelserna om bl.a. beslag och husrannsakan,åtgärder som är av betydelse för polisens möjlighet att ingripamot misstänkt ekonomisk brottslighet.Av den här gjorda redovisningen framgår att kraven imotionerna Ju632 och Ju817 om en översyn av skattebrottslagen ärtillgodosedda. Motionerna avstyrks i denna del.Mot bakgrund av vad här har anförts om lagstiftningsåtgärderm.m. som nu är i olika stadier av beredning behövs enligtutskottets uppfattning ingen allmän utredning rörande debestämmelser som kan beröra ekonomisk brottslighet såsom begärsi motionerna Ju208, Ju223 och Ju817. Utskottet avstyrker dessa ihär behandlad del.När det gäller yrkandet i motion Sk811 konstaterar utskottetatt straffet för en gärning bestäms med utgångspunkt i brottetsstraffvärde och inom ramen för den fastställda straffskalan.Något sådant uttalande som efterlyses i motionen är inteaktuellt, och utskottet avstyrker bifall till den.TrafikpolisenI ett antal motioner tas upp frågor som gäller polisenstrafikövervakande verksamhet. I motionerna Ju216, Ju222 ochJu226 förordas ökade befogenheter för pådetta område.Trafikpolisutredningen lämnade i sitt betänkande (SOU 1992:81)Trafikpolisen mer än dubbelt bättre ett stort antal förslag isyfte att reformera polisens trafikövervakning. När det gällerRikspolisstyrelsens roll i reformarbetet anförde den särskildeutredaren i betänkandet (s.195) att de krav på eneffektivisering av polisens trafikövervakning som ställs upp ibetänkandet förutsätter att ges en pådrivanderoll innefattande det nationella ansvaret för åtgärdsprogrammetsgenomförande. Det innebär enligt utredaren att den år 1984införda begränsningen i befogenheter attmeddela föreskrifter för och leda trafikövervakningen intelängre kan gälla. Utredaren föreslår att regeringen i ställetmeddelar föreskrifter av innebörd att på dennationella nivån skall svara för åtgärdsprogrammets genomförandeoch i sin tillsynsfunktion aktivt följa utvecklingen på denregionala nivån.Regeringen har med anledning av Trafikpolisutredningensbetänkande uppdragit åt Rikspolisstyrelsenatt inom ramen för styrelsens uppgifter i fråga ommetodutveckling och tillsyn över polisen m.m. särskilt verka fören reformering av polisens trafikövervakning. I uppdraget ingåratt i samverkan med länsstyrelserna utveckla former församverkan mellan polis och väghållare samt system föruppföljning av trafikövervakningen. skallföre utgången av ge en första redovisning av hurreformeringen av trafikövervakningen har kommit i gång inompolisen. Från och med /95 bör uppföljningen avtrafikövervakningen enligt uppdraget ske inom ramen förRikspolisstyrelsens ordinarie verksamhetsredovisning, dvs. iförsta hand i årsredovisningen.Genom regeringens uppdrag till fårönskemålen i motionerna Ju216, Ju222 och Ju226 anses vara i alltväsentligt tillgodosedda. Utskottet avstyrker bifall tillmotionerna.I motion Ju225 föreslås att trafikpolisen skall ägna mindretid åt hastighetsövervakning och i stället mer tid åt attövervaka nykterheten i trafiken.Länsstyrelserna beslutar om dimensioneringen av den regionalatrafikövervakningen och anger riktlinjer för fördelningen avinsatserna mellan polisdistrikten och på olika vägtyper ocholika aktiviteter såsom hastighetskontroller ochnykterhetskontroller. Vissa länsstyrelser har t.ex. bestämt hurmånga alkoholutandningsprov som skall utföras . På lokal nivå gör ordningspolisentrafikövervakningsinsatser inom ramen för sinövervakningstjänst. I flertalet län sker en samplanering avpolisens regionala och lokala trafikövervakningsåtgärder.Planeringen leds av länspolismästaren och resulterar iperiodplaner för trafikövervakningen inom länet.Trafikpolisutredningen lämnar i sitt betänkande (s. 102 f) ettantal förslag till förbättringar av polisens övervakning avtrafiknykterheten.Utskottet vill här hänvisa till de regler som gäller förstyrningen av polisens verksamhet. I enlighet härmed anserutskottet att polisen på regional och lokal nivå är bäst lämpadatt avgöra vilka trafikövervakande insatser som bör prioriterasvid olika tidpunkter och på olika vägsträckor. I övrigt bör denpågående beredningen av betänkandeavvaktas. Utskottet avstyrker bifall till motion Ju225 såvitt nuär i fråga.I motion Ju225 krävs vidare att polisen skall få bättremöjligheter att stoppa vägtrafikanter.