bet · GH01NU3 · 1993-10-12 00:00:00 — Vissa näringsrättsliga frågor m.m. 1993/94NU3ÄrendetI detta betänkande behandlas fyra motioner med yrkanden ominförande av lämplighets- och kompetenskontroll,införande av karenstid vid företagsköp,översyn av lagen (1974:191) om bevakningsföretag. Utskottet avstyrker två motioner med krav på införande avlämplighets- och kompetenskontroll av företagare. om det översynsarbete av konkurslagstiftningen som pågårinom . Utskottet understryker vidare vikten avatt statsmakterna tillser att det finns effektiva instrument föratt stävja ekonomisk brottslighet. En motion med förslag ominförande av karenstid vid företagsköp avstyrks också. Slutligenavstyrks en motion med begäran om en översyn av lagen ombevakningsföretag; utskottet hänvisar i den frågan till den s.k.Trygghetsutredningens arbete. De motioner som behandlas här är följande:1992/93:N226 av och (bådas) vari yrkas att hos regeringen begär en översyn avlagen om bevakningsföretag.1992/93:N243 av m.fl. (s) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av kompetensbevis för företagare.1992/93:N274 av () vari yrkas att riksdagensom sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförtsom företagsköp.1992/93:N305 av m.fl. (s) vari yrkasatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om åtgärder mot den branschanknutna ekonomiskabrottsligheten. Lämplighets- och kompetenskontrollMotionernaDet behövs någon form av lämplighets- och kompetenskontroll avföretagare, anser motionärerna bakom motionerna 1992/93:N243 (s)och 1992/93:N305 (s).Antalet konkurser i är osedvanligt högt i ettinternationellt perspektiv, anförs det i den förstnämndamotionen. I många av konkurserna döljer sig en avanceradekonomisk brottslighet, hävdar motionärerna. De påpekar attStatens industriverk (SIND) i en utredning (SIND 1985:7)angav att konkursutvecklingen främst beror på internaförhållanden i företagskunnandet. I motionen hänvisas också rapport om skatterevision i vissa branscher somBrottsförebyggande rådet (BRÅ) avlämnade . Vidareriktas i motionen kritik mot att , som bl.a.hade till uppgift att granska huruvida dåliga kunskaper hosföretagare är en viktig orsak till det snabbt ökande antaletkonkurser, har lagts ned av regeringen. Oavsett vilkenverksamhet man ämnar ägna sig åt är det rimligt, ansermotionärerna, att vissa minimikrav på kompetens ställs somvillkor för att ett företag skall få startas. Detta står, enligtmotionärerna, inte på något sätt i motsatsställning tillsträvandena att främja tillkomsten av nya företag. I självaverket är bristerna i företagskunnande ett allvarligt hot motmöjligheterna att främja tillväxt och ökad sysselsättning, sägsdet i motionen.Den ekonomiska brottslighetens skadeverkningar är omfattandeoch drabbar enskilda såväl direkt som indirekt, anförs det imotion 1992/93:N305 (s). Den branschanknutna ekonomiskabrottsligheten snedvrider därtill konkurrensen så att seriösaföretag slås ut eller tvingas bli oseriösa för att överleva,hävdar motionärerna. Även i denna motion hänvisas till dentidigare nämnda rapporten från . Den branschanknutnaekonomiska brottsligheten har varit föremål för ett oräkneligtantal undersökningar , konstateras det vidare.Detta underlag talar, enligt motionärerna, tydligt för att deterfordras åtgärder. Krav på särskild kompetens och god vandel ärbåde rimliga och nödvändiga krav för den som vill etablera sigsom näringsidkare i de aktuella branscherna. Utbredd ekonomiskbrottslighet är, enligt motionärerna, ett tungt vägande skäl fören sanering och kontroll av utsatta branscher. Missbruk av denfria etableringsrätten är det grundläggande hotet motnäringsfriheten och en sund konkurrens, heter det avslutningsvisi motionen.Tidigare riksdagsbehandlingRiksdagen har tidigare behandlat yrkanden liknande det imotion 1992/93:N243 (s). Vid det senaste tillfället, (bet. 1992/93:NU1), avstyrkte utskottet yrkandet och anfördeatt brister i företagskunnande eller ekonomisk brottslighetbland företagen inte skall åtgärdas genom införande av krav påkompetensbevis eller liknande för företagare. I betänkandetredovisades vad som pågick på det aktuella området inom ramenför olika utredningar och vid olika myndigheter. Utskottetbetonade det angelägna i att statsmakterna tillser att det finnseffektiva instrument för att stävja ekonomisk brottslighet.Riksdagen följde utskottets förslag och avslog motionen.KonkursutredningenKonkursutredningen (I 1990:02) -- som nämns i motion1992/93:N243 (s) -- tillsattes mot bakgrund avett uttalande av (bet. 1989/90:NU7). Utredningen hadei uppdrag att utreda behovet av åtgärder för att begränsaantalet företagskonkurser samt att -- om det behövdes -- föreslåsamordnande åtgärder i denna riktning. Regeringen anmälde ibudgetpropositionen 1992 att den avsåg att avbrytaKonkursutredningens arbete. Näringsminister till att den väsentliga frågan om rekonstruktion avföretag vid konkurs skulle behandlas av ochatt uppgiften att följa utvecklingen av antalet konkurser ochanalysera orsakerna till detta bl.a. ingår i Närings- ochteknikutvecklingsverkets () uppgifter. Utskottet redovisadei betänkande 1991/92:NU20 att det inte hade något att erinra motatt lades ned. I en reservation (s) resp. enmeningsyttring (v) anfördes att borde fåfullfölja sitt arbete. Regeringen beslöt attentlediga utredningens ledamöter.InsolvensutredningenInsolvensutredningen avlämnade slutbetänkandet(SOU 1992:113) Lag om företagsrekonstruktion. Där föreslås ettnytt rekonstruktionsförfarande, företagsrekonstruktion, somersättning för konkurs i vissa fall. Det är krisföretag som ärlivsdugliga eller vars verksamhet helt eller delvis kan drivasvidare i någon form som avses. Företagsrekonstruktion innebäratt en gäldenär som driver näringsverksamhet, efterbetalningsinställelse och under medverkan av en av rätten utseddadministratör, söker rekonstruera verksamheten och träffa enekonomisk uppgörelse med sina borgenärer utan konkurs.Utredningsbetänkandet har remissbehandlats. Remissopinionen har,enligt uppgift från , varit i huvudsakpositiv till utredningens förslag. Beredning pågår, och enproposition planeras preliminärt komma att avlämnas under våren1994.NUTEK och SCBNUTEK:s arbete med att följa och analysera konkursutvecklingensker inom ramen för det arbete som verket bedriver avseendenyföretagande. () producerarstatistik över nyföretagande och konkurser. Under perioden1975--1992 har antalet konkurser ökat kontinuerligt med vissaundantag -- åren 1976, 1982, 1987 och 1988. Första halvåret 1993skedde dock en viss minskning; jämfört med första halvåret 1992minskade antalet konkurser . Antalet konkurserökade bl.a. inom detaljhandeln med 13procent och inom restaurang- och hotellverksamhet med 7 procent.Konkurserna minskade bl.a. inom bank-, finans- ochförsäkringsverksamhet , inom trävaruindustrin och inom verkstadsindustrin . Enligtkreditupplysningsföretaget Soliditet AB:s senaste statistikinträffade 1 377 konkurser jämfört med 1 695konkurser , en minskning . Totaltunder inträffade 13 403 konkurser,vilket är färre än men 18procent fler än år 1991.Nyföretagandet minskade enligt SCB:s statistik båda åren 1991och 1992. Detta år är unikt idet avseendet att konkursfrekvensen är högre ännyetableringsfrekvensen -- jämfört med 5,2 procent.Etableringsfrekvensen var högre än konkursfrekvensen endast inomde s.k. övriga tjänstenäringarna, bl.a. konsulter. I 9 avlandets 24 län var etableringsfrekvensen högre änkonkursfrekvensen.BRÅ:s undersökningRegeringen uppdrog åt BRÅ att undersöka formerna föroch omfattningen av den ekonomiska brottsligheten i vissabranscher. De sju branscher som har undersökts ärbilreparations-, städ-, måleri-, restaurang-, taxi- ochåkeribranscherna samt den s.k. ROT-sektorn inom byggbranschen.BRÅ avlämnade, som tidigare nämnts, rapportenSkatterevision i sju branscher -- En studie i ekonomiskbrottslighet (BRÅ-PM 1992:2). I denna konstaterassammanfattningsvis att av de granskade företagenkunde misstänkas för brott, att åtalsanmälningarna och åtalenvar få i förhållande till brottsmisstankarna och att hälften avföretagen hade brister i bokföringen. I rapporten sägs vidareatt skatterevisioner endast kan ge en uppfattning om en viss delav den ekonomiska brottsligheten. Det lämnas inga direktaförslag till åtgärder i rapporten.Riksåklagarens och rapportRiksåklagaren och gavs iuppdrag av regeringen att i samråd med Riksskatteverketundersöka vilka åtgärder som bör vidtas för att statsmakternasprioriteringar och riktlinjer i fråga om bekämpningen av denekonomiska brottsligheten skall kunna förverkligas. Uppdragetomfattade dels en kartläggning av det aktuella läget när detgäller myndigheternas insatser mot den ekonomiskabrottsligheten, dels utarbetande av förslag till åtgärder påkort och lång sikt från statsmakternas sida. I den rapport som ijanuari 1992 överlämnades till regeringen föreslogs bl.a.ändringar i aktiebolagslagen (1975:1385). Det angavs vidare attvissa frågor inom aktiebolagsrättens område borde utredasvidare. Regeringen överlämnade rapporten i den delsom avsåg aktiebolagsrätten till (Ju 1990:08) som har i uppdrag (dir. 1990:46) att göra enöversyn av aktiebolagslagen. Kommittén beräknas avsluta sittarbete i slutet av år 1994.Information till riksdagenJustitieminister och statsrådet en information till omåtgärder mot den ekonomiska brottsligheten (RD 1992/93:37).Tanken bakom de åtgärder som redovisades var att genomförbättrad samordning koncentrera och effektiviseramyndigheternas brottsbekämpande arbete. Bland åtgärderna kanföljande nämnas. organisation skallförändras genom att det inom varje åklagarregion skall upprättasen regionkriminalpolis, som skall bekämpa den mest kvalificeradebrottsligheten, bl.a. den grova ekonomiska brottsligheten.Åklagarens roll som förundersökningsledare skall utvecklas.Vidare tilldelas Riksåklagaren resurser för upprättande av ensärskild grupp med åklagare och revisorer, som skall ha tilluppgift att utreda kvalificerad ekonomisk brottslighet.I budgetpropositionen 1993 hänvisade justitieministern, närdet gäller den ekonomiska brottsligheten, till regeringenspresentation . Hon uttalade att regeringenssamlade program mot den ekonomiska brottsligheten avser åtgärderinom flera områden utöver straffrätten och berör bl.a.organisationsfrågor, metodfrågor, regler om förundersökning samtskatte- och uppbördslagstiftningen (prop. 1992/93:100 bil. 40).Offentlig utfrågningJustitieutskottet anordnade en offentligutfrågning om den ekonomiska brottsligheten (bet. 1992/93:Ju21bil. 1 och 2). Representanter för bl.a. ,Riksåklagaren, och vidtagna och planerade åtgärder mot den ekonomiskabrottsligheten och diskuterade behovet av ytterligare insatser.NäringsdepartementetFrågor om lämplighets- och kompetenskontroll av företagaretillhör ansvarsområde. På initiativ avdepartementet har en interdepartemental arbetsgrupp bildats medrepresentanter från Justitie-, Finans-, Arbetsmarknads- ochNäringsdepartementen. Gruppen, som har startat sittarbete, har i uppgift att försöka uppnå en samordning av deriktlinjer som skall gälla för konkurslagstiftningen.Rapportering av gruppens arbete planeras ske i november 1993.Förbud mot näringsverksamhetFörbud mot näringsverksamhet kan utfärdas dels enligtkonkurslagen (1987:672), dels enligt lagen om näringsförbud(1986:436). Enligt den förstnämnda lagen gäller förbud motnäringsverksamhet under konkurs. I 6 kap. 1 § anges att engäldenär som är en fysisk person inte under konkursen får drivanäringsverksamhet som medför bokföringsskyldighet enligtbokföringslagen (1976:125). Enligt den andra lagen kan endomstol -- om det är påkallat från allmän synpunkt -- besluta omförbud mot näringsverksamhet. För detta krävs att någon såsomnäringsidkare dels grovt har åsidosatt sina åligganden, delsgjort sig skyldig till brottslighet som inte är ringa eller iavsevärd omfattning underlåtit att betala skatt eller tull ellervissa slags avgifter. Näringsförbud kan också meddelas om enperson som försatts i konkurs har förfarit grovt otillbörligtmot sina borgenärer.Riksskatteverket skall föra ett register över meddeladenäringsförbud. Totalt har 551 näringsförbud meddelats sedan den1 . meddelades flest näringsförbud (71). Avantalet meddelade näringsförbud avsåg drygt hälftenföretag i , och . var 149näringsförbud i kraft.F-skattesedel för företagareEn ny skattsedel på preliminär skatt för företagare -- enF-skattesedel -- infördes (prop. 1991/92:112,bet. F-skattesedeln får utfärdas för den som bedrivernäringsverksamhet eller som kan antas komma att bedriva sådanverksamhet. Syftet med de nya reglerna är att göra det möjligtför den som betalar ut ersättning för arbete att på ett enkeltsätt få uppgift om huruvida han är skyldig att göra skatteavdragoch betala arbetsgivaravgifter eller inte. I Riksskatteverketsbroschyr som informerar om den nya F-skattesedeln sägs attF-skattebeviset, som följer med den nya F-skattesedeln, kanbetraktas som ett "körkort" för företagare. Enligt uppgift frånRiksskatteverket kan F-skattesedeln ses som en legitimering aven skötsam företagare och också ha ett visst kreditvärde. Denskall dock inte uppfattas som någon form av kompetensbevis ellerliknande.Utskottets ställningstagandeEnligt utskottets uppfattning är det viktigt attkonkurslagstiftningen får en sådan utformning att konkurser intekan användas som ett medel i konkurrensen mellan olika företag.Tendenser i denna riktning förekommer bland både små och storaföretag. Utskottet anser därför att det är ytterst angeläget attregeringen noga följer utvecklingen och tillser attkonkurslagstiftningen får en sådan utformning attkonkurrenssnedvridande effekter inte uppstår. Inomregeringskansliet pågår, som redan nämnts, ett arbete för attförsöka uppnå en samordning av de riktlinjer som skall gälla förde ändringar av konkurslagstiftningen som planeras. Enproposition, baserad på förslag, avses --som tidigare redovisats -- att läggas fram under våren 1994.Utskottet vill också erinra om de möjligheter som finns attutfärda förbud mot näringsverksamhet enligt lagen omnäringsförbud och enligt konkurslagen. vill utskottetunderstryka att det -- inte minst i den nuvarande ekonomiskasituationen i -- är angeläget att möjligheterna attstarta nya företag inte försvåras. I likhet med vad utskottetanförde bör brister i företagskunnande ellerekonomisk brottslighet bland företagen inte åtgärdas genominförande av krav på kompetensbevis eller liknande förföretagare. Det är dock viktigt att det så långt som möjligt --i förebyggande syfte -- lämnas information till blivandeföretagare för att öka företagskunnandet, så att den friaetableringsrätten inte kommer i konflikt med en sund konkurrens.Statsmakterna bör vidare tillse att det finns effektivainstrument för att stävja ekonomisk brottslighet. Riksdag ochregering har, som nämnts, gett detta område hög prioritet.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna1992/93:N243 (s) och 1992/93:N305 (s).FöretagsköpRegeringen bör låta utreda om en lagstiftning bör införas avinnebörd att den som köper upp ett livskraftigt företag ocksåskall bli skyldig att behålla företaget ,anförs det i motion 1992/93:N274 (m). Den svenskaspekulationsekonomin byggde i stor utsträckningpå att finansiärer köpte upp företag, styckade dem och såldedelarna med betydande vinst, säger motionären. Han hänvisar tillatt det i , där liknande problem föreligger, förnärvarande övervägs en ny lagstiftning som innebär att den somköper ett livskraftigt företag också blir skyldig att behållaföretaget . Ett införande av en liknandelagstiftning i skulle, hävdar motionären, kunna gesvenskt näringsliv en långsiktigt starkare utveckling.Ett dynamiskt näringsliv är enligt utskottets mening enförutsättning för ekonomisk tillväxt. Den typ av restriktionersom förordas i den aktuella motionen skulle kunna innebära etthinder för en nödvändig omvandling av näringslivet. Om uppköp avföretag är sammankopplade med någon form av oegentligheter,t.ex. ekonomisk brottslighet, anser utskottet att detta skallbekämpas genom åtgärder riktade direkt mot den aktuellaföreteelsen, inte genom en reglering av uppköpen i sig. Med detanförda avstyrker utskottet motion 1992/93:N274 (m).Lagen om bevakningsföretagI motion 1992/93:N226 (s) begärs en översyn av lagen ombevakningsföretag. Händelser har accentueratbehovet av en skyndsam översyn, sägs det i motionen. Sålunda harprivata brottsutredningar, utförda av säkerhetsföretag och därfärdigt bevismaterial överlämnats till polisen, blivit alltvanligare. Vad som är på väg att hända är att de rentpolisiära funktionerna i samhället mer och mer håller på attövertas av privata intressenter, heter det vidare. Situationenpå bevakningsområdet har enligt motionärerna blivit bådeoklarare och ur rättssäkerhetssynpunkt betydligt meroroväckande. Det är mot denna bakgrund angeläget att samhälletutan ytterligare dröjsmål motverkar de tendenser tillprivatisering av polisiära uppgifter som vuxit sig allt starkareoch på alla sätt hindrar uppkomsten av något som kan uppfattassom privata polis- eller säkerhetskårer, anför motionärerna.Riksdagen avslog en likartad motion från sammamotionärer. Utskottet anförde (bet. 1992/93:NU1) att det ärangeläget att det inte uppstår osäkerhet hos allmänheten omskillnaden mellan polisverksamhet och bevakningsföretagsverksamhet. Utskottet hänvisade till att regeringen, i enlighetmed uttalanden i proposition 1988/89:63 (se vidare i detföljande), noga följer utvecklingen vad avserbevakningsföretagens sidouppdrag och ansåg därför att det intefanns behov av en särskild översyn i frågan.Lagen (1974:191, omtryckt 1989:148) om bevakningsföretagreglerar bevakningsföretagens verksamhet. Lagen kräver att densom yrkesmässigt åtar sig bevakningsuppgifter för annans räkningskall ha statlig auktorisation. Frågan om auktorisation prövasav i det län där företagets ledning har sitt säte.Länsstyrelsen är också tillsynsmyndighet. Auktorisation fårbeviljas endast om det kan antas att verksamheten dels blirbedriven på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt och i övrigt iöverensstämmelse med god sed inom branschen, dels inte kommeratt få en från allmän synpunkt olämplig inriktning.Kompletterande bestämmelser finns i förordningen (1989:149) ombevakningsföretag. utfärdar föreskrifter ochallmänna råd avseende auktorisation och tillsyn avbevakningsföretag etc. Verksamhetsformer som gränsar motpolisens uppgifter skall ägnas särskild uppmärksamhet vidinspektioner.I proposition 1988/89:63 om ändring i lagen ombevakningsföretag, m.m. -- som i huvudsak gick ut på attregleringen av bevakningsföretagens verksamhet skulle skärpas ivissa avseenden -- togs frågan om bevakningsföretagenssidouppdrag upp. Någon särskild reglering av dessa föreslogsinte. Det preciserades emellertid i lagen att väktarnassärskilda straffrättsliga skydd bara gäller när de utförbevakningstjänst.Det framhölls i propositionen att länsstyrelsernastillsynsuppgifter måste anses inbegripa en allmän kontroll avatt företagens verksamhet som helhet inte får en olämpliginriktning. Utvecklingen måste följas noga, anfördes det vidare.Det betecknades som ett allmänt intresse att en alltför storkoncentration av uppgifter till bevakningsföretagen inte gerupphov till osäkerhet hos allmänheten om olika uniformeradekårers ställning i samhället. Särskilt angeläget är, tilladesdet, att uppkomsten av vad som skulle kunna uppfattas som privatkriminalpolisverksamhet kan förhindras.Regeringen beslöt att det skulle tillkallas enparlamentariskt sammansatt kommitté för att se överrollfördelningen mellan polisen, kommunerna och de enskilda närdet gäller att skapa trygghet mot brott, särskiltvardagsbrottslighet, och ordningsstörningar. Kommittén, den s.k.Trygghetsutredningen (Ju 1993:05), skall enligt sina direktiv(dir. 1993:37) bl.a. överväga det från kommunalt håll framfördaförslaget om att ge kommuner en större möjlighet att organiseraövervakning av ordning och trafik. Uppdraget innefattar även enöversyn av lagstiftningen om ordningsvakter och väktare.Kommittén skall också pröva hur tryggheten mot brott skall kunnaökas genom ett vidgat engagemang från enskilda och genom privatainitiativ, exempelvis genom grannsamverkan mot brott och annanlokal brottsförebyggande verksamhet. En annan fråga somkommittén skall studera är hur samverkan mellan enskilda ochpolisen kan utvecklas.I direktiven påpekas att en utgångspunkt för kommitténsjälvfallet skall vara att polisen även skall hahuvudansvaret för att upprätthålla allmän ordning och säkerhet.Det får, sägs det vidare, inte uppstå olika former av "privatapoliskårer" eller "medborgargarden", vilka tillåts operera utankontroll av polisen eller det allmänna i övrigt. Kommitténsarbete skall vara avslutat före utgången av . Ettdelbetänkande bör redovisas senast den 30 juni 1994.Utskottet anser -- i likhet med vad som anfördes hösten1992 -- att det är angeläget att det inte uppstår osäkerhet hosallmänheten om skillnaden mellan polisverksamhet ochbevakningsföretags verksamhet. En utgångspunkt för den nyligentillsatta -- som har i uppdrag att bl.a.göra en översyn av lagstiftningen om ordningsvakter och väktare-- är, som tidigare nämnts, att polisen skall ha huvudansvaretför att upprätthålla allmän ordning och säkerhet och att detinte får uppstå "privata poliskårer" eller liknande. Medhänsyn till arbete anser utskottet attmotion 1992/93:N226 (s) är tillgodosedd. beträffande lämplighets- och kompetenskontrollatt avslår motionerna 1992/93:N243 och 1992/93:N305,2. beträffande företagsköpatt avslår motion 1992/93:N274,3. beträffande lagen om bevakningsföretagatt avslår motion 1992/93:N226.Stockholm den 12 oktober 1993På näringsutskottets vägnarBirgitta JohanssonI beslutet har deltagit: (),(), (), Bo Finnkvist (s),(), (), (), (nyd), (), (), (), (), (),() och ().Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet.Särskilt yttrandeLämplighets- och kompetenskontroll (mom. 1), Bo Finnkvist, , , , och (alla s) anför:Ett starkt småföretagande är av väsentlig betydelse för denekonomiska utvecklingen och sysselsättningen i . En aktivnäringspolitik kräver att staten förfogar över såväl kompetenssom resursstarka aktörer.Brister i företagskunnande leder i många fall till ekonomiskbrottslighet. De företag som gör rätt för sig kan i många fallinte konkurrera på lika villkor med oseriösa företagare. I vissabranscher är detta ett påtagligt problem.Vi vill därför betona att det är mycket angeläget att det -- iförebyggande syfte -- ges information till blivande företagareför att öka företagskunnandet, så att den negativa utvecklingenbryts. De seriösa företagarna måste känna att de har stöd frånstatsmakterna i kampen mot den ekonomiska brottsligheten.