bet · GH01AU4 · 1993-11-25 00:00:00 — Förbudsregeln föreslås ocksåge skydd åt företag som ägs och drivs av homosexuella samborutan utomstående anställda.Det avgörande för förbudsregelns tillämplighet är de ägar-eller anställningsförhållanden som råder när stridsåtgärdenvarslas eller inleds.Förbudsregeln bör enligt propositionen riktas mot de enskildaarbetstagarna och den skall gälla för såväl organiserade somoorganiserade arbetstagare och oavsett om de är bundna avkollektivavtal.En stridsåtgärd i strid med förbudet skall anses som olovlig.Därmed bör i enlighet med vad som gäller vid andra olovligakonflikter arbetstagarorganisationerna också vara förbjudna attföranleda eller medverka till stridsåtgärden. Likaledes ienlighet med vad som vanligtvis gäller bör enkollektivavtalsbunden organisation vara skyldig att hindra enmedlem att vidta en sådan åtgärd eller att verka för att denupphör. Organisationen bör också vara skyldig att ta uppöverläggningar med arbetsgivaren med anledning av åtgärden.Påföljden för den som bryter mot förbudet bör enligtpropositionen vara skadestånd, såväl ekonomiskt som allmänt.Samma regler som för övriga stridsåtgärder bör gälla i fråga ombefrielse från eller begränsning av arbetstagaresskadeståndsansvar. Ett företag som drabbas av stridsåtgärder börenligt propositionen ha rätt till skadestånd av alla somdeltagit, alltså även av dem som deltog i sympatiåtgärder.MotionernaSocialdemokraterna, som motsätter sig den föreslagnaförbudsregeln, menar att frågan i själva verket redan är löst avarbetsmarknadens parter för större delen av LO-området genom atthuvudavtalet förbjuder sådana åtgärder. Motsvarande regler harinte heller införts i de branschavtal som gäller inom dessaförbundsområden. Arbetsgivarmotparten har gentemot de treförbund som inte antagit huvudavtalet --, -- inte under de somhuvudavtalet gällt framfört något krav på avtalsreglering.Utmärkande för de tre branscherna är att det är mycket vanligtatt företag ibland har anställda och ibland inte. De berördaförbunden kräver avtal med företag som brukar ha anställda föratt förvissa sig om att förbundens medlemmar skall omfattas avkollektivavtalets försäkringsskydd. Beträffande övriga företagsaknas det skäl att kräva kollektivavtal. Socialdemokraternaanser det vara betänkligt att regeringen vill göra ingrepp i denfackliga konflikträtten utan att det föreligger några allvarligaproblem eller vitala samhällsintressen som behöver försvaras.Det är också betänkligt att regeringen vill försvåra för berördafackförbund att skapa en rimlig trygghet för sina medlemmar.Även anser i sin motion A9 att frågan är löstgenom huvudavtalet mellan LO och SAF. Inom de tre somstår utanför huvudavtalet finns ett stort antal små företag. Deblockader som förekommer gäller i regel företag som ibland hararbetskraft. De fackliga organisationerna måste kunna skyddasina medlemmar med kollektivavtal under hela anställningstiden.En arbetstagare som kommer till en arbetsplats där avtal saknashar inget försäkringsskydd. Ända har det vidarevarit en princip att samhället inte skall reglera skyldighetentill fredsplikt i icke kollektivavtalsreglerade förhållanden.Regeringens lagförslag bör därför avslås enligt Vänsterpartiet.Avslag på propositionen i denna del yrkas även av AnnikaÅhnberg (-) i motion A7.Ian m.fl. (nyd) anser i partiets motion1992/93:A715 att rätten att blockera icke anslutna enmans- ochfamiljeföretag bör tas bort.Ulf och () anser i motion 1992/93:A711 attförbud bör gälla mot blockader som avser företag där ingenanställd är fackligt ansluten. Om både arbetsgivare ochanställda väljer att stå utanför organisationerna börarbetsgivaren inte kunna tvingas att teckna kollektivavtal.Motsvarande yrkande framställs i motion 1992/93:A726 av FilipFridolfsson m.fl. (m, fp, c, kds).Roland Lében (kds) vill enligt motion A11 att homosexuellasambor inte skall omfattas av det sambo-begrepp somförbudsregeln vilar på. Förbudet att vidta stridsåtgärder skallalltså inte gälla i det fall att homosexuella sambor äger ochdriver företag utan utomstående anställda.Utskottets övervägandenEnligt utskottet är inte rimligt att enarbetstagarorganisation skall få anordna stridsåtgärder mot ettföretag när syftet är att uppnå ett kollektivavtal som ipraktiken inte direkt kommer att reglera arbetsvillkoren förnågon. Om åtgärden riktas mot ett familjeföretag skullekollektivavtalet inte reglera arbetsvillkoren för någon utanförföretagarens egen familj. Familjeföretagen måste ha rätt attutan inblandning få bestämma vilka inbördes relationer ochförhållanden som skall råda mellan de familjemedlemmar somarbetar i företaget. Utskottet vill i sammanhanget peka på attannan arbetsrättslig lagstiftning ger uttryck för samma princip-- LAS omfattar inte arbetstagare som tillhör arbetsgivarensfamilj. Som framhålls i propositionen fyller stridsåtgärder somsyftar till att träffa kollektivavtal med sådana företag intenågot rimligt fackligt syfte.Av det anförda följer att utskottet ansluter sig till detankar som ligger bakom den föreslagna förbudsregeln.Socialdemokraterna och gör gällande att frågani själva verket redan är löst genom att parterna för störredelen av LO-området är bundna av huvudavtalet SAF-LO somförbjuder stridsåtgärder riktade mot enmans- och familjeföretag.Utskottet kan inte dela detta synsätt. De tre förbund som inteundertecknat avtalet avser nämligen just sådana branscher därenmans- och familjeföretag är vanligt förekommande.Socialdemokraterna framför att de berörda förbunden kräveravtal med företag som brukar ha anställda för att därmedförvissa sig om att förbundens medlemmar skall omfattas avkollektivavtalets försäkringsskydd.Med den ovan angivna utgångspunkten att stridsåtgärder motföretag utan anställda, utöver familjemedlemmar, inte fyllernågot rimligt fackligt syfte kan frågan ställas om ett förbudskall gälla även i det fall att företaget inte har, men brukarha, anställda. Utskottets inställning i denna fråga är att enförbudsregel måste knyta an till faktiska förhållanden. Detavgörande måste således vara att företaget inte har någrautomstående anställda när frågan om att genomdriva kravet påkollektivavtal genom stridsåtgärder aktualiseras. Som framhållsi propositionen kan intresset av att företaget har ett gällandekollektivavtal det till äventyrs önskar anställa någonutomstående inte uppväga den skada och det intrång somstridsåtgärder utgör. Den fackliga organisation som på det sättsom beskrivs i Socialdemokraternas motion vill förvissa sig omatt förbundens medlemmar skall omfattas av avtaletsförsäkringsskydd får alltså, om arbetsgivaren inte gått med påatt teckna avtal, avvakta med eventuella stridsåtgärder tilldess att någon utomstående anställts.Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet demotionsyrkanden som avser avslag på propositionen i denna del,dvs. A7, A8 och A9.När det gäller vilka kategorier företag som bör omfattas avförbudet finns motionsförslag om både en mera omfattande och omen mindre omfattande förbudsregel.I m-motionerna 1992/93:A711 resp. 1992/93:A726 föreslås ettförbud som även innefattar företag med utomstående anställda, idet fall att dessa inte är fackligt organiserade.Motion A11 (kds) förespråkar däremot ett mera inskränkt förbudgenom att det inte skall avse företag som drivs av homosexuellasambor.Enligt utskottets mening är det, som också framhålls ipropositionen, viktigt att förbudsregeln inte ges ett vidaretillämpningsområde än som är absolut nödvändigt. Till dettakommer att regeln bör göras så enkel och tydlig som möjligt, såatt minsta möjliga tveksamhet råder om dess tillämplighet. utröna om en viss anställd är medlem i en fackligorganisation eller inte låter sig inte göras helt lätt. Bl.a. avdessa skäl kan utskottet inte ställa sig bakom att även företagmed oorganiserade arbetstagare skulle skyddas. De nu berördam-motionerna avstyrks således.Att även företag som drivs av homosexuella sambor bör omfattasav förbudet, följer enligt utskottets mening av den grundsyn somstatsmakterna intagit beträffande sådana sambor, nämligen attsamlevnad mellan personer av samma kön från samhällets synpunktär en fullt acceptabel samlevnadsform. Genom lagen omhomosexuella sambor likställs sådana sambor i flera avseendenmed andra sambor. Utskottet ansluter sig således tillpropositionen även i detta hänseende och avstyrker därmed motionA11 i motsvarande del.Ett företag som drabbats av stridsåtgärder bör enligtpropositionen ha rätt till skadestånd av alla som deltagit,alltså även av dem som deltagit i sympatiåtgärder.Utskottet vill tillägga att enligt de allmänna reglerna i MBLkan skadestånd inte åläggas en enskild arbetstagare som deltagiti en stridsåtgärd om en organisation som är bunden avkollektivavtal, eller överordnad organisation, har anordnateller föranlett den olovliga stridsåtgärden (59 § MBL).Med det anförda tillstyrker utskottet regeringens förslag iden nu berörda delen. Utskottets ställningstagande innebär attmotion 1992/93:A715 får anses tillgodosedd.Andra förslag som rör medbestämmandelagenFörenings- och förhandlingsrättenIan m.fl. (nyd) anser i partiets motion1992/93:A715 att medbestämmandet måste flyttas från centralafackliga organisationer till enskilda arbetstagare.Bestämmanderätten över verksamheten i ett företag bör liggahos dem som är bäst lämpade att fatta beslut, sägs det imotionen.Utskottet vill med anledning av detta yrkande framhålla att enallmän utgångspunkt för ARK:s direktiv när det gällermedbestämmandet är att kontakterna mellan företrädare förarbetsgivare och arbetstagare så långt som möjligt bör äga rumlokalt mellan personer som har verklig kännedom om förhållandenav betydelse för de diskussioner som förs. Den enskildearbetstagaren får enligt direktiven på det sättet möjlighet attgöra sin röst hörd i förhandlingssammanhang. Utskottet, somdärmed kan konstatera att motionen ligger i linje medutredningsdirektiven, anser att utredningsarbetet bör avvaktas.Vänsterpartiet anser i sin motion 1991/92:A707 för det förstaatt förenings- och förhandlingsrätten enligtmedbestämmandelagen bör utsträckas till att också avsearbetssökande. Motionärerna vill därmed förhindra attarbetsgivare diskriminerar arbetssökande som är fackligtorganiserade. En förhandlingsrätt för den fackligaorganisationen för arbetssökande är angelägen också förmöjligheten att påverka ingångslönen, anförs det i motionen.När det gäller förhandlingsskyldigheten enligt 11 § MBL anserVänsterpartiet att den bör avse "viktigare beslut ochförändring". Många beslut kan enligt motionen vara viktiga förden fackliga organisationen utan att för den skull innebära enviktigare förändring.Motsvarande yrkanden avseende MBL behandlades och avstyrktesav utskottet i betänkandet 1990/91:AU6. När det gäller frågornaom förhandlingsrätten för arbetssökande ochförhandlingsskyldighetens omfattning enligt 11 § MBL ansågutskottet att någon åtgärd med anledning av motionen inte varmotiverad. Utskottet kan nu konstatera att bestämmelserna omförhandlings- och informationsrätten hör till de frågor som ARKbör ägna särskild uppmärksamhet.Någon åtgärd med anledning av dessa motionsyrkanden kan medhänvisning till detta inte anses påkallad. De avstyrks därför.Inflytande för anställda vid företagsförvärvI Socialdemokraternas partimotion 1991/92:A225 begär partietatt skall godkänna en lag om inflytande vidföretagsförvärv. Förslaget är hämtat från endepartementspromemoria, Ds 1991:34, Informations- ochförhandlingsrätt för anställda vid vissa förvärv av aktier.Detta förslag bygger i sin tur på betänkande(SOU 1990:1) Företagsförvärv i svenskt näringsliv. Förslaget ipromemorian tar sikte på situationer, i vilka någon (köparen)lämnar ett offentligt erbjudande om förvärv av aktierna i etts.k. aktiemarknadsbolag (målbolaget).Den arbetsrättsliga bakgrunden till förslaget är att varkenden som köper aktierna i ett företag eller aktieägarna i detföretag vars aktier förvärvas har några skyldigheter enligtmedbestämmandelagen mot arbetstagarorganisationerna i detföretag som förvärvet avser. Medbestämmandelagens regler byggerpå förekomsten av ett anställningsförhållande. I lagens meningsker inte någon förändring i det förvärvade bolaget genom attdetta övergår till ny ägare. En annan sak är att överlåtelsenkan följas av beslut om förändring av det förvärvade bolagetsverksamhet, som åtminstone formellt fattas av detta bolagsledningsorgan. I det fallet inträder förhandlingsskyldighetgentemot arbetstagarorganisationerna i det bolaget.Lagförslaget går i korthet ut på att målbolaget så snart somdet fått kännedom om det offentliga erbjudandet skall informeraarbetstagarorganisationen i bolaget om erbjudandet. Köparenskall på begäran av organisationen lämna upplysningar om sittsyfte med förvärvet och sina planer beträffande bl.a.verksamheten, lokaliseringsorten, organisationen ochsysselsättningen. Organisationen skall slutligen ha rätt tillförhandling med målbolaget i frågan om styrelsen skall uttalasig om erbjudandet, och, om uttalande skall göras, innehållet idetta.Enligt vad som framgår av förra årets budgetproposition(1991/92:100 bil. 11 s. 24) har lagt fram ettförslag till ett trettonde bolagsrättsdirektiv. Detta avserföretagsköp som sker genom offentliga erbjudanden om förvärv avaktier eller andra värdepapper som omsätts på en organiseradmarknad (s.k. take-overs). I förslaget uppställs bl.a. en radinformationsregler. I denna budgetproposition konstateras att deförslag som lagts fram i departementspromemorian i stortsammanfaller med förslag. Enligtarbetsmarknadsministerns mening bör resultatet av EG:s arbete påområdet avvaktas. Han anför att han därför inte avser att nulägga fram något förslag om de anställdas rätt till informationoch förhandling vid offentligt förvärvserbjudande.Utskottet kan för sin del konstatera att frågan om vad etteventuellt trettonde bolagsrättsdirektiv i EG kan kräva i formav anpassning i svensk lag omfattas av aktiebolagskommitténs (Ju1990:08) uppdrag. Enligt utskottets mening bör dettautredningsarbete inte föregripas.På anförda grunder avstyrks det nu berörda motionsyrkandet.Fredsplikt genom tyst regleringI sin motion 1991/92:A707 framför attfredsplikt bör gälla endast i frågor som uttryckligen ärreglerade i kollektivavtal. Partiet anser det inte godtagbartatt fredsplikt på ett helt oförutsebart sätt kan utsträckasgenom s.k. tyst reglering i kollektivavtal.När det gäller frågan om fredsplikten vid s.k. tyst regleringkan utskottet notera att reglerna om konfliktåtgärder äraktualiserade inom på grundval av den s.k.Löneförhandlingsutredningens betänkande (SOU 1991:13)Spelreglerna på arbetsmarknaden.Av det skälet saknas enligt utskottets mening anledning förriksdagen att ta något initiativ till lagändringar. Motion A707avstyrks därför i motsvarande del.Övrig lagstiftningPropositionenTill följd av förslaget om arbetsgivarens skyldighet attinformera om anställningsvillkoren enligt en ny bestämmelse ianställningsskyddslagen föreslås följdändringar i lagen omprivat arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft. Kravet påskriftligt anställningsavtal föreslås bli borttaget, vilket isin tur föranleder följdändringar i den lagen.Förslagen beträffande anställningsskyddslagen ochmedbestämmandelagen föranleder även ändringsförslag i denarbetsrättsliga beredskapslagen.MotionernaSocialdemokraterna yrkar i sin motion A8 avslag på förslagetom ändringar i den arbetsrättsliga beredskapslagen.Utskottets övervägandenUtskottet tillstyrker de nu berörda lagförslagen liksom dedelar av lagförslagen som inte behandlats i det föregående medden ändringen att 22 § i punkt 3 i bilagan till denarbetsrättsliga beredskapslagen (1987:1262) skall ha motsvarandelydelse som i det av utskottet framlagda förslaget till 22 §lagen om anställningsskydd.På grund av ändringarna i 2 § lagen om anställningsskydd måsteföljdändringar göras i 4 kap. 7 §, 8 kap. 3 § och 16 kap. 7 §lagen (1976:600) om offentlig anställning. Med utnyttjande avsin initiativrätt enligt 3 kap. 7 § riksdagsordningen föreslårutskottet att dessa ändringar genomförs. Lagförslag läggs fram iutskottets hemställan.Av det anförda följer att motion A8 avstyrks i den berördadelen.Motionsförslag om förtroendemannalagenReglerna i förtroendemannalagen skall enligt ARK:s direktivövervägas från flera utgångspunkter. Enligt direktiven är detviktigt att förtroendemannalagen är anpassad till reglerna ommedbestämmande och styrelserepresentation. ARK skall övervägahur förändringarna som den föreslår i dessa lagar skall påverkabestämmelserna i förtroendemannalagen. Begreppet fackligverksamhet skall analyseras. Lagens ledighetsregler har enligtdirektiven ett så nära samband med reglerna omarbetstagarinflytande att översynen av dem också bör höra tilluppgifterna för utredningen. Ledighetslagstiftningen skallannars ses över i ett annat sammanhang.Vänsterpartiet begär i sin motion 1991/92:A707 ändringar iförtroendemannalagen i tre hänseenden vad gäller ledighet förfackliga uppdrag.Partiet anser att lagen bör ändras så att den främjar att defackliga uppdragen i ökad utsträckning utförs på deltid.Därigenom skulle specialisering och klyftor mellan förtroendemänoch medlemmar undvikas, sägs det i motionen. Dessutom bördeltidsanställda vid behov få rätt att utöka sinsysselsättningsgrad genom fackligt arbete, under förutsättningatt det ryms inom det tidsmått som anges i lagen. I motionenbegärs även en lagändring så att förtroendemännen får rätt tillkoncernfackligt arbete på betald arbetstid. Även internationellakoncerner bör innefattas enligt motionen. När det gäller rättentill ledighet med bibehållna anställningsförmåner anserVänsterpartiet att den bör regleras på motsvarande sätt somskyddsombudets rätt till ledighet enligt arbetsmiljölagen.I frågan om fackligt arbete på deltid har utskottet tidigareuttalat att en regel av det slag som efterlyses i motionen tordeinnebära en begränsning av den rätt till ledighet som gäller . Den principiella utgångspunkten för utskottet har varit attansvaret för eventuella problem av det slag som påtalas imotionen bör åvila arbetstagarna och de fackligaorganisationerna. Förslaget om rätt för arbetstagaren att utökasin sysselsättningsgrad för att utföra fackligt arbete haravvisats eftersom utskottet sett det som främmande att lösasaken lagstiftningsvägen. I dessa frågor har utskottet sammauppfattning i dag.Av vad som sagts framgår att frågan om ledighet för bl.a.koncernfackligt arbete kan antas ingå i ARK:s överväganden,liksom den allmänna omfattningen av förtroendemannens rätt tillledighet. Utskottet vill i sammanhanget påpeka, med anledning avkravet på att jämställa förtroendemän med skyddsombud, attarbetsmiljölagen inte ger skyddsombudet obegränsad rätt tillledighet. Denna rätt är beroende av uppdragets art och anges i 6kap. 5 § arbetsmiljölagen så, att skyddsombudet "har rätt tillden ledighet som fordras för uppdraget".Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottetVänsterpartiets nu behandlade yrkanden i motion 1991/92:A707.Lisbeth Staaf-Igelström och Bo Finnkvist (s) begär i motion1991/92:A713 en lagreglering av koncernfackligt samarbeteöver nationsgränserna. Motionärerna pekar på de svenskaföretagens allt större investeringar utomlands, vilket medföratt beslut fattas långt från de berörda människorna. De fackligaföreträdarna har mycket svårt att genomföra sitt arbete på ettrimligt sätt. Det är en självklar rättighet för de anställda atterhålla samma möjligheter till insyn och inflytande överföretagens verksamhet på såväl nationellt som internationelltplan, sägs det motionen.Med anledning av denna motion kan utskottet konstatera att detpågår arbete inom EG avseende en reglering av koncernfackligtsamarbete. Enligt direktiven till ARK bör kommittén följautvecklingen inom EG på det arbetsrättsliga området och taställning till vilka anpassningar av den svenska arbetsrättsligalagstiftningen som krävs. Med hänsyn till detta saknas detenligt utskottets mening anledning till någon särskild åtgärdfrån sida på grund av motionen.Claus Zaar m.fl. (nyd) begär i motion 1991/92:A720 enutredning av förutsättningarna för att alla kostnader förfacklig ledighet skall bäras av de fackliga organisationerna.I arbetet med att få ett bättre konkurrensläge och engynnsam ekonomisk utveckling är den omfattande fackligaledigheten en viktig del enligt motionärerna. Om det ekonomiskaansvaret för den fackliga ledigheten läggs på organisationernaleder det till ett effektivt arbete som är till nytta för denfackliga verksamheten.Det ekonomiska ansvaret för den fackliga verksamheten harenligt utskottets mening ett nära samband med den tidigareberörda frågan om omfattningen av ledighet för fackliga uppdrag.Denna fråga ingår i ARK:s uppdrag. Det finns därför enligtutskottets mening inte anledning att initiera någotutredningsarbete av det slag som begärs i motionen. Dennaavstyrks således.Slutligen behandlas i detta avsnitt motion 1991/92:A723 avBertil Måbrink m.fl. (v) som rör fackliga rättigheter i ettinternationellt perspektiv. Enligt motionen kränks nästanöverallt i u-världen rätten att bilda fria och självständigafackföreningar. Det växande antalet frizoner runt om i världenär ett allvarligt hot mot de grundläggande fackligarättigheterna. I motionen tas också frågan om gästarbetarnassituation upp. I länder kring , där fackföreningarär förbjudna, finns det enligt motionen fem miljonergästarbetare. Motionärerna begär ett tillkännagivande om attSverige skall verka för förbättrad efterlevnad av de fackligarättigheterna och då särskilt uppmärksamma förhållandena ifrizonerna och gästarbetarnas villkor.Utskottet vill med anledning av motionen hänvisa till detarbete som utförs inom Internationella arbetsorganisationen(). De industriella frizonerna (Export processing zones)ägnas särskild uppmärksamhet genom att en expertkommitté avframstående jurister granskar efterlevnaden avratificerade konventioner i förhållande till frizonerna. Det äratt notera i sammanhanget att frizonerna inte är undantagna frånkonventionernas tillämpningsområde. Konvention nr 87 omföreningsfrihet och skydd för organisationsrätten och nr 98 omorganisationsrätten och den kollektiva förhandlingsrätten hörtill de som har den högsta anslutningsgraden.ILO har även engagerat sig för gästarbetarna. Stora resurser haravsatts för utbildning i tredje världen, inte minst utbildningav återvändande gästarbetare från och Kuwait.Det arbete som förekommer inom bör enligt utskottetsmening kunna tjäna det syfte som motionärerna anger. Någotuttalande därutöver med anledning av motionen är inte påkallat.Den avstyrks därför av utskottet.Etnisk diskrimineringI fyra motioner begärs lagstiftning mot etniskdiskriminering på arbetsmarknaden.Sådan lagstiftning begärs i båda motioner1991/92:A707 om demokratiska rättigheter och jämställdhet iarbetslivet m.m. resp. 1991/92:Sf629 om invandrarpolitiken.Motsvarande yrkande framställs i två enskilda motioner om rasismoch främlingsfientlighet, 1991/92:Sf628 av . (s), och 1991/92:Sf606 av m.fl. (v).Utskottet kan med anledning av dessa yrkanden konstatera attregeringen aviserat en proposition med förslag till lag motetnisk diskriminering i arbetslivet, baserat på ett betänkande(SOU 1992:96) av Utredningen för åtgärder mot etniskdiskriminering. Någon åtgärd med anledning av dessa motioner ärdärmed inte påkallad. De avstyrks således av utskottet.Övriga frågorUtskottet tar i detta avsnitt upp tre motioner som avser denoffentliga sektorn.I motion 1991/92:A710 av m.fl. (s) begärs enändring i lagen om offentlig anställning () så att möjlighetges att förbjuda anställdas direkt konkurrerande verksamhet,om detta skadar huvudarbetsgivarens intressen. Motionen syftarpå läkare, som vid sidan av ordinarie anställning i landstingbedriver privat vårdverksamhet.