bet · GG01NU35 · 1993-05-27 00:00:00 — 1992/93NU35ÄrendetI detta betänkande behandlasdels proposition 1992/93:245 om lagreglering av detstatliga stödet till banker och andra kreditinstitut, m.m.,dels två motioner som väckts med anledning avpropositionen.Upplysningar i ärendet har inför utskottet lämnats avrättschefen och departementsrådet ,, generaldirektören ,, samt verkställande direktören direktören , . Utskottet tillstyrker regeringens förslag till en lag omstatligt stöd till banker och andra kreditinstitut. Lageninnehåller vissa grundläggande regler för bankstödet. Dessaöverensstämmer helt med de riktlinjer tidigarefastställt för detta stöd. Vidare skall enligt lagen villkorenför statligt stöd till kreditinstitut kunna prövas av ensärskilt inrättad nämnd, för att en sådan prövning skall kunna komma tillstånd är att kreditinstitutet -- om det inte får stöd -- skullevara på obestånd, skyldigt att upprätta kontrollbalansräkningeller inte kunna uppfylla kapitaltäckningskravet.Prövningsnämnden skall bedöma om de föreslagna avtalsvillkorenär oskäliga mot ett kreditinstitut eller dess ägare. Om nämndenfinner att villkoren inte är oskäliga och ett institut ellerdess ägare trots detta inte antar ett avtalsförslag ges statenrätt att tillgripa tvångsmedel. Staten skall kunna lösa inaktierna i kreditinstitut som är aktiebolag ellerbankaktiebolag. Sparbanker, föreningsbanker och hypoteksinstitutskall kunna ställas under tvångsförvaltning. Syftet med dessaregler är att kreditinstitut under vissa förutsättningar skallvara skyldiga att ta emot statligt stöd om detta krävs för attstabiliteten i betalningssystemet skall garanteras ochkreditförsörjningen tryggas.Företrädaren för Ny demokrati har reserverat sig på ettflertal punkter, bl.a. mot att inlösen av aktier skall kunnaanvändas som tvångsmedel.Ett förslag från Ny demokratis sida om att bankstödet skallutgå i form av en tillgångsgaranti i stället för i sin nuvarandeutformning avvisas av utskottet men följs upp i en reservation(nyd).Utskottet tillstyrker vidare regeringens förslag om ändraderegler för bankers rätt att inneha egendom som har övertagitsför att skydda fordringar. I propositionen föreslås -- efter föredragning av statsrådetBo Lundgren -- att antar förslag till1. lag om statligt stöd till banker och andra kreditinstitut,2. lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617),3. lag om ändring i lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag.Riksdagen bereds vidare tillfälle att ta del av vadföredragande statsrådet anfört om finansieringen , som har granskats av Lagrådet, återges ibilaga1. De motioner som har väckts med anledning av propositionen ärföljande:1992/93:N62 av () vari yrkas att riksdagenbeslutar att den i propositionen föreslagna nya instansen skallges namnet Bankstödsdomstolen.1992/93:N63 av och (båda nyd)vari yrkas att riksdagen1. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att bankstödsfrågorna måste grundas på enhelhetsbedömning och handläggas skyndsamt och helst i ettsammanhang,2. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om ett system med tillgångsgaranti på sätt som förordatsi motionen,3. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att utreda förutsättningarna för att införainsättargaranti i ,4. beslutar att staten skall tillförsäkras en rätt ivärdestegringen såsom föreslagits i motionen i anslutning till5§ sista stycket förslaget till lag om statligt stöd tillbanker [och andra kreditinstitut],5. vid avslag på yrkande 4, som sin mening ger regeringen tillkänna vad i motionen anförts om nödvändigheten av tydligavillkor som innefattar krav på försäljning av kringverksamhet,rationaliseringar i verksamheten, ändringar i beslutsrutiner,avskaffande av fallskärmsavtal och sänkta räntemarginaler,6. avslår förslaget om inlösen,7. vid avslag på yrkande 6, avslår 10§ punkt 1 förslagettill lag om statligt stöd till banker [och andrakreditinstitut],8. vid avslag på yrkandena 6 och 7, i vart fall byter ut"[inte vara] oskäliga" i 10§ mot "[vara] skäliga" såsomföreslagits i motionen,9. i 11§ förslaget till lag om statligt stöd till banker[och andra kreditinstitut] stryker ordet verkliga i uttrycket"verkliga värdet" i enlighet med vad som anförts i motionen,10. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om införskaffande av utlåtande från erkänd oberoendeexpertis om aktiens värde,11. avslår tvångsförvaltning enligt 13§ punkt 1 förslagettill lag om statligt stöd till banker [och andrakreditinstitut],12. vid avslag på yrkande 11, byter ut "[inte vara] oskäliga"mot "[vara] skäliga" i 13§ på sätt som förordats i motionen,13. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att inlösta aktier eller aktier o.d. som kommit istatens ägo på annat sätt så snart det kan ske måste övergå tillprivata ägarformer genom att exempelvis ägandet delvis spridstill medborgarna i form av aktier,14. beslutar att prövningsorganet i stället för nämnd skallkallas för domstol, förslagsvis Bankstödsdomstolen,15. beslutar att prövningsorganets beslut skall få överklagasi enlighet med vad som anförts i motionen,16. som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om rekryteringen till prövningsorganet,17. om lag om statligt stöd till banker [och andrakreditinstitut] antas, beslutar att lagen skall gälla ett åreller t.o.m. i enlighet med vad som föreslagitsi motionen. BankstödetInledningFör att säkerställa stabiliteten i betalningssystemet ochtrygga kreditförsörjningen beslutade i december 1992att staten skall garantera att banker och vissa andrakreditinstitut kan fullgöra sina förpliktelser i rätt tid (prop.1992/93:135, bet. bemyndigade regeringen attbesluta om erforderliga åtgärder i detta syfte. De statligainsatserna kan vara i form av t.ex. garantier, lån ellerkapitaltillskott. Enligt förordningen (1993:215) om statligtstöd till banker och andra kreditinstitut görs ansökan om stödhos , som inrättats för att hantera stödet.Nämnden beslutar om stöd, utom i ärenden som är av principiellbetydelse eller i övrigt av större vikt eller avser garantiersom skall utfärdas av . Beslut i sådana ärendenfattas av regeringen.Villkor för bankstöd m.m.Regeringen och får förena beslut om stöd medvillkor. I de riktlinjer fastställt för bankstödetanges olika typer av sådana villkor. Vägledande härvidlag är attstödet skall utformas på ett affärsmässigt ochkonkurrensneutralt sätt och så att statens långsiktiga kostnaderhålls på en så låg nivå som möjligt. Krav som kan bli aktuellaatt ställa är nedsättning av aktiekapitalet, begränsning avutdelningen, avgifter för lämnade garantier och återbetalning avutbetalat stöd. Vidare skall kunna krävas att vissa tillgångarförs över till en särskild enhet inom institutet eller till ettsärskilt bolag. Staten skall också kunna tillförsäkra sig rättatt teckna aktier i institut som erhållit stöd ellerpå annat sätt få del i den värdestegring som uppkommer i ettsådant institut. Statens krav riktas mot institutet eller, ivissa fall, mot ägarna.I proposition 1992/93:245 läggs nu fram förslag till en lag omstatligt stöd till banker och andra kreditinstitut. I lageninförs som inledande bestämmelser vissa grundläggande regler förbankstödet. Dessa utgår helt från tidigare nämndabeslut och innehåller väsentligen föreskrifter om stödets syfteoch omfattning, i vilka former det kan utgå och vilka institutsom kan erhålla stöd. I en särskild paragraf (5§) återfinnsbestämmelser om de villkor som stödet kan förenas med och somhär beskrivits. Bl.a. anges att staten bör tillförsäkras deli den värdestegring som uppkommer om ett institut som fått stödåterfår sin lönsamhet.I motion 1992/93:N63 (nyd) krävs att staten skalltillförsäkras rätt i värdestegringen och att den aktuellabestämmelsen skall ändras i enlighet härmed.Utskottet har tidigare behandlat frågor om vilka villkorsom bör ställas upp när bankstöd lämnas. Detta skedde dels närriktlinjer för bankstödet antogs (bet. 1992/93:NU16), dels närmotioner från årets allmänna motionstid behandlades (bet.1992/93:NU24). Av vad som sagts i dessa sammanhang och av den nuföreslagna lagen framgår att statens kostnader skall hållas sålåga som möjligt och att strävan skall vara att stödet skallåtervinnas. Ett sätt för staten att återvinna stödet är att fådel av en framtida värdetillväxt i det berörda institutet. Dettatorde emellertid främst kunna användas då staten tillskjutitkapital. Vid andra former av stöd, t.ex. garantier, torde andrametoder än del i värdestegring få tillämpas för att staten skallkunna få ersättning för sina insatser. Vilken metod som ärlämpligast beror således på hur stödet utformas och hurförhållandena är i det enskilda institutet. Enligt utskottetsuppfattning får det ankomma på regeringen och Bankstödsnämndenatt i varje enskild situation avgöra hur statens kostnader pålång sikt skall minimeras med ledning av de fastställdariktlinjerna. Utskottet avstyrker därför motion 1992/93:N63(nyd) i denna del.I nyssnämnda motion yrkas i andra hand på att förslag om avtalom stöd skall innehålla tydliga villkor som innefattar krav påförsäljning av kringverksamheter, rationaliseringar, ändringar ibeslutsrutiner, avskaffande av fallskärmsavtal och sänktaräntemarginaler.Motsvarande krav har utskottet behandlat senast (bet. 1992/93:NU24). På utskottets förslag avslog dåaktuella motioner i berörda delar.Utskottet vidhåller sin tidigare uppfattning och avstyrkermotion 1992/93:N63 (nyd) även såvitt nu är i fråga.Inlösen av aktierI propositionen anförs att åtskilliga problem kan uppstå närstatens åtagande gentemot kreditinstituten skall utformas i detenskilda fallet. Det kan tänkas uppstå situationer då ettkreditinstitut eller dess ägare finner det vara bäst förenligtmed affärsintressena att avstå från att ta emot statligt stöd påde villkor som erbjudits. I propositionen konstateras att statenknappast kan låta ett kreditinstitut som omfattas av detstatliga åtagandet gå i konkurs. Ett institut skulle kunnautnyttja detta förhållande som ett påtryckningsmedel för attframtvinga förmånligare villkor. Även om det är osannolikt attsaken kommer att ställas på sin spets är det, enligt regeringen,uppenbart att institut bör vara skyldiga att ta emot stöd ivissa situationer. Detta gäller t.ex. när syftet med denstatliga garantin hotas, dvs. när stabiliteten ibetalningssystemet eller kreditförsörjningen är i fara. Detbehövs därför, sägs det i propositionen, dels en ordning sommöjliggör prövning av de villkor som staten erbjudit ettinstitut, dels föreskrifter om tvångsmedel.Mot denna bakgrund föreslås i propositionen att det inrättasen särskild nämnd, , som påbegäran av skall kunna pröva ett förslag tillavtal mellan och kreditinstitutet. Somförutsättning för att en sådan prövning skall kunna komma tillstånd föreslås gälla att kreditinstitutet -- om det inte fårstatligt stöd -- skulle vara på obestånd, skyldigt att upprättas.k. kontrollbalansräkning eller inte kunna uppfyllakapitaltäckningskravet. avses få i uppgift attpröva om de av föreslagna villkoren är oskäligamot motparten. Ett oskäligt villkor kan jämkas avPrövningsnämnden, men staten är inte skyldig att ingå ett avtalmed ett villkor som ändrats på detta sätt. kani stället välja att lägga fram ett nytt förslag.Om ett kreditinstitut eller dess ägare inte antar ettavtalsförslag trots att funnit det inte varaoskäligt, skall staten enligt förslaget i propositionen ha rättatt tillgripa tvångsmedel. Staten skall kunna tvångsinlösaaktierna i ett kreditinstitut som är aktiebolag ellerbankaktiebolag. Reglerna föreslås bli utformade på i huvudsaksamma sätt som reglerna om inlösen av minoritetsaktier iaktiebolag och bankaktiebolag. Lösenbeloppet skall bestämmas såatt det motsvarar aktiens verkliga värde förstatens begäran om inlösen hos . En sparbank, enföreningsbank eller ett hypoteksinstitut skall kunna ställasunder tvångsförvaltning genom att förordnar engod man. Dessa tvångsmedel skall också kunna tillgripas om enförpliktelse som följer av ett avtal med intefullgjorts och förpliktelsen är av väsentlig betydelse eller ominstitutet inte har en kapitalbas som uppgår till lägst avvärdet av institutets placeringar.I propositionen konstateras att betalningssystemets stabilitetoch en sund utveckling av bankverksamheten är så framträdandeintressen att de motiverar långtgående ingrepp i äganderätten.Den föreslagna lagstiftningen har bl.a. därför utformats så attden skall vara förenlig med Europakonventionenstilläggsprotokoll om att fysisk och juridisk person inte fårberövas sin egendom annat än i det allmännas intresse och underförutsättningar som anges i lag.De tvångsmedel som kan vara tänkbara att tillgripa motbankaktiebolag och andra kreditinstitut som är aktiebolag ärinlösen eller tvångsförvaltning. I den promemoria, utarbetad avjustitierådet , som ligger till grund förpropositionen i denna del, förordas inlösen. Det anförs bl.a.att vid inlösen undviks en hel del komplikationer vad avseråterbetalningsskyldighet m.m. i situationer då ett institutbehöver kapitaltillskott. Också i övrigt blir förfarandetavsevärt mindre komplicerat om man kan utnyttjaaktiebolagslagens (1975:1385) regler för rekonstruktioner ochandra insatser, sägs det vidare i promemorian. Även för ägarnatill ett kreditinstitut kan inlösen vara att föredra framförtvångsförvaltning. Sådan förvaltning, framhålls det, kan väntaskomma i fråga när det föreligger betydande skillnader i åsikterom vilka åtgärder som skall vidtas. Staten skulle då kunnagenomföra åtgärder som ägarna motsatt sig, men dessa måste trotsdet senare ta över driften, eftersom tvångsförvaltning endastkan ske . Regeringen ansluter sig till deni promemorian redovisade bedömningen och anför att inlösen ärden mest ändamålsenliga metoden när det är fråga om ett institutsom är aktiebolag eller bankaktiebolag.Förslaget om att staten skall kunna tvångsinlösa aktieravvisas i motion 1992/93:N63 (nyd). Motionärerna anför atttvångsinlösen kommer i uppenbar konflikt medäganderättsprincipen och kan till sin natur uppfattas somkonfiskation. Statens intressen kan enligt motionärernasuppfattning tillgodoses genom metoden med tvångsförvaltning.Utskottet delar de bedömningar som görs i den nämndapromemorian och som regeringen också instämt i. Utskottet anseratt staten på de grunder som redovisas i propositionen måste hamöjlighet att tillgripa tvångsinlösen mot kreditinstitut som äraktiebolag eller bankaktiebolag. Med hänvisning till vad som nuanförts avstyrker utskottet motion 1992/93:N63 (nyd) i dennadel.Grund för inlösen och tvångsförvaltningInlösen och tvångsförvaltning skall enligt förslaget ipropositionen, som tidigare redovisats, kunna tillgripas på tregrunder: dels om ett institut eller dess ägare inte godtar ettavtalsförslag trots att det bedömts inte vara oskäligt, dels omdessa inte fullgör en väsentlig förpliktelse enligt avtalet ochdels om kapitaltäckningsgraden understiger 2%.Syftet med bestämmelsen om att inlösen och tvångsförvaltningskall kunna tillgripas om ett institut inte antar ettavtalsförslag, är att institutet i praktiken skall vara skyldigtatt ta emot statligt stöd om vissa angivna omständigheterföreligger. För det första skall ett stöd behövas för attstabiliteten i betalningssystemet skall kunna garanteras och föratt kreditförsörjningen skall kunna tryggas. komma i ekonomiskt trångmål, på sätt som tidigarebeskrivits, om det inte får stöd. ha funnit att ett avtalsförslag frånBankstödsnämnden inte är oskäligt.De nämnda tvångsmedlen skall enligt vad som föreslås i motion1992/93:N63 (nyd) inte få användas i de fall ett institut inteantagit ett avtalsförslag. Bestämmelsen är bl.a. tveksam frånäganderätts- och rättssäkerhetssynpunkt, anförs det i motionen.Motionsförslaget är såvitt gäller aktiebolag och bankaktiebolagett andrahandsyrkande till motionärernas krav på att möjlighetentill inlösen inte skall införas.Enligt utskottets uppfattning kan den aktuellabestämmelsen med fog anses vara den mest centrala när det gällertvångsmedel i den föreslagna lagen. De andra två grunderna förtvångsmedel är av mer underordnad betydelse. Skulle statenavhändas möjligheten att tillgripa inlösen ellertvångsförvaltning när ett institut säger nej till ett "godkänt"avtal torde syftet med lagen svårligen kunna uppnås. En påtagligrisk med motionärernas förslag till ändring är attförhandlingarna skulle kunna fördröjas och bli mer omständligatill förfång för intressena av att skydda kreditväsendet. Motdenna bakgrund avstyrker utskottet motion 1992/93:N63 (nyd) iberörd del.Oskäliga villkorPrövningsnämnden skall, som redan beskrivits, på ansökan avBankstödsnämnden pröva om villkoren i ett förslag till avtal omstatligt stöd till ett kreditinstitut är oskäligt eller inte motmotparten. Några avtal som är direkt jämförliga med dem som kanbli aktuella hos har inte förekommit tidigare.Nämnden kan dock enligt regeringen få viss vägledning avtillämpningen av 36§ avtalslagen (1915:218) och av avtal omföretagsrekonstruktion.Om de tidigare återgivna yrkandena i motion 1992/93:N63 (nyd)rörande inlösen och grunderna för användande av tvångsmedel intevinner bifall, föreslås i nämnda motion att prövningen avvillkoren i ett avtalsförslag skall avse om de är skäliga ochinte om de är oskäliga. Enligt motionärerna bör därförformuleringen "funnit inte vara oskäliga" i lagförslagets 10 §första stycket 1 och 13§ första stycket 1 ändras till "funnitvara skäliga". Syftet med detta anges vara att mildra ogynnsammaverkningar av inlösen och tvångsförvaltning.Motionärernas förslag innebär att det i praktiken skulle blisvårare för att "godkänna" avtalsvillkor somBankstödsnämnden har föreslagit. Enligt utskottetsuppfattning måste reglerna om vad bedömningskall avse utformas mot bakgrund av dels att det övergripandesyftet med bankstödet är att skydda centrala allmänna intressen,dels att betydande statliga åtaganden kan väntas bli aktuella ivarje enskilt avtal. Avvägningen mellan allmänna och enskildaintressen måste också göras med beaktande härav. Utskottet är avdessa skäl inte berett att biträda motionsförslaget, utan anseratt det för ett villkors giltighet skall räcka med att detkonstateras att villkoret inte är oskäligt. Utskottet anslutersig därmed till regeringens förslag och avstyrker det nuaktuella yrkandet i motion 1992/93:N63 (nyd).Värdering av aktier, m.m.I 2 kap. 18 § regeringsformen föreskrivs att varje medborgarevilkens egendom tas i anspråk genom expropriation eller annatsådant förfarande skall vara tillförsäkrad ersättning enligtgrunder som anges i lag. I den nu föreslagna lagen har därförintagits en bestämmelse om att vid inlösen av aktier i ettkreditinstitut skall lösenbeloppet bestämmas så att detmotsvarar aktiens verkliga värde närBankstödsnämnden begärde inlösen. Begreppet verkliga värdet harhämtats års aktiebolagslag och den praxis somtillämpas vid inlösen av minoritetsaktier. Enligt vad som sägs ipropositionen bör den praxis som utvecklats i dessa sammanhangvara vägledande även för det nu föreslagna inlösensförfarandet.Föreligger det tvist om rätt till inlösen eller ominlösenbeloppet skall detta prövas av påbegäran av . Aktiernas värde skall bestämmas somom kreditinstitutet inte hade omfattats av statens åtagande omstöd till kreditinstituten.Uttrycket verkliga värdet är oklart och kan leda tilltillämpningssvårigheter, anförs det i motion 1992/93:N63 (nyd).Det är inte tillräckligt att hänvisa till praxis vid inlösen avminoritetsaktier, hävdar motionärerna. De anser att det är merändamålsenligt att använda uttrycket värdet.Som framgår av den nu lämnade redogörelsen följer avregeringsformen att grunderna för inlösen av aktier måste angesi lag. Enligt utskottets mening är det härvid en avsevärdfördel att tillämpa värderingsprinciper som redan används inärliggande sammanhang och därmed vunnit en viss stadga. Dettauppnås genom det i propositionen föreslagna begreppet verkligavärdet. Motionärernas förslag om att endast ordet värdet skallanges i lagtexten skulle inte ge någon vägledning, eftersom deti motionen inte anges vad som avses med "värdet". Detta skulleleda till osäkerhet och minska förutsebarheten iPrövningsnämndens bedömning. Utskottet anser vidare att det medfog kan ifrågasättas om regeringsformens krav på att grundernaför ersättningen skall anges i lag är uppfyllt om ett nyttbegrepp införs i lagen utan närmare vägledning. Med hänvisningtill vad som anförts avstyrker utskottet motion 1992/93:N63(nyd) såvitt nu är i fråga.I motion 1992/93:N63 (nyd) föreslås också att det skallinföras ett krav på att aktiens värde skall bestämmas medutgångspunkt i utlåtande från erkänd oberoende expertis påområdet.Utskottet vill för sin del erinra om att Prövningsnämndenföreslås få en mycket kvalificerad sammansättning där allaledamöter skall ha särskild sakkunskap på området. Häriinnefattas även frågor rörande inlösen av aktier, eftersom dettakan väntas bli en av nämndens viktigare uppgifter. Vidare finnsdet inget som hindrar nämnden att -- om så skulle behövas --inhämta särskilda expertutlåtanden i värderingsfrågor.Enligt utskottets uppfattning kan det i många fall vara av värdeatt så sker, men det bör ankomma på nämnden att avgöra dettafrån fall till fall. Utskottet avstyrker därför motion1992/93:N63 (nyd) i nu berört hänseende.Privatisering av bankerInlösta aktier måste så snart det kan ske övergå till privataägarformer, anförs det vidare i motion 1992/93:N63 (nyd).Ägandet kan t.ex. spridas till medborgarna genom att dessa fåröverta delar av aktierna.Ett likartat yrkande behandlades av utskottet i samband medbeslutet om införande av bankstödet (bet. 1992/93:NU16).Utskottet anförde då att bank- och kreditväsendet bör varaprivatägt och att i de fall staten genom stödåtgärder bliraktieägare bör ägandet avvecklas när det blir affärsmässigtlämpligt. Utskottet tillstyrkte också att regeringenbemyndigades att besluta om avvecklingen. beslutade ienlighet med utskottets förslag.Vad som refererats bör enligt utskottets uppfattningalltjämt vara vägledande för regeringens handläggning av detstatliga ägandet av kreditinstitut. Motionärernas syfte ärdärmed i huvudsak redan tillgodosett. Det aktuella yrkandet imotion 1992/93:N63 (nyd) avstyrks därför.Namnet på prövningsorganetPrövningen av att villkoren i ett förslag till avtal omstatligt stöd inte är oskäliga skall, som sagts, görasav en särskilt inrättad nämnd, förbankstödsfrågor. Denna nämnd skall också pröva tvist om inlösenoch inlösenbeloppets storlek samt om tvångsförvaltning. Vidprövningen i nämnden skall i huvudsak förfarandereglerna iförvaltningsprocesslagen (1971:291) tillämpas. Nämnden skallbestå av tre ledamöter utsedda av regeringen. Ordföranden ochvice ordföranden skall vara jurister och ha erfarenhet somdomare. Högst två ersättare får utses. Nämndens avgöranden skallinte kunna överklagas.I propositionen anförs att de bestämmelser som föreslås förPrövningsnämnden gör att den uppfyller kraven för en opartiskoch oberoende domstol och de krav som ställeri detta avseende. Genom inrättande av en särskild nämnd med högkompetens och särskild sakkunskap på området blirprövningsförfarandet i bankstödsfrågor snabbt och flexibelt,anser regeringen.I motion 1992/93:N62 (s) anförs att det inte råder någontvekan om att de frågor som den föreslagna instansen skall prövaär av den karaktären att det måste finnas tillgång tilldomstolsprövning. Motionären påpekar att det i propositionensägs att den nya prövningsinstansen måste uppfylla de krav somställs på en opartisk och oberoende domstol. I motionen erinrasom att detta bl.a. hänger samman med krav omden enskildes rätt till domstolsprövning i vissa fall.Motionären finner det mot denna bakgrund förvånande attregeringen inte valt att entydigt slå fast att det organ som nuskall inrättas verkligen är en domstol. Genom den föreslagnabeteckningen kan det, enligt motionären, uppståonödig tveksamhet om det över huvud taget rör sig om en domstoloch om uppfyller sina internationella förpliktelser.