bet · GG01KU30 · 1993-05-13 00:00:00 — Slutligen antecknade BITS att studien skulle komma attgenomföras i nära samarbete med den polska kontraktspartenBipropap och att kunskapsöverföring skulle komma att utgöra ennaturlig del av arbetet med studien. BITS beslutade att bidramed högst för en skogsindustristudie, varav4,i fast pris för arvode och förersättningsgilla kostnader mot faktura, samt att prövafinansiering av den andra fasen av studien sedan resultat frånden första fasen hade presenterats av konsulten och godkänts avkunden. BITS tillställde NLK-Celpap en bekräftelse avbeslutet. I bekräftelsen anfördes att BITS inom ett godkäntbelopp om högst skulle bidra med högst 150 000 krför besök i av en polskindustridelegation.Tilläggskontrakt Sjöbjörn Development AB--BipropapDen undertecknades ett kontrakt mellan och Bipropap som utgjorde ett tillägg till detursprungliga kontraktet. I detta tilläggskontrakt angavs prisetför den första fasen till , varav 4,3 miljonerkr för arvode och återstoden ersättning för visade kostnader ochför restid. Den andra fasen skulle bli föremål för förhandlingarlängre fram.Avtal om en rådgivande grupp för skogsindustrifrågorDen träffade och detpolska ett avtal om en rådgivande grupp förskogsindustrifrågor. Avtalet gick ut på att en grupp beståendeav ledande personer från det svenska näringslivet skulle fungerasom konsulter och rådgivare åt i frågor somrörde skogsindustrins omstrukturering, finansiering avinvesteringar, företagsledning samt specifika frågor som kundeuppstå i samband med pågående skogsindustristudie.BITS beslut om bidraget för den rådgivande gruppen förskogsindustrifrågorDen beslutade BITS att bidra med högst 2miljoner kr för en rådgivande grupp för skogsindustrifrågor viddet polska industriministeriet.I beslutet antecknades att det i överenskommelsen mellansvenska och polska regeringarna hadehänvisats till behovet av rådgivning till vad gällerindustriell omstrukturering och ledande roll isammanhanget.Utskottets bedömningAllan rollAllan har gjort gällande att han endast har tagitinitiativ för att främja samarbetet mellan svenska företag ochföretag i andra länder. Enligt utskottets mening är det intebara tillåtet utan också önskvärt att statsråd deltar iexportfrämjande verksamhet så länge det sker i allmänna termeroch så länge inte ett enskilt företag därigenom får ensärställning eller på annat sätt gynnas i förhållande till någotannat svenskt företag. I detta sammanhang kan hänvisas tillutskottets granskning av regeringens befattning med Boforsförsäljning av fälthaubits FH 77 B m.m. till i konkurrensmed utländska företag. Utskottet noterade att regeringen hadespelat en aktiv roll vid tillkomsten av affären men riktade intenågon kritik mot regeringen för detta (bet. 1989/90:KU30).När på i fick klart för sig attden polska regeringen var intresserad av insatser från detsvenska näringslivet var det enligt utskottets mening ennaturlig åtgärd att han vände sig till ambassadörJean-Christophe för att informera denne och för attöverlämna åt honom att ta de fortsatta kontakter som kunde varanödvändiga. tog också kontakt med hemkomsten. Ambassadör skulle härmed tillsammans medBjörn följa upp de i tagna initiativen i ,medan skulle försöka ordna lämplig finansiering avde polska projekten genom . Att i på initiativ av finansministern måstedock hos polackerna ha ingivit föreställningen att enbiståndsfinansiering förutsatte att de valde NLK-Celpap ochWahlström. Detta vinner också stöd av vad den förutvarande viceindustriministern yttrade i polsk radio den 29 mars1993. Enligt skulle det ha varit ohyfsat av honomatt säga nej när den biståndsgivande sade attsaken skulle bli bäst utförd av och hans bolag.Björn har också inför utskottet framhållit att hankände sig som rådgivare till den polska regeringen. Till dettakommer att på ett utkast tillmötesprotokollet antecknat att "accepterartexten" och att han i en rapport anfört attWitold Trzeciakowski "accepterar tanken svenskt deltagande genomadvisory board." Ordvalet tyder inte på något självständigt valfrån polsk sida. Detsamma gäller vad anfört i sinpromemoria om att den som får finansministern på sin sida ocksåfår resurser.Allan har mottagit rapporter från Jean-ChristopheÖberg av vilka framgick att ansåg sig ha haftett uppdrag från den . Det är anmärkningsvärtatt inte har försökt tillrättalägga detta.Sammanfattningsvis konstaterar utskottet att sitt agerande kan ha misslett polackerna att tro attprojektet hade den stöd och därmed medverkattill att Spin-Off och gick miste om möjlighetenatt konkurrera om två konsultuppdrag, vilket utskottet anservara anmärkningsvärt. I övrigt föranleder granskningen i dennadel inte något uttalande från utskottets sida.Regeringens handläggningEnligt det beslut om BITS beredningsplan som den dåvaranderegeringen fattade skall BITS själv beslutaom insatser som rör kunskaps- och kompetensutveckling, medanmiljöinsatser av kostnadsmässigt större omfattning ochinnehållsmässigt mer komplicerad art skall underställasregeringen. Den normala ordningen är således attbiståndsärendena skall handläggas av BITS. Det får därförbetraktas som anmärkningsvärt att regeringen i det nu aktuellafallet tog över handläggningen och beslutade i BITS ställe.Av den beredningsplan som regeringen godkände den 15 februari1990 framgår att det åligger att göra framställning omutnyttjande av biståndsramen. Någon formell sådan framställningförekommer inte. Trots att ärendet hade hanterats som ett biståndsärende påbörjades inte behandlingen avärendet på förrän den22 . Därefter präglas handläggningen av enutomordentlig brådska. Anmärkningsvärt är den korta remisstidsom BITS fick för att yttra sig över NLK-Celpaps förslag ochoffert. Trots BITS många invändningar och kritiska synpunkter pådetta förslag fattade regeringen sitt beslut den 13 september1990. Handläggningen vittnar om att frågan i själva verket varavgjord på ett stadium. BITS hänvändelse tillRiksrevisionsverket måste ses mot bakgrund av nu angivnaomständigheter.I det nu aktuella fallet har upphandlingen skett genomförhandlingsupphandling. Det har emellertid inte framkommitnågot som visar att man från polsk sida krävde att NLK-Celpapoch skulle få uppdragen. I den situationen bordeupphandlingen av konsulttjänsterna ha skett genom slutenupphandling, dvs. genom infordrande, prövning och antagande avanbud utan förhandling med anbudsgivare.Enligt utskottets mening företer den dåvarande regeringenshandläggning således flera brister för vilka den inte kan undgåkritik.12. Flyktingpolitiken m.m.Utskottet har tidigare under en följd av år granskatregeringens handläggning av utlänningsärenden, bl.a.handläggningstidernas längd, regeringens praxis i asylärendenoch barns rättigheter. har utskottet granskat regeringensplanering och handläggning av flyktingpolitiken, bl.a.kontakterna med , införandet av visumplikt,förhållandet till samt avvisningen av vissaperuanska medborgare. Vidare har utskottet granskat ettuttalande av invandrarministern rörande asylsökandekosovoalbaner.Till grund för granskningen har bl.a. legat dels fyrapromemorior som upprättats inom (bilagornaA 11.1--11.5,) dels offentliga utfrågningar av f.d.generaldirektören för ,bilaga B12, statsrådet , bilaga B18,och statsministern , bilaga B21. ChristinaRogestam har inkommit med en kompletterande skrivelse, seunderbilaga till B12.a) Regeringens planering och handläggning av flyktingpolitikenFlyktingsituationen under år 1992I handläggs sedan departementetsinrättande bl.a. ärenden som gällerflyktingar och invandrare och utlänningars rätt att vistas ilandet. sorterar underKulturdepartementet.Invandrarverket () svarar enligt sin instruktion (1988:429)bl.a. för uppgifter enligt utlänningslagstiftningen samt förmottagande av asylsökande. är en central myndighet förinvandrar- och medborgarskapsfrågor och huvudman på den statligasidan för överföring och mottagande av flyktingar ochasylsökande.Övergripande mål för verksamheten är att den regleradeinvandringen till skall upprätthållas i enlighet medgällande författningar och internationella åtaganden. Prövningav ärenden enligt utlänningslagstiftningen och lagen om svensktmedborgarskap skall ske på ett rättssäkert sätt. Mottagandet avasylsökande och flyktingar skall präglas av respekt förindividen och dennes vilja och förmåga att ta ansvar.Invandrarnas integration i det svenska samhället skall ske ienlighet med de invandrarpolitiska målen jämlikhet, valfrihetoch samverkan (prop. 1992/93:100, bil. 12 s. 266).Under /92 sökte 54500 personer inkl. barnasyl i , mot 20800 budgetåret . 41000personer eller kom från f.d. och merparten avdem från Kosovo. Samma budgetår beviljades 19339 asylsökandeuppehållstillstånd -- av humanitära skäl. Under budgetåretuppgick vidare antalet uppehållstillstånd för nära anhöriga till20380 personer. Det totala antalet asylsökande under förstahälften av /93 uppgick till ca 47000 personer.Under månaderna juni--kom inte mindre än 45000asylsökande, merparten från och Kosovoprovinsen.Antalet asylsökande under hela kan beräknastill 81000 personer. Enligt regeringens skrivelse ominvandrar- och flyktingpolitiken (skr. 1992/93:157 s. 38) kundedet kraftiga inflödet från av personer utanskyddsbehov efter informationsinsatser och omfattandedirektavvisning bringas att upphöra. Regeringen beslutade den 8oktober 1992 att viseringsfrihet inte längre skulle gälla förmedborgare från och somviseringstvånget för medborgare från Bosnien-Hercegovinaupphävdes. Efter har antalet asylsökandeminskat kraftigt.Under /92 hade resurser för attdels kunna besluta i asylärenden motsvarande en inströmning av30000 asylsökande, dels kunna avarbeta eftersläpandeärendebalanser från budgetåret innan. Antalet ej beslutadeasylärenden växte emellertid på nytt, dels på grund av denaccelererade inströmningen, dels på grund av att Invandrarverketinte fattade några avvisningsbeslut (verkställighetsstopp)beträffande asylsökande från det . Totalt hadeInvandrarverket vid ingången av /92 en balans av14700 asylärenden. hade balansen ökat till28100 ärenden. uppgick antaletasylsökande utan förstainstansbeslut till 64500 personer.Vid utgången av väntade 71000 personer på sittförsta beslut om uppehållstillstånd från verket. 60000 avdessa kom från f.d. -- från ,från och från , Kroatienoch . avsåg av avalla avgjorda ärenden f.d. jugoslaver, och andelen beviljadeuppehållstillstånd var 15 %.Den sista september 1992 omfattade Utlänningsnämndensärendebalans ca 14600 personer. Vid utgången av hadenämnden en ärendebalans på 5475 ärenden som avsåg 8 500personer. Som jämförelse kan nämnas att nämnden den 1 januari1992 övertog 6385 ärenden från regeringen. varantalet oavgjorda ärenden hos nämnden 5760 och avsåg 13657personer. Av de ärenden som avgjordes av nämnden hade en handläggningstid på ,och inom en handläggningstid var av ärendenaavgjorda. av ärendena hade en handläggningstid och . Nämnas kan att i regleringsbrevet /93 angetts som verksamhetsmål/resultatkrav atthandläggningstiden vid överprövning av avlägsnandeärenden intebör överstiga två och en halv månad och att balansen avavlägsnandeärenden borde bringas ned till 1000 sådana ärendenden såvida inte ärendeinflödet ökade.Andelen beviljade uppehållstillstånd avregeringen/var sista kvartalet 1992 mot24 % föregående kvartal. Av utskottets utfrågning framgår attChristina Rogestam bedömt att i ett antalsituationer gjort betydligt snävare tolkning av begreppethumanitära skäl än som förekommit tidigare.De ärenden som överlämnat till regeringen harenligt varit de ärenden som överlämnats införregeringens ställningstagande att upphävadet s.k. 13 december-beslutet . Vidare har ytterligarenågra ärenden som gällt framför allt somalier lämnats över.Enligt regeringens skrivelse 1992/93:157 om invandrar- ochflyktingpolitiken har den dramatiska ökningen av antaletasylsökande självfallet inneburit stora påfrestningar förStatens invandrarverk och ställt stora krav på verkets resurser,kapacitet och flexibilitet. I regleringsbrevet för budgetåret1992/93 för angav regeringen som riktmärke förprövningen av asylärenden i första instans att handlingstidennormalt inte borde överstiga . Handläggningstiden föröverklagande av sådana ärenden borde inte överstiga fyra veckor.Därefter skall överklagningsärenden kunna föras fram till beslutså snabbt att ett ärende normalt inte skall behöva ta mer än sexmånader från det att handläggningen påbörjades hos polisen(prop. 1988/89:105, SfU17). Under /92 klaradesmålet för handläggningstiderna i av de avgjordagrundärendena.I regleringsbrevet föreskrevs även att Statens invandrarverkansvarar för att erforderliga förläggningsplatser eller andrainkvarteringsmöjligheter för asylsökande finns till hands. Underförsta öppnade 108 nyaanläggningar bl.a. genom avtal med privata entreprenörer ochkommuner. juni/fanns 51800inskrivna på dåvarande 200 slussar ochförläggningar, vilket innebar en ökning med 27700 /92. Ökningen fortsatte tredje kvartalet 1992 såatt verket tvingades att i stort sett dagligenöppna en ny mottagningsanläggning. Vid utgången av novembermånad 1992 bodde 77 000 personer på Invandrarverkets240förläggningar.På grund av den extremt höga inströmningen av asylsökandetvingades att använda transitanläggningar somtältförläggning och andra typer av enkel inkvartering undervåren och . tog även baracker ochgymnastiksalar i anspråk för att över huvud taget kunna erbjudatak över huvudet. Tältförläggningarna avvecklades hösten 1992.Kostnaderna för förläggningsverksamheten var under budgetåret1992/93 ca . Trots den mycket stora ökningenav antalet flyktingar blev förläggningskostnaderna dock 36miljoner kronor lägre än det belopp verket disponerade. /93 har anvisats först ca förförläggningsverksamheten m.m. anmälde regeringen itilläggsbudgeten att anslaget troligen skulle komma attöverskridas med . För /94 haranvisats ett förslagsanslag på (1992/93:SfU17).Under andra kvartalet 1992 verkställde polisen 4500avvisningsbeslut -- 700 fler än föregående kvartal. verkställdes 8235 avvisningsbeslut. Vid åretsutgång var antalet ej verkställda avvisningsbeslut 6300. Däravvar antalet efterlysta personer 3300.Enligt regleringsbrevet skall kvartalsvis tillregeringen redovisa utvecklingen av ärendemängder ochhandläggningstider enligt utlänningslagen. Invandrarverketsskriftliga redovisning presenteras kvartalsvis förrepresentanter för Kultur-, Justitie-, Utrikes- ochFinansdepartementen samt och ävenUtrikesnämnden. Kvartalsmötena leds normalt av statsrådet ellerstatssekreteraren, och företräds av singeneraldirektör. Kvartalsrapporterna, som också delges bl.a.socialförsäkringsutskottet, innehåller 15--20 tabeller meduppgift om antalet asylsökande, antalet beslut,handläggningstiderna, ärendebalanserna hos verket, samt situationen på förläggningarna. EnligtChristina Rogestam går kvartalsmötet igenom tabell efter tabell,och orsakerna till att det ser ut som det gör redovisas. Vidareredovisas åtgärder som vidtagits och vidtas. Avslutningsvis tasen rad allmänna frågor upp.Enligt budgetproposition (prop. 1992/93:100, bil. 12)förändras SIV:s verksamheter oupphörligen i omfattning och tillsvårighetsgrad. Detta gör att delmål för handläggningstider ochbalansstorlekar sällan nås fullt ut. Verket tvingas från tidtill annan göra omprioriteringar och ibland arbeta medextraresurser som har större kapacitet än grundorganisationen.Den extrapersonal rekryterade beräknas t.ex.göra det möjligt att mer än fördubbla antaletasylprövningsärenden som verket kommer att avgöra underinnevarande budgetår.Beslut m.m. rörande flyktingpolitikenI det följande redovisas i kronologisk ordning vissa åtgärdersom vidtagits inom ramen för flyktingpolitiken.En organisationskommitté tillsattes för attförbereda inrättandet av . Kommittén avlämnadesitt förslag den 1 oktober.I regeringsförklaringen aviserades att dets.k. 13december-beslutet skulle upphävas.Den 10 oktober 1991 framlade regeringen en proposition medförslag om att inrättande skulletidigareläggas till , och itilläggsproposition föreslogs attdimensioneringen av nämnden skulle bli betydligt större än somvar planerat eller 100 personer mot tidigare planerade 60personer. utökades personalen ytterligare till 160personer.I november 1991 hade sin första genomgång medinvandrarministern efter regeringsskiftet. Från verkets sidamarkerades då enligt vad framhållit underutskottets utfrågning att den största gruppen asylsökande varjugoslaver och bland dessa kosovoalbaner. Verket ombads viddetta tillfälle att till regeringen överlämna ärenden som skullegöra det möjligt att genom nytt regeringsbeslut förändra denpraxis som tillkommit genom det s.k. 13 december-beslutet.Christina Rogestam framhöll att man inom verket var angelägenatt beslutet dröjde tills man kundeöverblicka situationen i Jugoslavien.Den 14 november 1991 införde Invandrarverketverkställighetsstopp, dvs. man upphörde att besluta om avvisningav asylsökande från det . Situationen iJugoslavien hade nämligen förvärrats . Det beroddeenligt dels på inkallelserna till denjugoslaviska armén, dels på striderna i samband med att Kroatienoch förklarade sig självständiga.Den 17 december 1991 överlämnade tillregeringen en PM med bedömningar och förslag rörande planeringenför att möta hög eller extremt hög invandring.Den 19 december 1991 hävde regeringen den skärpning avasylrätten som gällt . Statsrådet framhöll i att upphävandet av 13december-beslutet inte var någon signal om att dörrar öppnatstill utan att det innebar en normalisering, dvs. attsvenska lagar skulle tillämpas fullt ut. Strömmen av asylsökandefrån andra länder än det fortsatte att minskaefter den 19 december 1991.Den 19 december 1991 avskaffades även den s.k.väntetidspraxisen, dock med vissa övergångsregler. Enligtregeringen var det skyddsbehovet och inte en schabloniseradvistelsetid som skulle tillmätas betydelse vid asylprövningen.Den 1 januari 1992 inrättades och övertog6385 överklagade avvisningsärenden från Kulturdepartementet.Den 1 februari 1992 införde regeringen krav på visering förmedborgare från , och , och den 1 marsinfördes viseringsfrihet för medborgare från ochKroatien.Ett s.k. kvartalsmöte hölls . EnligtChristina Rogestam efterlystes då från SIV:s sida besked om hurregeringen tänkte hantera verkets skrivelse den 17 december1991. Hon informerade också om att förläggningsverksamhetenberäknades kosta mer än vad verket hadeanslag till. Verket tillfördes senare detta belopp.I mars 1992 beslutade regeringen tillkalla en särskildutredare för att se över det nuvarande systemet för mottagandeav asylsökande och flyktingar. Utredaren har i december 1992avlämnat betänkandet (SOU 1992:133) Mottagande av asylsökandeoch flyktingar. har företrätts av experter iutredningen.I april 1992 tillsattes en särskild utredare för att se övervissa delar av utlänningslagstiftningen mot bakgrund bl.a. avskrivelser från , den 17december 1991 och (dir. 1992:51). Utredarenhar redovisat en promemoria Förslag till legalreglering av massflyktssituationer. Promemorian som förnärvarande remissbehandlas innehåller förslag till lag omvistelsetillstånd m.m. för skyddssökande utlänningar frånkonflikt- eller krisområden. Kommande förslag kommer att gällafrågan om riktlinjer och praxisbildning efter det att regeringenersatts av som sista instans, möjligheternaatt ge in en ny ansökan om uppehållstillstånd efterlagakraftvunnet avvisnings- eller utvisningsbeslut,möjligheterna att överklaga beslut om avslag på ansökan omresedokument och flyktingförklaring, möjligheterna att fåuppehållstillstånd efter inresan, utresefristen efterlagakraftvunnet beslut om avvisning eller utvisning samtviseringsreglerna.I början av maj 1992 hade man åter ett kvartalsmöte medgenomgång av kvartalsstatistiken. Från SIV:s sida konstateradesatt antalet asylsökande från fortsatte att öka och,enligt vad framhållit under utfrågningen,läget höll på att bli kritiskt. Verket närmade sig taket för vadsom kunde på ett bra sätt, nämligen 50000 personer somskulle få beslut inom rimlig tid. Verket efterlyste åter beskedom hur regeringen avsåg att agera inför en ökad flyktingströmfrån . Från verkets sida efterlystes också åtgärderfrån regeringen för att minska flyktingströmmen från det fornaJugoslavien och stöd från regeringen för att få fram flerplatser för mottagandet. Enligt blevregeringens svar beträffande fler platser att frågan var föremålför utredning med förtur och att det inte fanns möjlighet elleranledning att göra någonting innan utredningen var slutförd. Hontog upp frågan om visumtvång för kosovoalbaner mot bakgrund avatt man bl.a. i gjorde vissa justeringar och skärptegränskontrollen.I mitten av maj 1992 tog i Nordiska utlänningsutskottetupp behovet av starkare insatser för att minska antaletasylsökande. Enligt förmedlades detta tillregeringen. -- Nordiska utlänningsutskottet, som primärtansvarar för övervakningen av hur den nordiskapasskontrollöverenskommelsen tillämpas, har regelbundnasamrådsmöten med förträdare för de nordiskautlänningsmyndigheterna. I dessa möten deltar ävenrepresentanter för berörda departement.Den 14 maj 1992 förekom en överläggning i regeringen rörandetillströmningen av asylsökande. Regeringens strategi gick enligtBirgit ut på att man från svensk sida skulle tainternationella kontakter av olika slag för att söka åstadkommaett gemensamt handlingssätt i . Vidare skulle manfortsätta att göra biståndsinsatser i närområdena och att stödjaframför allt (). En av debedömningar som gjordes var enligt att detskulle vara inkonsekvent att införa visumtvång för att hindramänniskor från att komma till somInvandrarverket inte vågade fatta beslut om att återsändakosovoalbaner.I maj 1992 blev det enligt tydligt att detförekom organiserad transport av flyktingar från Kosovo tillSverige. Frågan diskuterades inte specifikt medregeringskansliet. Där fick man samma UD-rapporter ochpolisrapporter som fick.I en skrivelse till regeringen togInvandrarverket genom upp behovet av åtgärdermed anledning av den aktuella situationen för mottagning avasylsökande. Bl.a. framhölls att verket inte var informerat omhuruvida regeringen försett sig med bemyndigande från ,att under definierade förhållanden när det gällertillströmningen, förordna att tillämpliga delar avberedskapslagstiftningen skall träda i kraft, vilket enligtverkets skrivelse bort bli föremål föröverväganden. informerades om att det inteskulle vara möjligt att på kort sikt utan utredningsförslag ochremissbehandling lämna förslag om tvångslagstiftning gentemotkommunerna om förfoganderätt och eventuell rekvisition avenskild egendom. Den särskilde utredaren redovisade att hanavsåg att prioritera denna del av utredningsarbetet. Uppdraget idenna del redovisades som ovan nämnts . Iskrivelsen uppmanades regeringen också att vidtaåtgärder i fråga om internationella insatser, och det påpekadesatt det med tanke på FN:s beslut om sanktioner motSerbien-Montenegro var rimligt att man införde visumtvång.Den 10 juni 1992 sammanträffade och . Då gjordes enligt en genomgång avinnehållet i skrivelsen av den 9 juni 1992.I mitten av juni 1992 meddelade , enligt vadhon uppgav vid utskottets utfrågning, statssekreteraren att det behövdes ytterligare 40000 förläggningsplatserfram . Hon meddelade också att verketskulle få stora svårigheter med att skaffa fram dessa platser,men att man skulle göra allt för att klara det.Den 16 juni 1992 presenterade UNHCR sin förändrade inställningi fråga om kosovoalbanerna. UNHCR motsatte sig inte längre attasylsökande från Kosovo återsändes, om skyddsbehovet inte vartillräckligt i det individuella fallet. Många av dem som flyttfrån Kosovo åberopade att de vägrat värnpliktstjänstgöring iserbiska armén och skulle drabbas av stränga fängelsestraff omde återsändes.