bet · GG01BoU19 · 1993-05-13 00:00:00 — Minskad statlig reglering av kommunernas ansvar förboendefrågor I betänkandet behandlas de i proposition 1992/93:242 framlagdaförslagen till en minskad statlig reglering av kommunernasansvar för boendefrågor. Utskottet tillstyrker de tillpropositionen fogade lagförslagen. I fråga om förslaget till lagom upphävande av bostadsförsörjningslagen föreslår dockutskottet ett tillägg som gör det möjligt för en kommun attfullfölja vissa borgensåtaganden som enligt reglervarit en förutsättning för att statlig kreditgaranti skall kunnaerhållas.Med anledning av motionsyrkanden (s) och (c) gör utskottet etttillkännagivande om befrielse från stämpelskatt för kommunalabostadsföretag vid övergång från stiftelse till aktiebolag.Övriga motionsyrkanden avstyrks av utskottet.Till betänkandet har fogats två reservationer (s). Regeringen har i proposition 1992/93:242 föreslagit attriksdagen antar de i propositionen framlagda förslagen till1. lag om upphävande av lagen (1947:523) om kommunalaåtgärder till bostadsförsörjningens främjande m.m.,2. lag om upphävande av lagen (1987:1274) om kommunalbostadsanvisningsrätt,3. lag om kommunalt stöd till boendet,4. lag om ändring i jordabalken,5. lag om ändring i bostadsförvaltningslagen (1977:792),6. lag om ändring i lagen (1973:188) om arrendenämnder ochhyresnämnder,7. lag om ändring i lagen (1974:1082) om bostadsdomstol,8. lag om ändring i bostadsrättslagen (1991:614). I betänkandet behandlasdels de med anledning av propositionen väckta motionerna1992/93:Bo49 av (-) vari yrkas att riksdagenavslår proposition 1992/93:242.1992/93:Bo50 av m.fl. (s) vari yrkas1. att avslår regeringens proposition 1992/93:242,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kommunernas ansvar för en sammanhållenbostadsförmedling,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om rätt för kommun att ta ut avgift förförmedling av bostäder.1992/93:Bo51 av m.fl. (v) vari yrkas1. att avslår proposition 1992/93:242,2. att hos regeringen begär förslag om hursegregeringen inom bostadssektorn skall minska.1992/93:Bo52 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om att regelverket bör vara neutralt iförhållande till associationsformen,2. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om vikten av att underlätta övergången frånstiftelse till aktiebolag,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kommunens rätt att ge stöd såväl till avkommunen grundade bostadsstiftelser som till ägdabostadsaktiebolag,4. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kommunernas rätt att ta ägaransvar försina bostadsföretag.dels de under allmänna motionstiden väckta motionerna1992/93:Bo414 av () vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om förnyelse och utveckling av de kommunalabostadsförmedlingarna,2. att hos regeringen begär förslag till sådanändring i lagen om bostadsanvisningsrätt attfastighetsägare måste godta de hyresgäster som anvisas,3. att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om kommunernas möjligheter att få tillgångtill lediga lägenheter.1992/93:So610 av m.fl. (v) vari yrkas6. att hos regeringen begär förslag till ändring ibostadsanvisningslagen så att förtur ges vid skilsmässor.dels den med anledning av proposition 1992/93:241 väcktamotionen1992/93:Sk55 av m.fl. (s) vari yrkas2.att beslutar om en tillfällig befrielse under1993 och 1994 från stämpelskatt på de bostadsfastigheter somöverlåts i samband med att stiftelseägda och allmännyttigabostadsföretag ombildas till kommunala bolag.I ärendet har skrivelser inkommit från och Locum. Avslag på propositionen m.m.Med en inriktning att avreglera bostadsmarknaden och att läggaansvaret för bostadsmarknaden och byggandet på olikafastighetsägare är det enligt propositionen naturligt att prövavilka regler som behöver finnas för den kommunala verksamhetenpå detta område. En rimlig utgångspunkt anges därvid vara attdet får förutsättas att en kommun självmant vidtar de åtgärdersom behövs för att kommuninnevånarna skall kunna få godtagbarabostäder i kommunen. Enligt regeringsförslaget bör kommunernasbefogenheter och skyldigheter därför så långt möjligt styras avkommunallagen och socialtjänstlagen. Särskild lagstiftning börtillgripas bara om staten har krav på att kommunerna vidtaråtgärder som annars inte skulle komma till stånd eller om dessalagar inte ger kommunerna rätt att vidta nödvändiga åtgärder.Med denna utgångspunkt föreslås i propositionen att huvuddelenav de regler som finns i bostadsförsörjningslagen liksomanvisningsrättslagen i sin helhet skall upphävas.Det finns enligt motion Bo49 (-) en risk för att förslagen ipropositionen leder till förstärkt segregation och attkommunerna får svårare att hjälpa de svaga grupperna påbostadsmarknaden. Förslagen anges dessutom innebära risk förgodtycke från kommunernas sida. Enligt motionen bör därförbostadsförsörjningslagen behållas. Med hänvisning härtillhemställs att skall avslå propositionen.Avgörande för en framgångsrik bostadspolitik är enligt motionBo50 (s) att den är väl förankrad där den skall förverkligas,dvs. Målet om allas rätt till en god bostadförutsätter enligt motionärerna aktiva insatser av kommunerna --något som kräver styrinstrument. anges vara ett medel i detta arbete. Om målet,allas rätt till en god bostad, skall kunna upprätthållas är detenligt motionen viktigt att de bostäder som produceras kommeralla till del. Detta sker enligt motionärernas mening bäst genomsamhällets medverkan, varför den kommunalabostadsanvisningsrätten måste finnas kvar. Med hänvisning tilldet anförda hemställs i motionens yrkande 1 om avslag påpropositionen.Även i motion Bo51 (v) yrkande 1 hemställs om avslag påregeringens förslag. Enligt motionärerna ärbostadsförsörjningslagen och anvisningsrättslagen ändamålsenligaoch nödvändiga för att klara de enskilda kommunernas ansvar förbostadsmarknaden. Lagarna anges inte heller utgöra något hinderför de kommuner som vill genomföra förenklingar m.m.Bestämmelserna kan enligt motionen närmast ses som en markeringav ett samhälleligt ansvar och inte en befogenhet. Ettgenomförande av förslagen i propositionen kommer enligtmotionärerna att öka segregeringen mellan våra bostadsområden,varför de bör avslås. Det bör i stället uppdras åt regeringenatt återkomma med förslag om hur segregeringen inombostadssektorn skall minska -- yrkande 2.De svenska kommunerna har inte minst under efterkrigstidenhaft ett betydande ansvar för bostadsförsörjningen. Detta harfrämst kommit till uttryck genom en omfattande statlig regleringsom mer eller mindre detaljerat har lagt fast kommunernasskyldigheter och befogenheter på området. Det finns enligtutskottets mening därför anledning att nu se över debestämmelser som styr kommunernas agerande. Med eninriktning att avreglera bostadsmarknaden och att lägga ansvaretför bostadsmarknaden och byggandet på olika fastighetsägare ärdet, som framhålls i propositionen, naturligt att pröva vilkaregler som behöver finnas för att kommunerna skall kunna ta sittansvar i fråga om bostadsförsörjningen.En utgångspunkt för den statliga regleringen av kommunernasansvar för boendefrågorna bör enligt utskottets mening vara attkommunerna självmant vidtar de åtgärder som behövs för attkommuninnevånarna skall kunna få godtagbara bostäder. Vid ettsådant synsätt måste det anses naturligt att de regler som styrverksamheten omprövas. I enlighet med vad som anförs ipropositionen bör kommunernas befogenheter och skyldighetersålunda i första hand styras av kommunallagen ochsocialtjänstlagen. Särskild lagstiftning bör tillgripas bara omstaten har krav på att kommunerna skall vidta åtgärder somannars inte skulle komma till stånd eller om kommunerna i annatfall inte har rätt att vidta nödvändiga åtgärder. Det finns vidett sådant betraktelsesätt enligt utskottets mening goda skälatt förenkla dagens regelsystem.Mot bakgrund av det nu anförda bör enligt utskottets mening enförutsättningslös prövning av den statliga regleringen av detkommunala bostadsförsörjningsansvaret göras. Det är utskottetsuppfattning att denna prövning bör göras med utgångspunkt i deförslag till avreglering som har lagts fram i den nu aktuellapropositionen. Förslagen i motionerna Bo49 (-), Bo50 (s) yrkande1 och Bo51 (v) yrkande 1 om avslag på propositionen avstyrkssålunda. Till frågan om den närmare utformningen av dennareglering återkommer utskottet nedan.Utskottet är inte heller berett att biträda förslaget i motionBo51 (v) yrkande 2 om att regeringen skall återkomma med förslagom hur segregeringen inom bostadssektorn skall minska. Vad imotionen anförts rör närmast frågan om den bostadspolitiskamålsättningen. Denna fråga behandlade utskottet och såsent som (bet. 1992/93:BoU11 s. 6--7).Utskottet hänvisar till vad där anförts. Med avseende på detansvar som kommunerna har för bostadsförsörjningen får detenligt utskottets mening för övrigt förutsättas att kommunernamed utgångspunkt i de lokala förhållandena vidtar de åtgärdersom kan erfordras.Reglerna om kommunala bostadsförsörjningsprogram och kommunalbostadsförmedling m.m.Med utgångspunkt i den ovan redovisade uppfattningen attstatliga regler för en verksamhet bör utfärdas bara om statenhar krav på att kommunen vidtar åtgärder som annars inte skullekomma till stånd, förs i propositionen fram förslag om attreglerna om kommunala bostadsförsörjningsprogram och kommunalbostadsförmedling m.m. skall avvecklas. Enligt propositionen harkommunerna redan genom sin skyldighet att upprätta översikts-och detaljplaner som möjliggör bostadsbyggande ett statligtreglerat ansvar för bostadsförsörjningen. I propositionenunderstryks också att ett slopande av kravet på särskildakommunala bostadsförsörjningsprogram m.m. inte syftar till attändra den hävdvunna principen om kommunernas grundläggandeansvar för boendefrågor.Behovet av information om det planerade bostadsbyggandet utgörenligt regeringens förslag inte ett tillräckligt skäl för attupprätthålla en särskild generell ordning för den kommunalabostadsförsörjningsplaneringen. Sådan information får enligtförslaget vid behov tas fram på annat sätt. I sammanhangetframhålls också att de framlagda förslagen inte hindrar att enkommun även i fortsättningen upprättar särskildabostadsförsörjningsprogram. I fråga om kommunernas skyldighetatt förmedla statligt stöd för bostadsfinansieringen bestämsdetta enligt propositionen i praktiken genom bestämmelser förrespektive stödsystem.Mot bakgrund av det anförda förordas attbostadsförsörjningslagens regler om bostadsförsörjningsplaneringoch bostadsförsörjningsprogram (3 §) samt om förmedling av lånoch bidrag m.m. (2 §) skall slopas. Enligt förslaget bör detankomma på varje kommun att själv bestämma i vilka former manvill bedriva hithörande verksamhet. Statens krav på kommunernanär det gäller planering m.m. av bostadsbyggandet bör enligtpropositionen inte gå utöver vad som följer av plan- ochbygglagen.Även de nuvarande särreglerna om bostadsförmedling ibostadsförsörjningslagen bör enligt regeringsförslagetavskaffas. Enligt propositionen är förhållandena i kommunernamycket olika beroende bl.a. på kommunernas storlek och strukturoch bostadsbeståndets sammansättning, varför det måste avgöraslokalt om det finns behov av att inrätta kommunalbostadsförmedling. På samma sätt som när det gäller denkommunala bostadsförsörjningsplaneringen får det enligtutskottets mening förutsättas att kommunen självmant vidtar deåtgärder som behövs i fråga om bostadsförmedlingsverksamheten.När det gäller lagen om bostadsanvisningsrätt kan denenligt förslaget utgöra ett hinder för att utveckla nya former iförmedlingsverksamheten -- hinder som det är angeläget attundanröja, inte minst med hänsyn till bostadskonsumenterna. Medavseende på det ansvar kommunerna har för att klaraanskaffningen av bostäder till svaga grupper aviserar regeringensin avsikt att tillsätta en särskild grupp med uppgift att följaatt bostadsförsörjningen till de berörda hushållen fungerartillfredsställande och att löpande bedöma om några åtgärdermåste vidtas.Förslaget i propositionen att slopa de särskilda reglerna omkommunal bostadsförmedling innebär att det nuvarandeförbudet mot avgifter i verksamheten tas bort. För att reglernaför bostadsförmedling skall bli likformiga med dem förprivat förmedling föreslås att Kommerskollegiets taxa föryrkesmässig bostadsförmedling skall gälla även för kommunernasavgiftsuttag. Det betyder att kommunerna vid beslut om vilkaavgifter som skall tas ut måste iaktta föreskrifterna om högstatillåtna ersättning för ett förmedlingsuppdrag.Sammanfattningsvis innebär regeringens förslag att desärskilda reglerna i bostadsförsörjningslagen om skyldighet förkommun att anordna avgiftsfri bostadsförmedling m.m. (4 §) tasbort. Även reglerna om skyldighet för den som får bostad genomkommunal förmedling att medverka till att kommunen fåranvisningsrätt till lägenheten (5 §) slopas. Dessutom upphävslagen om anvisningsrätt. Enligt förslaget bör inteheller undantaget från bostadsförmedling i hyreslagen(12 kap. 65 a §, JB) kvarstå.En aktiv och serviceinriktad bostadsförmedling är enligtmotion Bo50 (s) ett viktigt medel i arbetet med att uppnå måletom allas rätt till en bostad. I motionens yrkande 2 begärs ettriksdagens tillkännagivande om kommunernas ansvar för ensammanhållen bostadsförmedling. Enligt motionen skallbostadsförmedlingen förmedla samtliga lägenheter ikommunen. Vem som utför förmedlingsuppgiften föreslås kommunenavgöra. Uppgiften kan enligt förslaget läggas ut på entreprenadeller utföras i egen regi. I motionens yrkande 3 begärs ettriksdagens tillkännagivande om rätt för kommun att ta ut avgiftför förmedling av bostäder. Under förutsättning att kravet om ensammanhållen bostadsförmedling vinner gehör kan regeringensförslag om avgifter vid förmedling av lägenheter enligtmotionärerna accepteras. En ytterligare förutsättning anges varaatt avgiften är högst densamma som vid yrkesmässig förmedlingm.m.Kommunala bostadsförmedlingar är enligt motion Bo414 (v) ettviktigt bostadspolitiskt instrument. En förutsättning för attbostadsförmedlingen skall kunna fungera på ett bra sätt angesvara att tillräckligt många lägenheter ställs till förfogandeför förmedling. Enligt motionären måste kommunerna ha lagligamöjligheter att få tillgång till lediga lägenheter. Det ansesdäremot inte vara nödvändigt att förmedlingarna drivs i kommunalregi, men de måste stå under kommunalt överinseende. För attutveckla och förbättra servicen från bostadsförmedlingarna kandet enligt motionsförslaget vara nödvändigt att förmedlingarnages möjlighet att ta betalt för vissa tjänster. Enligt motionensyrkande 1 bör detta ges regeringen till känna. Dessutom förordasi motionen -- yrkande 3 -- att sådana förändringar skallgenomföras som underlättar kommunernas möjligheter att fåtillgång till lediga och nyproducerade hyres- ochbostadsrättslägenheter. I motionens yrkande 2 begärs att lagenom bostadsanvisningsrätt skall ändras så att enfastighetsägare skall ha skyldighet att godta den hyresgäst sombostadsförmedlingen anvisar.Utskottet delar vad som i propositionen anförts beträffandekommunala bostadsförsörjningsprogram och kommunalbostadsförmedling m.m. Även enligt utskottets mening börsålunda de nuvarande särregler i bostadsförsörjningslagen somstyr verksamheten avskaffas. De kommunala insatserna i dessaavseenden bör enligt utskottets mening vägledas av de lokalabehoven och förutsättningarna i stället för av ett centraltregelsystem som lämnar ett begränsat utrymme för en anpassning idet enskilda fallet.I fråga om bostadsförmedlingsverksamheten innebär förslaget ipropositionen att kommuner och fastighetsägare ges stor frihetatt organisera och driva verksamheten på ett sätt som svarar motbehoven i den egna kommunen. Härigenom skapas enligt utskottetsmening bättre förutsättningar för att förhållandena på denlokala bostadsmarknaden skall komma att vägledaförmedlingsverksamheten. Utskottet vill i detta sammanhangerinra om den särskilda grupp som regeringen avser att tillsättaoch som skall ha till uppgift att följa att bostadsförsörjningentill svaga hushåll fungerar tillfredsställande och att löpandebedöma behovet av eventuella åtgärder. Det får enligt utskottetsmening förutsättas att regeringen med uppmärksamhet följergruppens arbete och vidtar de åtgärder som kan föranledas avdetta.Utskottets ställningstagande ovan innebär att det bör ankommapå den enskilda kommunen att fatta beslut om huruvida kommunalbostadsförmedling skall anordnas och i vilka former m.m. detta iså fall skall ske. I den mån den av utskottet förordadeordningen inte låter sig förenas med förslagen i motionerna Bo50(s) yrkandena 2 och 3 samt i Bo414 (v) avstyrks dessa.Som en del i stödet till barnfamiljer föreslås i motion So610(v) yrkande 6 att det i lagen om bostadsanvisningsrättskall införas bestämmelser så att förtur till bostad ges vidskilsmässa.I den utsträckning en kommun väljer att inrätta en kommunalbostadsförmedling får det anses vara en uppgift för förmedlingenatt fastställa principerna för lägenhetsfördelningen.Motionen avstyrks.Kommunalt stöd till boendetKommunernas handlingsfrihet när det gäller att ge stöd tillboendet är enligt propositionen för stor. Reglerna ibostadsförsörjningslagen ger en kommun möjlighet att särskiltgynna vissa fastighetsägare. Enligt regeringens förslag bör ensådan möjlighet inte finnas i fortsättningen. är detenligt förslaget viktigt att kommunerna ekonomiskt kan bidratill att minska hushållens kostnader för att skaffa sig bostäderoch att detta klart framgår av regelsystemet för den kommunalaverksamheten. Enligt propositionen bör kommunerna därför genomen särskild lag ges rätt att använda kommunala medel för attlämna enskilda hushåll ekonomiskt stöd till boendet. Med stöd avlagen blir det enligt regeringsförslaget möjligt för en kommunatt t.ex. lämna borgen till enskilda personer för nybyggnad m.m.eller att utbetala bostadsbidrag utöver de regler som statenfastställt.Enligt förslaget i propositionen bör en kommun dessutom hamöjlighet att också fortsättningsvis förskottera medel till enfastighets skötsel om en fastighet är ställd undertvångsförvaltning. De regler härom som finns ibostadsförsörjningslagen föreslås därför överförda tillbostadsförvaltningslagen (ny25a§).De kommunala bostadsstiftelserna drabbas enligt motion Bo52(c) orättvist av förslagen i propositionen. Enligt motionen ärdet rimligt att det bostadspolitiska regelverket ärkonkurrensneutralt vad gäller bostadsföretagens associationsform-- yrkande 1. Kommuner bör enligt motionsförslaget ha sammamöjligheter att ge stöd till stiftelser de grundat som de haratt ge stöd till kommunägda aktiebolag -- yrkande 3. Det börenligt motionen dessutom ges rimliga möjligheter för de företagsom av historiska skäl är stiftelser att övergå tillaktiebolagsform. Även om möjligheten att övergå till aktiebolagfinns , är denna möjlighet enligt motionen stängdgenom den stämpelskatt som tas ut i samband härmed. Entidsbegränsad övergångsregel som medger befrielse frånstämpelskatt när en stiftelse avvecklas och tillgångarnaöverförs till ett kommunägt aktiebolag föreslås därför införd --yrkande 2. Slutligen måste det enligt motionen klarläggas attkommunernas självklara rätt att ta det ägaransvar för sinabostadsföretag som förutsätts i aktiebolagslagen inte begränsasav bestämmelser i kommunallagen eller annan lagstiftning --yrkande 4.I den med anledning av proposition 1992/93:241 väckta motionenSk55 (s) yrkande 2 föreslås att skall besluta omtillfällig befrielse från stämpelskattpå de bostadsfastigheter som överlåts i samband med attstiftelseägda och allmännyttiga bostadsföretag ombildas tillkommunala aktiebolag. Enligt motionärerna skulle ett uttag avfull stämpelskatt i dessa fall kraftigt försvåra en ekonomisktrationell omstrukturering av det kommunala fastighetsbeståndet.Motionsyrkandet har av skatteutskottet överlämnats tillbostadsutskottet.Utskottet behandlar först frågan om kommunernas möjligheteratt ge stöd till boendet.Förslaget i propositionen innebär, som redovisats ovan, attkommunerna genom en särskild lag ges möjlighet att lämna stödtill enskilda hushåll för boendet. Genom lagen ges kommunernarätt att lämna alla former av stöd till de boende som syftartill att sänka enskildas bostadskostnader. Som exempel på sådantstöd kan nämnas borgen till enskilda för nybyggnad m.m.av bostäder samt bostadsbidrag utöver vad som följer av deregler som fastställs av staten.Det framlagda lagförslaget ger däremot inget utrymme för attlämna stöd till ägare av hyreshus eller tillbostadsrättsföreningar. Som anförs i propositionen innebär dettaatt stöd till fastighetsägare efter upphävandet avbostadsförsörjninglagen inte får lämnas i vidare mån än vad somföljer av kommunallagens bestämmelser. Av den grundläggandebestämmelsen i 2 kap. 1 § kommunallagen (1991:900) omkommunernas allmänna kompetens följer att kommunerna själva fårta hand om en angelägenhet om det är av allmänt intresse att såsker. Bl.a. med avseende på det grundläggande ansvar kommunernaförutsatts ha i fråga om bostadsförsörjningen har den kommunalakompetensen ansetts vara omfattande på området. Det får sålundaanses vara kompetensenligt för en kommun att skapa och drivabostadsföretag m.m. Enligt utskottets uppfattning följer attkommunerna även fortsättningsvis måste anses ha möjlighet att påolika sätt stödja kommunala bostadsföretag oavsett om företagendrivs som aktiebolag, stiftelser eller i annan företagsform.Det nu anförda innebär att vad i motion Bo52 (c) yrkandena 1,3 och 4 förordats om kommunernas rätt att ge stöd till kommunalabostadsföretag m.m. får anses vara tillgodosett.Motionsyrkandena avstyrks.När det gäller den i motion Bo52 (c) yrkande 2 aktualiseradefrågan om åtgärder för att underlätta övergång från kommunalbostadsstiftelse till kommunalt bostadsaktiebolag villutskottet anföra följande.Utskottet delar vad som i motionerna anförts om att enövergång från stiftelseform till aktiebolag bör underlättas förberörda kommunala bostadsföretag. Det innebär bl.a. att hindersom motverkar en i många fall nödvändig rationell ekonomiskomstrukturering av dessa företag måste undanröjas. Även enligtutskottets mening bör det sålunda vara möjligt att erhållabefrielse från stämpelskatt för de kommunala bostadsföretag somändrar sin juridiska form från stiftelse till aktiebolag.Tidigare har också dispens regelmässigt medgivits närallmännyttiga bostadsföretag ändrat företagsform på motsvarandesätt. Mot bakgrund av de förändringar som vidtagits iregelsystemet avseende dessa bostadsföretag har sedan en tidinte fattats några beslut om sådana dispenser. Det bör ankommapå regeringen att skyndsamt vidta de åtgärder som erfordras föratt befrielse från stämpelskatt skall kunna medges ävenfortsättningsvis. Utskottet finner det lämpligt att befrielse iprincip medges enligt vad som i motionerna förordats. Sålundaanser utskottet att en tidsbegränsad befrielse bör medges från det att nödvändiga beslut fattats i avsikt attförverkliga det nu framlagda förslaget. Utan att gå in påförhållandena i stiftelserna som sådana är det enligt utskottetsuppfattning inte sällan utifrån ett företagsekonomisktperspektiv rationellt för en kommun att förvalta och förnya sittbostadsbestånd inom ramen för aktiebolagslagens regelsystem. Detförslag om övergång till konventionell beskattning för dekommunala bostadsföretagen utgör i ett sådant perspektiv ettytterligare skäl för att välja aktiebolagsformen. Frågan ombefrielse från stämpelskatt har aktualitet också i samband medvissa andra företags- och stiftelseomstruktureringar. Ett sådantexempel är den omläggning av fastighetsförvaltningen sompåbörjats inom .