bet · GH01UbU2 · 1993-12-02 00:00:00 — Ingen elev i gymnasieskolan kan tvingas att väljamindre undervisningstid än den som följer av timplanen.En möjlighet att kombinera kurser från bådestudieförberedande och yrkesförberedande program finns redangenom möjligheten att få ett specialutformat program.Regeringen föreslår vissa förändringar av 13 § i 5 kap.skollagen i syfte att tydliggöra att specialutformade programkan erbjudas både en enstaka elev och en grupp av elever. I detsenare fallet skall enligt regeringens förslag styrelsen förutbildningen fastställa programmål för programmet.Liksom skall det för elever i individuella ochspecialutformade program finnas en individuell studieplan, somfastställs av styrelsen (5 kap. 13 § fjärde stycket). Någonreglering i skollagen när det gäller individuell studieplan förelever i nationella program föreslås inte i propositionen. förslag till läroplan ingår som en punktunder rubriken att varje elev -- alltså ävenelever i nationella program -- vid olika tillfällen underutbildningen skall göra upp en individuell studieplan i dialogmed skolan. Regeringen säger sig dela kommitténs uppfattning.I propositionen redovisas också regeringens bedömning av hurkurser och kursplaner bör vara beskaffade för att underlätta enökad grad av kursutformning av gymnasieskolan. Ingen kurs börfå omfatta mindre än 30 gymnasiepoäng (motsvarande engaranterad undervisningstid ), men detta är iflertalet fall en alltför liten omfattning för att elevernaskall få sammanhang och djup i sina studier. Ämnen med storttimtal och som vanligen läses börenligt regeringens mening delas upp i något mindre kurser. Fördetta talar både planeringsskäl och betygsskäl, heter det ipropositionen. Regeringen avser att ge i uppdrag attgöra en sådan uppdelning.Kurserna skall vara påbyggbara, utbytbara eller sidoordnade.Det skall inte vara möjligt för en elev att i något program hamed flera kurser med innehåll som täcker varandra helt ellerdelvis. Kurser som överlappar varandra bör därför enligtregeringens uppfattning inte förekomma.Varje kursplan skall innehålla kursens syfte och mål samt dekunskaper som eleverna skall ha fått genom undervisningen.Detta skall anges så tydligt att det inte råder något tvivel omvad som avses. Kursplanerna skall inte innehålla någraanvisningar om metoder för undervisningen eller preciseringarav stoff. Lärarna skall i samarbete med eleverna lägga uppundervisningen så att eleverna når kunskapsmålet. Eftersom deti många ämnen skall kunna förekomma kurser som bygger påvarandra, anser regeringen till skillnad frånLäroplanskommittén att kursplanerna för gymnasieskolan inteskall innehålla mål att sträva mot.Socialdemokraterna och vänder sig i var sinpartimotion mot regeringens förslag om en mer kursutformadgymnasieskola.I den socialdemokratiska partimotionen 1993/94:Ub38 anförs(yrkande 2) att regeringens förslag är dåligt underbyggt ochatt regeringens avsikt med att framhålla kursutformning ärotydlig. Regeringen hävdar att den inte vill tvinga in kommuneri denna modell, men det blir enligt motionärerna resultatet avförslagen. Motionärerna saknar en beskrivning i propositionenav hur de olika ämnena skall delas in i kurser och enpresentation av betygskriterier för dessa. De avstyrker(yrkande 5 delvis) regeringens förslag om 4 a § i 5 kap.skollagen. Det viktigaste nu är enligt motionärerna attreformen med den programbaserade gymnasieskolan genomförs ikommunerna. De förordar (yrkande 3) ett fortsattutvecklingsarbete inom gymnasieskolan längs olika vägar, därkursutformning är en modell. Andra modeller bör också prövas,där särskilt möjligheterna att utveckla långtgående samverkanmellan samtliga lärare och elever inom den sammanhållna klassenuppmärksammas.Vänsterpartiet avstyrker i motion 1993/94:Ub43 yrkande 1regeringens förslag till kursutformad gymnasieskola. Förslagetleder enligt deras mening till att valfriheten för elevernabara blir att välja kurser från en redan dukad bricka, och attklassgemenskapen försvinner genom kurssystemet. Motionärernapåpekar också att erfarenheterna av den nya programbaseradegymnasieskolan är begränsade. De ifrågasätter vidare om enindelning i kurser verkligen är rätt sätt att tillvaratalärarnas professionalism och kreativitet.Tveksamhet inför kursutformningen framförs också i motion1992/93:Ub494 (s). Motionärerna anser att en utredning omfördelar och nackdelar med kursutformning börtillsättas. Denna motion väcktes innan propositionen lades framför riksdagen.Tre andra motioner, också väckta innan propositionen ladesfram, pekar på fördelar med en kursutformad gymnasieskola. Imotion 1992/93:Ub32 (m) sägs bl.a. att lärarresurserna skullekunna utnyttjas effektivare i en sådan gymnasieskola. Den bästametoden att motivera elever är att låta dem själva ta ansvarför sin studieplanering, heter det i motion 1992/93:Ub424 (fp).En friare studietakt och möjligheter att gå ut och in igymnasieskolan skulle vara till fördel framför allt för deskoltrötta tonåringarna, enligt motion 1992/93:Ub470 (fp). Iövrigt framhåller motionärerna liknande fördelar som ocksåanförts i propositionen.Utskottet vill först och främst slå fast, att regeringensförslag inte innebär att den programbaserade gymnasieskolanöverges. Nationella, specialutformade och individuella programskall finnas kvar. Såväl för nationella som förspecialutformade program skall även i fortsättningen gälla attsamtliga kärnämnen skall ingå i utbildningen. De lagändringarsom regeringen föreslår ökar utrymmet för att lokalt organiserautbildningen på olika sätt men tvingar inte kommunerna attändra sin gymnasieorganisation om de inte vill. Systemet medgymnasiepoäng gör det enligt utskottets uppfattning lättare attanpassa studietiden till olika elevers förutsättningar och ökardärmed gymnasieskolans karaktär av en skola för alla.Ämnenas indelning i kurser är en fråga som närmare kommer attövervägas av regeringen och . Utskottet konstateraratt regeringen inte har uttalat sig för en uppdelning av allaämnen i småkurser. Minimitalet 30 gymnasiepoäng föromfattningen på en kurs är föranlett av den timplan somriksdagen fastställt, och som omfattar tre kärnämnen med 30undervisningstimmar var, nämligen religionskunskap, estetiskverksamhet och naturkunskap. För de omfattande ämnen därregeringen bedömer att en uppdelning i kurser kan vara lämplig,är det uttryckligen fråga om en uppdelning i något mindre(kurs. här) kurser (prop. s. 46). Utskottet tolkar detta somatt det i allmänhet torde bli fråga om kurser av störreomfattning än 30 gymnasiepoäng. När den nya läroplanen harutfärdats, skall programmål och kursplaner utfärdas, som äranpassade till denna. Regeringen har den 23 september 1993givit i uppdrag bl.a. att senast den 1 februari 1994lämna regeringen förslag till kursplaner i kärnämnen.Skolverket skall också, i den utsträckning som den nyaläroplanen och de nya riktlinjerna för kursplaner kräver,utarbeta nya eller revidera befintliga kursplaner i övrigaämnen för de frivilliga skolformerna.Utbildningen i gymnasieskolan skall vara likvärdig, varhelstden anordnas i landet. För likvärdighetens skull är detnödvändigt att indelningen i kurser när det gäller nationellaprogram och grenar fastställs på riksnivå och att kursplanernaför dessa också är nationellt fastställda. Utskottet erinrar omatt det för behov som inte täcks av någon nationell kursplankan inrättas lokala kurser med lokalt fastställda kursplaner.Sådana kurser kan förekomma inom ämnesblocken estetiska ämnen,ekonomiska ämnen, tekniska ämnen och yrkesämnen, somindividuellt val och lokalt tillägg på nationella program, inomlokala grenar av sådana program och på specialutformade ochindividuella program.Utskottet tillstyrker de i det föregående beskrivnalagändringarna. Dock anser utskottet att ordföljden i andrameningen i 4 a § bör ändras. Meningen bör enligt utskottetsuppfattning lyda: För varje ämne motsvarar antaletgymnasiepoäng minsta antalet garanterade undervisningstimmar iämnet.Utskottet delar uppfattningen att ett fortsattutvecklingsarbete inom gymnasieskolan bör äga rum. Sådantförekommer också i många kommuner. Regeringen har tillsatt enarbetsgrupp som följer utvecklingen av kursutformadgymnasieskola i ett antal kommuner. Arbetsgruppen harpublicerat en delrapport (Ds 1993:69) med titeln i utvecklingen av kursutformad gymnasieskola. Därbeskrivs i ett inledande avsnitt vad regeringens förslag om enmera kursutformad gymnasieskola betyder och vad det intebetyder. Rapporten innehåller bidrag från företrädare för någrakommuner samt , som diskuterar olikafrågor kring utvecklingen av en kursutformad gymnasieskola. Ettbidrag handlar om frågan om klassgemenskapen. Arbetsgruppenframhåller vikten av att en kursutformning inte tvingas framoch att förändringen förankras hos alla berörda parter inomskolan. Utskottet anser inte att något tillkännagivande tillregeringen om fortsatt utvecklingsarbete kring olika modellerär påkallat.Med hänvisning till det anförda föreslår utskottet attriksdagen med avslag på motionerna 1992/93:Ub32, 1992/93:Ub424,1992/93:Ub470, 1992/93:Ub494, 1993/94:Ub38 yrkandena 2, 3 och 5delvis samt 1993/94:Ub43 yrkande 1 antar regeringens förslagtill lag om ändring av skollagen såvitt avser 5 kap. 3, 4 asamt 13 §§, med den ändringen att 4 a § ges den lydelse somutskottet i det föregående har förordat.I partimotionen 1993/94:Ub38 (s) yrkande 4 föreslås attregeringen skall tillsätta en politiskt sammansatt kommittéför att följa utvecklingsarbetet i gymnasieskolan. Den börenligt motionärerna bestå av företrädare för ochkommunerna och samarbeta med den nämnda arbetsgruppen.Utskottet delar uppfattningen att en parlamentarisk kommittébör tillsättas för att följa utvecklingsarbetet. mening bör den bestå av företrädare för partierna iriksdagen. Vad utskottet här anfört bör med anledningav motion 1993/94:Ub38 yrkande 4 som sin mening ge regeringentill känna.Utskottet tar i detta sammanhang också upp motion1992/93:Ub444 (s) som föreslår en försöksverksamhet med ettsamlat ekonomiprogram inom gymnasieskolan. Motionärerna anseratt det är otidsenligt att dela upp gymnasieutbildningen på detekonomiska området i ett studieförberedande program(samhällsvetenskapsprogrammets ekonomiska gren) och ettyrkesförberedande program (handels- ochadministrationsprogrammet). Det skulle vara mera ändamålsenligtmed en ekonomisk utbildning i gymnasieskolan som förberederungdomarna både för yrkesarbete och fortsatta studier senare ilivet.Utskottet hänvisar till att en sådan utbildning sommotionärerna avser kan inrättas som ett specialutformatprogram. Detta kan ske genom lokalt beslut i den eller dekommuner som är intresserade. Ett initiativ i frågan frånriksdagens sida är enligt utskottets mening inte påkallat,varför motionen bör avslås.3. Betygssystem för gymnasieskolan och gymnasialvuxenutbildningI gymnasieskolan har tillämpats ett system meds.k. grupprelaterade betyg i en femgradig skala (1--5 med 5 somhögsta betyg). Betyget skall ge en anvisning om elevenskunskaper och färdigheter i förhållande till övriga elever isamma årskurs i landet som helhet.Det relativa betygssystemet har varit mycket omdiskuteratända från sin tillkomst. Flera betygsutredningar har genomförtsunder åren. Den senaste, Betygsberedningen, tillsattes inovember 1990 och avgav sitt förslag Ett nytt betygssystem (SOU1992:86) . Betygsberedningen varparlamentariskt sammansatt. Dess uppdrag och dess förslag avsågbåde , gymnasieskolan och komvux.Regeringen begär nu att godkänner de riktlinjerför ett nytt betygssystem för gymnasieskolan och gymnasialvuxenutbildning som framläggs i propositionen. LiksomBetygsberedningen föreslår regeringen att det relativabetygssystemet ersätts med ett mål- och kunskapsrelateratsystem med en definierad gräns för godkänt. Betygsättningenknyts till varje kurs, inte till termin. Varje elevs kunskaperskall jämföras med de kunskapsmål som anges i kursplanen.Betyget skall ange i vilken utsträckning eleven har nått målen.Regeringens förslag innebär till skillnad frånBetygsberedningens att skilda betygsskalor skall gälla förgrundskolan å ena sidan och gymnasieskolan och gymnasialvuxenutbildning å den andra.För gymnasieskolan och gymnasial vuxenutbildning föreslårregeringen att en fyragradig skala skall användas, nämligenIcke godkänd (IG), Godkänd (G), Väl godkänd (VG) och Mycket välgodkänd (MVG). Till skillnad från skall betyg sättas ävenpå specialarbetet, vilket även Betygsberedningen föreslagit.Regeringen avser att till kursplanen för varje kurs låta fogabetygskriterier för betygen Godkänd och Väl godkänd. Detöverlämnas till lärarna att själva definiera den högstakvalitetsnivån, alltså nivån Mycket väl godkänd.Betygsättning i ämne i stället för på kurs förordas i densocialdemokratiska partimotionen 1993/94:Ub38 yrkande 6. Somframgått av det föregående avvisar motionärerna den föreslagnanya 4 a § i 5 kap. skollagen och därmed också attbetygsättningen anpassas till en kursutformad gymnasieskola(yrkande 5 delvis). Betygssystemet bör i stället anpassas förden programbaserade gymnasieskolan, enligt motionärerna. Degodtar den föreslagna fyragradiga skalan men anser att betygskall sättas terminsvis i ämne. De kommuner som underutvärderingsperioden utvecklar och genomför metoder förkursutformning och vill ha rätt att prova betygsättning på kursföreslås kunna få dispens av för att göra det.I motion 1992/93:Ub503 (m) anförs att betyg enligt centraladirektiv endast borde sättas efter årskurs 3 i gymnasieskolan.I övrigt skall enligt motionären varje skola avgöra när och hurbetyg skall ges.Avslag på regeringens förslag yrkas i Vänsterpartietspartimotion /94:Ub43 yrkande 3. Behovet av betyg för urvaltill universitet och högskolor kvarstår inte längre. Dessa harnumera stor frihet att bestämma om sin antagning, ochmotionärerna anser det inte nödvändigt att gymnasieskolantillhandahåller dem ett sorteringsinstrument. Det borde därförfinnas förutsättningar för att nu på allvar pröva en heltbetygsfri gymnasieskola, heter det i motionen. Även i motion1992/93:Ub502 (v) yrkande 12 framställs förslag om utredning avmöjligheter, villkor, arbetssätt etc. som en betygsfri skolaskulle ge.Ny demokrati anför i sin partimotion 1993/94:Ub44 yrkande 3att huvudlinjerna i regeringens förslag till nöds kanaccepteras. Motionärerna anser att betygens viktigaste funktionär att ge eleven feedback om sin kunskapsutveckling iförhållande till läroplaner och kursplaner. Däremot är de inteavsedda att vara urvalsinstrument till högre studier. Utöverde ämnesinriktade betygen bör eleverna i samtliga årskurser fåen kort verbal beskrivning av sina starka sidor och var resp.elev har sin förbättringspotential. Likaså bör i samtligaårskurser betyg ges i ordning och uppförande (enligt entregradig skala).Utskottet anser inte att det finns anledning att nutar initiativ till en ny utredning, som skulle gälla enbetygsfri skola.När det gäller riktlinjerna för betygssystemet konstaterarutskottet att enighet råder om själva betygsskalan och om attbetygen skall relateras till målen för undervisningen sådana debeskrivs i kursplanerna. Den timplan som gäller förgymnasieskolan är en stadietimplan, som inte reglerar i vilkaterminer eller årskurser som ämnet skall förekomma. Det ärdärför inte möjligt att med betygsättning terminsvis eller iendast en viss årskurs åstadkomma betyg som är jämförbaramellan elever i olika skolor när det gäller vilka kunskapereleverna har uppnått. Att betygen blir jämförbara i denbemärkelsen är enligt utskottets mening angeläget från flerasynpunkter. Dels är det en rättvisefråga för elever från olikaskolor som söker till högre utbildning och blir jämförda medhjälp av betygen, dels har det betydelse för möjligheterna attbevaka i vilken mån principen om likvärdighet förverkligas.Med det anförda föreslår utskottet att med avslagpå motionerna 1992/93:Ub502 yrkande 12 delvis, 1992/93:Ub503delvis, 1993/94:Ub38 yrkande 5 delvis samt yrkande 6 och1993/94:Ub43 yrkande 3 godkänner regeringens förslag tillriktlinjer för betygssystemet för gymnasieskolan och gymnasialvuxenutbildning.Graderade betyg bör inte sättas i kärnämnet estetiskverksamhet, hävdas det i motion 1992/93:Ub427 (s). Ämnetsfunktion att ge utrymme för kreativitet och gemensammaupplevelser motverkas av kravet att sätta betyg. Det tvingarläraren att fokusera intresset på enskilda prestationer istället för en kreativ helhet. De elever som av olika skäl villha betyg i ämnen inom ämnesblocket estetiska ämnen kan antasvälja t.ex. bild eller musik som individuellt val, och får därsina betyg. Den obligatoriska delen -- kärnämnet estetiskverksamhet -- blir inte sämre om det i slutbetyget endastmarkeras att eleven deltagit i verksamheten.Utskottet konstaterar att betyg har satts i allapraktisk-estetiska ämnen. De skäl som motionärerna anför föratt undanta kärnämnet estetisk verksamhet från betygsättningräcker enligt utskottets mening inte för att skall gåemot regeringens förslag. Utskottet föreslår att riksdagenavslår motion 1992/93:Ub427.Som nämnts i det föregående föreslås i motion 1993/94:Ub44(nyd) yrkande 3 att betyg skall ges även i ordning ochuppförande. Förslag att betyg skall ges i ordning ochuppförande framförs också i motion 1992/93:Ub460 (m).Utskottet noterar att Betygsberedningen haft i uppdrag attöverväga frågan om betyg i ordning och uppförande bordeåterinföras. Utskottet ansluter sig till beredningens slutsatsatt sådan betygsättning inte bör ske, men att skolan börrekommenderas att använda sig av regelbundna individuellasamtal med varje elev. I sådana samtal mellan en lärare och enelev kan frågor om normer och värden behandlas och redas ut påett sätt som utvecklar eleven och som kan få en förebyggandeeffekt när det gäller sådana förseelser som eljest begås underanonymitetens täckmantel. Regeringen har inte föreslagit attbetyg skall ges i ordning och uppförande. Utskottet föreslåratt avslår motionerna 1992/93:Ub460 delvis och1993/94:Ub44 yrkande 3.I motion 1992/93:Ub463 (m) anförs att alla elever bör ha rättatt genom kompletterande studier och prövningar förbättrasina betyg och att få tillgodoräkna sig dessa i merithänseende.Motionen väcktes innan propositionen lades fram för riksdagen.Utskottet hänvisar till vad regeringen i propositionen anförom komplettering av betyg (s. 59 f.). Betyg får redan nukompletteras genom prövningar, oavsett om det gäller ett ämnesom eleven inte har betyg i eller om det gäller att försökahöja ett betyg. Det som inte har varit möjligt är attgenerellt få tillgodoräkna sig ett genom prövning höjt betygvid ansökan till högre utbildning. har endast s.k.behörighetskomplettering beaktats. Det är varjeuniversitet och högskola själv som har att ta ställning tillhur man vill göra urval bland sökande till högre utbildning.Det finns några centrala föreskrifter om hurbetygspoäng skall beräknas.Med det anförda föreslår utskottet att avslårmotion 1992/93:Ub463 delvis.Ett avgångsbetyg bör enligt motion 1992/93:Ub472 (m) kunnaöverklagas (yrkande 1). Exakt samma skrivning kan enligtmotionären bedömas med helt olika betyg av olika lärare, vilketvisar att lärarna är vanliga människor med sympatier ochantipatier. Systemet behöver därför en kontrollfunktion via enöverprövningsmöjlighet. Motionären föreslår att överklagandeskall kunna göras av eleven till skolstyrelsen eller möjligenSkolverket. Om överklagningsmyndigheten misstänker en subjektivbedömning, bör eleven få rätt till ny prövning för annan lärare(yrkande 2). Motionären anför också att det bör vara regel använder medbedömare vid betygsättning i avgångsklasser.Frågan om möjligheten att överklaga betyg diskuterades av1957 års skolberedning, som föreslog att frågan skulle utredas.Till det förslaget anslöt sig gymnasieutredning.Utredningen genomfördes enligt Kungl. Maj:ts uppdrag inomSkolöverstyrelsen av kanslirådet och redovisades iPM om elevbetygens rättskraft (1968).Utredarens slutsats var att lärares ämnesbetyg inte bör kunnaöverklagas. Skälen för detta var dels farhågor föröverväldigande belastning på den eller de myndigheter somskulle pröva överklaganden, dels olägenheter med att andrabeslut, avhängiga betygen (t.ex. antagning till högreutbildning), skulle försenas vid sådana överklaganden, delssannolikheten för att överklaganden inte skulle kunna leda tilländring av besluten annat än i sällsynta undantagsfall,eftersom det torde vara svårt att förebringa bevisning för attdet överklagade betyget varit felaktigt. Även i de fall dåsådan bevisning skulle kunna företes, skulle det enligtutredaren bli nödvändigt att skaffa underlag för att sätta ettriktigare betyg. Därmed skulle det bli nödvändigt att elevengenomgick en ny prövning, exempelvis för en annan lärare.På den högre utbildningens område har det under lång tidvarit stadgat att beslut om betyg inte får överklagas. Fråganaktualiserades av Universitetskanslersämbetetsarbetsgrupp för fasta studiegångar, som hänvisade till ettKungl. I den nuvarandehögskoleförordningen (SFS 1993:100) räknas i 13 kap. upp deärenden som får överklagas. I övrigt gäller (4 §) att beslut aven högskola får överklagas endast om det är särskilt medgivet iannan författning. Så är inte fallet med beslut om betyg, somsåledes inte får överklagas. I den högre utbildningen fanns iäldre tid en rätt till offentlig tentamen, som gav en studentsom ansåg sig orättvist bedömd möjlighet att få sina kunskaperbedömda av mer än en lärare. Denna anordning ersattes ihögskoleförordningen (1977:763) av en rätt för studenten att,sedan han underkänts två gånger i samma prov, begära att enannan lärare skall förordnas att bestämma betyg för honom (7kap. 6 § andra stycket). I den högskoleförordning somutfärdades (1993:100) finns ingen motsvarandebestämmelse. Behovet av en "omprövningsmöjlighet" sattes avBerit Sandqvist-Örnberg i Högskolan i lag och förordning (LiberUtbildningsFörlaget 1977) i samband med föreskriften att betyginte får överklagas.Syftet i motion 1992/93:Ub472 kan enligt utskottets meningtillgodoses genom möjligheten att genomgå ny prövning ochtillgodoräkna sig ett därvid höjt betyg. Denna möjlighet hareleven utan att behöva övertyga någon myndighet om att detredan satta betyget grundar sig på en subjektiv bedömning.Utskottet utgår från att en elev som önskar pröva på nytt kanfå göra det för en annan lärare än den som satt det tidigarebetyget, om eleven begär det. Detta bör gå att lösa på detlokala planet utan särskilda åtgärder från sida.Med det anförda föreslår utskottet att avslårmotion 1992/93:Ub472.I motion 1992/93:Ub457 (fp) föreslår motionärerna attskolbetyg skall utfärdas i original på två språk (t.ex.svenska och engelska). Det skulle underlätta för elever somplanerar att studera utomlands både genom att spara dem tid ochpengar och genom att öka förtroendet för betygsdokumentet pådet främmande språket.Utskottet hänvisar till gymnasieförordningens 1 kap. 15 §.Enligt denna fastställer de formulär som behövs förtillämpningen av förordningen. Därmed avses bl.a.betygsblanketter. Ingenting hindrar att ävenfastställer betygsformulär på engelska. Enligt vad utskotteterfarit överväger att utarbeta ett internationelltslutdokument som kan vara av värde för elever som önskarstudera eller arbeta utomlands.Mot bakgrund av det anförda föreslår utskottet att riksdagenavslår motionen.4. Behörighetskrav för nationella program i gymnasieskolanElever som i den nya inte når godkänd nivå inågot av de grundläggande ämnena svenska, matematik ochengelska bör enligt regeringens bedömning hänvisas till studierpå ett individuellt program i gymnasieskolan. De saknarnämligen förutsättningar att följa undervisningen på ettnationellt program innan de kompletterat sina kunskaper genomstudier på individuellt program.