bet · GH01JoU9 · 1993-12-02 00:00:00 — , liksom övriga deltagare iUNCED, står nu inför uppgiften att nationellt ochinternationellt följa upp de åtaganden som gjordes i Rio.Utskottet har tidigare konstaterat, att regeringen på olikasätt vidtagit åtgärder för att förverkliga Riobesluten i Sverigeoch för att befrämja det internationella uppföljningsarbetet.Detta måste enligt utskottets mening vara ett högprioriterat måli den långsiktiga processen mot en global, miljömässigt hållbarutveckling.Regeringen har i propositionen 1992/93:227 föreslagit ettgodkännande av konventionen om biologisk mångfald. Konventioneninnebär bl.a. ett åtagande att föra en samlad politik för attbevara den biologiska mångfalden och att redovisa denna politikför konventionens partskonferens. I föreliggande proposition(prop. 1993/94:30) föreslås att godkänner en svenskstrategi för bevarande av biologisk mångfald.Utskottet delar den i propositionen (bil. 2) framfördasynpunkten att konventionen om biologisk mångfald skaparförutsättningar för framväxten av ekonomiska incitament föru-länderna att bevara den biologiska mångfalden.Utskottet anser också, i likhet med vad som anförs ipropositionen, att ansträngningar att bevara denbiologiska mångfalden måste ske i samklang med strävandena ekonomisk och social utveckling. Ett aktivt deltagande av delokala samhällena bör härvid vara ett viktigt element med tankepå att den biologiska mångfalden i många är närakopplad till traditionella kulturella aspekter och den lokalasamhällsstrukturen. Utskottet vill i detta sammanhang framhållaatt kvinnornas roll i miljöarbetet, framför allt genom deraserfarenheter i jordbruket och i livsmedelsproduktionen, ärbetydande. Det är också viktigt att ställa långtgående krav påde storföretag som verkar i u-länderna.Enligt utskottets uppfattning utgör de landstudier ombiologisk mångfald, vilka på olika sätt verkar för, ettbetydelsefullt steg vid genomförandet av konventionensmålsättningar. lämnar också stöd till en utveckling ilinje med konventionen om biologisk mångfald inom ramen för detbilaterala utvecklingssamarbetet.I propositionen (bil. 2) föreslås, med hänsyn till frågansbetydelse och omfattning, att en utredning om det svenskautvecklingsbiståndet mot bakgrund av bl.a. konventionen ombiologisk mångfald bör göras. Utskottet, som tagit del av vadsom i denna del av propositionen anförts om behovet av enutredning, delar regeringens bedömning härvidlag.I motion 1993/94:Jo6 (-), yrkande 5, framförs att det i dennämnda utredningen bör ingå företrädare för några av deutvecklingsländer som har bilateralt samarbete med.Enligt utskottets uppfattning är det av betydelse att ocksåmottagarländernas synpunkter beaktas i sammanhanget. Utskottetvill dock framhålla att det ankommer på regeringen att avgöraformerna härför.Med det anförda anser utskottet att motion 1993/94:Jo6 (-),yrkande 5, kan besvaras.Enligt motion 1993/94:Jo7 (v), yrkande 8, bör riksdagenbesluta att bevarandet av den biologiska mångfalden skall varaett övergripande mål i alla slags åtaganden och projekt somberör tredje världens länder.Utskottet har återkommande behandlat frågan om debiståndspolitiska målen, senast i bet. 1992/93:UU15. Utskottetanförde därvid bl.a. följande.Riksdagen har fastslagit det svenska biståndetsövergripande mål: att höja de fattiga folkens levnadsnivå. Inomramen för detta mål skall biståndet bidra till resurstillväxt,ekonomisk och social utjämning, ekonomisk och politisksjälvständighet, en demokratisk samhällsutveckling samt framsynthushållning med naturresurser och omsorg om miljön. Dessa målutgör en enhet. De förstärker och kompletterar varandra och haringen inbördes rangordning.Miljömålet innefattar, enligt utskottets uppfattning, ocksådet mål om biologisk mångfald i biståndssamarbetet som yrkandetavser.Med det anförda anser utskottet att motion 1993/94:Jo7 (v),yrkande 8, kan besvaras.Stockholm den 18 november 1993På utrikesutskottets vägnarDaniel TarschysI beslutet har deltagit: (), PierreSchori (s), (), (), (), (), (), (), (nyd), (), (), (), (), AlwaWennerlund (kds) och ().Utdrag ur remissyttrandenBilaga 3Remiss angående motion 1992/93:Jo202 omomställning av jordbruksmark.NaturvårdsverketNaturvårdsverket anser sammanfattningsvis att vissaomställningsåtgärder på vissa platser kan skada höganaturvärden. Länsstyrelserna har några viktiga styrmedel för atthindra sådan skada. Ett sådant styrmedel är 20 § NVL.Förbudsregeln i denna paragraf får endast användas när det ärnödvändigt från naturvårdssynpunkt och tillämpas även mycketrestriktivt av Länsstyrelserna och först efter noggrantövervägande av andra möjligheter. Ett förbud mot viss åtgärdhindrar inte lantbrukets omställning men föranleder val av annanomställningsåtgärd. Det har funnits brister i enstakaLänsstyrelsers samordning mellan omställning och natur- ochkulturmiljövård vid handläggning av omställningsärenden mendessa brister är avhjälpta.-- -- --Länsstyrelserna har tillämpat förbudsregeln mycketrestriktivt, endast i några få för kända fall.Dessa har motiverats av höga och väl dokumenterade värden förantingen naturvård eller kulturmiljövård eller båda delarna.Länsstyrelserna har i dessa fall prioriterat de aktuellamarkerna mycket högt i sina program för bevarande avodlingslandskapets natur- och kulturvärden. Markerna har ocksåhaft status som riksintresseområde enligt 2 kap. 6 § NRL.De förbud Länsstyrelserna har utfärdat enligt 20 § NVL haravsett skogsplantering samt i några fall energiskogsplantering.Länsstyrelsernas förbud hindrar inte markägaren från annanomställningsåtgärd som kan stödjas av samhället medomställningsstöd.-- -- --I enstaka fall har Länsstyrelserna dock ansett att skadan pånaturvärdena blir alltför stor och har då i några fall använtsig av förbudsmöjligheten enligt 20 § NVL. Förbud som innebärhinder för markägaren att vidta åtgärd av visst slag tillämpassåledes mycket restriktivt. anser emellertidatt markägande inte kan få innebära rätt att skada naturmiljön,än mindre att statsbidrag, t.ex. omställningsstöd, skall lämnasför åtgärder som kan skada miljön.-- -- --anser att skogsplantering på åker innebärändrad markanvändning. I den proposition (1972:111) som ladegrunden till nuvarande ersättningsregler, ställer sig Regeringenbakom uppfattningen att begreppet pågående markanvändning "börges en relativt generös tillämpning." Markägaren skall inte utanersättning hindras från att "vidta en normal och naturligrationalisering" av pågående markanvändning. Det finns såledesutrymme för utveckling av brukningsmetoder ocheffektiviseringar, men dessa måste ske inom samma näring, dvs.fortfarande vara jordbruk. Det kan inte anses som en normalrationalisering när en markägare övergår från jordbruk tillskogsproduktion. har praxis slagitfast att en övergång från jordbruk till skogsbruk är ändradmarkanvändning. Det innebär följaktligen att om en markägareförbjuds att genomföra en sådan förändring medför detta interätt till ersättning.JordbruksverketJordbruksverket anser i likhet med motionärerna att det ärbesvärande för såväl enskilda personer som myndigheter att detinte finns någon klar definition. Verket tillstyrker därför attdet tillsätts en utredning som får till uppgift att föreslå vadsom skall inrymmas i begreppet "pågående markanvändning". Verketvill föreslå att en sådan utredning också skallomfatta närmare klarläggande vad som kan anses innefattas ibegreppet "avsevärt försvåras".Lantbruksstyrelsen framhöll i remissvaret över betänkandet(SOU 1990:38) Översyn av naturvårdslagen m.m. att "styrelsenanser att skogsplantering av såväl åker- och kultiveradbetesmark som naturbetesmarker utgör ett led i pågåendemarkanvändning. Under den omställning som jordbruket nu befinnersig framstår skogsplantering som en naturlig och normalrationalisering av driften på berörda jordbruksfastigheter. "delar detta synsätt.Länsstyrelsen i länI har omställningsåtgärderna liksom antaletnedläggningsanmälningar haft liten omfattning. Bristandesamordning bedöms mycket sällan ha lett till motstridiga beskedtill enskilda. De brister som motionen tar upp i detta avseendetorde framför allt bero på ovana med dels ny lagstiftning, delsny länsstyrelseorganisation och dels bristande underlag förbedömningar av odlingslandskapets natur- och kulturvärden. I enomställningsansökan behöver inte heller markägaren ange hurmarken ska ställas om, vilket gör det omöjligt för länsstyrelsenatt i det skedet bedöma omställningens påverkan på miljön.Bedömningen kan göras först sedan en eventuellnedläggningsanmälan är gjord. när hunnitinarbeta bra rutiner för samordning mellan lantbruks-,naturvårds- och kulturmiljövårdsintressena och dessutomfärdigställt ett "Bevarandeprogram för odlingslandskapets natur-och kulturvärden" är de brister i samordning som motionen tarupp sällsynta.-- -- --har ännu ej behövt vägra skogsplantering medstöd av 20 § naturvårdslagen. I de nedläggningsanmälningar somberört värdefulla natur- och kulturmiljöer har skogsplanteringundvikits med hjälp av avtal om landskapsvårds- ellerNOLA-ersättning. anser att det i vissa fall ärnödvändigt att använda sig av förbudsmöjligheten och ser dennaförstärkning av naturvårdslagen som viktig i arbetet med attbevara särskilt värdefulla odlingsmiljöer.-- -- --En övergång från skogs- till jordbruk kräver omfattandemarkarbeten. anser därför att en övergång frånjord- till skogsbruk innebär förändrad markanvändning och attförbud mot skogsplantering på jordbruksmark aldrig kan gemarkägaren rätt till ersättning.Länsstyrelsen vill också påpeka att en anmälan om nedläggningav jordbruksmark inte automatiskt medför att marken klassas somskogsmark. Det är alltså inte möjligt, att på det sätt sombeskrivs i motionen kringgå det faktum att skogsbruk påjordbruksmark är ändrad markanvändning.-- -- --Även energiskogsodling skiljer sig miljömässigt fråntraditionellt jordbruk. I vissa områden kan en övergång frånjordbruk till energiskogsodling få mycket negativa följder förden biologiska mångfalden och för landskapsbilden. Länsstyrelsenanser därför att även energiskogsodling bör betraktas som enannan näring än jordbruk och att ersättning inte heller kankomma ifråga i detta fall.Länsstyrelsen anser avslutningsvis att de centrala verkensskilda tolkningar av begreppet pågående markanvändning påjordbruksmark skapar osäkerhet vid handläggning avomställningsärenden och att ett klarläggande i dessa frågor ärangeläget.Länsstyrelsen i län...... omställningsstöd först kan beviljas och utbetalas ochatt sökanden senare kan meddelas förbud mot att plantera skog påden omställda arealen. En sådan handläggning är dock ovanlig.Normalt har handläggaren muntlig kommunikation med sökanden ochdenne skall inte behöva riskera att bli överraskad p.g.a.bristande kännedom om reglerna för skogsplantering. I många falländrar dock sökanden sina planer och i stället för planteringväljer hon/han ett omställningsalternativ som innebärbibehållande av arealen som jordbruksmark. Detta strideringalunda mot omställningsreglerna under förutsättning attmarken lagts i vänteläge.Vad motionärerna uppenbarligen främst vänder sig mot är debegränsade möjligheterna till ersättning i de fall naturvårds-eller kulturmiljövårdens intressen förhindrar plantering elleranläggande av våtmark. Måhända är den nuvarande driften för ensökande inte längre lönsam. Kanske ter sig då inget annatalternativ realistiskt än skogsplantering. I denna situationfinns möjligheten till landskapsvårdsersättning. Denna möjlighetär dock begränsad till i huvudsak sådana områden som omfattas avlänsstyrelsens s.k. bevarandeplan, d.v.s. områden som ur natur-och kulturmiljösynpunkt anses mest värdefulla. I Kristianstadslän har det dock mera sällan förekommit att förbud motskogsplantering meddelats utan att möjligheter till ersättningförelegat. Trots detta kan det enligt meningföreligga behov av en översyn av föreskrifterna i dettahänseende.I motionärernas hemställan ingår att hos regeringenbegär förslag till lagstiftning så att äganderätten skyddas.Länsstyrelsen anser emellertid inte att de problem som tagitsupp i motionen kan hänföras till äganderätten utan snarare tillnyttjanderätten.Länsstyrelsen i länNågra beslut som tvingar en lantbrukare att fortsätta enodling av prisreglerade grödor som anges i motionen förekommerinte. Däremot kan miljövårdsenhet ellerkulturmiljöenhet med stöd av sektorslagar neka en lantbrukareatt genomföra en viss omställningsåtgärd exempelvis att planteraskog. delar motionärernas uppfattning atttillgången på omställningsalternativ är begränsad.Länsstyrelsen anser, i likhet med motionärerna, att det ärmycket angeläget att frågan om ersättning vid förbjudenplantering av skog eller energiskog utreds, där hänsyn tillsåväl natur- och kulturmiljöns som lantbrukarnas intressenbeaktas. Även frågan om begreppet "pågående markanvändning"måste utredas.Länsstyrelsen i länI har det ännu inte varit aktuellt att tillämpaförbudsbestämmelsen i 20 § NVL. Angelägna naturvårdsåtgärderhar i stället kunnat regleras genom samråd och avtal medbrukarna.Länsstyrelsen kan inte peka på något fall där reglernafått oönskade konsekvenser. Emellertid befarar attett antal sådana fall kan uppkomma . Länsstyrelsenanser därför att det är angeläget att ersättningsfrågorna ochomställningsreglerna studeras ytterligare. Att ersättning inteutgår i nu åsyftade fall försvagar i viss mån naturvårdensställning. Risk finns att i en konfliktsituationavstår från att hävda naturvårdsintressen. villockså i sammanhanget framhålla att frågorna omintrångsersättning bör klarläggas också beträffande andraåtgärder och hänsyn i jordbruket, t.ex. beträffande gödsling ochuppodling av naturbetesmarker samt borttagning av stenmurar,rösen, åkerholmar och andra impediment i jordbruksmarken.Länsstyrelsen i länEnligt naturvårdslagens 26 § föreligger rätt till ersättningför fastighetsägare om "pågående markanvändning avsevärtförsvåras" genom föreskrift eller förbud. Innebörden av"pågående markanvändning" är omtvistad. Enligt tidigareuttalanden i samband med ändring av skötsellagen börenergiskogsodling betraktas som jordbruksgröda. Om likvälnaturvårdslagens 26 § inte är tillämplig i detta sammanhang ärdet uppfattning att regler bör tillskapas som geren markägare rätt till ersättning i den utsträckning som denne,utöver normal hänsyn, av natur- och/eller kulturmiljöskälhindras att utnyttja för en produktion som ur ekonomisksynpunkt är bästa alternativet.Möjligheten att träffa överenskommelse med markägaren omfortsatt brukande mot viss ersättning för att säkerställa hävdenav ett åkerområde med särskilda natur- och/ellerkulturmiljövärden kan endast bli aktuellt i undantagsfall.Anslagna medel skall främst utgå till aktiva jordbrukare meddjurhållning och betesdrift. Den till jordbruket knutnamarkanvändningen samt och faunan utgör grunden förkulturmiljövårdens och naturvårdens urval av områden. Anslagnamedel räcker endast till att säkerställa en fortsatt hävd av demest bevarandevärda miljöerna. Skall avtal träffas också i syfteatt vidmakthålla ett olönsamt jordbruk på vissa områden krävs enuppräkning av detta anslag i motsvarande omfattning.Om ersättning kommer att kunna utbetalas till en markägare föratt marken inte får utnyttjas för produktion av skog ellerenergigrödor måste det vara tillåtet för markägaren att låtaåkermarken vila utan krav på särskilda åtgärder. Vidare börbrukaren i fall då denna förbjuds att genomföra den för honomlämpligaste omställningsåtgärden inte tvingas återbetalaerhållet omställningsstöd.Lantbrukarnas RiksförbundNaturvårdsverkets alltjämt vidhållna uppfattning attskogsplantering på öppen mark, såväl av energiskog som annanskog, innebär ändrad markanvändning, vill LRF starktifrågasätta. I förarbetena till den lagstiftning varigenombegreppet "pågående markanvändning" introducerades inaturvårdslagen uttalades att begreppet skulle ges en relativtgenerös tillämpning. Hänsyn skulle bl.a. tas till samhällets synpå lämpliga bruknings- och rationaliseringsmetoder, på det sättdenna kommer till uttryck i jord- eller skogsbrukspolitisklagstiftning eller på annat sätt (prop. 2).Dessa lagmotiv ger vid handen att lagstiftaren inte avsett att"pågående markanvändning" skulle vara ett statiskt begrepp.Tvärtom framgår att innebörden kan vara föränderlig. En åtgärdsom -- d.v.s. när de nämndaförarbetsuttalandena gjordes -- var att anse som ändradmarkanvändning kan alltså vara att bedöma på annat sätt.När det gäller bedömningen av skogsplantering på öppen markmåste stor vikt fästas vid den nya jordbrukspolitiken. Numerafinns inte något krav på att jordbruksproduktion skall bedrivaspå jordbruksmark. Tvärtom har statsmakterna uppmuntrat markägaretill omställning varvid ekonomiska stödformer har tillskapats,bl.a. är övergången mellan jordbrukoch skogsbruk därför flytande. Under den omställning somjordbruket sålunda nu befinner sig framstår skogsplantering somen naturlig och normal rationalisering av driften på berördajordbruksfastigheter.Beträffande det slag av skogsplantering som utgör odling avenergiskog får LRF även peka på ett regeringsuttalande medanledning av att skötsellagen ändrades 1987(prop. 1986/87:122). Enligt uttalandet borde odling avenergiskog betraktas som jordbruksgröda. DåvarandeLantbruksstyrelsen har också i sina allmänna råd (1988:2) omtillämpning av skötsellagen utsagt att energiskog är att ansesom jordbruksgröda. Det kan inte här inses att det skulle finnasanledning till annat synsätt vid tillämpning av naturvårdslagensregler. Energiskogsodling som jordbruksproduktion är ytterligareett argument som med stor styrka talar för att omföring av öppenmark till energiskog är pågående markanvändning.Sammanfattningsvis anser LRF således att starka skäl talar föratt all skogsplantering på åker, äng eller betesmark utgörpågående markanvändning. Regeringen bör få i uppdrag attta initiativ till lagstiftningsåtgärder i förtydligande syfte.Det måste klarläggas att skogsplantering på åker, äng ellerbetesmark är ett led i pågående markanvändning. Sammanfattning 1Propositionen 2Motionerna 3Utskottet 8Bilaga 1, Miljö- och naturresursdepartementet 8Sveriges strategi för biologisk mångfald 8Sektorsansvarets tillämpning 12Bevarande av biologisk mångfald inom olika samhällssektorerm.m. 16Mål för naturvårdsarbetet 19Aktionsplaner för biologisk mångfald 20Forskning om biologisk mångfald 21Informations- och utbildningsinsatser 24Miljömässigt säker hantering av biotekniska organismer ochfrämmande arter 26Miljökonsekvensbeskrivningar 27Internationell uppföljning 27Vissa åtgärder för bevarande av hållbart nyttjande avbiologisk mångfald -- skyddade områden 29Vissa åtgärder för bevarande av hållbart nyttjande avbiologisk mångfald -- markavvattning 33Vissa åtgärder för bevarande av hållbart nyttjande avbiologisk mångfald -- biotopskydd m.m. 35Vissa åtgärder för bevarande av hållbart nyttjande avbiologisk mångfald -- internationella konventioner pånaturvårdsområdet 36Jordbruket och miljöeffekterna av det livsmedelspolitiskabeslutet 37Jordbruket och naturvårds- och miljöfrågor i svenskjordbrukspolitik inför EU 39Jordbruket och genresursbevarande 40Bilaga 2, 42Svenska internationella insatser för bevarande och hållbartnyttjande av biologisk mångfald 42Övriga frågor 45Hemställan 48Reservationer 52Särskilda yttranden 62Meningsyttring av suppleant 62Bilaga 1 Lagförslag 64Bilaga 2 yttrande 1993/94:UU3y 65Bilaga 3 Utdrag ur remissyttranden 71