bet · GH01AU4 · 1993-11-25 00:00:00 — Motionärerna föreslår vidare att paragrafen ändrasbeträffande de övriga arbetstagarnas plats i turordningen.Personer som frivilligt sagt upp sig men blivit återanställdaföreslås vid arbetsbrist inte gå före den som har ensammanhängande men kortare sammanlagd anställningstid hosarbetsgivaren. Det föreslås slutligen att paragrafen ändras såtill vida att högre ålder inte ger företräde vid likaanställningstid.I motionen föreslås också förändringar när det gällerberäkning av anställningstiden. Äldre arbetstagare skall intesom nu få tillgodoräkna sig en extra anställningsmånad för varjeanställningsmånad som arbetstagaren har påbörjat efter fyllda 45år.Ian m.fl. (nyd) anser i partiets motion1992/93:A715 att turordningsreglerna bör ändras så att i vartfall nyckelpersoner undantas från principen sist in--först ut.I motion 1992/93:A444 av m.fl. (m) begärs etttillkännagivande om behovet av förändringar avturordningsreglerna. Motionärerna anser det felaktigt attgemensamma turordningsregler skall gälla för en hel kommun elleren hel förvaltning. Det finns enligt dem skäl att ifrågasätta omturordningen alls skall lagregleras. Regelsystem drabbar yngrearbetskraft och nytillträdande på arbetsmarknaden.Även () är i motion 1992/93:A710 kritisk mot deregler som innebär att en gemensam turordning måste fastställasför samtliga nämnder/förvaltningar inom en kommun om denfackliga organisationen begär det. Detta kan hindra deneffektivisering av verksamheten som statsmakterna kräver. Lagenbör ändras på denna punkt, anser motionären.Utskottets övervägandenReglerna om turordning vid uppsägning på grund av arbetsbristhör till de mest centrala i LAS och torde också höra till de meromdiskuterade. Det är fråga om en intresseavvägning mellanarbetstagarnas anställningstrygghet och företagens intresse attför den fortsatta driften få behålla den lämpligaste ocheffektivaste arbetskraften.Det framlagda regeringsförslaget bygger på uppfattningen attnu gällande turordningsregler inte ger tillräckligt utrymme förmånga arbetsgivare att behålla s.k. nyckelpersoner. Ändringarnatar uttryckligen särskilt sikte på de små företagens situation.Den kritik mot förslaget som framförs av Socialdemokraternaoch går framför allt ut på attanställningsskyddet i de små företagen försvinner.Socialdemokraterna menar att nuvarande system fungerartillfredsställande.Utskottet kan inte dela uppfattningen att nuvarande reglerskulle vara tillfredsställande. Utskottet ansluter sig här tilldet resonemang som förs i propositionen och som innebär attstörre utrymme måste ges att vid den förutnämndaintresseavvägningen fästa avseende vid den fortsattaverksamheten i företaget. Det kan inte heller ansestillfredsställande att en arbetsgivare är hänvisad till enöverenskommelse med den fackliga organisationen för att göraavvikelse från principen om att längre anställningstid gerföreträde. Vad som inte nämns i sammanhanget är attalla arbetstagare kan ha intresse av att de effektivaste och påannat sätt mest lämpade får stanna kvar när företaget är i kris.Då blir möjligheterna större för företaget att överleva krisenoch att utöka verksamheten när den är över.Personalnedskärningarna kan också bli mindre om särskiltkvalificerade arbetstagare får möjlighet att stanna kvar iföretaget. Vad som i förstone kan synas som en försämring avanställningsskyddet behöver alltså inte egentligen vara det.Utskottet kan inte heller dela resp. AnnikaÅhnbergs (-) farhågor för att den föreslagna regeln skulle öppnaför godtycke och diskriminering. Det framgår klart avpropositionen att beslut som grundar sig på att en arbetsgivareanvänder sig av möjligheten att undanta anställda frånturordningen på ett sätt som leder till könsdiskriminering,föreningsrättskränkning eller liknande kan angripas medrättsliga medel. Att bevisläget kan vara svårt, liksom i andrafall när det handlar om att utreda bevekelsegrunderna för ettvisst beslut, är en annan sak.Vänsterpartiet framhåller även risken för att arbetsgivarenutnyttjar frikvoten upprepade gånger genom "repetitivaarbetsbristuppsägningar".Med anledning därav vill utskottet klargöra att innebörden avden föreslagna regeln är att arbetsgivaren innan turordningenfastställs får undanta två arbetstagare inom turordningskretsen.Skulle ytterligare arbetsbristuppsägningar aktualiseras fårarbetsgivaren självfallet inte undanta ytterligare tvåarbetstagare. Vid det senare uppsägningstillfället fårarbetsgivaren med andra ord välja om han ånyo skall undanta detidigare två, eller om han skall undanta någon ellernågra andra arbetstagare inom turordningskretsen.På anförda grunder avstyrker utskottet motionerna A7, A8 ochA9 till de delar de avser avslag på propositionen i nu berörthänseende.Även , kds, är inne på frågan om risken förgodtycke m.m. sin motion A11. Genom en precisering av lagtextenvill motionären att det tydligare markeras att lagstiftarensavsikt inte är att det skall skapas en godtycklig frikrets.Utskottet kan med anledning av motionen konstatera att denmateriella innebörden av propositionens regel i princip ärdensamma som uttrycks i den i motionen förordade lagtexten.Utskottet anser att motionsförslaget har goda skäl för sig.Det är en fördel om det redan av lagtexten kan utläsas attundantagsregeln avser personer som är "av särskild betydelse förden fortsatta driften i företaget". Det bör, såsom föreslås imotionen, även anges att det är arbetsgivarens bedömning somskall vara styrande såväl för vilka kriterier som skall varaavgörande som för hur dessa kriterier skall tillämpas på deenskilda arbetstagarna. Lagtexten bör således även ange attundantaget avser arbetstagare som "enligt arbetsgivarensbedömning" har sådan betydelse. Någon rättslig överprövningskall inte kunna komma i fråga vare sig av arbetsgivarens urvalenligt undantagsregeln eller av en uppsägning som skett tillföljd av att arbetsgivaren använt sig av rätten att behållavissa särskilda arbetstagare. Som framgår av propositionen (s.48) kan emellertid arbetsgivarens rätt att undanta vissaarbetstagare från turordningen vara begränsad av annanlagstiftning, t.ex. om ett beslut är könsdiskriminerande ellerföreningsrättskränkande, eller av allmänna principer omkringgående och liknande.Utskottet ansluter sig således till motion A11 i den nuberörda delen.Med anledning av de två motioner som innefattar krav på meromfattande undantagsregler, A13 av m.fl. (nyd)och A15 av och () vill utskottetanföra följande. ARK:s delbetänkande innebär attturordningsreglerna ändras i flera avseenden, bl.a. skall enundantagsregel ge arbetsgivaren rätt att välja ut en femtedel avden befintliga arbetsstyrkan som turordningskretseninte som skall utgå från avtalsområdet utan från begreppet"arbetstagare med i huvudsak jämförbara arbetsuppgifter". Somnämnts tidigare inriktas de förslag som läggs fram avregeringen framför allt mot de små och medelstora företagen.Utskottet vill inte föregripa de överväganden som återstår tillföljd av ARK:s förslag och avstyrker därför de nu behandlademotionerna.Utskottet kan tillägga, med anledning av förslaget i motionA15 att en av tre undantagna personer skall vara under ,att redan det av regeringen framlagda förslaget i någon mån börmedverka till en jämnare ålderssammansättning.Med vad som anförts tillstyrker utskottet det av regeringenframlagda förslaget med den angivna ändringen. Motion1992/93:A715 får anses tillgodosedd med detta. Förslag tilllagtext läggs fram i utskottets hemställan.Utskottet kan med hänvisning till kommande överväganden medanledning av ARK inte heller ansluta sig till förslag i motion A15 om ändringar av LASregler om beräkning av anställningstid.Ingela () begäran i motion A10 om etttillkännagivande om att turordningskretsarna på det statligaområdet inte får bli för små föranleder utskottet till detkonstaterandet att effekterna av den nya regeln får störstbetydelse för de små företagen och i de fallturordningskretsarna av andra skäl är små (prop. s. 46).Utskottet vill understryka att undantagsregeln konstruerats medutgångspunkt i lagens sätt att ange den inre ramen förturordningskretsen, dvs. kollektivavtalsområdet.Turordningskretsarna kan regleras på annat sätt genomkollektivavtal, och det är då ytterst enkollektivavtalstolkningsfråga i vad mån den nya lagregeln gerarbetsgivaren rätt att i varje sådan krets undanta två personer.Vad slutligen gäller motionerna 1992/93:A444 och 1992/93:A710har dessa beröring med kollektivavtalsregleringen på denkommunala sektorn. Som tidigare nämnts ingår det dessutom iARK:s förslag att driftsenhetsbegreppet skall förändras.Kommittén förordar även en förändrad syn på frågor omomplacering i samband med arbetsbrist. Eftersom frågorna sålundaär aktualiserade inom saknas anledning förriksdagen att nu ta något initiativ med anledning av motionerna.De avstyrks således.Andra motionsförslag som rör anställningsskyddslagenAnställningsskydd och inflytande vid företagsöverlåtelseSom tidigare nämnts har ARK behandlat frågan omanställningsskyddet vid övergång av företag och EG-direktivet77/187/EEG. Detta direktiv skall tillämpas vid överlåtelse avett företag, en verksamhet eller del av en verksamhet till enannan arbetsgivare genom lagenlig överlåtelse eller fusion.Utredningen föreslår inte att någon särskild lagstiftning införsnu. I denna del är utredningens ordförande skiljaktig.Socialdemokraternas uppfattning i motion A8 är att riksdagenredan nu bör besluta om de förändringar avanställningsskyddslagen som är nödvändiga för att direktivetsminimiregler om skydd för arbetstagarnas anställningar vidföretagsöverlåtelser skall uppfyllas. Detta bör ske genom attdet införs två nya paragrafer, 1 a § och 3 a §.Socialdemokraterna påpekar att endast de delar av direktivetsom avser anställningsskyddet varit föremål för överväganden iARK. Det finns därför enligt motionen inte skäl att nu föreslånågra andra ändringar än sådana som bör inrymmas ianställningsskyddslagen. För övriga delar av direktivet föreslåsett tillkännagivande från av innebörd att regeringenskall återkomma med de förslag som bör föranledas av en fortsattanalys.Även anser i motion A9 att det bör införas enny regel i anställningsskyddslagen för att uppfyllaEG-direktivet.I motion A12 av m.fl. (s) begärs etttillkännagivande om att har en skyldighet att i svensklagstiftning införa EG-direktivet 77/187/EEG.Motsvarande yrkande framförs av (-) i motionA7.Utskottets övervägandenGenom ställningstagande beträffandeEG-direktivet 77/187/EEG, såvitt gäller frågan om arbetstagarnasanställningsskydd vid företagsöverlåtelse, är fråganaktualiserad inom . Kommittén har aviserat attandra delar av direktivet, rörande förvärvarens bundenhet avkollektivavtal och överlåtarens resp. förvärvarens informations-och överläggningsskyldighet, kommer att tas upp i ett senarebetänkande i samband med att kommittén behandlar den s.k.kollektiva arbetsrätten. Enligt utskottets mening bör kommitténsfortsatta arbete och regeringens beredningsarbete inteföregripas. Utskottet avstyrker därför motionerna A7, A8, A9 ochA12 i berörda delar.Saklig grund för uppsägning m.m.I partimotionen 1991/92:A707 tar upp frågan omsaklig grund för uppsägning och näraliggande ämnen.Partiet anser för det första att ett förbud bör införas motuppsägning eller avskedande på grund av deltagande i olovligstridsåtgärd. Vidare anser partiet att arbetsgivarens rätt tillomplacering av arbetstagare bör vara mer inskränkt än vad somföljer av den s.k. bastubadardomen (AD 1978:89). Arbetsgivarensskyldighet att omplacera arbetstagare vid sjukdom och handikappbör utvidgas. Om en anställd t.ex. utvecklat en överkänsligheteller allergi för visst ämne kan det omöjliggöra utförandet avde normala arbetsuppgifterna. I en sådan situation bör detenligt motionen åligga arbetsgivaren att vidta skäliga åtgärdersom omorganisation, anskaffande av hjälpmedel eller liknande. Imotionen framförs vidare att arbetsgivarensomplaceringsskyldighet vid arbetsbristuppsägning börutsträckas till hela koncernen. På detta sätt skulleanställningsskyddet anpassas i riktning mot vad som gäller pådet statliga området.Utskottets övervägandenFrågan om förbud mot uppsägning eller avskedande på grund avolovlig stridsåtgärd har behandlats av utskottet upprepadegånger och utskottets synsätt har närmare redovisats bl.a. ibetänkandet AU 1986/87:8. Utskottets inställning nu liksomtidigare är att man inte kan avhända sig möjligheten atttillgripa skiljande från anställning som en sista utväg närandra åtgärder visat sig vara verkningslösa. Utskottet kantillägga att med slopandet av 200-kronorsgränsen vid skadeståndför deltagande i olovlig stridsåtgärd (prop. 1991/92:155, AU7)ges ett vidgat utrymme för en nyanserad skadeståndsbedömning.Därmed ges också större möjligheter än förr att undvikasituationer i vilka den vida mer ingipande rättsföljdenuppsägning eller avskedande från anställningen kan föras på tal.Motionsyrkandet avstyrks med hänvisning till det anförda.Även frågan om arbetsgivarens rätt att omplacera harbehandlats tidigare av utskottet (1990/91:AU5). Utskottetkonstaterade då att omplaceringar kan underkastas rättsligprövning och bedömas som icke godtagbara inte bara omomplaceringen får ekonomiska verkningar för arbetstagaren utanockså vid andra ingripande verkningar. Redan av det skäletsaknades enligt utskottet anledning att bifalla yrkandet.Utskottet har inte någon annan uppfattning i denna fråga ,varför även det nu behandlade yrkandet avstyrks.Frågan om rätten till omplacering vid sjukdom m.m. har ävenden utförligt behandlats av utskottet i det nämnda AU5.Utskottet, som avstyrkte yrkandet, hänvisade till att vad som ärrimligt att kräva av arbetsgivaren för att arbetstagaren skallkunna fortsätta sin anställning bara kan avgöras efter enprövning i det enskilda fallet. Mer generella regler av det slagsom efterlystes i motionen ansågs föra för långt. Utskottet stårfast vid detta men vill tillägga, att den näraliggande frågan omsaklig grund för uppsägning innefattas i ARK:s uppdrag.När frågan om rätt till omplacering inom hela koncernen vidarbetsbrist behandlades i det förutnämnda betänkandetkonstaterade utskottet att tanken på attomplaceringsskyldigheten skulle utsträckas på detta sätt avpraktiska skäl hade avvisats i förarbetena till LAS. Utskottetförutsatte att det förestående utredningsarbetet skulleinbegripa koncernfrågor och ansåg därför att det saknadesanledning att ta några initiativ från sida. Utskottetkan nu konstatera att översynsutredningen enligt direktivenskall diskutera innebörden av begreppet koncern inomarbetsrätten. Den av aktualiserade frågan kanäven komma att beröras i anslutning till utredningens förslag omsaklig-grund-begreppet. Med hänvisning till detta finns det inteheller nu någon anledning att vidta några särskilda åtgärderfrån sida. Även detta yrkande avstyrks således avutskottet.VikariatsanställningI sin partimotion 1991/92:A707 framför kritikmot den innebörd som vikariatsbegreppet fått i senare AD-praxis.Partiet efterlyser en legaldefinition av vikariat som står iöverensstämmelse med tidigare praxis. Därmed skulle man kommatill rätta med missbruket av s.k. evighetsvikarier.Utskottets övervägandenEtt motsvarande yrkande av behandladesutförligt av utskottet i betänkandet AU5.Utskottet sade sig vara väl medvetet om de olägenheter som deupprepade vikariaten kan innebära för den enskildearbetstagaren, men hade invändningar mot en lösning avdet slag som motionen förordade. Utskottet erinrade om att enförutsättning för att ett vikariat skall godtas är attarbetsgivaren inte på något sätt sökt kringgå lagens regler omtillsvidareanställning som den normala anställningsformen.Motionsyrkandet avstyrktes av utskottet. Utskottet har ingenannan inställning . Med hänvisning till detta avstyrksmotion A707 i motsvarande del.DriftsenhetsbegreppetVänsterpartiet anser enligt motion 1991/92:A707 attdriftsenhetsbegreppet vid uppsägning på grund av arbetsbristinte bör vara enbart geografiskt utan även organisatoriskt.Partiet menar att anställningsskyddet annars blir tämligenillusoriskt för stora grupper av anställda.Utskottets övervägandenLagens innebörd i fråga om begreppet driftsenhet är enligtförarbetena i princip en sådan del av ett företag som är belägeninom en och samma byggnad eller inom ett och samma inhägnadeområde, dvs. fabrik, butik, restaurang osv. Det är alltså frågaom en närmast geografisk avgränsning.Som nämnts har ARK föreslagit ett driftsenhetsbegreppsom avviker från nuvarande lag. Frågan är därmed aktualiseradinom , och någon åtgärd kan därför inte ansespåkallad av . Utskottet avstyrker motionsyrkandet.ÅteranställningsrättEn arbetstagare som har blivit uppsagd på grund av arbetsbristhar enligt 25 § från anställningens upphörandeföreträdesrätt till återanställning inom den verksamhet där honeller han har varit sysselsatt. En förutsättning är attarbetstagaren varit anställd under viss minsta tid. Om ettföretag eller den del av det där verksamheten bedrivs övergåtttill en ny arbetsgivare, gäller företrädesrätten mot den nyearbetsgivaren. Har arbetsgivaren flera driftsenheter eller finnsdet i verksamheten olika kollektivavtalsområden, gällerföreträdesrätten anställning inom den enhet och det avtalsområdedär arbetstagaren var sysselsatt när den tidigare anställningenupphörde. Arbetstagaren måste enligt 27 § anmäla anspråk påföreträdesrätt hos arbetsgivaren.I motion 1991/92:A707 framför ett antalyrkanden som rör återanställningsrätten. Partiet anser attåteranställningsrätten bör utsträckas till att gälla helaarbetsgivarens verksamhet och inte endast den driftsenhet därden uppsagde arbetat tidigare. Vidare bör en lagändringgenomföras som hindrar arbetsgivare från att "handplocka" deanställda som han önskar överta i samband med ett företagsköp.Kravet på anmälan från arbetstagaren om anspråk påföreträdesrätt bör slopas enligt motionen. Slutligen bör enligtVänsterpartiet ett förbud införas mot att lägga utarbetsuppgifter på icke anställd arbetskraft dåföreträdesrätten gäller.I motion 1992/93:A701 framför och Lars-ErikLövdén (s) synpunkter på reglerna om företrädesrätt vidåteranställning i samband med att verksamhet flyttas från ettdotterbolag till ett annat inom en koncern. Kravet på att detskall finnas ett rättsligt samband mellan de båda bolagen ochatt det skall vara samma verksamhet som bedrivs leder till attuppsagda arbetstagare inte har företrädesrätt i det företag ditverksamhet flyttats över. I det fall som motionärerna refererartill var det enda som fördes över från det ena bolaget till detandra goodwill och kunder, och detta utan någon rättslig kontaktmellan de båda dotterföretagen. Enligt motionen bör lagen ändrasså att företrädesrätt föreligger i ett sådant fall.Utskottets övervägandenEnligt ARK:s förslag skall reglerna om företrädesrätt tillåteranställning behållas i sak. Till följd av de förslag somutredningen har i fråga om turordningsreglerna föreslås enutvidgning av arbetsgivarens skyldighet att återanställaarbetstagaren. Skyldigheten skall enligt förslaget avse helaarbetsgivarens verksamhet på den ort där arbetstagaren tidigarevarit anställd. Även vissa andra ändringsförslag framförs idetta sammanhang.Som nämnts tidigare skall arbetsmarknadsministern återkomma ifråga om de delar av ARK:s förslag som inte behandlas i den nuframlagda propositionen. Det saknas därför anledning förriksdagen att vidta någon åtgärd med anledning av motion1991/92:A707 i dessa delar.Den speciella aspekt på företrädesrätten som berörs i motion1992/93:A701 kan även den antas bli beaktad inom ramen för detberedningsarbete som skall följa på återstående delar av ARK:sförslag. Även denna motion bör därför avstyrkas enligtutskottets mening.Företrädesrätt för deltidsanställdaMotionernaSocialdemokraterna tar i sin motion A8 upp dedeltidsarbetslösas problem och påpekar att arbetsmarknadensparter inte har kunnat lösa frågan trots flera försök. Problemethar enligt motionen ofta sin grund i att arbetsgivarenorganiserar arbetet på ett sådant sätt att en mängddeltidstjänster uppstår. Problemen kommer att bli ännuallvarligare med det förslag som regeringen lagt fram omförändringar av arbetslöshetsförsäkringen. Socialdemokraternaföreslår därför att det fr.o.m. ianställningsskyddslagen införs en paragraf 27 a av innebörd atten arbetstagare som är deltidsanställd skall ha förtursrätt tillny anställning hos sin arbetsgivare, när en ledig anställninguppstår som innehåller mer tid än deltidsanställningen.Förslaget syftar till att underlätta för främst kvinnor som ihög grad är deltidsarbetande och som kommer att drabbas medregeringens förslag om arbetslöshetsförsäkringen. Ettmotsvarande krav framställs i partiets motion 1991/92:A225.Motsvarande krav framförs också av m.fl.(s), m.fl. (s) och m.fl. (s) i sinaresp. motioner 1991/92:A813, 1991/92:A708 och 1991/92:A435.Margareta m.fl. (s) framställer ett likartat yrkandeäven i motion 1992/93:A815.I motion 1991/92:A201 av m.fl. (s) föreslåslagstiftning som ger den deltidsarbetande rätt till ökadarbetstid och i motion 1991/92:A243 av () begärsen utredning om på vilket sätt man via lagstiftning bästtillgodoser de deltidsanställda som önskar utöka sin arbetstid.Även yrkar i sin motion A25, som väckts medanledning av proposition 1993/94:80 om en allmän ochobligatorisk arbetslöshetsförsäkring, att en lagregel införs somger deltidsanställda förtursrätt till ledigförklaradeanställningar med fler arbetstimmar.Utskottets övervägandenDet har ingått i ARK:s uppdrag att överväga frågor om dedeltidsarbetslösa. I delbetänkandet har utredningen tagit uppfrågan om deltidsarbetslösa bör ges företräde framför externaarbetssökande till ett högre arbetstidsmått när arbetsgivarenhar ett ökat behov av arbetstimmar. Utredningen har emellertidinte föreslagit någon lagändring i denna del. Bakgrunden tilldetta är de kollektivavtalsbestämmelser som finns på området ochdet faktum att arbetsgivarna i första handvänder sig till sina egna anställda.Enligt utskottets mening är det ytterst angeläget att finna enlösning på problemet med deltidsarbetslösa.Samtidigt känner utskottet tveksamhet till om en lagregel avdet slag som Socialdemokraterna föreslår i sin partimotionverkligen skulle medföra någon minskning avdeltidsarbetslösheten eller ens vara till någon påtaglig fördelför den enskilda arbetstagaren. Företrädesrätten skulle normaltinnebära att en deltidstjänst blir ledig efter arbetstagaren.Många gånger skulle företrädesrätten förutsätta ett byte avavdelning, ändrade arbetsuppgifter, arbetstider ochanställningsvillkor, andra arbetskamrater osv. Frågor kanuppkomma om den anställda har tillräckliga kvalifikationer fördet nya arbetet och om ett avböjt erbjudande skall leda till attarbetstagaren förverkar sin företrädesrätt. Företrädesrättenskulle dessutom, som utskottet förstår motionens lagförslag,innebära att de deltidsarbetslösa skulle konkurrera om denlediga tjänsten med uppsagda arbetstagare eller andra som harrätt till återanställning. Till detta kommer att en regel avdetta slag, åtminstone i större företag och förvaltningar,skulle bli administrativt betungande.I alla händelser är utskottet inte berett att på grundval avmotionerna förorda att lagstiftning införs . Eftersom fråganär väckt även genom ARK:s betänkande bör regeringensställningstagande avvaktas. Med hänvisning till detta avstyrksde nu ifrågavarande motionsyrkandena.PermitteringMotionernaNy demokrati lägger fram förslag om permitteringsreglerna isin motion 1992/93:A706. Partiet, som konstaterar attkollektivanställd personal på den offentliga sektorn inte anseskunna permitteras, förordar en utvidgning avpermitteringsrätten. Partiet anser också att permitteringstidenbör ingå i uppsägningtiden. Regeringen bör återkomma med förslagi ämnet.Kent m.fl. (m) anser i motion 1992/93:A713 att ARK börfå tilläggsdirektiv att göra en översyn avpermitteringsreglerna. Reglerna fungerar inte i praktiken,varför många företag ser sig tvingade att säga upp personal "försäkerhets skull".