bet · GG01AU11 · 1993-03-11 00:00:00 — Varor produceras visserligendefinitionsmässigt inom industrin. En vara av innehållermycket kvalitet. Svensk industri har varit bra på attproducera kvalitet. Det är det man får betalt för. En del avkvaliteten är den internationella marknadsföringen, dvs. manhittar t.ex. kunder som kan betala. Då ökar värdet påprodukterna.Ett modernt företag är till mer än hälftentjänsteproducent. Det här gäller i snitt svenska företag med merän 200 anställda. Dessutom är gränsövergången mellan industrioch privata tjänster väldigt odefinierad. läggs denutanför industrin och ibland läggs den innanför. Om ettelektronikföretag lägger programutvecklingen utanför företaget iett särskilt företag kallas det för privata tjänster. Läggsprogramutvecklingen i företaget kallas det för industri. Det ärett "flyt". Statistiken är mycket sned på området. Det är lättatt dra felaktiga slutsatser.Därför har vi räknat om det hela. Vi har kopplat ihop alltjänsteproduktion som har med varuproduktion att göra ända framtill kunden -- medtaget distribution osv. Från attindustrisektorn har varit nere i av BNP har den gått upptill av BNP. Sektorn har inte alls minskat sedan50-talet. Den ligger på den här andelen. Det är intefråga om en krympande industrisektor. Problemen ligger utanförindustrin.Eftersom det nu sker en förskjutning är det i det här snittetsom företagen förnyar sig, dvs. mellan tjänsteproduktion ochvaruproduktion. Det är där stora delar av förnyelsen äger rumoch det är där FoU-verksamheten ligger.I den amerikanska ekonomin är det de privata tjänsterna somväxer kraftigt och är framgångsrika. Men vi vet inte riktigt vadprivata tjänster är, och vi är inte vana vid att diskutera i determerna. Men där finns en mycket vital och framgångsrikexportsektor.Avindustrialisering är litet för enkelt i det härsammanhanget. Något som har stor betydelse för dagens tema äratt de enkla tillverkningsjobben minskar i antal. Så är det överhela fältet. De minskar i snabbare takt där det går bra förindustrisektorn som helhet. Vi skall egentligen se det som ettpositivt tecken. Men det finns problem på kort sikt, om inte nyajobb skapas i andra delar av produktionen.De framtida jobben kommer att ställa höga krav påkompetensnivån. Det blir problem om inte den kompetensen kanuppnås. Hur skall det problemet lösas?Det är egentligen två problem. Det ena handlar om att anpassalönerna och det andra om att höja kompetensnivån. Det ena ärlätt men inte särskilt behagligt. Det andra är svårt. Det ärinne att satsa politiskt på att höja kompetensnivån, inte minsti t.ex. . Den nya administrationen har gjort en poäng avdetta. Vår erfarenhet är att det är svårt att göra någotutifrån. Höjningar av kompetensnivån skall äga rum spontant.Det finns en typisk bild, som är bäst dokumenterad i denamerikanska ekonomin och som vi vet finns även i . I denena änden av arbetskraften finns de som utför enkla jobb. Detfinns gott om arbetskraft och ont om jobb. Det kallas förmiss-match-problemet. I den andra änden finns kompetent ochutbildad arbetskraft. Det gäller inte bara utbildad arbetskraftutan över huvud taget kompetent arbetskraft. Här finns det gottom jobb och ont om folk. Det finns ett gap, en spänning, påarbetsmarknaden, som tillbaka i den amerikanskaekonomin snabbt håller på att korrigeras via lönebildningen. Viär ganska övertygade om att precis samma process är på gång iSverige, dvs. det kommer att uppstå en större spridning ilönerna. Vi skall komma ihåg att trots vad som sägs på andrahåll är det brist på yrkesarbetare i företagen i dag.Det finns ytterligare en sak som berör denna fråga. Det finnsväl dokumenterat på olika håll i studier att på varje kategoriav arbetsplats finns det en stor spridning av produktivitetenhos arbetskraften, men däremot är det en mycket liten spridningi kompensationen för arbetsinsatserna. Också här finns detspänningar som varierar från land till land och från arbetsplatstill arbetsplats. Delvis är det naturligt att det skall vara så.Men när spänningarna blir för stora händer något. Det går attuttrycka detta väldigt "rått", att kompetens har en tendens attvara underbetald och motsatsen har en tendens att bliöverbetald. Detta är normalt på alla arbetsplatser. Men om detblir kris av den typ vi upplever blir det arbetskraft medlägre kompetens, och produktion med ett lågt kompetensinslag,som i första hand avvecklas. verkar det som om det ärtillverkningsindustrin som har råkat ut för detta. Delvis berordet på att den lyfts ut ur landet, delvis på att den läggs ner.En stor del av vår tunga verkstadsindustri, som dessutom knyterupp en omfattande underleverantörsindustri, har i betydandeutsträckning detta problem.En lösning är större lönespridning -- om det inte går att göranågot positivt och förändra kompetensspecifikationerna påarbetskraften. Möjligen kan också själva organisationen ändras.Men det är arbetsplatser med gammal industriell teknologi sombefinner sig i kris. Det är inte så lätt att ändraarbetsorganisationen på sådana arbetsplatser, även om det finnsexempel där det har gått bra, t. ex. i Japan.Nu kommer jag tillbaka till den ursprungliga frågan. Svaret är att om vi får i gång tillväxten kommer det attfinnas jobb. De faktorer som svarar för att möjliggöra entillväxt finns ute på arbetsmarknaden. Det är där som någotmåste göras. Då kommer bägge problemen att lösas på en gång.Nyckelorden är bl.a. relativa löner. Vi får inte diskuteraarbetsmarknadsproblem och glömma bort lönebildningen.Det blir annars alldeles fel, vad man än tycker.Jag vill dela upp detta problem i en negativ och en positivlösning. Den negativa lösningen är att låta lönebildningen skötasig själv. Det har man gjort i vissa länder. Det blir dåbetydande omställningsproblem. Vi letar med ljus och lykta efterpositiva lösningar. Finns det något som kan göra arbetskraftenmer attraktiv och som direkt kan bidra till att den sugs upp iproduktionen och till att den nya industrin kan växa fram? Mendet svar som ligger i denna formulering är att det är ohyggligtsvårt att utifrån, med hjälp av industripolitik, åtgärda dettaproblem som egentligen individer och företag bör sköta själva.Låt mig gå igenom några punkter. Det finns först och främst enavgörande sak. Här kommer lönebildningen in igen.Forskningsresultat i första hand i visar att det måste lönasig att satsa på kompetensutveckling för att få fram denefterlysta kompetensen. Det gäller yrkesarbetare, och det gällerhögutbildade. Det gäller framför allt den typ av uppgraderingsom man engagerar sig i på arbetsplatserna. Om inte individen ärengagerad händer ingenting. Mycket beror på individen. Därförligger det i sakens natur att det måste finnas enlönedifferentiering. Studier i pekar på att detta är ett avskälen till att anpassningen redan ägt rum i den amerikanskaekonomin.Utbildning och kompetens är något som kan påverkas politiskt.Vid en genomgång av litteraturen på området framgår det klartvilken betydelse den första utbildningsfasen har. Familjen hargivetvis också en betydelse. Men det här gäller självagrundskolefasen, som en förberedelse för senare utbildning ilivet. För att över huvud taget kunna komma med i senareutbildningsprogram måste man ha tillräckliga förkunskaper. Manblir annars inte lönsam. Det är tydligt att satsningarna skerselektivt i företagen, dvs. på dem som har förutsättningar attta till sig nya kunskaper och att bli produktiva. Något annatskall man nog inte vänta sig.Ett viktigt inslag är naturligtvis att få -- detsom kallas high school i , där denna diskussion har pågåttlänge -- att fungera bättre som en förberedelse förarbetsmarknaden. Det handlar inte bara om kunskaper, utan ävenom fostran.Den tredje punkten gäller frågan om allokeringen. Det går inteatt komma bort från det faktum att svensk produktion står infören betydande omallokering. För att produktionen skall komma pårätt tillväxtkurs måste många människor röra på sigmellan företagen och byta jobb. kommerbilden inte att vara så rolig, framför allt kommerarbetslösheten att vara hög.Jag trodde att det hela skulle gå att ordna påett smidigare sätt så att landet inte skulle behöva hamna i deneuropeiska permanenta arbetslöshetssituationen. Men jag är inteså övertygad om det längre.Det är viktigt att arbetsmarknaden fungerar smidigt. Jag skallinte gå in på detaljer. Dem kan vi diskutera . Men det äravgörande att hela socialförsäkringssystemet fungerar så attanpassning underlättas och stimuleras.Nyckelorden är att lyfta över en betydligt större del avansvaret på individerna. De måste själva ta initiativ, ochindividerna skall inte försättas i en "vårdsituation". Det ärinte meningen att de skall ta itu med sina problem först när deråkar i trubbel, utan mycket bör ske i förväg. Den som vet bästvad som behöver göras är i allmänhet individen själv.Det pratades en hel del om det japanska systemet. Detfinns två saker att komma ihåg. Det ena är att i det japanskasystemet betalar individen för en del av sin egen utbildninggenom att under långa perioder få betydligt lägre lön. I Sverigeär det tvärtom. Ungdomarna kommer ut på arbetsmarknaden med förhög lön, framför allt i förhållande till det produktionsvärde deskapar. Det här är ingenting som bidrar till individenskompetensutveckling , snarare verkar det negativt. Detjapanska systemet håller dock på att brytas upp. börjar fåliknande problem som Europa.Den andra policypunkten är tålamod. Dessa problem kommer inteatt kunna lösas på kort sikt. Det kommer att ta tid att lösadem. kommer det att finnas ett väldigt tryckatt vidta åtgärder på kort sikt -- som kan bli negativa på långsikt. Jag avundas inte er politiker som har tagit på er ansvaretför sysselsättning. Jag tror inte ni kommer att klara av det.Vidare har vi frågan om kultur--värderingar. Vi har nämntnyföretagandet. Det finns dokumenterat på olika håll att detsaknas incitament och lust att göra storföretag av småföretag,dvs. nyföretagare som startar företag som senare växer tillstora företag. Varför sker så litet i ? Det är interiktigt samma bild i andra länder. Det har delvis att göra medutvecklingen av kulturella värden. Politikerna kan göra en heldel genom att muntra upp, berömma osv. Då kommer en annanvärdering fram i samhället. Stämningarna var på denna punktmycket annorlunda för 20 år sedan.Att bygga företag och växa innebär att många kommer att göramisstag. Jag vill betona de fyra punkter jag nämndeinledningsvis. Incitament att starta nytt. Incitament och tryckpå att förvandla och förändra existerande företag. Det härinnebär en "strulig" värld för dem som arbetar i företagen.Vidare krävs en effektiv drift och framför allt en effektivavveckling av dåliga företag.Elver : Du både började och slutade med att nämnade fyra nyckelorden. Min fråga gäller balansproblemet. Är detnågon av dessa punkter som utgör den svaga länken?Du nämnde även gamla policymodeller som gällde fram till60-talet. Kan du vara litet tydligare? Var det meningen att viskulle återkomma till den frågan?Du talade också om utveckling och kompetens. Tekniskt ochpraktiskt känns denna fråga hanterbar. Men sedan gled du övertill ett mera filosofiskt resonemang och sade att det inte baragällde kunskap. Det kanske handlade om humanvärden. Du var väl igränsmarkerna av denna fråga. Det vore intressant om du hadenågot mer att säga där. Jag upplever när det gäller bådenyföretagande och gamla verksamheter att det vi i högtidligastunder kallat en förvaltarskapstanke, etik i arbetslivet,kanske inte har odlats särskilt väl.Isa : Du målar upp en spännande och intressantvärld för de människor som har möjlighet att utveckla sinkompetens. Men man kan då bekymra sig för dem som inte riktigtplatsar i denna värld. Du påpekar också att de enklare jobbenförsvinner. Redan nu i vår generation har en mängd jobbförsvunnit som var enkla att utföra. Det ställer nu till enmängd problem. Du tror att det skall bli en högre arbetslöshet.Men jag förstår då att denna arbetslöshet inte bara blirövergående vid ett byte av jobb. Många kommer alltid att varaarbetslösa -- som t.ex. i där människorna lever på gatorna.Tage : Först har jag en fråga om jobben ianslutning till den "felställda" frågan. Vad är det för typ avjobb som vi skall räkna med ? Du gled ganska snabbtöver detta ämne.Vidare kan vi prata om brist på pengar. Är det bara bristen påpengar som gör att det saknas jobb? Finns det andra orsaker tillden situation som vi har ?Har du tittat på frågan om en eventuell anslutning till EG/EUoch hur det kan inverka på hela komplexet -- inte minst när detgäller utbildning, kompetensutveckling och lönebildning?Det finns en övertro på nyetableringar som någon sortspatentlösning på arbetslöshetskrisen. Du gled litet snabbt överden frågan också. I och för sig hann du med mycket på kort tid.Jag skulle vilja höra din åsikt om denna fråga. Jag har sysslatpraktiskt med nyetableringsfrågor . Jag vet att detfinns oerhört mycket idéer och funderingar. Men i praktiken ärdet få nyetableringar som utvecklas till något.Gunnar : Det är helt korrekt att det finns enövertro på nyetableringar i fråga om att skapa jobb. Vidnyetableringar kommer jobben på lång sikt. Jag betonade dettadärför att en fungerande tillväxtekonomi kräver den förnyelsesom nyföretagandet innebär. Men först kommertillväxt och sysselsättning. Vi vet att det tar väldigt långtid innan ett litet företag blir stort även när företaget lyckas-- och många företag misslyckas.Det är lika fel att ställa frågan var dessa företag finns somskall ta över. Det vet vi inte heller. Saker och ting händermycket fort. Det enda vi vet är att många kommer att gå under påvägen. Vi har alltså en väldigt föränderlig och experimentellekonomi. Det här löser inte problemet med jobben på kort sikt.Men den här situationen måste finnas för att skapa jobb på 20års sikt. Ni får inte glömma bort det perspektivet. Om 20 årkommer det också att finnas problem. Dagens problem beror på detsom inte hände för 20--. Det är det som händer bortomtreårsperspektivet som spelar en roll.Den andra frågan gällde finns redanetablerade i EG. Det är svårt att säga vad dessa diskussioneroch förhoppningar har för betydelse. Om kommer med i EG,och framför allt om ett annorlunda industriklimat skapas, kommeren del av investeringarna som lagts utanför attåterkomma till . Det är viktigt. En del av deinvesteringar som har lagts utanför har varitjobbskapande -- särskilt tillverkningsjobb. En del utflyttninghade förmodligen inte varit nödvändig om industriklimatet hadevarit annorlunda.En del av de investeringar som redan har gjorts ärirreversibla. Har man en gång startat och byggt upp en strukturnågon annanstans, kommer de fortsatta investeringarna att görasdär. Från den synpunkten är den här situationen olycklig.Det är svårt att säga hur mycket detta betyder, åtminstone omman skall använda sig av dessa vetenskapliga kriterier. Men dethar haft betydelse. Det tror vi oss veta.Sedan har vi frågan om vilken typ av jobb som kommer attförsvinna. Om det går bra för kommer det iökande grad att ställas krav på kompetens. Det kommer attställas högre krav på individens kompetensutveckling. De kravenkommer inte att uppfyllas om inte individen själv är engagerad.Det engagemanget måste börja i skolan.Det hela är en väldig hävstång. Börjar man fel, är det svårtatt göra en korrigering över tiden. Det vore olyckligt omekonomin skulle bli uppdelad på det sätt som den är i en delländer, dvs. en stor grupp människor har det ganska dåligtställt och sedan finns det en liten exklusiv grupp. Det vill viinte ha. Men det går inte att undvika den utvecklingen om intekompetensproblemet ut på något sätt.Skolan är viktig och det är där problemet börjar. Kompetensenutvecklas i anslutning till jobbet, om man har de rättaförkunskaperna från skolan. En viktig del i stimulansen är hurmycket pengar man får behålla.Isa ställde också en fråga. Människorna har olikaförmåga. Det finns en grupp som kallas för de svaga. De kommeratt få de största problemen. Det svenska systemet har hittillsvarit generöst. har haft en rik, fungerande ekonomi. Dethar funnits duktiga storföretag. Inkomster har genererats, somvia den offentliga sektorn har kunnat omfördelas på ettannorlunda sätt. En gång i tiden hade även råvaror somlandet mådde ekonomiskt gott av.Norge har sina råvaror, och landet befinner sig ungefär iden situation befann sig . Vi får se omNorge utvecklar sig på samma sätt. är nu på väg in i ettsamhälle -- det kan ingen göra något åt -- där inkomsternakommer att bli mera ojämnt fördelade. Hur långt denna utvecklingkommer att gå beror på hur vi hanterar de problem vi harkontroll över, dvs. skolan, skatter, ekonomisk miljö etc.Det finns någorlunda rimliga sätt att hantera problemen isamhället. Men hur mycket vi orkar med beror på hur rik ekonominär. Om vi "klantar" oss så att tillväxten "tappas bort" kommervi inte att ha råd.En del av problemet utgörs av den negativa sidan istrukturomvandlingen. För att det hela skall gå bra måste ävenavvecklingen fungera. Man måste se till att det som intefungerar får tillfälle att försvinna på ett mjukt sätt.Resurserna, dvs. människorna, måste röra på sig. Hur individenfungerar på en sådan arbetsmarknad har med kompetensen att göra.Ett annat viktigt inslag är socialförsäkringssystemet. Dethandlar om att få ett helhetsgrepp på arbetslöshetsförsäkringen,olycksskadeförsäkringen osv.Vidare har vi utbildningssidan. En god utbildning är den bästaförsäkringen. Men utbildning innehåller även kompetens. Dethandlar om varierad erfarenhet av jobb och att träna på att"röra på sig". Det måste tas ett helhetsgrepp på alla dessafrågor. Jag förstår att det är svårt. Det är ett enormt lappverkmed alla möjliga inslag som skall utredas vart och ett för sig.Ett viktigt inslag är alltså att ta ett helhetsgrepp påförsäkringssystemet så att individerna får bättre kontroll övervilka villkor som gäller och som de själva kan kontrollera,påverka och ta initiativ till. Det ingår i en positiv framtidatt kunna ta egna initiativ.Vidare har vi frågan om kunskap. Med tanke på kriser ochproblem bör skolan orientera sig hårdare mot enyrkesförberedande inriktning. Individerna måste få en god startpå arbetsmarknaden. Det är viktigt att markera en inriktning påden punkten. Skolan har en enormt splittrad agenda. En vanligarbetsplats skulle inte fungera med alla de olika mål som skalltas om hand inom en och samma skolorganisation. Det borde varamera koncentration på skolans ursprungliga uppgift, som skolandå fick beröm för.Etik och värderingar är viktiga inslag. Fostran anses vara enuppgift för skolan. Jag tycker själv att det är viktigt att haen känsla för traditioner, framför allt att erfarenheter fråntidigare skeden kan föras vidare på ett begripligt sätt. Vi harsvårt att föra erfarenheter vidare mer än två generationer.Finanskrisen är ett bra exempel. Vi kom inte ihåg hur det var,så vi gjorde om det. Det är väldigt viktigt att överförande averfarenheter, kunskaper och etik över huvud taget fungerar bra.Skolan är den enda mekanism där detta någorlunda systematiskt ärsatt i funktion. Jag fäster mycket stort avseende vidgrundskolan i detta avseende, större än vid den högreutbildningen.Anders G Högmark: Man kan diskutera mycket av detta omvärderingar och attityder i samhället. Jag tillhör dem som tror-- jag är egentligen helt övertygad -- att det helt avgörande ärvilka förväntningar och värderingar som människor möter, inteminst företagare. Det finns få om ens några grupper i samhälletsom älskar så mycket att bli uppskattade som de, inte taxeradeutan uppskattade. Jag vet det från mitt förflutna då jagarbetade som småföretagsrådgivare. Man slogs gång på gång avjust hur många av den äldre företagargenerationen som tittade påfotografier hängda på väggen på kontoret och talade om: "Så härsåg fabriken ut . har den vuxit och blivit så här stor. "Sedan talade man om att det nu inte fanns något intresse attexpandera, för det var inte intressant. Kulturen förväntade siginte det, belönade inte den typen av verksamhet. Men i byrålådanhade man ändå en del utvecklingsplaner. Om klimatet ändrades, dåskulle man agera.Jag tror att man skall dra slutsatser av detta. Den generationsom jag själv tillhör, och kanske något yngre, har litet grandav sådant här tänkande: Jag skaffar mig en verksamhet som germig försörjningsnivån. Sedan har jag inget incitament för attexpandera, för det skapar bara problem.Jag tror att det är viktigt att överföra sådana värderingarsom fanns och , att detlönar sig att expandera, att det belönas. Det är lönsamt både iprivat bemärkelse och i det allmänna värderings- ochbelöningssystemet att expandera. Jag tror att väldigt mycket avnyckeln till framgång ligger där. behöver man inte göraproblemen större än de är. handlar det kanske om att gågenvägen.När det gäller kompetens och kunskaper är det väldigt fåtrebetygsstuderande tyskar som kan köpa bra påHannovermässan. Men en smålänning eller en Skellefteåföretagaresom aldrig har läst tyska gör strålande affärer. Han har enkrämartalang och han eller hon har en intuitiv förmåga attplacera sig rätt, dimpa ner och fånga tillfället i flykten. Enduktig fotbollsspelare ställer sig alltid så att han får bollenoch vet dessutom ofta vad han skall göra med den. Det är någotslags intuitiv begåvning som givetvis inte skall utvecklas iskolan, men det är litet grand av livets skola. Litet grand avdet skulle vi behöva. Innovatörer och uppfinnare behöver blihedersgäster i det svenska samhället.Sedan till den statistiska diskussionen. Vi har hörtutskottets resonemang om hur industrisysselsättningen sjunker.Det är som sagt kanske inte 19--. Om man lägger in den delenav tjänstesektorn som är riktad mot industrin, kanske vi . Vad drar man för slutsatser avdetta? Är det den att den tjänstesektor som är riktad mothushållen, privatkunderna, i vårt samhälle i internationelljämförelse är extremt liten? Är det där som vi är väldigtdåliga?Sedan en direkt fråga: Om vi nu säger att de som har de enklaarbetsuppgifterna kommer att vara svårast att placera i konkretajobb i , vad ser för scenario? Får detfortsätta någorlunda lugnt i , hur ser man för svenskindustris del på möjligheterna att lägga ut den typen av jobb idet låglöneområde som ligger 20--från oss?Laila : Jag tänkte ställa en kanskekontroversiell fråga. Vi har hört väldigt mångaintressanta anföranden och teorier av alla föredragshållare.Upplever ni som forskare att ni blir tagna på allvar, eftersomni har den största kompetensen på alla områden teoretiskt, ellerär politikerna, som ju har den beslutande makten, ett hinder?Tycker ni att vi är tillräckligt lyhörda för eraforskningsresultat och att vi på bästa sätt försöker förverkligaera teorier?Charlotte : Svensken har, som jag ser det,invaggats i ett slags falsk trygghet i systemen som inte hållervad de lovar. Människor har blivit beroende av stat, kommun ochpolitiker. Kanske är vi svenskar litet av trygghetsfreaks. Härkan man föra ett långt filosofiskt resonemang om hur man kanvara trygg och beroende av andra människor eller omtryggheten egentligen sitter i ens eget inre.Gunnar talar om trygghet och glider snabbt över tillfamiljen. Jag undrar om kunde utveckla det litetgrand. Helt enkelt: Vilken betydelse har familjen i framtidenför individen i relation till arbetsmarknaden?Åke : I våra studier på Arbetslivscentrum har viibland kommit in på frågor om kompetens och yrkeskunnande. Vifår en rätt sammansatt bild i de fallstudier som vi gör. Vi sermänniskor som inte har den kompetens som behövs för de nyajobben, men vi ser också många människor som har alldeles förmycket kompetens för att utföra de "utarmade" jobb som de har.Marianne Frankenhaeuser refererade siffror på den andel avbefolkningen som har ett arbete där de bara delvis kan användaden kunskap som de har, medan betonade bristenpå kompetens. Jag undrar om man kan förklara detta genom attsäga att det är brist på vissa sorters kompetens och för mycketav andra sorters. Vad beror det på i så fall?