bet · GH01SoU7 · 1993-10-12 00:00:00 — Vidare redovisades (s. 29):har i samband med sin redovisning avuppdraget om kvinnors hälsa m.m. även redovisat vad som görs iutbildningshänseende för att öka kunskapen om smärtbehandlingensmöjligheter. Styrelsen anför att allmänna råd om smärtbehandling(1989:1) brukar användas vid utbildning av ledningspersonal.Styrelsen har vidare deltagit i läroplansarbete inomskolöverstyrelsen i samband med reformering av gymnasieskolan. läroplan för försöksverksamhet med den treårigaomvårdnadslinjen i gymnasieskolan som utarbetas och somutbildar för verksamhet inom sjukhus och hemtjänstkommer styrelsen att arbeta för att kunskap om smärta ochsmärtbehandling beaktas.Utskottet anförde att den nya regeringen iregeringsförklaringen aviserat en översyn av sjukvårdensorganisation och finansiering. I regeringsförklaringen framhöllsatt regeringen var starkt medveten om de växande problemen inomsjukvården och att en av de viktigaste uppgifterna när detgäller välfärdspolitiken är att förändra och förbättra vårdenoch att öka valfriheten för patienterna. Utskottet ansåg attriksdagen inte borde föregripa behandlingen av regeringenskommande förslag inom hälso- och sjukvårdens område. Utskottetavstyrkte de då aktuella motionerna. följde utskottet.Utskottets bedömningEnligt har kunskapen om smärtbehandling intenått ut i hela sjukvårdsorganisationen och till all personal.Styrelsen arbetar därför aktivt med denna fråga. InomSocialstyrelsen pågår också en kartläggning av den palliativavård som bedrivs inom den primärkommunala vården. Den skallföljas upp av regionala enheter. I ett tidigarebetänkande (1992/93:SoU16) har utskottet uppmärksammathandlingsprogrammet för att förbättra den palliativa vården somutarbetats av EG med svensk medverkan. Utskottet har framhållitdet angelägna i att överväger på vilket sättförslaget att förbättra den palliativa vården i kan förasut för att förbättra vården i livets slutskede i Sverige.Utskottet utgår från att frågan kommer att behandlas skyndsamtinom , att regeringen håller sig underrättad omutvecklingen på detta område och, om det skulle behövas, vidtaråtgärder. Utskottet anser att och regeringenskommande förslag med anledning av det pågående utrednings- ochförändringsarbetet bör avvaktas innan tar någotinitiativ i dessa frågor. Motionerna So463 (fp), So488 (fp) ochSo489 (s) avstyrks därmed.Den nya psykiatrinI motion 1992/93:So439 av m.fl. (s) begärs attriksdagen ger regeringen till känna vad i motionen anförts omatt utforma en proposition som bygger påPsykiatriutredningens förslag (yrkande 10).Motion 1992/93:So440 av () tar uppfrågor om integrering i samhället av psykiskt störda. I motionenbegärs att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om ändrad inriktning av vårdpolitiken, såatt institutioner för psykiskt störda kan finnas kvar (yrkande1). Vidare hemställer motionären att som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om att depsykiskt störda ges valfrihet i fråga om boende (yrkande 2)samt att som sin mening ger regeringen till känna vadi motionen anförts om samverkan mellan olika vårdgivare, så attde psykiskt störda, som har egen bostad, får det stöd, den vårdoch den hjälp de behöver anpassat efter sina behov (yrkande3). Motionären anser att de som har egen bostad måste ha etthelt annat stöd än vad som ges . En rad insatser måstegöras som bidrar till att dessa människor får ett boende som äranpassat till deras behov och till deras omgivning. Motionärenanser att dagens insatser är splittrade. Varje samhällsorganarbetar främst utifrån den egna verksamhetens mål ochutgångspunkter. Då ser man inte helheten, heter det i motionen.I sitt betänkande 1991/92:SoU15 behandlade utskottet någramotioner med krav på samordnade insatser för psykiskt stördamänniskor med anknytning till (S 1989:01)då pågående arbete. Utskottet konstaterade (s. 137) attutredningen befann sig i slutskedet av sitt utredningsarbete.Utskottet ansåg att resultatet av utredningen borde avvaktasinnan övervägde något initiativ i frågan. har avgivit tio betänkanden.Slutbetänkandet avgavs . Efter sedvanligremissbehandling pågår nu beredning i . Enproposition väntas , eventuellt kan någon delpresenteras under hösten 1993.Utskottet gör följande bedömning.Psykiatriutredningens förslag bereds i medsikte på en proposition . Motion So439 (s) yrkande 10är sålunda tillgodosett och avstyrks.De frågor som tas upp i motion So440 (kds) kan övervägas avregeringen under denna beredning. Motionen avstyrks.Psykiskt störda lagöverträdareI motion So438 av () yrkas dels attriksdagen beslutar om upphävande av 21 § lagen omrättspsykiatrisk vård vad avser handläggningsfristen i domstol(yrkande 1), dels ett tillkännagivande till regeringen ombrister i lagarna om psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatriskvård (yrkande 2). Motionären pekar på den våldsbrottslighetsom begås av psykiskt störda personer och menar attåterfallsrisken är stor i dessa fall. Avsikten med den nyalagstiftning som tillkommit när det gäller påföljd och vård förpsykiskt störda lagöverträdare var att stärka samhällsskyddet,anförs det. En regel om att åklagaren i vissa fall skall avgeyttrande till länsrätten i samband med prövning av frågor ompermission och utskrivning infördes. Åklagarens tidsfrist för yttrande till länsrätten är orimligt kort, ansermotionären, och föreslår att denna frist ersätts med ett normaltskyndsamhetskrav. När det gäller övriga brister i lagarna ompsykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård hänvisarmotionären bl.a. till utvärdering, genom vilkendet framkommit att åklagarens roll och befogenheter är oklarasamt att det är oreglerat om länsrätten har befogenhet attompröva vissa löpande permissionsbeslut och om kammarrättensbeslut kan verkställas utan hinder av laga kraft.En ny lagstiftning om psykiatrisk tvångsvård gäller från ochmed (prop. 1990/91:58, SoU13, SoU6y, JuU34och JuU3y, rskr. 329 och 330). Två lagar reglerar detta område,nämligen lagen (1991:1128) om psykiatrisk vård (LPT) ochlagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk tvångsvård (LRV).Vidare gjordes bl.a. vissa ändringar i (BrB)beträffande de psykiskt störda lagöverträdarna. Enbrottmålsdomstol får enligt 31 kap. 3 § BrB överlämna enlagöverträdare till psykiatrisk tvångsvård som en brottspåföljd(rättspsykiatrisk vård). En förutsättning är bl.a. att dennelider av en allvarlig psykisk störning och att det med hänsyntill den tilltalades psykiska tillstånd och personligaförhållanden i övrigt är påkallat att han är intagen på ensjukvårdsinrättning för psykiatrisk vård, som är förenad medfrihetsberövande och annat tvång. När en domstol överlämnar enlagöverträdare till rättspsykiatrisk vård får den förordna attbl.a. frågan om vårdens upphörande skall avgöras avförvaltningsdomstol (länsrätt i första instans). Ett sådantbeslut fattas i andra fall av chefsöverläkaren på det sjukhusdär den dömde vistas. Förutsättningarna för en sådan s.k.särskild utskrivningsprövning är att brottet har begåtts underpåverkan av en allvarlig psykisk störning och att det till följdav störningen finns risk för att lagöverträdaren på nytt begårbrott av allvarligt slag. Denna bestämmelse har sin grund isträvanden att förstärka samhällsskyddet. Åklagaren skall idessa fall enligt 22 § andra stycket LRV beredas tillfälle attyttra sig till länsrätten om det inte är uppenbart obehövligt,innan beslut meddelas i fråga om tillstånd att vistas utanförvårdinrättningens område, om överlämnande åt chefsöverläkarenatt besluta om sådant tillstånd eller om upphörande av vården.Enligt 21 § LRV jämförd med 35 § andra stycket LPT gäller attett mål hos en länsrätt skall tas upp till avgörande inom åttadagar från den dag då ansökan eller skrivelsen med överklagandetkom in till länsrätten. Länsrätten får förlänga , omdet behövs ytterligare utredning eller om någon annan särskildomständighet gör det nödvändigt. Åklagaryttrandet skall sålundai princip ha kommit in till länsrätten i sådan tid attlänsrätten kan pröva frågan om utskrivning eller permission från det att framställningen gjordes. Åklagaren haräven rätt att överklaga länsrättens beslut i dessa fall.När utskottet behandlade följdlagstiftningen med anledning avden nya lagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård (1991/92:SoU10) uttalade utskottet (s. 4) att det varmedvetet om att det vid införandet av en omfattande nylagstiftning som den nu aktuella kunde uppkommatillämpningsproblem. Utskottet utgick från att regeringen ochberörda myndigheter noga följer tillämpningen av de nyabestämmelserna och vidtar de åtgärder som kan visa sigbehövliga.Våren 1992 behandlade utskottet bl.a. en motion som gälldelänsrättens tidsfrist för att ta upp ett mål till avgörande.Utskottet (1991/92:SoU15 s. 136) vidhöll sin inställningatt regeringen och berörda myndigheter noga måste följatillämpningen av den nya lagstiftningen och vidta de åtgärdersom kan visa sig behövliga sedan tillräckliga erfarenhetervunnits. Utskottet noterade också att justitieministern hadegivit uttryck för en liknande uppfattning såvitt gälldetillämpningen av lagen om rättspsykiatrisk tvångsvård. Motionenavstyrktes.Justitieministern hade sålunda svarat på enfråga (1991/92:391) som gällde brottslingar vilkaöverlämnas till sluten psykiatrisk vård. Frågan gällde vilkaåtgärder hon avsåg att vidta för att minska antalet våldsbrottsom begås av våldsbrottslingar som skrivits ut från slutenpsykiatrisk vård. Justitieministern ansåg att erfarenheterna avden ändrade lagstiftningen borde avvaktas och angav att hon hadeför avsikt att noga följa utvecklingen.Den 9 februari besvarades en fråga om utskrivning avpersoner som dömts till sluten psykiatrisk vård (snabbprot.1992/93:58). Justitieministern hänvisade bl.a. till denpågående utvärderingen genom försorg ochuttalade att hon självfallet skulle följa de resultat somutvärderingen ger och även i övrigt föreslå de ändringar som honfinner befogade.Regeringen beslutade att uppdra åtSocialstyrelsen att i samverkan med berörda myndigheter ochorganisationer, bl.a. och Riksåklagaren, göra enutvärdering av tillämpningen av de nya reglerna om psykiatrisktvångsvård och rättspsykiatrisk vård. I en delrapport tillSocialdepartementet presenterade styrelsen vissapreliminära uppgifter om tillämpningen av den nyalagstiftningen. Sålunda redovisas utvärderingsmetoden, statistikpå området samt erfarenheter och svårigheter som uppstått vidtillämpningen av lagarna. Bl.a. tas de frågor som nämns i motionSo438 upp. utvärdering skall vara avslutad den15 . I sin slutrapport återkommer styrelsen enligtuppgift till nu aktuella problemställningar.Justitieutskottet anordnade en offentligutfrågning för att få information om hur den nya lagstiftningenom psykiatrisk tvångsvård utfallit i praktiken när det gäller depsykiskt störda lagöverträdarna. En redogörelse för vad som dåframkom finns intagen i betänkandet 1992/93:JuU29 bil. 5.Justitieutskottet har yttrat sig till socialutskottetbeträffande yrkande 2 i aktuell motion (1992/93:JuU5y).Enligt yttrandet uppmärksammades utskottet vid den offentligautfrågningen bl.a. på att den tid som står åklagaren till budsför ett yttrande i fråga om särskild utskrivningsprövning ärmycket knappt tilltagen.Justitieutskottet påpekar att syftet med ordningen medsärskild utskrivningsprövning är att åstadkomma ett förstärktsamhällsskydd. Det är mot den bakgrunden nödvändigt atttillräckligt med tid står åklagaren till buds för att åstadkommaett substantiellt yttrande till länsrätten, heter det iyttrandet. Det handlar här ofta om allvarliga våldsbrott där dett.ex. kan vara nödvändigt för åklagaren att införskaffainformation från målsäganden, anhöriga och andra för att kunnagöra en bedömning av återfallsrisken m.m. I det perspektivetframstår den angivna tiden som ytterligt kort, och utskottet kantillstyrka en ordning som innebär en förlängning av tiden somger åklagaren tillräcklig tid för sitt yttrande och sommöjliggör en rationell planering av domstolsarbetet, anförjustitieutskottet vidare och menar att en jämförelse kan görasmed tiden för väckande av åtal enligt 24 kap. 18 §rättegångsbalken i mål mot någon som är häktad. Som framgår därär huvudregeln att tiden för åtals väckande inte får göraslängre än nödvändigt och att den häktade alltid har rätt tillomprövning av häktningen , sägs det iyttrandet. uttalar avslutningsvis:Det sagda innebär att utskottet förordar en reglering sominnebär att länsrätten skall pröva mål om särskildutskrivningsprövning från det att framställninghärom gjordes. En sådan ordning bör enligt utskottets meningkunna genomföras utan samband med övriga ändringar som kan kommaatt föranledas av den pågående utvärderingen.Socialutskottet gör följande bedömningSocialutskottet delar justitieutskottets bedömning att det kanfinnas goda skäl att tillstyrka en ordning som innebär attåklagaren får mer tid för sitt yttrande till domstolen i frågaom särskild utskrivningsprövning. De frågor som tas upp i motionSo438 övervägs dock av . Enslutrapport från styrelsen väntas . Utskottet anser attdet pågående utredningsarbetet bör avvaktas innan tarnågot initiativ i dessa frågor. Yrkandena 1 och 2 i motion So438(fp) avstyrks.Åtgärder mot s.k. sektsjukaI motion 1992/93:So404 av () begärsett tillkännagivande till regeringen om vad i motionen anförtsom utbildning av personal för behandling och rehabilitering av"sektsjuka" (yrkande 3). Eftersom antalet personer medsektsjuka sannolikt är begränsat anser motionären att det voreen fördel om forskning och utveckling inom området kunde knytastill en avdelning lämpligen vid ett universitetssjukhus somockså kunde förmedla kunskap om sektsjuka och dess behandlingtill övrig hälso- och sjukvård samt socialtjänsten.Yrkandena 1 och 2 i motionen om kartläggning av förekomsten avsektsjuka och om forskning om sektsjukans orsaker och behandlingbehandlade utskottet i betänkandet 1992/93:SoU25vartill hänvisas (s. 22) även för en utförligare redovisning avutskottets tidigare ställningstaganden. Utskottet instämde medmotionären om att det behövs mer kunskap om utredningen av detproblem som tas upp i motionen. Utskottet förutsatte attansvariga myndigheter och berörda frivilliga organisationerarbetar vidare med dessa frågor. Något initiativ behövdes inte.Yrkandena avstyrktes.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet vidhåller sin tidigare inställning i dessa frågoroch avstyrker motion So404 (fp) yrkande 3.GenteknikI motion 1992/93:So484 av () hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av att regeringen vid utarbetande avden kommande propositionen på genteknikens område tillser attriktlinjer för vilken information som skall få tas fram urexempelvis blodprov utfärdas (yrkande 1). Vidare hemställsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om behovet av att i den kommande propositionendra upp riktlinjer för lämpliga informationsgränser vidsjukhusbesök (yrkande 2). (Motionären avserGenteknikberedningens (Ju 1990:03) avgivnabetänkande Genteknik en utmaning, SOU 1992:82.) Motionären anföratt djur- och växtriket har vidrörts på ett omsorgsfullt sätt ibetänkandet men han efterlyser ett viktigt område för människor,nämligen vår sekretess vid t.ex. sjukhusbesök. Man måste ha rättatt inte bli informerad om det man inte vill eller orkar bära,heter det i motionen.Utskottet har inhämtat från attremissbehandlingen av Genteknikberedningens betänkande nyligenhar avslutats. Beredning pågår nu i . Iavsnitt 8.3 Genteknik använd på människor (s. 185--190) ibetänkandet sägs bl.a. att arbete pågår inom Socialdepartementetmed ett underlag för ställningstagande i sekretessfrågan såvittgäller genetisk information. Avsikten är att Statensmedicinsk-etiska råd skall ges möjlighet att göra en etiskbedömning av denna fråga. Mot bakgrund därav avstårGenteknikberedningen från att lägga fram förslag i dessa delar.Utskottet behandlade senast i betänkandet 1991/92:SoU5olika gentekniska frågor vartill hänvisas. Bl.a. behandlas s.k.bifynd (s. 43). Utskottet pekade på att det i ett tidigaresammanhang (1990/91:SoU10 om användning av genteknik påmänniska) uttalat att frågan om hur den enskilda skall kunnaskyddas mot vissa bifynd bör uppmärksammas framöver. Utskottethade utgått ifrån att så skulle ske. Utskottet hänvisade tillGenteknikberedningens då pågående arbete samt uttalanden iregeringsförklaringen om en sammanhållen och etisktförankrad politik. Utskottet ansåg att inte bordeföregripa behandlingen av regeringens kommande förslag påområdet (s. 51). Motionerna avstyrktes.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet vidhåller sin tidigare inställning i denna fråga ochavstyrker därför motion So484 (kds).Alternativ medicinI motion 1992/93:So439 av m.fl. (s) hemställsatt hos regeringen begär förslag i den riktningAlternativmedicinkommittén presenterat (yrkande 5).Motionärerna anser att rätten till alternativ handlar om attrespektera att det finns olika synsätt också på medicinensområde.I motion 1992/93:So447 av m.fl. (s) begärsatt som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om utveckling av alternativ medicin.Motionärerna anser att människor måste få del av de alternativakomplementen vid sidan av den traditionella hälso- ochsjukvården. Regeringen bör därför beredaAlternativmedicinkommitténs betänkande och lägga fram förslagtill riksdagen.I sitt betänkande 1991/92:SoU15 behandlade utskottetsenast motioner inom alternativmedicinens område. Utskottetansåg att inte bör göra några uttalanden i dessafrågor i avvaktan på att beredningen i avAlternativmedicinkommitténs förslag slutförs (s. 138).Utskottet avstyrkte motionerna.Utskottet gör följande bedömning.Utskottet vidhåller sin tidigare inställning i denna fråga ochavstyrker därför motionerna So439 (s) yrkande 5 och So447 (s).LäkemedelsfrågorGodkännande av visst läkemedelI motion 1992/93:So435 av Skånberg (kds) yrkas attriksdagen ger regeringen till känna vad som anförts dels om attompröva godkännande av abortpillret Mifegyne(yrkande 1), dels om att inte ge tillstånd för Mifegyne attanvändas som preventivmedel (yrkande 2).Motionären anser att Mifegyne borde ha varit föremål för ettbredare remissförfarande än som skett och för beslut i regeringoch riksdag i stället för av vid registreringensom läkemedel. Mifegyne är, enligt motionären, motsatsen tillett läkemedel och har kritiserats mycket utomlands. Beslutet omregistrering har starka etiska och politiska dimensioner.Abortmetoden är långt ifrån idealisk och inte heller riskfri.Försök skall inledas om att också använda Mifegyne sompreventivmedel. Detta motsätter sig motionären.Enligt läkemedelsförordningen (1962:701), som gällde tillden , prövade frågor om registreringav läkemedel (15 §). Den nya läkemedelslagen innebär i sakingen ändring. Mifegyne har av registrerats somett medicinskt alternativ till kirurgisk abort. Andra abortmedelfinns redan tidigare registrerade i . Mifegyne har ocksåandra effekter, nämligen att förhindra ägglossning och påverkaslemhinnan i livmodern så att uppkomsten av graviditetförhindras. Dessa effekter skall enligt uppgift studeras ikliniska försök.Kontrollen av äldre läkemedel m.m.I motion 1992/93:So506 av () yrkas dels attriksdagen hos regeringen begär att får iuppdrag att klarlägga misstänkt mörkertal av dödsfall därdextropropoxifen är inblandat (yrkande 1), dels attriksdagen ger regeringen till känna vad som anförts om behovetav bättre kontroll och säkerhet när det gäller äldre läkemedel(yrkande 2).Dextropropoxifen ingår i flera smärtstillande läkemedel, t.ex.Doleron. Inom Giftinformationscentralen gjordes () en undersökning över dödsfall förorsakade avförgiftning med dextropropoxifen. Som underlag förundersökningen användes dels SCB:s sammanställningar överdödsorsaker i för åren 1980--1990, dels samtligadödsbevis rörande dödsfall till följd av smärtstillandeläkemedel . Enligt undersökningen har antaletdödsfall till följd av läkemedelsförgiftning under senare årvarit strax under 600 . Av dessa hänför sig numera ca30 % till gruppen smärtstillande läkemedel. kunde 119dödsfall tillskrivas förgiftning med dextropropoxifen enbarteller i kombination med andra läkemedelssubstanser, vilket utgör72 % av alla dödsfall till följd av förgiftning medsmärtstillande medel.Antalet dödsfall för denna läkemedelsgrupp har ökat totalt sett. Det är emellertid enligtundersökningen svårt att tala om säkra trender i dettasammanhang på grund av de felkällor som kan finnas iinrapporterings- och registreringsrutinerna. Det viktiga är attdenna genomgång har bekräftat tidigare observationer, nämligenatt överdosering med dextropropoxifen tycks behäftad medsärskilt stor risk och att dödsfall där dextropropoxifen finnsangivet som förgiftningsmedel utgör en anmärkningsvärt storandel av samtliga läkemedelsrelaterade dödsfall. Flertaletdödsfall har klassificerats som självmord. En stor grupp utgörsockså av oklara fall och endast några få är olycksfall. Inget avdödsfallen under dessa båda år inträffade hos personer under 15år. När det gäller de oklara fallen vet man av erfarenhet attflertalet av dessa förgiftningar är avsiktliga, även om uppsåtetej alltid entydigt är självmord.Enligt uppgift från studerar verketförskrivningsmönstret för de läkemedel som innehållerdextropropoxifen, hur läkemedlen används, i vilken situationetc. Studien kan enligt uppgift leda till att nyarekommendationer meddelas när det gäller användningen ocheventuellt till en ändrad varningstext påläkemedelsförpackningarna. Ett problem i sammanhanget är attförstärkta varningstexter kan leda till att läkemedlen i änstörre utsträckning kommer till användning vid självmordsförsök.När det gäller redan godkända läkemedel har Läkemedelsverketett delprogram med målet att tillse att endast medicinsktändamålsenliga läkemedel finns på marknaden.Signaler om nya misstänkta biverkningar och andra riskerfångas upp via nationella och internationellabiverkningsrapporter och litteraturbevakning. För att utredariktigheten i en signal och dess kliniska betydelse (frekvens,mekanism och riskgrupper) sker sedan en uppföljning som kaninnefatta analys av liknande rapporter, försäljnings- ochförskrivningsstatistik eller epidemiologiska studier. Oftabestår det uppföljande arbetet av att analysera epidemiologiskastudier. I vissa fall initieras sådana eller drivs i egen regi.Resultatet av arbetet blir i extrema fall attändamålsenligheten för ett preparat ifrågasätts eller,vanligare, dess användning vid vissa indikationer. Anledningenkan både vara identifierade säkerhetsproblem och nya rön omannan mer effektiv behandling eller farmakokinetiska problem medt.ex. Tillverkaren ombeds i sådana fallinkomma med dokumentation som stöd för att preparatetfortfarande är ändamålsenligt vilket medför stora utredningar.I andra fall finns anledning se över katalogtexternasinnehåll. Ändringar, som ibland är mycket omfattande, initierasutifrån vad som framkommit vid s.k. workshops,vid litteraturbevakning eller tillkommer på initiativ fråntillverkaren och då oftast med dokumentation som måste genomgås.Dessutom genomförs ett eller flera större s.k.harmoniseringsprojekt i samarbete med LINFO(), där katalogtexterna för en hel gruppläkemedel ses över i sin helhet och anpassas till nya rön. Idetta arbete deltar både kliniska och farmakokinetiska experter.Läkemedelsverket kommer att se överhela sortimentet av äldre läkemedel. Enligt den nyaläkemedelslagen gäller ett godkännande av ett läkemedel endastunder . Om verket får kunskap om risker med ett visstläkemedel behandlas naturligtvis frågan med förtur.Kvicksilver i vaccinerI motion 1992/93:So416 av () yrkasett tillkännagivande om vad som anförts om en övergång tillkvicksilverfria vacciner.