bet · GG01FiU30 · 1993-05-27 00:00:00 — Bolagen skall även kunna göra indirekta placeringarvia andra riskkapitalbolag. Vart och ett av de sex bolagen harett eget kapital på ca . Investeringarnaskall huvudsakligen göras via aktier eller aktierelateradeinstrument, men möjlighet att indirekt arbeta med mellankapitalfinns också. De sex bolagen är Capital --säte i , -- säte i (med kontor iStockholm), Partinvest (Partnerinvesteringar i ) AB --säte i , -- säte i , -- säte i , och -- säte i (medkontor i ). Portföljförvaltningsbolagen äger avaktierna i riskkapitalbolagen. Övriga aktier ägs av de företagsom har betalat vinstdelningsskatt och som inte har tilldelatsaktier i portföljförvaltningsbolagen.Frågor om riskkapitalbolagens verksamhet har tagits upp i tremotioner. I motion 1992/93:Fi92 (s) sägs att staten måste ta ettstort ansvar för att förse särskilt de små och medelstoraföretagen med riskvilligt kapital. Där anförs vidare -- dockutan yrkande i saken -- att verksamheten i riskkapitalbolagenbör omprövas så att de små och medelstora företagen verkligenfår tillgång till det kapital som de behöver för att expandera.Det riskkapitaltillskott som beslutades om i samband medavvecklingen av löntagarfondsmedlen ser ut att till störstadelen missbrukas för andra ändamål, hävdas det i motion1992/93:Fi93 (nyd). Motionärerna föreslår att i ettuttalande till regeringen påtalar behovet av ändradebolagsförhållanden och ägarförhållanden i bådeportföljförvaltningsbolagen och riskkapitalbolagen i syfte attett "fortsatt missbruk" skall förhindras.I motion 1992/93:Fi94 (v) erinras om att bl.a. Vänsterpartietmotsatte sig utskiftningen av löntagarfondsmedlen tillriskkapitalbolagen. Motionärerna kritiserar de nya bolagensverksamhet och menar att dessa inte på något sätt uppfyllt delöften om riskkapitaltillskott som gavs i samband med beslutetom utskiftning. Tyvärr har våra värsta farhågor bekräftats,heter det i motionen.Riskkapitalbolagen har, som tidigare redovisats, till uppgiftatt förse små och medelstora företag med riskkapital. Dennainriktning av verksamheten framgår såväl av bolagsordningar somav den proposition som låg till grund för beslutet om överföringav medel från löntagarfonderna till riskkapitalbolagen. yttrande (1992/93:NU3y) till finansutskottetöver denna proposition framhölls vikten av attriskkapitalbolagen styr sin verksamhet just mot de små ochmedelstora företagen. Med hänvisning härtill har under våren1993 näringsutskottet avstyrkt och avslagit en motion(c) med krav på att riskkapitalbolagen skall prioritera de småföretagen (bet. 1992/93:NU25).I december 1992 beslutade om en ombildning av dens.k. Industrifonden (prop. 1992/93:82, bet. Den nyafonden, Industri- och nyföretagarfonden, har tvåhuvudinriktningar. Den ena är finansiering för att stödjautveckling av nya produkter och marknadssatsningar hos främstsmå och nya företag. Den andra inriktningen är en verksamhet mednyföretagarlån. Fonden kommer att förfoga över ettkapital på ca 2400 miljoner kronor.Också de regionala utvecklingsfonderna är verksamma medfinansiering av främst småföretagen. Fonderna kan lämna lån,garantier och s.k. utvecklingskapital. Fr.o.m. den 15 mars 1993kan de också lämna nyföretagarlån på samma villkor som gällerför Industri- och nyföretagarfonden. För samtligafinansieringsformer gäller att risknivån skall vara så hög attbanker och andra privata kreditinstitut inte är beredda attmedverka i finansieringen. Fonderna skall i första handfinansiera företag som har högst 200 anställda. Efter beslut avregeringen har en särskild utredare (1993:01),riksdagsledamoten (), tillkallats för att se överutvecklingsfondernas framtida ställning och roll som stödorganför små och medelstora företag. Utredningsarbetet, som följs aven parlamentarisk referensgrupp, skall redovisas senast den 1augusti 1993.Med hänsyn till problemen för många små och medelstora företagatt få sin riskkapitalförsörjning tillgodosedd har riksdagennyligen, efter initiativ av näringsutskottet, beslutat att deutvecklingsfonder som har svårigheter med att kunnatillhandahålla medel till små och medelstora företag kanbeviljas anstånd till med de inbetalningar tillstaten som enligt tidigare beslut skulle ha gjorts under år1993.Enligt uppgift från -- och på basis avlämnade redovisningar från bolagen -- har de sexriskkapitalbolagen fram till fattat beslutom totalt 44 investeringar till ett sammanlagt värde av ca 185miljoner kronor. är ett motsvarande antal ärendenunder beredning. Huvuddelen av de förfrågningar med begäran omkapitaltillskott som bolagen fått har dock avböjts. Bolagen harför närvarande totalt 19 anställda men väntas inom tre månaderöka antalet till ca 25.Näringsutskottet vill inledningsvis framhålla att enviktig förutsättning för ett expansivt ny- och småföretagande äratt det finns tillgång till riskkapital. Genom skattereformenoch senare beslutade skatteförändringar har uppkomsten av sådantkapital underlättats.Beslutet om överföring av löntagarfondsmedel tillriskkapitalbolagen har, som tidigare nämnts, till syfte attfrämja de små och medelstora företagens riskkapitalförsörjning.De i det föregående nämnda besluten om ombildning avIndustrifonden och om uppskov med utvecklingsfondernasinbetalningar av medel till staten har också förstärktmöjligheterna till finansiering av främst småföretagensverksamhet.Portföljförvaltningsbolagen och riskkapitalbolagen har verkatendast . Enligt näringsutskottetsuppfattning är det för tidigt att redan nu utvärdera derasverksamhet. Utskottet vill dock här -- liksom tidigare -- betonadet angelägna i att riskkapitalbolagen, i enlighet med sinabolagsordningar, styr sin verksamhet mot de små och medelstoraföretagen.Med det anförda avstyrker näringsutskottet de nu berördayrkandena i motionerna 1992/93:Fi93 (nyd) och 1992/93:Fi94 (v).AP-fondens placeringsrättAllmänna pensionsfonden (AP-fonden) bör ges rätt att placeraytterligare i aktier, anförs det i motion1992/93:Fi92 (s). Därigenom skulle utbudet av riskkapital öka.Motionärerna säger sig vara beredda att överväga nya former förden utökade placeringsrätten i syfte att skapa en breduppslutning kring verksamheten.I enlighet med vad som stadgas i lagen (1983:1092) medreglemente för Allmänna pensionsfonden placerar fjärde och femtefondstyrelserna sina medel huvudsakligen på aktiemarknaden. Tillvardera fonden får överföras högst av det sammanlagdaanskaffningsvärdet på de tillgångar som förvaltas avförsta--tredje fondstyrelserna. Sammantaget för de bådaförstnämnda fondstyrelserna uppgick detta belopp vid utgången avår 1992 till . Härav hade 7,2 miljarderkronor utnyttjats. Fjärde och femte fondstyrelserna hade såledesvid /93 rätt att rekvirera ytterligare 1,6miljarder kronor. Marknadsvärdet på deras innehav avbörsnoterade svenska aktier var 22,4miljarder kronor, vilket motsvarade av börsvärdet.Första--tredje fondstyrelserna skall placera sina medel i förstahand på obligations- och penningmarknaden. Regeringen har i enproposition (prop. 1992/93:206) föreslagit attplaceringsbestämmelserna för första--tredje fondstyrelsernaskall förenklas inom ramen för nuvarande regler.Näringsutskottet (bet. 1992/93:NU31) har denna dag tillstyrktregeringens förslag.En motion (s) med samma yrkande som det nu aktuella väcktesunder allmänna motionstiden. Utskottet (bet. 1992/93:NU25) intogen principiellt avvisande hållning till yrkandet och anförde attstatens roll bör vara att främja det enskilda företagandet genomatt skapa stabila spelregler. De bästa förutsättningarna för enväl fungerande ekonomi uppnås genom ett enskilt ägt ochdecentraliserat näringsliv, fortsatte utskottet. Motionen fickstöd i en reservation (s) och i en meningsyttring (v). Riksdagenanslöt sig till utskottets förslag och avslog motionen.Näringsutskottet har tidigare denna dag, med liknandeställningstaganden från de olika partiföreträdarna i utskottet,avstyrkt en motion (s) av samma innebörd som den nu aktuella somhar väckts med anledning av proposition 1992/93:206.Näringsutskottet vidhåller sin uppfattning och avstyrkeräven det här berörda yrkandet i motion 1992/93:Fi92 (s).Stöd till uppfinnare och innovatörerI ett skede när det krävs åtgärder som kan främja denindustriella tillväxten, sägs det i motion 1992/93:Fi93 (nyd),måste bättre förutsättningar skapas för uppfinnare ochinnovatörer. Motionärerna föreslår därför att i ettuttalande till regeringen skall påtala vikten av att sådanaförbättringar snabbt kommer till stånd.Näringsutskottet har tidigare i ettbetänkande om vissa näringspolitiska frågor (bet. 1992/93:NU25)behandlat ett stort antal motioner med krav på ökat stöd tilluppfinnare och innovatörer. Härvid lämnades en redogörelse(s.20f. ), till vilken nu hänvisas, över vilket finansielltstöd som staten tillhandahåller till företag i olikautvecklingsskeden. instämde i kravet i flera avde aktuella motionerna på att regeringen på ett mer aktivt ochdirekt sätt bör pröva olika möjligheter att i ökad omfattningstödja uppfinnare och innovatörer. På förslag av utskottetbeslutade att hemställa att regeringen omgåendeutreder och lägger fram förslag till åtgärder med detta syfte. reservation (s) föreslogs att ytterligare medel skulle anslåstill () för sammaändamål. En liknande uppfattning fördes fram av Vänsterpartietsrepresentant i utskottet.Enligt uppgift från pågår nu arbete medatt utforma direktiven till den av begärdautredningen.Med hänvisning till gjorda uttalande ifrågan om stödet till uppfinnare och innovatörer avstyrkernäringsutskottet motion 1992/93:Fi93 (nyd) i nu aktuell del.BankstödetI motion 1992/93:Fi114 (v) föreslås att staten skall överta endel av de fastigheter som bankerna i sin tur fått överta för attskydda sina fordringar. Staten skulle genom ett stortfastighetsinnehav kunna kontrollera marknaden och genom attvänta med försäljningen få prisfallet att stanna upp, anförmotionärerna. På detta sätt skulle förlusterna för bankerna ochstaten minskas. Genom att överta fastigheterna kan staten vidaretillgodogöra sig en kommande värdestegring på dessa tillgångar,understryks det i motionen.Bankers rätt att äga fastigheter är starkt begränsad. bankrörelselagen (1987:617) får en bank äga fastigheter föratt bereda lokaler åt verksamheten och bostad åt någon anställd.Vidare får fastighet övertas för att skydda fordran. Sådanfastighet skall avyttras och senast när detkan ske utan förlust för banken. Har fastigheten inte avyttratsinom krävs tillstånd av för fortsattinnehav. I proposition 1992/93:245 om lagreglering av detstatliga stödet till banker och andra kreditinstitut, m.m. --som avlämnats till -- föreslås att kravet påbanker att ha särskilt tillstånd för att inneha fastigheterlängre tid än skall avskaffas. Egendom som övertagits föratt skydda fordran skall enligt förslaget i propositionenavyttras när det med hänsyn till marknadsförhållandena lämpligenkan ske och senast när det kan äga rum utan förlust för banken.Vidare föreslås en skyldighet för bankerna att avge ensärskild redovisning till av sitt innehav avsådan egendom.Genom beslut fastställde riktlinjerför bankstödet (prop. 1992/93:135, bet. Det uttaladesdärvid att det svenska bank- och kreditväsendet bör varaprivatägt och att staten inte skall eftersträva att äga sådanainstitut eller deras tillgångar. Av riktlinjerna framgår bl.a.att ett statligt övertagande av bankernas fastigheter skallkunna komma i fråga om en sådan lösning innebär fördelar framförandra stödåtgärder. Det påpekas att ett övertagande gör detmöjligt för staten att återvinna sina kostnader vid en framtidaförsäljning. En strävan skall vara att en försäljning skall skenär det är affärsmässigt lämpligt.Det kan här noteras att omstruktureringen av Nordbanken bl.a.inneburit att dess problemkrediter, varav en stor del ärfastighetsrelaterade, har överförts till . Dettabolag, som erhållit statliga kapitalinsatser och garantier påsammanlagt , har staten förvärvat frånNordbanken. Förvaltningen av har överförts tillBankstödsnämnden.Bankstödsnämnden utför en noggrann genomgång avde övriga banker som har ansökt om statligt stöd.Förhandlingarna om hur ett eventuellt stöd skall utformas ärinte avslutade.Näringsutskottet vidhåller sin tidigare principiellauppfattning att bankerna, inkl. de tillgångar de övertar för attskydda fordringar, i första hand skall vara privatägda. Det bördärför inte vara en strävan från statens sida att överta ägandetav bankernas fastigheter. Däremot skall ett sådant alternativkunna väljas om det anses vara lämpligt. Vid sådana övervägandenskall, enligt utskottets mening, statens möjligheter attåtervinna stödet tillmätas stor vikt. Det ankommer emellertid påregeringen och att, inom de av riksdagenfastställda riktlinjerna, i varje enskilt fall avgöra hurbankstödet bör vara utformat. Med hänvisning till vad som nuanförts avstyrker näringsutskottet motion 1992/93:Fi114 (v).UtrikeshandelExportkreditgarantierExportkreditnämnden () har till uppgift att genomutfärdande av garantier främja svensk export. EKN:s garantiutgör en försäkring som skyddar företag mot förluster av vissaslag vid exportaffärer eller investeringar i utlandet.Garantigivningen sker inom två system, nämligen ett n-system (nstår för normal) och ett LT-system (LT står för Long Term). Viddet senare systemet skall särskild vikt läggas vid om detsvenska samhällsintresset främjas av garantigivningen.På förslag av regeringen har (prop.1992/93:100 bil. 4, bet. NU23) fastställt den totala ramen förexportkreditgarantier för nästa budgetår till 70 miljarderkronor. Härav har reserverats förn-garantier och för LT-garantier. Genomriksdagens beslut avslogs bl.a. en motion (nyd) med krav på atten total ram på skulle fastställas.Näringsutskottet konstaterade att deprecieringen av den svenskakronan kunde innebära behov av ökade garantiramar. Emellertidutgick utskottet från att regeringen i sådant fall skulleåterkomma till i frågan. Motionen följdes upp av Nydemokratis företrädare i utskottet.I motion 1992/93:Fi93 (nyd) framställs åter krav på attgarantiramen skall höjas till . Motionärernaanser att en sådan höjning är motiverad med hänsyn till denökande exporten som en följd av beslutet att låta den svenskakronan flyta. I motionen begärs också att bl.a.exportkreditgarantierna i högre grad än tidigare skallkanaliseras till småföretagen.Näringsutskottet hänvisar till behandling avfrågan om exportkreditgarantiramens storlek ochavstyrker det nu berörda yrkandet i motion 1992/93:Fi93 (nyd).Även det andra aktuella kravet i denna motion om styrning avgarantierna till småföretagen avstyrks. Enligt uppgift frånExportkreditnämnden finns det inga bestämmelser eller andraregler som begränsar lämnandet av exportkreditgarantier till småföretag. Ansökningar från företag om exportkreditgarantierprövas oberoende av företagens storlek.Handeln med och AsienI motion 1992/93:Fi94 (v) framhålls möjligheterna till vidgadhandel med och . Motionärerna anser att densvenska utrikeshandeln är alltför koncentrerad till ländernainom EG. Förutsättningen för att skall kunna öka handelnmed och är dock att vi själva undanröjer vårahandelshinder gentemot dessa länder, anförs det. Motionärernavärnar om att de frihandelsavtal som har slutit med debaltiska staterna skall behållas även vid ett medlemskap i heller borde vid ett EG-medlemskap återinföraimportrestriktionerna på tekoområdet.Våren 1992 slöt frihandelsavtal med resp. (prop. 1991/92:142, bet. UU20), (prop. 1991/92:144, bet.UU21) och (prop. 1991/92:147, bet. UU28).Frihandelsavtalen syftar till ett avskaffande av alla tullar ochkvantitativa restriktioner för industrivaror. I anslutninghärtill slöt avtal med envar av de baltiska staterna omhandeln med jordbruksvaror, varigenom vissa tullar ochkvantitativa restriktioner skall avskaffas förjordbruksprodukter, bearbetade jordbruksprodukter och fisk.I sitt anförande vid inledningen av förhandlingar omEG-medlemskap betonade statsrådet att vi är beredda att anpassa oss till de tullnivåersom gäller i EG:s tullunion och harmonisera vår handelspolitikmed gemenskapens i syfte att fullt ut kunna delta i den inremarknaden fr.o.m. inträdet. Vi måste emellertid, fortsattestatsrådet, försöka överbrygga de handelspolitiska skillnadersom finns. Statsrådet anförde att han först och främst tänker påSveriges frihandel med de baltiska staterna, vilken Sverigeönskar bevara i syfte att understödja deras reformsträvanden.Det borde vara möjligt att finna pragmatiska lösningar iavvaktan på att gemenskapen ingår liknande samarbetsavtal med debaltiska staterna, framhöll han. Beträffande restriktionerna förhandeln med tekovaror erinrade statsrådet om att gemenskapensiktar mot en gradvis liberalisering och att det därför bordevara möjligt att finna lämpliga övergångsarrangemang på dettaområde.Näringsutskottet instämmer i motionärernas uppfattning omvikten av en fri handel. En väl fungerande utrikeshandel ärockså av avgörande betydelse för ekonomi ochutveckling. Med hänvisning till det sagda och till vad som haranförts från svensk sida i nu aktuella frågor vid inledningen avförhandlingarna om EG-medlemskap avstyrker utskottet motion1992/93:Fi94 (v) i här berörd del.Stockholm den 13 maj 1993På näringsutskottets vägnarRolf DahlbergI beslutet har deltagit: (), BirgittaJohansson (s), (), (), BoFinnkvist (s), (), (),(), (), (nyd), MatsLindberg (s), (), (), SylviaLindgren (s) och ().Birgitta () har inte närvarit vid besluten underavsnitten om näringspolitiskt program och om riskkapitalbolagen.Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvaritvid den slutliga behandlingen av ärendet.Avvikande meningar1. Näringspolitiskt programBo Finnkvist, , , , och (alla s) anser attden del av yttrandet -- under -- som börjar med "Enligt näringsutskottets" och slutar med"motion 1992/93:Fi121 (s)" bort ha följande lydelse:För att komma till rätta med problemen inom svenskt näringslivkrävs, enligt näringsutskottets mening, näringspolitiskainsatser på bred front och med olika tidsperspektiv.Näringspolitiken måste underlätta strukturomvandling och ge stödtill förbättrad konkurrensförmåga genom insatser som lyfterutbildningsnivån inom industrin, höjer nivån på forskning ochutveckling, förbättrar kommunikationer m.m.Till skillnad från regeringen anser näringsutskottet attselektiva insatser inom näringspolitiken är nödvändiga. Sådanainsatser kan behöva riktas till småföretagen eller till företagi vissa branscher. Det mest effektiva sättet att främjasmåföretagens utveckling är att undanröja olika typer avutvecklingshinder, varav bristen på kapital är ett av de störstahindren.Utskottet tillstyrker därför kravet i motion 1992/93:Fi121 (s)på att ett förslag till ett samlat näringspolitiskt program försmå och medelstora företag -- inom en kostnadsram på 500miljoner kronor -- skall utarbetas. Programmet bör ha ettEuropaperspektiv i två avseenden -- dels bör en samordning skemed EG:s näringspolitik, dels bör programmet innehålla förslagom stöd och stimulans till små och medelstora företag att kommaut på Europamarknaden i enlighet med de riktlinjer som anges imotionen.2. Näringspolitiskt programBengt Dalström (nyd) anser att den del av yttrandet -- -- som börjar med "" och slutar med "motion1992/93:Fi121 (s)" bort ha följande lydelse:Enligt näringsutskottets mening måste åtgärder vidtas för attsmåföretagarklimatet skall förbättras. Det är småföretagen somkan förväntas svara för tillskapandet av nya arbetstillfällen.För att åstadkomma en ökad sysselsättning hos de små ochmedelstora företagen krävs det bl.a. ändrade arbetsrättsregler.Vidare erfordras åtgärder för att stimulera utländska företagatt öka sina investeringar i och åtgärder för att främjaen ökning av investeringarna i tillverkningsindustrin.Det förslag till näringspolitiskt program -- med olikaselektiva branschinsatser -- som läggs fram i motion1992/93:Fi121 (s) är dock, enligt utskottets mening, ingenframkomlig väg för att bryta den pågående avindustrialiseringeni . Denna motion avstyrks därför av näringsutskottet.3. RiskkapitalbolagenBo Finnkvist, , , , och (alla s) anser attden del av yttrandet -- under rubriken -- sombörjar med "vill" och slutar med "och1992/93:Fi94 (v)" bort ha följande lydelse:Det råder nu en stor brist på riskkapital. Överföringen avmedel från löntagarfonderna till riskkapitalbolagen har inteinneburit någon avgörande förbättring för de små och medelstoraföretagens möjligheter att få sin riskkapitalförsörjningtillgodosedd. Med hänsyn till att riskkapitalbolagenhuvudsakligen är privatägda och att de enligt riktlinjerna skalldrivas på strikt affärsmässiga grunder och då det finns andrarelativt riskfria placeringsmöjligheter är det uppenbart, ansernäringsutskottet, att bolagen inte kommer att kunna fylla denfunktion för de små och medelstora företagensriskkapitalförsörjning som ställdes i utsikt vid beslutet.Enligt näringsutskottets mening måste nu staten ta ansvar föratt företagen kan förses med riskvilligt kapital. bördärför hemställa att regeringen utarbetar förslag till åtgärdersom erfordras för att tillgången på riskkapital skallförbättras. Ett sådant uttalande av ligger i linje medvad som anförs i motionerna 1992/93:Fi92 (s) och 1992/93:Fi94(v).4. RiskkapitalbolagenBengt Dalström (nyd) anser att den del av yttrandet -- underrubriken -- som börjar med"vill" och slutar med "och 1992/93:Fi94(v)" bort ha följande lydelse:Det finns många indikationer på att företagen har problem medatt få sin riskkapitalförsörjning tillgodosedd. uppfattning är det av avgörande vikt att dessaproblem snart får sin lösning. I annat fall -- och det finns detredan exempel på -- uppstår risk för att företagen söker sigutomlands för att finna riskvilligt kapital. Detta kan i sin turleda till att hela eller delar av företagens verksamhet överförstill utlandet.Riksdagens beslut om överföring av frånlöntagarfondsmedlen till riskkapitalbolagen har till syfte attunderlätta småföretagens kapitalsituation. I linje med vad somsägs i motion 1992/93:Fi93 (nyd) anser näringsutskottet attriskkapitalbolagens verksamhet inte inneburit någonbetydande förbättring av de små och medelstora företagensmöjligheter att få sin riskkapitalförsörjning tillgodosedd.Enligt utskottets mening finns det därför skäl att redan nu seöver om det erfordras några förändringar i verksamhetensinriktning och om staten -- i så fall -- kan ta initiativ tilldessa. Det sagda innebär att näringsutskottet tillstyrker detberörda yrkandet i motion 1992/93:Fi93 (nyd).5. AP-fondens placeringsrättBirgitta , Bo Finnkvist, , , , och (allas) anser att den del av yttrandet -- under rubriken -- som börjar med "Näringsutskottetvidhåller" och slutar med "motion 1992/93:Fi92 (s)" bort haföljande lydelse:Näringsutskottet instämmer i vad som sägs i motion1992/93:Fi92 (s) om att det är angeläget att åtgärder vidtas föratt öka utbudet av riskkapital till de små och medelstoraföretagen. En lämplig insats härvidlag är att utvidga AP-fondensrätt att placera medel på aktiemarknaden. Enligt utskottetsmening bör regeringen lägga fram förslag med denna inriktning.Av det sagda framgår att näringsutskottet tillstyrker motion1992/93:Fi92 (s) såvitt nu är i fråga.6. ExportkreditgarantierBengt Dalström (nyd) anser att den del av yttrandet -- underrubriken -- som börjar med"hänvisar" och slutar med "företagensstorlek" bort ha följande lydelse:Med hänsyn till deprecieringen av den svenska kronan ansernäringsutskottet att en höjning av ramen förexportkreditgarantierna till är motiverad.Enligt utskottets mening är det rimligt att ramarna för de bådasystemen höjs med vardera. Finansutskottetbör lägga fram förslag härom. Det sagda innebär alltså attnäringsutskottet tillstyrker motion 1992/93:Fi93 (nyd) i dennadel. Utskottet tillstyrker även det andra här aktuella yrkandeti denna motion av innebörd att exportkreditgarantierna i högregrad än bör lämnas till småföretagen.