bet · GH01UbU2 · 1993-12-02 00:00:00 — Där utgår utskottet från att komvuxsärart och skillnaden mellan dess förutsättningar ochgymnasieskolans skall komma till uttryck.Frågor om undervisningens uppläggning, tidsplanering,inlärningsmetoder etc. skall enligt regeringens förslag -- somutskottet ställer sig bakom -- inte regleras i läroplanen, ochinte heller i andra centralt fastställda dokument, utan ankommapå lärarna och skolledarna såsom professionella. Liksomregeringen (prop. s. 44) anser utskottet att den målstyrdaskolan ger läraren möjlighet att anpassa sina metoder och sinapreciseringar av stoffurval vid olika tillfällen till deninlärningssituation som eleverna befinner sig i. Denna kanotvivelaktigt vara ganska olika mellan grupperna tonåringar igymnasieskolan å ena sidan och yrkeserfarna men studieovanavuxna i komvux å den andra. Utskottet anser för övrigt attlärarna inte bara kan utan har skyldighet att anpassa sinpedagogik till skilda elevgruppers förutsättningar, eftersomderas uppgift är att hjälpa alla elever att nå målen förutbildningen. Målen å andra sidan anges i läroplanen ochkursplanerna, som fastställs centralt av regeringen resp. --för flertalet kursplaner -- av Skolverket.Den del av komvux som enligt regeringens planer skall styrasav samma kursplaner som gymnasieskolan är den gymnasialavuxenutbildningen. Det förefaller också vara på det området somfarhågorna är störst att kommunerna skall dra in på densärskilt för vuxna organiserade utbildningen och i ställethänvisa vuxna till undervisning tillsammans med gymnasieelever.Utskottet vill här peka på att kommunerna i skollagen (11 kap.17 §) är ålagda att sträva efter att erbjuda vuxna gymnasialutbildning som svarar mot efterfrågan och behov. Avspecialmotiveringen till denna bestämmelse i proposition1990/91:85 (s. 200) framgår att därmed avses bl.a. attkommunerna skall ge utbildningen en med hänsyn till resor,tidsplanering och uppbyggnad lämplig form. Att kursplanerna ärgemensamma för gymnasieskolan och gymnasial vuxenutbildning ochatt skolformerna har en gemensam värdegrund och vissagemensamma mål fritar inte kommunerna från denna skyldighet.Ansvaret för hur utbildningen organiseras och genomförs ärnumera i mycket stor utsträckning överlämnat till kommunerna.Inom ramen för de ekonomiska och andra resurser som kommunernaförfogar över skall de på bästa möjliga sätt uppfylla de kravsom statsmakterna ställer på dem när det gäller utbildning förbarn, ungdomar och vuxna. Att ungdomar och vuxna erbjudsundervisning i gemensamma grupper är ett sätt att på orter därunderlaget är litet ändå kunna erbjuda undervisning sominvånare i olika åldersgrupper behöver. Självklart gäller demål som anges i läroplanen för resp. skolform även i sådanasituationer, vilket ställer särskilt stora krav på hurundervisningen organiseras och genomförs. hartill uppgift särskilt att följa upp och utvärderaskolverksamheten i förhållande till de mål som ställts upp ochde riktlinjer som givits i de riksgiltiga styrdokumenten,främst skollagen och läroplanerna.Med det anförda föreslår utskottet att avslårmotion 1993/94:Ub38 yrkandena 7 och 8 och godkänner regeringensförslag till riktlinjer för en ny, gemensam läroplan.Regeringen begär godkännande av de riktlinjer förläroplanens principiella uppbyggnad som redovisas ipropositionen. Därefter avser regeringen att formulera ochutfärda läroplanen i enlighet med de riktlinjer som riksdagengodkänt. Läroplanen skall enligt regeringens förslag ange delsvärdegrunden och målen för utbildningen av ungdomar och vuxna,dels -- som redan nämnts -- särskilda mål för de olikaskolformer, för vilka läroplanen skall gälla och delsriktlinjer för arbetet i skolan. Målen och riktlinjerna skallenligt regeringens bedömning grupperas i följande huvudområden:KunskaperNormer och värdenElevernas ansvar och inflytandeUtbildningsval -- arbetslivRektors ansvarBetyg och bedömningLäroplanen skall ange vem som har ansvar för olika delar avverksamheten i skolan och vad detta ansvar innebär.De föreslagna riktlinjerna innebär i vissa avseendenförändringar i förhållande till förslag,som således kommer att bearbetas ytterligare (utöver vad somskett i bilaga A till propositionen), när fattat sittbeslut.Under rubriken utbildningens värdegrund tarregeringen bl.a. upp det internationella perspektivet iutbildningen. Den pågående internationaliseringen motiverarenligt regeringen att skolan skall ge både djuparespråkkunskaper och kunskaper i fler språk än . Vidare ärdet viktigt att underlätta och stimulera internationellt utbyteför elever och lärare. Skolans uppgift att förmedla vårtkulturarv får ny aktualitet som grund för internationellsamverkan och för förståelse av andra folks kulturer. Skolanskall bidra till att människor får en identitet som kaninnefatta och relateras inte bara till det specifikt svenskautan också till en nordisk, europeisk och ytterst en globalidentitet. Till utgångspunkterna för läroplaner och kursplanerhör ett antal internationella fördrag och konventioner somSverige har undertecknat. Dessa bör på lämpligt sätt görastillgängliga och kända för dem som arbetar i skolan, men det ärenligt regeringen inte lämpligt att förteckningen över dessadokument -- så som föreslagit -- gesförordningskaraktär genom att tas in som bilaga till den avregeringen utfärdade läroplanen.Det internationella perspektiv som regeringen skisserar ärenligt motionerna 1993/94:Ub40 (m) och 1993/94:Ub45 (kds) försnävt inriktat på det europeiska och på den industrialiseradevärlden. Skolan måste ha ett globalt perspektiv, vilket intekommer till tydligt uttryck i propositionen, ansermotionärerna. Enligt den sistnämnda motionen riskerarundervisningen om tredje världen och de globala sambanden attminska betydligt och solidaritetsaspekten att tonas ner igymnasieskolan, när den nya läroplanen införs. Samma motionäranför också att de internationella fördragen och konventionernaborde ingå som bilaga till läroplanen. Förslag om dettaframförs i motion 1993/94:Ub43 (v) yrkande 2.I motionerna 1993/94:Ub37 (c) och 1993/94:Ub41 (m) efterlysesen starkare betoning i läroplanen av den nordiska dimensionen.Utskottet erinrar om att såväl regeringen som isamband med propositionen om skolans internationalisering(prop. 1992/93:158, bet. UbU12, rskr. 329) understrukit att detinternationella perspektivet inte får begränsas till denvästeuropeiska integrationen. Utskottet utgick (s. 4 f.) frånatt de aspekter som framfördes bl.a. i en motion frånVänsterpartiet -- de grundläggande frågorna om rika och fattigaländer, de globala problemen, mänskliga rättigheter, arbetetmot rasism och fredsfostran -- kommer att finnas med i ettkommande regeringsförslag till läroplaner när det gällerundervisningens mål och innehåll. Det ankommer på regeringenatt fastställa läroplanen, sedan tagit ställning tillriktlinjer för denna. Mot bakgrund bl.a. av riksdagensställningstagande till propositionen om skolansinternationalisering och av omnämnandet i förevarandeproposition av såväl en nordisk som en global identitetförutsätter utskottet att regeringen avser att ge det nordiskaoch det globala perspektivet ett tydligt uttryck i den nyaläroplanen. Regeringen har givitSkolverket i uppdrag att göra kända de internationelladeklarationer och rekommendationer som har förbunditsig att beakta i skolan.Med det anförda föreslår utskottet att med avslagpå motionerna 1993/94:Ub37, 1993/94:Ub40, 1993/94:Ub41,1993/94:Ub43 yrkande 2 och 1993/94:Ub45 godkänner de riktlinjersom regeringen föreslagit när det gäller det internationellaperspektivet i läroplanen.När det gäller de frivilliga skolformernas värdegrund iövrigt hänvisar regeringen till det resonemang som förs iproposition 1992/93:220 om en ny läroplan för m.m.rörande skolans värdegrund och etiska ansvar. Som normer somskolans verksamhet skall bygga på nämns respekt för människansvärdighet, individens frihet och integritet, jämställdhetmellan kvinnor och män, omsorgen om dem som har det svårt samtdet personliga ansvaret. Dessa värden har en djup förankring ivårt land och vår kultur. Det är normer och grundläggandevärden som har djupa rötter i vår historiska utveckling. Somsärskilt viktig framstår skolans värdegrund, förankrad ikristen etik och västerländsk humanism. Skolan har en viktiguppgift i att hävda dessa värden och förklara hur de vuxit framoch förankrats, och att hjälpa eleverna att utveckla ettpersonligt förhållningssätt till dem och till den grund devilar på. En ökad invandring och mångkulturella inslag isamhället leder enligt regeringen till att etiska frågor kräverstörre uppmärksamhet, bl.a. för att bemöta tendenser tillfrämlingsfientlighet som i grunden strider mot de mestfundamentala värden om alla människors rätt till värdighet,respekt och integritet. Det är en viktig uppgift för skolan attaktivt motarbeta åsikter och uttrycksformer som träder andraför när och att ingripa mot alla slags trakasserier ellerkränkande behandling av medmänniskor i skolan.Riksdagen bör enligt motion 1993/94:Ub44 (nyd) yrkande 1begära ett nytt förslag till riktlinjer för läroplanen när detgäller den gymnasiala utbildningens värdegrund. Enligtmotionärerna finns det en uppenbar målkonflikt i att dels sägasig välkomna ett mångkulturellt samhälle, dels vilja värna vårkristna etik och vårt västerländska humanistiska kulturarv. Deser en risk att läroplanen lämnar ett dubbelt budskap, genomatt denna målkonflikt inte tydligt behandlas i propositionen.Det finns enligt motionärerna ingenstans på jorden exempel påharmoniska mångkulturella samhällen.Formuleringarna "människolivets okränkbarhet" och "allas likavärde" bör enligt motion 1993/94:Ub46 (kds) finnas med iläroplanstexten om skolans värdegrund.I motion 1992/93:Ju618 (v) yrkande 1 anförs att skolansundervisningsinsatser mot främlingsfientlighet och rasism måsteförstärkas. Enligt motion 1992/93:Ju619 (s) yrkande 1 behövs enutökad och mer kvalificerad undervisning om rasism ochfrämlingsfientlighet i alla skolor, och lärarnaskvalifikationer för detta behöver förbättras.Enligt utskottets mening har regeringen i proposition1992/93:220, till vilken hänvisas i förevarande proposition,gjort helt klart att de grundläggande värdena skallupprätthållas i skolan. Den tolerans och respekt förmedmänniskor som skolan skall fostra till innebär inte attvilka åsikter som helst skall bejakas i skolans verksamhet.Enligt utskottets mening föreligger det inte någon motsättningmellan att vara öppen för och se möjligheterna i ettmångkulturellt samhälle och värna om och få en fastförankring i det nationella kulturarvet. Medvetenhet ochkunskap om kulturarvet och en trygg identitet är viktiga attutveckla tillsammans med förmågan att förstå och leva sig in iandras villkor och värderingsgrunder. Skolan har, sägs det iLäroplanskommitténs förslag (prop. s. 115), som social ochkulturell mötesplats en möjlighet och ett ansvar för att stärkadenna förmåga hos alla som arbetar där. Utskottet, som delardenna uppfattning, föreslår att avslår motion1993/94:Ub44 yrkande 1.Såväl i den nuvarande läroplanen för gymnasieskolan (Lgy 70)som i direktiven till (dir. 1991:117)framhålls de etiska normer, bl.a. människolivets okränkbarhetoch allas lika värde, som skolans verksamhet även ifortsättningen skall bygga på. Utskottet delar de värderingarsom dessa formuleringar ger uttryck för. Det ankommer påregeringen att slutligt formulera läroplanstexten. Utskottetföreslår att avslår motion 1993/94:Ub46.Insatser för att motverka främlingsfientlighet och rasism ärredan i dag en förpliktelse för skolan mot bakgrund av gällandeläroplaner. De riktlinjer för en ny läroplan som regeringen nuföreslår innebär att denna förpliktelse bekräftas. På vilketsätt och i vilka former den skall uppfyllas kommer dock enligtregeringens förslag inte att föreskrivas i läroplanen, utanskall bestämmas av den professionella personalen i skolorna.Varje kommun skall ha en skolplan av vilken det framgår vilkaåtgärder som kommunen avser att vidta för att uppnå denationella mål som har satts upp för skolan. Kommunen skallkontinuerligt följa upp samt utvärdera skolplanen (2 kap. 8 §skollagen). har i uppgift att på riksnivåfölja upp och utvärdera hur väl skolverksamheten uppfyller demål som statsmakterna har fastlagt. skall också gestöd till kommunernas utveckling av skolan. Det sker bl.a.genom insatser för kompetensutveckling och genom att verket gerut referens- och annat idématerial.Ett särskilt anslag för åtgärder mot främlingsfientlighet ochrasism infördes /93 under Kulturdepartementetshuvudtitel. Anslaget (D 11), som fördelas av regeringen,omfattar innevarande budgetår . Medel uranslaget, med uppdrag att vidta åtgärder, har tilldelatsSkolverket, , och . De fyra myndigheterna, som samverkar, har i enskrivelse till regeringen begärt atttiden för uppdraget förlängs och att medel anvisas /95. Enligt över det förstaårets verksamhet kan långsiktiga effekter av åtgärderna ännuinte påvisas, men vissa omedelbara kortsiktiga effekterredovisas. insatser har bestått i stödtill projekt i 23 kommuner, spridda med avseende på geografisktläge, storlek, skolstorlek samt befolkningsstruktur och socialstruktur. Målet är att få fram goda exempel på insatser iskolan för att påverka attityder och normer. En broschyr omskolors arbete mot rasism och främlingsfientlighet publiceradesi och sprids i kommunerna. Vidare harSkolverket, med medel ur reguljära anslag, gjort insatser förfortbildning av skolpersonal och rektorsutbildning på dettaområde. Ett samarbete med SIDA har genomförts i fyra av SIDA:såtta regioner och har enligt bedömning visat godaresultat på kort sikt. Under innevarande budgetår planerarSkolverket att även rikta sig till universitet och högskolorsom har lärarutbildning.Utskottet anser liksom de berörda myndigheterna att delångsiktiga effekterna av de påbörjade insatserna ännu inte kanbedömas. Regeringen har anlitat en forskare att utvärderainsatserna som görs med medel från det särskilda anslaget.Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att böravslå motionerna 1992/93:Ju618 yrkande 6 delvis och1992/93:Ju619 yrkande 1 delvis.Utskottet föreslår att godkänner de riktlinjer förde frivilliga skolformernas värdegrund som regeringenföreslagit.Motionerna 1992/93:Ub509 (fp) yrkande 2 och 1993/94:Ub47 (fp,s, m) rör undervisning om nazismen, ochFörintelsen. Motionärerna anser att det finns risk för attsådana händelser som Förintelsen kan upprepas, särskilt somnynazistiska och närbesläktade grupper bedriver en antisemitiskpropaganda som bl.a. går ut på att Förintelsen aldrig ägt rum.Det är därför nödvändigt att alla elever genom skolan fårkorrekt information om vad som hände. Detta är av såövergripande betydelse att det enligt motionärernas mening hörhemma i läroplanen och inte enbart i kursplanerna.Utskottet erinrar om vad som sagts i det föregående omskolans ansvar att hävda varje människas värde och värdighetoch att motverka främlingsfientlighet och rasism. Detta kaninte ses skilt från skolans kunskapsförmedlande uppgift. Det ärenligt utskottets mening naturligt att den massiva kränkning avmänniskovärdet som Förintelsen utgör tas upp i skolansundervisning i historia. Detta ämne är obligatoriskt igrundskolan. I gymnasieskolan, där historia inte ingår i allaelevers program, är det också naturligt att ta upp dessahändelser som ett led i skolans insatser motfrämlingsfientlighet och rasism, vilka självfallet skall riktasig till alla elever. Utskottet utgår från att den kommandeläroplanen för de frivilliga skolformerna, i likhet medLäroplanskommitténs förslag, kommer att stryka under vikten avatt eleverna lär sig att kritiskt granska påståenden om faktaoch att de tillägnar sig ett alltmer vetenskapligt sätt atttänka och arbeta. För att utveckla elevernas kritiska tänkandeoch för att motverka rasistiska värderingar skulle denantisemitiska propaganda, som motionärerna talar om, kunnaanvändas som arbetsmaterial. Utskottet noterar i dettasammanhang att de fyra nämnda myndigheterna, som samverkarom åtgärder mot främlingsfientlighet och rasism, avser attutveckla samarbetet bl.a. med Svenska kommittén motantisemitism (enligt rapport från Statens invandrarverk1993-09-30). Det är enligt utskottets mening en självklarhetatt den information som skolan förmedlar till eleverna skallvara sakligt korrekt. Om detta skall komma till uttryck iläroplanen bör det ske som en generell princip och inte knytastill undervisningen på något särskilt område. Utskottet anserinte att det är lämpligt att i läroplanen för de frivilligaskolformerna -- som i övrigt inte specificerar vilket stoff somskall behandlas i undervisningen -- föreskriva att Förintelsenskall behandlas. bör därför enligt utskottets meningavslå motionerna 1992/93:Ub509 yrkande 2 delvis samt1993/94:Ub47.Studie- och yrkesvägledningen i gymnasieskolan tas upp itvå motioner. Enligt motion 1993/94:Ub42 (c) ställerkursutformningen ökade krav på denna vägledning, och det ärviktigt att den bedrivs av för ändamålet utbildad personal.Motionären anser att det i gymnasieskolan bör avsättas enminsta garanterad tid för studie- och yrkesvägledning. I motion1993/94:Ub44 (nyd) yrkande 4 anförs å andra sidan att de bästaoch mest kvalificerade syo-insatserna kräver kunskaper ocherfarenheter som mera sällan finns inom skolans enligtmotionärerna slutna värld men som med fördel kan hämtas frånolika håll i arbetslivet.Utskottet konstaterar att regeringen avser att i läroplanenslå fast rektors ansvar för att eleverna får studie- ochyrkesvägledning (prop. s. 28). Med utvecklingen mot allt meravariation och fler alternativ och möjliga vägar såväl inomhögre utbildning som arbetsliv, måste enligt propositionengymnasieskolans avnämare, dvs. universitet och högskolor,branscher och arbetsgivare ta ett mycket större ansvar förinformation och rekrytering i gymnasieskolan. Därför anserregeringen inte att syo-personalens uppgifter bör definieras iläroplanen, vilket föreslagit.För egen del anser utskottet att inte bör göranågra sådana tillkännagivanden som begärs i de två motionerna.Riksdagen har tagit ställning för att det bör finnasprofessionell personal för studie- och yrkesvägledning iskolorna. Det kommer till uttryck dels i skollagens bestämmelseom att kommunerna får ge tillsvidareanställning för sådanverksamhet endast åt den som har en utbildning avsedd för detta(2 kap. 6 § skollagen), dels i att det vid universitet ochhögskolor på initiativ har inrättats en särskildstudie- och yrkesvägledarexamen (bet. 1992/93:UbU3, rskr. 103).Utskottet är helt överens med regeringen och motionärerna bakommotion 1993/94:Ub44 när det gäller behovet av att ävenintressenter utanför skolans organisation engagerar sig istudie- och yrkesvägledningen av gymnasieskolans elever. Detär viktigt att gymnasieskolans avnämare, inom universitet ochhögskolor och inom arbetslivet, medverkar i studie- ochyrkesvägledningen i skolan. Också lärarna i gymnasieskolan börspela en viktig roll i denna vägledning. I linje med det nyastyrsystemet har den centrala regleringen av tidsanvändningen igymnasieskolan begränsats till att timplanen, som anger denminsta garanterade undervisningstiden i olika ämnen, ingår sombilaga till skollagen. Utskottet ser inte anledning att frångåden ordningen.Med det anförda föreslår utskottet att avslårmotionerna 1993/94:Ub42 och 1993/94:Ub44 yrkande 4 ochgodkänner de riktlinjer för läroplanen som regeringenföreslagit beträffande studie- och yrkesvägledning.Utskottet anser att bör godkänna de av regeringenföreslagna riktlinjerna i övrigt för den principiellauppbyggnaden av läroplanen.2. En mer kursutformad gymnasieskolaHuvuddragen i den nuvarande gymnasieorganisationen beslutadesav efter förslag i propositionen Växa medkunskaper (prop. 1990/91:85, bet. UbU16, rskr. Underrubriken anförde föredragandestatsrådet (s. 52) att förutsättningar måste skapas för enövergång till en kursutformad gymnasieskola. I en sådankan innehållet i enskilda kurser förändras och kurser avvecklasoch nya kurser inrättas när behoven förändras, utan attsystemet i övrigt påverkas. Något ställningstagande avriksdagen begärdes inte i denna del, och gjordes inte heller.Därefter gav den dåvarande regeringen i uppdrag till Skolverketatt utforma kursplaner för gymnasieskolan och komvux. Detta harresulterat i att har utfärdat kursplaner därflertalet ämnen är indelade i olika kurser.Regeringen föreslår i förevarande proposition ett antalförändringar i skollagen i syfte att underlätta en övergångtill en mer kursutformad gymnasieskola. De fördelar somregeringen vill uppnå med detta är enligt propositionen (s. 32)ökad valfrihet för eleverna att påverka sin utbildning,bättre möjligheter att successivt och i takt med arbetslivetsförändrade behov förnya utbildningen genom utbyte av kurser,större möjligheter för kommunerna att profilera sinutbildning mot det lokala arbetslivets behov,möjligheter att sätta samman utbildning med klararedefinierad yrkesinriktning än vad nationella program och grenarger,ökade möjligheter till en flexibel planering,möjligheter att utveckla ämnesinstitutioner som i sin tur kanbidra till lärarnas kompetensutveckling,större möjligheter för eleverna att kombinerastudieförberedande och yrkesförberedande kurser än de nuvarandenationella programmen,större möjligheter för eleverna att sätta samman sina programefter individuella önskemål, vilket ökar elevernasstudiemotivation,möjligheter för elever att gå långsammare eller snabbareigenom gymnasieskolan än ,möjlighet att låta elevernas studier börja på vars och ensegen kunskapsnivå, varigenom anknytningen till blirlättare,förberedelse inför den högre utbildningens arbetsformer,utvecklad samverkan med komvux bl.a. genom möjligheter tillsamläsning ochmöjligheter att utnyttja komvux erfarenhet av kursutformning,både vad det gäller organisation och pedagogik.Regeringen pekar också på vissa risker som måste undvikas.Kurserna får inte bli så hårt strukturerade att elevernasinflytande inom kursen försvinner. Förutsättningarna i kommunerav olika storlek måste också uppmärksammas.De förslag som regeringen nu lägger fram innebär inte attsystemet med program överges. En modell av total frihet attvälja kurser är inte aktuell för ungdomsskolan, åtminstone inteför närvarande, framhåller regeringen.I skollagens 5 kap. föreslås en ny paragraf, 4 a §. Därfastslås att utbildningen i varje ämne sker i form av en ellerflera kurser. Vidare introduceras begreppet gymnasiepoäng sommått på omfattningen av en fullständig gymnasieutbildning ochav olika kurser. Gymnasiepoängtalet för varje ämne motsvarardet minsta antal undervisningstimmar som eleven garanterasenligt timplanen (bilaga 2 till skollagen). I 3 § i sammakapitel står nu att gymnasieskolans nationella ochspecialutformade program omfattar tre årskurser. Detta föreslåsändrat till att sådana program är avsedda att kunna genomgås påtre läsår.Genom att utbildningens omfattning definieras i gymnasiepoängoch inte i undervisningstid blir det därmed möjligt för eleveratt genomgå ett nationellt program även på kortare eller längretid än . Elever i gymnasieskolan har rätt tillundervisning i hela den omfattning som timplanen anger.Kommunen kan dock, om det finns efterfrågan, erbjuda sammakurser även med färre undervisningstimmar, så som vanligensker inom komvux. En gymnasieelev skall i sådana fall kunnavälja att gå kursen med den mindre omfattande undervisningen,om han eller hon så önskar. Poängtalet för kursen är inteberoende av den undervisningstid som eleven faktiskt harutnyttjat, utan är förknippat med kursen som sådan och de målför den som anges i kursplanen. En elev som har uppnått kursensmål och fått godkänt betyg tillgodoräknas kursens poängtal, ocheleven kan inte göra anspråk på ytterligare undervisning inomden kursen.