bet · GG01JoU15 · 1993-05-04 00:00:00 — Som jordbruksministern påpekar får delagtekniska förändringar som hänger samman med de förstnämndafrågorna behandlas i ett senare sammanhang.Vad utskottet anfört om ersättningsfrågorna innebär att motionJo70 yrkande1 avstyrks.Sammanfattningsvis biträder utskottet jordbruksministernsmening att skogsbrukets sektorsansvar för miljövården stärks ochatt detta bör ske inom ramen för befintlig lagstiftning. Därmedavstyrks motion Jo79 yrkande8.Utskottet har i och för sig ingen annan mening än den somframförs i flera motioner att det hade varit en fördel omdetaljreglerna för biotopskydd lagts fast innan denskogspolitiska propositionen presenterades. Enligt utskottetsbedömning är de ställningstaganden som görs i propositionen dockganska väl preciserade. Naturvårdslagens regler om biotopskyddetbeslöts av i samband med miljöpolitiskabeslut. Vid införandet av det nya skyddsinstitutet nämndes somexempel på skyddsvärda objekt bl.a. åkerholmar, våtmarker ochmindre ytvatten i jordbrukslandskapet, naturliga betes- ochslåttermarker, källor och källkärr, klibbalskog och öppnarikkärr. Övervägande skäl talade enligt beslutet för attskogsvårdsstyrelserna skulle få uppgiften att när så behövsfatta beslut i de enskilda fallen om biotopskyddets omfattningnär det gäller skogsmarken.Som anförs i propositionen återstår den närmare utformningenav biotopskyddet, men målet är att det skall fylla det gap somhittills har ansetts finnas mellan skogsvårdslagenshänsynsbestämmelser och naturvårdslagens reservatsbestämmelser.Utskottet delar jordbruksministerns mening att biotopskyddet sålångt rättssäkerheten medger bör vara av generell natur.Skogsägarna bör med utgångspunkt i ökade kunskaper och bättreinformation om vilka värden som finns på deras fastigheter kunnaha en positiv inställning till biotopskyddet. I vissa fall kanförhållandena dock vara sådana att naturvårdslagens bestämmelserom naturvårdsområde är bättre att tillämpa. I sådana sammanhangkan det vara aktuellt att använda civilrättsliga avtal.Med det anförda avstyrker utskottet motion Jo304.Syftet med motionerna Jo64 yrkande 1, Jo73 yrkande1 och Jo78yrkande1 tillgodoses delvis av vad utskottet anfört och börinte föranleda någon ytterligare åtgärd från sida.Utskottet erinrar även om att frågan om fortsatta statligainsatser för utvecklingen av biobränsleanvändningen tas upp iproposition 1992/93:179 om åtgärder mot klimatpåverkan m.m.Propositionen bereds av både jordbruksutskottet ochnäringsutskottet. Frågan om biobränslen har en stark ochbetydelsefull anknytning till skogsbrukets framtid. Utskottethar med hänsyn till både regionalpolitiska överväganden och tilldet allmänna behovet att ersätta fossila bränslen medförnyelsebara ingen invändning mot vad som anförs i motion Jo82om behovet av ökad biobränsleanvändning. Det sagda gäller ävenom vad i motionen anförs om behovet av utbildning ieldningsteknik. Någon anledning för att i dettasammanhang göra något uttalande föreligger dock inte. Kravet påutredning i motion Jo64 yrkande14 får anses delvistillgodosett genom klimatpropositionen. Även dettamotionsyrkande avstyrks alltså.SkogsvårdslagstiftningenPropositionenSkogsvårdslagens tillämpningsområdeRegeringen föreslår att skogsvårdslagens definition avbegreppet skogsmark behålls oförändrad. Till lagens definitionav vad som skall anses vara skogsmark läggs en definition av vadsom skall anses vara skogliga impediment.För närvarande undantas från skogsmarksbegreppet i lagenoutnyttjad mark som på grund av särskilda förhållanden inte i anspråk för virkesproduktion. I motiven nämns som exempelmark i anslutning till bebyggelse som bör hållas öppen avnaturvårdsskäl.Jordbruksministern föreslår att ytterligare en definitionfogas till skogsmarksdefinitionen, nämligen en beskrivning avvad som skall avses med skogliga impediment. Det finns skälatt, när det gäller vissa naturvårdsföreskrifter, knytaskogsvårdslagens tillämpning till dessa impediment. Det gällersådan mark som visserligen inte är lämplig för virkesproduktion,men där det ändå finns skog eller förutsättningar för skog.Impedimenten kan definieras som outnyttjad mark som inte ärlämplig för virkesproduktion utan produktionshöjande åtgärder,men som bär skog eller har förutsättningar att bära skog.Impedimenten fyller andra viktiga funktioner. De har i mångafall höga naturvärden och bidrar till variationen iskogsekosystemen. Den naturliga karaktären hos de skogligaimpedimenten bör bibehållas. För att åstadkomma ett merafullständigt skydd för de skogliga impedimenten bör därför ettnytt bemyndigande införas i skogsvårdslagen som ger stöd förföreskrifter om förbud mot avverkning och andraskogsbruksåtgärder på dessa marker.Anläggning av ny skog på skogsmarkÄven i fortsättningen skall ny skog anläggas på skogsmark ommarkens virkesproducerande förmåga efter avverkning eller pågrund av skada på skogen inte tas till vara på ett godtagbartsätt eller om marken ligger outnyttjad.Med slutavverkning avser skogsvårdslagstiftningen i allmänhetkalavverkning, med eller utan kvarlämnande av fröträd. som närmare reglerar återbeskogningskravet efteravverkning är emellertid inte anknutna till någon bestämdavverkningsform. Jordbruksministern framhåller att hans förslagi det följande att tillåta också andra avverkningsformer än denhittillsvarande traditionella slutavverkningsformen intebehöver få några återverkningar när det gäller reglerna för näråterväxtskyldighet föreligger. Dock bör det vara möjligt att ivissa fall acceptera längre föryngringsperioder än vad somgäller . Under förutsättning att naturligföryngring är en lämplig föryngringsmetod bör upp till 20år kunna accepteras med hänsyn till bl.a. lokala erfarenheter.Det bör uppdras åt att utforma föreskrifter.Ny skog skall dessutom anläggas om skogstillståndet äruppenbart otillfredsställande.En av de mer kritiserade reglerna i skogsvårdslagen har varitden bestämmelse som innebär skyldighet att anlägga ny skog närskogstillståndet är otillfredsställande (5:3-regeln). Kritikenhar gällt att bestämmelsen, särskilt dåomfattande statligt ekonomiskt stöd lämnades, innebar att man ialltför stor utsträckning avverkade skogar med särskildanaturvärden och ersatte dem med ny skog.När produktionsmålet och miljömålet jämställs bör det intefinnas ett specifikt krav från statens sida att vidta aktivaskogsbruksåtgärder på marker som har höga naturvärden. I vissutsträckning bör det emellertid även i fortsättningen ställaskrav på att återväxtåtgärder sätts in på marker med dålig skog.Jordbruksministern föreslår att skogsvårdslagen ändras så attdet ifrågavarande kravet på återväxtåtgärder begränsas till attgälla marker där skogstillståndet är uppenbartotillfredsställande.SkogsodlingsmaterialJordbruksministern bedömer att skogsvårdslagens bestämmelserom skogsodlingsmaterial bör behållas oförändrade. Även ifortsättningen kommer det att finnas ett behov av att kunnareglera användningen av och handeln med skogsodlingsmaterial.Något skäl att ändra skogsvårdslagens bemyndigande försådana regler finns därför inte.Vad så gäller användningen av utländska trädslag förespråkarjordbruksministern en ökad restriktivitet. Han anser att vi somregel bör använda oss av trädarter som normalt finns i vårtland. Endast i undantagsfall bör främmande arter komma tillanvändning. Nuvarande begränsning när det gäller användningen avcontortatall bör således skärpas ytterligare i avvaktan på enmera långsiktig utvärdering av anlagda bestånd. Hanavser att senare återkomma till regeringen med förslag tillnödvändiga författningsändringar.Röjning och gallring av skogI propositionen föreslås att skyldigheten för skogsmarkensägare att röja och gallra i skogen tas bort. Enligtjordbruksministerns mening behövs det inte någon lagregleradskyldighet för att förmå skogsägarna att också i fortsättningenröja och gallra i tillräcklig omfattning. Dagens röjning ochgallring, som bestäms av bl.a. marknadssituationen,överensstämmer med vad som oberoende av lagstiftning varitbrukligt bland skogsägare i allmänhet. Mot den bakgrundenföreslås att skogsvårdslagens regler om skyldighet att röja ochgallra tas bort. Den skyldighet att vårda plantskogar som följerav skogsvårdslagens regler om anläggning av ny skog skalldäremot fortfarande gälla.Avverkning av skogJordbruksministern föreslår att skogsvårdslagens bestämmelserom tillåtna avverkningsformer ändras för att markera attslutavverkning kan innebära också andra huggningssätt änkalavverkning.Liksom bör det av skogsvårdslagen framgå attavverkning får ske om den främjar skogens utveckling. Därmedavses att avverkningen sker antingen som röjning eller somgallring.Vid avverkning av slutavverkningsmogna träd bör även andraformer än kalavverkning accepteras vilka är ändamålsenliga föråterväxten av ny skog. Det bedrivs ett omfattandeforsknings- och utvecklingsarbete när det gäller sådanaavverkningsformer främst med den inriktningen att de skall varasärskilt ändamålsenliga för naturvården. Syftet kan t.ex. varaatt skapa nya naturvärden, föryngra genom brand efteravverkning, utnyttja virkesproduktionen i olika biotoper ochsamtidigt ta miljöhänsyn, avverka s.k. brandrefugier så attkänsliga arter klarar sig, lära sig förena ekonomi och naturvårdoch minska behovet av reservat. Efter hand som metodernahar utvecklats och kan anses beprövade bör de kunna godtas somavverkningsform. Målet är sålunda att få fram deavverkningsformer som ger en önskvärd variation i skogen ochfrihet för skogsägaren.Den ändrade inriktningen i fråga om nya avverkningsformer börkomma till uttryck i lagen på så sätt att begreppetslutavverkning tas bort ur bestämmelsen.Lagens övriga avverkningsregler, som kräver att vissslutavverkningsålder uppnåtts, som begränsar slutavverkningentill viss högsta areal och som kräver att slutavverkning sker påviss minsta areal ersätts av dels ett förenklat skydd motavverkning för den yngre skogen, dels ett förenklatransoneringskrav.Jordbruksministern föreslår att det i lagen tas in ettbemyndigande att till skydd för den yngre skogen föreskriva attträdbestånd under en viss ålder inte får avverkas. För att påvarje brukningsenhet, med undantag för de minsta, främja en jämnåldersfördelning bör det nuvarande ransoneringskravet förstorskogsbruket behållas. Begränsningen bör gälla förbrukningsenheter som är större än 1000ha skogsmark. Vidarebör för brukningsenheter större än 100ha gälla att enavverkning skall begränsas om den skulle leda till att mer änhälften av brukningsenheten kommer att bestå av kalmark ochskog . -- Det nuvarande kravet på vissslutavverkning bör slopas.InsektshärjningarBestämmelserna i skogsvårdslagen till skydd motinsektshärjningar behålls oförändrade. De föreskrifter somutfärdats i anslutning till skogsvårdslagen innebär bl.a. enskyldighet att upparbeta skadad skog, att iaktta restriktionernär det gäller att lämna kvar hyggesavfall, att forsla ut virkeur skogen och att lagra virke på visst sätt. börenligt propositionen få i uppdrag att se över föreskrifterna medhänsyn bl.a. till att en mängd växter och djur är beroende avdöd eller döende ved för sin överlevnad. Behovet av att lämnadöd och döende ved samt döda träd i skogen med hänsyn tillnaturvården bör därför tillgodoses bättre . Det börockså vara möjligt att höja gränsen för högsta antal träd somfår lämnas kvar i skogen efter avverkning eller stormfällning.Det statliga stödet till insektsbekämpning slopas.MotionernaI motion Jo64 ifrågasätts om inte borde avslåförslaget om en definition av impedimenten och ett införandeav föreskrifter. Om nu inte detta anses möjligt bör åtminstonenödvändiga klargöranden göras så att inte nya stora problemskapas för människor i vissa regioner. Så bör exempelvisbjörkskogsbältet längs fjällkedjan även fortsättningsvis fåanvändas av de människor som där bor. Den används mest tillbränsle, men avverkning har även förekommit för att säljabjörkmassaved, framhåller motionären (yrkande2). I motionenbegärs även åtgärder så att de tekniska impedimenten i skogenredovisas i någon form när man diskuterar frågan om hur mycketskog som är skyddad från avverkning (yrkande11). Enligt motionJo79(s) bör å andra sidan skyddet mot åtgärder på impedimentmarkeras tydligare än i regeringens förslag genom att nuföreslagna föreskrifter på detta område införs i lagtexten(30§SVL; yrkande7).Beträffande skogsodlingsmaterial yrkas i motion Jo71 påstopp av ytterligare plantering av contortatall (yrkande9),och i motion Jo81(s) yrkas på ett tillkännagivande om attföreskrifter bör meddelas vad gäller inplantering av främmandeträdslag (yrkande4). Främmande arter bör inte få planteras ineller sättas ut i naturen utan särskilt tillstånd, anförmotionärerna.Enligt de socialdemokratiska motionerna Jo76 yrkande4, Jo79yrkande2 i denna del och Jo81 yrkande2 börröjningsskyldigheten bibehållas i skogsvårdslagen. Enligtyrkande3 i sistnämnda motion bör lagen ändras så att reglernaom vård av plant- och ungskog omfattar en första röjning.Beträffande avverkningsreglerna yrkas i motion Jo64(-)att beslutar införa en dispensregel som medgerundantag från skogsvårdslagens ransoneringskrav (yrkande3).Sådan dispens kan behövas på privata skogsfastigheter i sambandmed generationsskifte eller vid köp av skog, anser motionären.Enligt motion Jo66(m) bör ransoneringskravet för äldre skogslopas (yrkande2) och enligt motion Jo78(c) bör endaststorskogsbruket drabbas av ransoneringskravet (yrkande4). Imotion Jo79(s) yrkas att vissa ransoneringsregler för äldreskog behålls för brukningsenheter om 50ha eller mer. En sådanregel krävs enligt motionen för att skogspolitiken skall kunnabidra på ett verksamt sätt till regional balans (yrkande3).Under rubriken insektshärjningar har utskottet funnitlämpligt behandla den fristående motionen Jo506(fp) medyrkande om en översyn av importlagstiftningen för virke förundvikande av att skadeinsekter skall föras in och spridas ivårt land.Utskottets övervägandenUtskottet har ingen erinran mot regeringens förslag omskogsvårdslagens tillämpningsområde. Utskottet delar ävenregeringens mening att det finns anledning att i dettasammanhang definiera vad som skall anses vara skogligaimpediment, nämligen mark som inte är lämplig förvirkesproduktion utan produktionshöjande åtgärder men som bärskog eller har förutsättningar att bära skog. Utskottet anslutersig även till förslaget i propositionen att ett nyttbemyndigande införs i skogsvårdslagen som ger stöd förföreskrifter om förbud mot avverkning och andraskogsbruksåtgärder på sådana marker.Utskottets ställningstagande innebär att yrkande2 i motionJo64 om avslag på propositionen i detta hänseende elleråtminstone införande av dispensmöjligheter för skogsbruk ifjällbjörksområdet avstyrks. beslut omskogsbruket i fjällnära skogar innebar att sådana områden skulleavgränsas där avverkning inte kan ske på grund av bl.a.återväxtsvårigheter (prop.1990/91:3, JoU13). Utskottet serinte heller att motionärens yrkande 11, om redovisning av des.k. tekniska impedimentens areal, skulle vara ägnat atttillföra någon ytterligare kunskap av värde som motsvarar deinsatser en sådan statistik skulle kräva.Utskottet avstyrker även motion Jo79 yrkande7. Utskottetfinner inte anledning att föra in detaljföreskrifter omavverkningsförbud m.m. på impediment i lagtexten. har sin naturliga plats i föreskrifter meddeladeenligt det ovannämnda bemyndigandet.Utskottet har ingen erinran mot jordbruksministerns förslag omreglerna för krav på anläggning av ny skog på skogsmark.Utskottet har inledningsvis betonat att de nya reglerna på intetsätt befriar skogsägaren från kravet att återbeskoga sinskogsmark efter avverkning. Skogsvårdslagens bestämmelser omföryngringsmetoder bör alltså behållas oförändrade. De nyareglerna innebär å andra sidan en ökad variationsmöjlighet vidval av avverkningsform och föryngringsmetod, allteftersom nyametoder kommer fram och prövas för ett ekologiskt anpassatskogsbruk. Utskottet ansluter sig vidare till förslaget omändrad formulering av den s.k. 5:3-regeln.Utskottet delar även regeringens syn på att bestämmelserna ochkontrollen av skogsodlingsmaterial behålls oförändrade. Dennuvarande begränsningsregel som gäller för plantering avcontortatall bör i enlighet med propositionen skärpas i avvaktanpå en mera långsiktig utvärdering av anlagda bestånd.Därmed synes syftet med motion Jo81 yrkande4 tillgodosett.Utskottet har ingen invändning mot motionärernas förslag ommeddelande av föreskrifter om en högsta tillåten areal, för denhändelse det bedöms angeläget. Något särskilt riksdagsuttalandeom detta är dock icke påkallat.Det anförda innebär att motion Jo71 yrkande9 avstyrks.Utskottet har inte heller någon annan mening än regeringen omatt skyldigheten för skogsmarkens ägare att röja och gallra iskogen bör tas bort. Utskottet biträder jordbruksministernsuppfattning att en ökad frihet för skogsägaren gynnar denbiologiska mångfalden och att det finns risk för att denönskvärda variationen i framtidens skogar begränsas genom kravenpå röjning och gallring. Markägaren bör därför ges möjlighet attsjälv avgöra när åtgärder skall sättas in för att påverkabeståndets utveckling. Någon större risk för att skogstillväxtenminskar i allvarlig omfattning bedöms inte föreligga. Utskottetavstyrker med det anförda motionerna Jo76 yrkande4, Jo79yrkande2 och Jo81 yrkandena2 och3. bör såledesupphäva 9§SVL i enlighet med regeringens förslag.Även de förslag som lagts fram om ändring av skogsvårdslagensbestämmelser om tillåtna avverkningsformer biträds avutskottet. Utskottet delar jordbruksministerns mening attavverkningen av slutavverkningsmogna träd liksom skallvara ändamålsenlig för återväxten av ny skog, oavsett vilkenform avverkningen får. Detta har redan betonats inledningsvis.Den ändrade inriktning i fråga om nya avverkningsformer somjordbruksministern beskrivit bör komma till uttryck i lagen påså sätt att begreppet slutavverkning tas bort uravverkningsbestämmelsen.När det gäller jordbruksministerns förslag om övrigaavverkningsregler och de motioner som väckts i detsammanhanget får utskottet anföra följande.Utskottet finner det rimligt att ersätta reglerna omslutavverkningsålder, ransoneringsreglerna och kraven på lägstaslutavverkningsareal med en regel om förenklat avverkningsskyddför yngre skog och ett förenklat ransoneringskrav. Syftet medbestämmelserna är att främja en jämn åldersfördelning på varjebrukningsenhet, med undantag dock för de mindre. Det nuvaranderansoneringskravet för storskogsbruket bör alltså bibehållas påbrukningsenheter över 1000ha. För alla brukningsenheter över100ha skogsmark bör gälla att en avverkning skall begränsas,om den skulle leda till att mer än hälften av brukningsenhetenskulle komma att bestå av kalmark och skog yngre än 20 år.Utskottet förutsätter att regeringen meddelar närmareföreskrifter.Riksdagen bör således med avslag på motionerna Jo64yrkande3, Jo66 yrkande2, Jo78 yrkande4 och Jo79 yrkande3anta förslaget till 11§ skogsvårdslagen.Riksdagen avslog med utförlig motivering enmotion med i stort sett samma innehåll som Jo506 omskadeinsekter i importerat virke (bet. 1991/92:JoU14). Medhänvisning härtill avstyrks motion Jo506.Hänsyn till naturvården och kulturmiljövårdenPropositionenI propositionen föreslås sammanfattningsvis följande.Skogsvårdsstyrelsens bemyndigande att meddela föreskrifter omden hänsyn som skall tas i skogsbruket till naturvårdens ochkulturmiljövårdens intressen ändras i två avseenden. För detförsta utökas paragrafens exempel på hänsynstaganden med krav påkvarlämnande av enskilda träd och med angivande av ytterligareen åtgärd i skogsbruket, nämligen gödsling. För det andra skallhänsynsföreskrifterna inte bara gälla vid skötseln av skog utanockså till skydd för skogliga impediment.För att sanktion i någon form skall kunna utdömas skall ocksåi fortsättningen krävas att skogsvårdsmyndigheten i ettföreläggande har angett vilka hänsyn som skall tas.Tillsynsbestämmelserna ändras så att föreläggande får meddelasomedelbart om det behövs för att bevara natur- ellerkulturmiljövärden.Straffreglerna skärps så att påföljden vid överträdelse kanbli böter eller fängelse i högst sex månader.Ädellövskogslagens bestämmelser förs i stort sett oförändradeöver till skogsvårdslagen. Den ändringen görs attSkogsvårdsstyrelsen i stället för fattar beslut ifrågor om att ta mark i anspråk för annat ändamål änädellövskogsbruk och i fråga om trädslagsbyte från ädellövskogtill annat trädslag. Sådana beslut bör föregås av samråd medlänsstyrelsen.Jordbruksministern anför bl.a. följande.Bestämmelserna om den naturvårdshänsyn som skall tas vidskötseln av skog har kritiserats för att de inte är tillräckligaför att effektivt skydda viktiga naturvärden. Det hävdas att detfinns ett gap mellan skogsvårdslagstiftningens regler ochnaturvårdslagens skyddsregler och att de förstnämnda reglernainte tillämpas i den omfattning som lagstiftningen ger utrymmeför.Bristerna i den nuvarande regleringen kan sägas gälla dels detförhållandet att föreskrifterna i just skogsvårdslagen inte ialla avseenden tillgodoser skyddsbehovet, dels denomständigheten att sanktionsbestämmelserna inte är tillräckliga.För att på ett effektivt sätt kunna uppnå det föreslagnamiljömålet måste såväl bestämmelserna i skogsvårdslagen omnatur- och kulturmiljöhänsyn och tillsyn som föreskrifternakompletteras. Hänsynsreglerna måste tillämpas bättre än i dag.En utökad reglering av naturvårdshänsynen kan i och för siganses strida mot den allmänna inriktningen mot avreglering.Jordbruksministern anser emellertid att de skärpningar som härföreslås är nödvändiga. Däremot är han inte beredd att förordaett omfattande system av regionalt anpassade bestämmelser somskulle bli följden av vad vissa remissinstanser har förordat.Självfallet måste vid tillämpningen av föreskrifterna enregional och lokal anpassning ske för att uppnå syftet med dem.Staten bör i enlighet med vad som förordats i det föregåendeinrikta sin verksamhet på att förbättra miljökunskapen hosskogsägare och andra som är verksamma i skogsbruket. Ytterligarekrafter måste alltså sättas in på utbildning och rådgivning.Erfarenheterna från som har initierats avSkogsstyrelsen och som har bedrivits med stor framgång desenaste åren bör därvid kunna utnyttjas. Det är inte minstviktigt att i det sammanhanget ta till vara den lokalaexpertisen i de ideella naturvårdsorganisationerna.På forskningens område pågår det i en rad försök somsyftar till att finna konkreta former för vad man kan kalla ettekologiskt skogsbruk.De skogliga impedimentens virkesproduktion nyttjas i mycketliten utsträckning. begränsar sig skogsägarnasintresse för impedimenten huvudsakligen till att utnyttjaenstaka från förädlingssynpunkt värdefulla träd samt att avverkatill husbehov.ÄdellövskogenJordbruksministern föreslår, i likhet med kommittén, attädellövskogslagens bestämmelser flyttas över tillskogsvårdslagen. Därmed skapas en bättre överblick över debestämmelser som reglerar skogsbruket. En sådan åtgärd är ocksåi överensstämmelse med sektorsansvaret förskogsvårdsmyndigheten.MiljökonsekvensbeskrivningarEn ny bestämmelse införs i skogsvårdslagen som ger regeringeneller den myndighet som regeringen bestämmer befogenhet attföreskriva att miljökonsekvensbeskrivningar skall finnas.Beskrivningen skall möjliggöra en bedömning av vilken inverkansom nya metoder för skogens skötsel och skogsodlingsmaterial harpå miljön. Föreskrifterna får innebära attmiljökonsekvensbeskrivningen skall upprättas av den som avseratt använda metoden eller skogsodlingsmaterialet.MotionernaRegeringens förslag om sanktioner diskuteras i flera motioner.Enligt motionerna Jo64(-) yrkande4 och Jo78(c) yrkande5bör avslå regeringens förslag att straffpåföljdenfängelse införs i skogsvårdslagen.