bet · GH01TU7 · 1993-11-30 00:00:00 — I betänkandet behandlar utskottet proposition 1993/94:69 omvissa sjöfartspolitiska åtgärder samt två motioner (s resp. v)som väckts med anledning av propositionen.Utskottet tillstyrker regeringens förslag om enmedelsanvisning för innevarande budgetår på 310 miljoner kronortill rederistöd under anslaget Bidrag till svenska rederier.Vidare ställer sig utskottet bakom uttalanden i propositionen omatt fortsatt statligt stöd till rederinäringen förutsätter attsjöarbetsmarknadens parter iakttar en överenskommelse om egnaåtgärder för att stärka den internationella konkurrenskraften.Utskottet har inte heller någon erinran mot regeringens förslagatt , vid sin prövning av stödfrågorna,skall kunna låta stödets omfattning bestämmas med hänsyn tillbedömningar om en minimibemanning på fartygen i fråga.I s-motionen framhålls att regeringen bör förelägga riksdagenförslag till en långsiktig sjöfartspolitik. Vidare motsätter sigsåväl s- som v-motionärerna den nya befogenhet för Nämnden förrederistöd som regeringen föreslår. I s-motionen föreslås ocksåatt rederistödet, i den del det omfattar återbetalning avsocialavgifter, skall betalas snabbare än för närvarande.Samtliga motionsyrkanden avstyrks. I tre reservationer yrkars-ledamöterna bifall till yrkandena i s-motionen.Nyd-ledamoten framhåller i ett särskilt yttrande att hanförordar att inför ett internationellt fartygsregister.V-ledamoten avger en meningsyttring beträffande rederistödetsomfattning. Regeringen () föreslår iproposition 1993/94:69 om sjöfartspolitiska åtgärder1. att godkänner regeringens förslag tillinriktning av framtida sjöfartspolitiska åtgärder avseendesvenska handelsfartyg i fjärrfart,2. att till Bidrag till svenska rederier påtilläggsbudget till statsbudgeten för /94 undersjätte huvudtiteln anvisar ett förslagsanslag på 310 000 000kr. 1993/94:T1 av m.fl. (s) vari yrkas1. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om kopplingen mellan det statliga stödetoch bemanningen,2. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om riktlinjer för en långsiktigsjöfartspolitik,3. att som sin mening ger regeringen till kännavad i motionen anförts om en översyn av den del av rederistödetsom utgörs av bidrag till socialförsäkringsavgifterna.1993/94:T2 av m.fl. (v) vari yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad imotionen anförts om fortsatt statligt stöd till sjöfarten. 1 Bakgrund1.1 sjöfartspolitiska utskottsinitiativPå grundval av ett utskottsinitiativ uttalade idecember 1987 att regeringen skyndsamt borde förelägga riksdagenförslag till långsiktiga åtgärder som skulle göra det möjligtatt bibehålla en svenskflaggad handelsflotta av rimligomfattning (bet. 1987/88:TU8, rskr. I riksdagsbeslutetframhölls att den svenska handelsflottan snabbt hade minskat ochatt den utvecklingen var ägnad att inge allvarlig oro i fråga ommöjligheterna att behålla en svensk handelsflotta för att tryggavår transportförsörjning i krissituationer. De erforderligasjöfartspolitiska åtgärderna skulle visserligen innebärakostnader för staten, konstaterades det i beslutet, men dennackdelen uppvägdes av fördelarna av att inom landet kunnabevara en internationellt inriktad sjöfartsnäring av rimligomfattning. Vidare framhölls att näringen var väsentlig intebara från beredskapssynpunkt, utan att den också bidrog till attstärka bytesbalans genom det s.k. sjöfartsnettot, somdå uppgick till ca . Sysselsättningsaspekternaberör -- erinrade -- inte endast de ombordanställdautan också andra sjöfartsanknutna verksamheter än självafartygsdriften.1.2 båda riksdagsbeslut om införande av rederistödVåren 1988 framlade regeringen, i enlighet med riksdagensönskemål, förslag till vissa sjöfartspolitiska åtgärder iproposition 1987/88:129. I den propositionen framhölls att denviktigaste förklaringen till den svenska handelsflottansnegativa utveckling var alltför höga bemanningskostnader och attdessa hade en avgörande betydelse för konkurrenskraften iförhållande till ett ökande antal fartyg under bekvämlighets-eller lågkostnadsflagg. Konkurrenskraften skulle kunna stärkasom man i -- liksom i t.ex. och -- infördeett internationellt fartygsregister. Kännetecknande för sådanaregister är att de skapar möjlighet att anställa utländskabesättningar på fartyg enligt s.k. lokala avtal, dvs. avtal somtecknas med de fackliga organisationerna i sjöfolkets hemländer.I propositionen konstaterades emellertid att sjöarbetsmarknadensparter inte var eniga om en sådan lösning. Regeringen sade siginte heller för egen del vara beredd att förorda ett svensktinternationellt fartygsregister.Vad regeringen i stället föreslog -- och ställdesig bakom -- var att man skulle införa ett särskilt stöd tillsvenska rederier för att sänka den del av derasbemanningskostnader som avser sociala avgifter (bet.1987/88:TU27, rskr. Bidraget infördes fr.o.m. den 1januari 1989 med per helårsanställd ,sysselsatt på svenskt handelsfartyg i fjärrfart. Med fjärrfartavses sjöfart huvudsakligen i området bortom en tänkt linje överSkagerrak mellan Hanstholm på och Lindesnes påNorges sydkust eller bortom , som är beläget vid Elbesmynning och därmed i närheten av västra inlopp. Medden angivna definitionen av fjärrfart kunde stödet omfattahuvuddelen av den svenska handelsflottan, dock intefärjesjöfarten till våra grannländer.Hösten 1988 beslöt att utöver det nämnda bidragetinföra ett särskilt statsbidrag till svenska rederier sommotsvarar den sjömansskatt som inbetalas för sjömän sysselsattapå svenska handelsfartyg i fjärrfart (prop. 1988/89:56, bet.TU6, rskr. 85).Riksdagens båda beslut innebar att berörda rederiersbemanningskostnader kunde sänkas med och att derasinternationella konkurrenskraft ökade i motsvarande mån.Riksdagsbeslutet omfattade en medelsanvisning på300 för /89 under anslaget Bidragtill svenska rederier. För vart och ett av budgetåren 1989/90,1990/91 och 1991/92 anvisades under anslaget 550 miljonerkronor.1.3 Beslut /om avveckling avrederistödet, m.m.I proposition 1991/92:38 om inriktningen av den ekonomiskapolitiken (bet. 1991/92:FiU10, rskr. 108) anmälde regeringen attden ämnade föreslå att det beslutaderederistödet skulle avvecklas och ersättas med ett svensktinternationellt fartygsregister.I april 1992 beslöt att per den 1 juli 1992avveckla det rederistöd som hade beslutat om (prop. 1991/92:100 bil. 7, bet. TU24, rskr. 200 miljonerkronor anvisades emellertid under anslaget Bidrag till svenskarederier för /93 för att täcka vissa kvardröjandekostnader. I den nämnda propositionen anmäldes vidare attregeringen avsåg att förelägga riksdagenförslag till nya förutsättningar för den svenska sjöfarten.1.4 Beslut /om återinförande avrederistödet m.m.I december 1992 beslöt att ett rederistöd skulleåterinföras i avvaktan på ett slutligt ställningstagande tillfrågan om åtgärder till stöd för svensk sjöfart (prop.1992/93:128, bet. TU12, rskr. Beslutet tillkom som enföljd av att sjöarbetsmarknadens parter inte hade kunnat enas ifrågan om införande av ett svenskt internationelltfartygsregister.Beslutet skall vidare ses mot bakgrund av en överenskommelsemellan parterna, vilken redovisades i den nämnda propositionen,om rationaliseringar och andra åtgärder inom rederinäringen.Detta s.k. rationaliseringsavtal, som hade träffats i oktober1992, skulle enligt parternas beräkning medförakostnadssänkningar på genomsnittligt . Parterna hade vidareberäknat att deras egna åtgärder i förening med statligaåtgärder -- bestående av befrielse från sjömansskatt och enreducering av de sociala avgifterna --skulle innebära en sammanlagd kostnadsreduktion på 40 %.Av riksdagsbeslutet framgår att en reducering av de socialaavgifterna motsvarar ett bidrag på 29 000kr och helårsanställd . Beslutet innebar att detvåren 1992 avvecklade rederistödet återinfördes i oförändradomfattning, såvitt gäller återbetalning av sjömansskatt.Beslutet innebar vidare att bidraget avseende socialavgifteråterinfördes. Bidragsbeloppet skulle för andra halvåret 1992oförändrat uppgå till per kalenderår ochhelårsanställd . Med verkan från skullebidragsbeloppet sänkas till och helårsanställdsjöman. Under anslaget Bidrag till svenska rederier anvisaderiksdagen för /93.I beslutet ställde sig också bakom de övervägandensom enligt regeringen talade för att resultatet avrationaliseringsavtalet skulle utvärderas före halvårsskiftet1993, innan beslut fattades om en mer permanent insats frånstatens sida till förmån för rederinäringen.I årets budgetproposition framhölls att kostnaden förrederistödet hade beräknats till ocherinrades om att hade anvisat /93. Regeringen föreslog att resterande 90miljoner kronor skulle anvisas under anslaget Bidrag tillsvenska rederier för innevarande budgetår under hänvisningtill att bidraget för sociala avgifter betalas i efterhand.Riksdagen beslutade i enlighet med regeringens förslag (prop.1992/93:100 bil. 7, bet. TU18, rskr. 244).2 Propositionens överväganden och förslagI den nu aktuella propositionen framhålls attsjöarbetsmarknadens parter och senare redovisatvilka åtgärder som vidtagits inom ramen förrationaliseringsavtalet. har redovisatett konkret avtal som medför betydande kostnadsbesparingar påmanskapssidan. Dessa uppgår till minst, i flera fall mer ,. På maskinbefälssidan har bemanningsreduceringar och andrakostnadsbesparingar skett, men inte i någon större omfattning.Detta bör dock ses mot bakgrund av attmaskinbefälsbefattningarna i fartygen är få. Påfartygsbefälssidan är det mest konkreta som redovisats enprovverksamhet med två styrmän på två fartyg under sex månader.I sammanhanget betonas att befälslönerna utgör en betydande del-- -- av bemanningskostnaderna.Regeringen anser att det finns en obalans i det redovisadematerialet och att denna i allt väsentligt kan härledas tillFartygsbefälsföreningens avtalsområde. Materialet utgör sålundainte -- framhåller regeringen -- någon sådan entydig grund somavsågs i den nämnda propositionen 1992/93:128 och som skullevisa att förutsättningar skapats för en utvecklad svensksjöfart. Avgörande steg har dock enligt regeringen tagits frånparternas sida som ger anledning tro att en process har inlettsmed inriktningen att stärka konkurrenskraften genomrationaliseringar. Mot den bakgrunden anser sig regeringen kunnaföreslå fortsatta statliga insatser i form av rederistöd. Dessabör oförändrat innebära återbetalning av sjömansskatt samt enreduktion av socialavgifterna ,motsvarande ett bidrag på och helårsanställdsjöman på fartyg i fjärrfart.Regeringen betonar att ett statligt ekonomiskt stöd inomramen för en långsiktig sjöfartspolitik måste ha sinutgångspunkt i den överenskommelse som parterna träffade hösten1992, dvs. har inteöverenskommelsen uppfyllts fullt ut av samtliga parter,framhålls det i propositionen. Långsiktigheten i det statligastödet kan därför inte göras oberoende av de åtgärder parternasjälva kan åstadkomma för att pressa bemanningskostnaderna.Regeringen säger sig följaktligen fästa stort avseende vid attrationaliseringsarbetet fortsätter. Om detta avstannar, falleren viktig förutsättning för svensk sjöfarts överlevnad ochförlorar fortsatt statligt stöd sin mening. För att möjliggöraen uppföljning av rationaliseringsavtalet från statens sida bören årlig redovisning lämnas till regeringen över hurbemanningskostnaderna för fartygen utvecklas. Omkostnadsutvecklingen visar sig gå i en riktning som klartavviker från avtalet, bör statens insatser på detsjöfartspolitiska området kunna omprövas.I de fall det bedöms finnas möjligheter tillrationaliseringar ombord på de enskilda fartygen -- fortsätterregeringen -- och dessa inte genomförs, bör sådan underlåtenhetockså kunna föranleda överväganden i fråga om det statligastödet. , som administrerarbidragsgivningen, bör vid sin behandling av frågor om statligtstöd till sådana fartyg inhämta ett yttrande frånSjöfartsverket. Om verket anser att fartyget skulle kunnahandhas med färre ombordanställda, bör en sådan minimibemanningtjäna som utgångspunkt vid beräkning av bidraget för reduktionenav sociala avgifter. Överväganden av ifrågavarande slag börnämnden göra i fråga om bidrag fr.o.m. innevarande budgetår,dvs. för andra hälften av och framåt. Isammanhanget framhåller regeringen vikten av att intesjöarbetstidslagen (1970:105) lägger hinder i vägen för ettändamålsenligt rationaliseringsarbete. Med sjösäkerheten som ensjälvklar utgångspunkt är det önskvärt att den ansvarigasjösäkerhetsmyndigheten kan besluta i ärenden om minimibemanningpå ett mer flexibelt sätt än . Regeringen kommerdärför att ta initiativ till en översyn av sjöarbetstidslagensbestämmelser.Regeringen säger sig uppskatta kostnaderna för ett fortsattrederistöd till ca underförutsättning att antalet stödberättigade fartyg inte förändrasi någon större utsträckning.Regeringen föreslår att godkänner dess förslagtill inriktning av framtida sjöfartspolitiska åtgärder avseendesvenska handelsfartyg i fjärrfart och att tillBidrag till svenska rederier på tilläggsbudget förinnevarande budgetår anvisar ett förslagsanslag på 310 miljonerkronor. Vidare säger sig regeringen ämna återkomma i nästabudgetproposition vad gäller medelsbehovet för budgetåret1994/95.3 MotionsförslagenI motion T1 (s) framhålls att regeringens förslag saknarlångsiktighet. Vad sjöfartsnäringen nu behöver -- betonarmotionärerna -- är klara och entydiga besked från statsmakternaom framtidsutsikter på grundval av långsiktiga spelregler. Iavsaknad av sådana regler äventyras de mycket kostnadskrävandeinvesteringarna i fartyg. Regelverket bör också ha ett innehållsom ger näringen möjlighet till framgångsrik konkurrens. Det ärdärför angeläget att man utan dröjsmål inleder arbetet med attforma en långsiktig och konkurrenskraftig svensksjöfartspolitik. En sådan politik bör innebära ett närmande tillEG:s sjöfartspolitik.I motionen framhålls vidare att de villkor för statligt stödsom regeringen redovisar i vissa fall kan motverka en sundutveckling inom sjöfartsnäringen. Propositionstexten kan --säger motionärerna -- tolkas så att regeringen anser att stödskall utgå endast för den del av besättningen som krävs frånsäkerhetssynpunkt. Att relatera rederistödet till en sådanminimibemanning innebär en felsyn och skulle motverkasträvandena att driva en rationell sjöfart. Stödet bör --understryker motionärerna -- omfatta samtliga ombordanställda påfartyg i fjärrfart.I motionen behandlas också de administrativa rutinerna förbetalning av den del av rederistödet som avser bidrag tillsociala avgifter. Betalningen sker, som framhållits i detföregående, i efterhand. Motionärerna framhåller att denordningen innebär att rederierna "måste ligga ute med pengarna inästan 18 månader" och därmed en kännbar likviditetspåfrestning.Regeringen bör därför låta se över dessa betalningsrutiner isyfte att åstadkomma ett system som innebär att reduktion avavgiften sker i samband med inbetalning av resterande del av desociala avgifterna.Även i motion T2 (v) behandlas den i motion T1 (s)uppmärksammade frågan huruvida ett fartygs minimibemanning börtjäna som utgångspunkt vid beräkning av bidraget för reduktionenav sociala avgifter. I v-motionen framhålls sålunda attpropositionen synes innebära att en redare som interationaliserar till minimibesättning kan mista stödet till dendel av en fartygsbesättning som inte bedöms tillhöraminimibesättningen. Motionärerna betonar att rederistödet måsteomfatta även personal som utför servicearbeten med inriktning påsåväl fartyget som dess last för att en rationell sjöfart skallkunna bedrivas. Om inte nödvändig fartygsservice utförs ombordunder gång till sjöss, måste fartyget tas upp på varv med drygakostnader som följd. Mången lastägare kräver också serviceombord i fråga om sin last för att han skall anlita rederiet ifråga. Det är en brist i propositionen -- framhållermotionärerna -- att villkoren för rederistöd inte till fulloredovisas. Det framgår inte heller vem som skall görabedömningar om ett fartygs minimibemanning vid prövning avärenden om rederistöd.4 Utskottets ställningstagandeUtskottet delar regeringens uppfattning att långsiktigheten idet statliga stödet till rederinäringen inte kan göras oberoendeav de åtgärder som parterna på sjöarbetsmarknaden själva kanåstadkomma för att pressa bemanningskostnaderna. Även utskottetfäster därför stor vikt vid att rationaliseringsarbetetfortsätter och vid att alla parter uppfyller sin överenskommelseenligt rationaliseringsavtalet . Utskottetfinner det vidare lämpligt att man från statens sidakontrollerar parternas tillämpning av avtalet och har därföringen erinran mot den redovisningsskyldighet i detta avseendesom regeringen förordar.Vad gäller kravet i motion T1 (s) på en anpassning av svensksjöfartspolitik till EG:s sjöfartspolitik vill utskottetframhålla att det av godkända synes skapagoda möjligheter till en sådan anpassning (prop. 1991/92:170,bet. 1992/93:EU1, rskr. 1992/93:18 och prop. 1992/93:225, bet.EU3, rskr. Avtalet väntas träda i kraft inom kort.Av det anförda följer att utskottet avstyrker yrkande 2 imotion T1 (s) om sjöfartspolitikens huvudsakliga inriktningoch tillstyrker regeringens förslag till inriktning av framtidasjöfartspolitiska åtgärder i motsvarande del.Rederistödet syftar som nämnts till att stärka den svenskarederinäringens internationella konkurrenskraft i fjärrfart. Detutgör därmed ett alternativ till de internationellafartygsregister som i samma syfte införts i bl.a. ochNorge. Utgångspunkten har sålunda varit att stödjarederinäringen på sådant sätt att några större olikheter ikonkurrensförutsättningar inte skall föreligga för fartyg underresp. Utskottet förutsätter att regeringen fortlöpandeföljer den sjöfartspolitiska utvecklingen och noterar medtillfredsställelse att kommunikationsministern uppmärksammatkonkurrenssituationen inom den internordiska färjesjöfarten.Bemanningskostnaderna har, som framhållits i det föregående,mycket stor betydelse för rederinäringens internationellakonkurrenskraft. Med hänsyn till att staten svarar för enavsevärd del av dessa kostnader synes det utskottet lämpligt attäven staten, genom rederistödets utformning, söker medverka tillnödvändiga rationaliseringar. Utskottet har därför ingen erinranmot att får göra bedömningar om enminimibemanning och att sådana bedömningar får ligga till grundför Nämndens för rederistöd överväganden och beslut. Utskottetvill i sammanhanget erinra om att i nämnden finns företrädareför sjöarbetsmarknadens parter.Med det sagda avstyrker utskottet yrkande 1 i motion T1 (s)och motion T2 (v) om rederistödets omfattning i förhållandetill fartygens bemanning. Regeringens förslag -- att riksdagengodkänner den inriktning av framtida sjöfartspolitiska åtgärderavseende svenska handelsfartyg i fjärrfart som förordas ipropositionen -- tillstyrks i motsvarande del.Utskottet kan för sin del inte ställa sig bakom formuleringeni motion T1 (s) att rederistödet, i den del det omfattaråterbetalning av socialavgifter, skulle innebära "att rederiernamåste ligga ute med pengarna". Motionärerna synes mena attrederierna förskotterar en kostnad som åvilar staten, inte --såsom utskottet anser -- att det är staten som efterskänkervissa avgifter till det allmänna genom återbetalning till debetalningsskyldiga. Formerna för denna återbetalning är desammasom när rederistödet infördes genom beslut år 1988.De innebär som nämnts att stödet återbetalas i efterhand. Ifråga om återbetalningen av den del av stödet som avser socialaavgifter sker återbetalningen efter utgången avkvalifikationsåret, som är detsamma som kalenderåret. Först dåföreligger erforderligt underlag för att bestämma detbidragsgrundande antalet årsarbetskrafter som sysselsatts påfartygen. Återbetalning kan därför dröja som längst omkring ettår. Utskottet har för sin del ingen erinran mot en snabbareåterbetalning, om så kan ske inom ramen för gällandebestämmelser. Utskottet förutsätter att möjligheterna härtillundersöks. Någon sådan översyn av de administrativa rutinernaför betalning av stödet som begärs i motion T1 (s) synesdärför inte erforderlig, varför yrkandet härom avstyrks.Utskottet tillstyrker regeringens förslag om enmedelsanvisning på för innevarande budgetårunder anslaget Bidrag till svenska rederier.Slutligen tillstyrker utskottet regeringens förslag tillsjöfartspolitiska åtgärder i övrigt, dvs. i de delar sominte omfattas av utskottets ställningstagande ovan. beträffande sjöfartspolitikens huvudsakligainriktningatt med avslag på motion 1993/94:T1 yrkande 2godkänner regeringens förslag till inriktning av framtidasjöfartspolitiska åtgärder avseende svenska handelsfartyg ifjärrfart i denna del,res. 1 (s)2. beträffande rederistödets omfattningatt med avslag på motionerna 1993/94:T1 yrkande 1och 1993/94:T2 godkänner regeringens förslag till inriktning avframtida sjöfartspolitiska åtgärder avseende svenskahandelsfartyg i fjärrfart i denna del,res. 2 (s)men. (v)3. beträffande de administrativa rutinerna för betalningav rederistödetatt avslår motion 1993/94:T1 yrkande 3,res. 3 (s)4. beträffande medelsanvisning för rederistödatt med bifall till regeringens förslag tillBidrag till svenska rederier på tilläggsbudget tillstatsbudgeten för /94 under sjätte huvudtitelnanvisar ett förslagsanslag på ,5. beträffande sjöfartspolitiska åtgärder i övrigtatt godkänner regeringens förslag till inriktning avframtida sjöfartspolitiska åtgärder avseende svenskahandelsfartyg i fjärrfart i de delar det inte omfattas avutskottets hemställan ovan.Stockholm den 30 november 1993På trafikutskottets vägnarSven-Gösta SignellI beslutet har deltagit: (), RolfClarkson (m), (), (), BoNilsson (s), (nyd), (), LarsBjörkman (m), (), (), (), (), (), Tom () ochKrister Örnfjäder (s).Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten ()närvarit vid den slutliga behandlingen av ärendet. Sjöfartspolitikens huvudsakliga inriktning (mom. 1), , , ,, och (alla s)anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 7 börjarmed "Utskottet delar" och på s. 8 slutar med "åtgärder imotsvarande del" bort ha följande lydelse:Utskottet delar motionärernas uppfattning om vikten av attregeringen förelägger förslag till en långsiktigsjöfartspolitik med klara besked om vad rederinäringen har atträtta sig efter under överskådlig framtid. Det gäller att genäringen långsiktiga spelregler och möjligheter till enframgångsrik internationell konkurrens. I arbetet med att formasådana förutsättningar bör regeringen närma sig EG:ssjöfartspolitik.Vad utskottet nu anfört -- och som innebär att yrkande 2 imotion T1 (s) tillstyrks -- bör som sin mening geregeringen till känna.dels att utskottets hemställan under mom. 1 bort haföljande lydelse:1. beträffande sjöfartspolitikens huvudsakligainriktningatt med bifall till motion 1993/94:T1 yrkande 2 ochmed anledning av regeringens förslag till inriktning av framtidasjöfartspolitiska åtgärder avseende svenska handelsfartyg ifjärrfart i denna del som sin mening ger regeringen till kännavad utskottet anfört,2. Rederistödets omfattning (mom. 2), , , ,, och (alla s)anserdels att den del av utskottets yttrande som på s. 8 börjarmed "Bemanningskostnaderna har" och slutar med "tillstyrks imotsvarande del" bort ha följande lydelse:Utskottet delar den i motion T1 (s) uttalade uppfattningenatt det är felaktigt att relatera rederistödets omfattning minimibemanning som skulle fastställas med utgångspunkt iandra bedömningar än de som görs av ochsjöarbetsmarknadens parter med stöd av gällande regler.Regeringens förslag i detta avseende synes utskottet utgå frånen verklighetsfrämmande föreställning att rederierna skulleanställa och avlöna personal som de inte behöver. Utskottetinstämmer följaktligen i vad som sägs i s-motionen om attrederistöd bör utgå till varje fartyg klassat i fjärrfart enligtlagen (1958:295) om sjömansskatt och för samtliga anställdaombord.