yttr · GG05LU1 · 1992-12-31 00:00:00 — åtar sig också att ansluta sig till närmare angivna internationella överenskommelser på immate- rialrättens område. Dessa överenskommelser har med ett undantag redan tillträtts av . Undantaget gäller Madridprotokoll om internationell registrering av varumärken. innefattar slutligen en skyldighet för EFTA-länderna att anpassa sin lagstiftning till reglerna i Europeiska patentkonventionen. De svenska patentreg lerna anpassades till konventionen i samband med att tillträdde densamma . ' EnligtJustitiedepartementets redogörelse i propositionen har inom 1992/93:LUly departementetupprättats en promemoria, (Ds 1992:13) Ändringar i de immaterialrättsligalagarna med anledning av m.m. 1 promemorian läggs fram förslagomsådana ändringar i de immaterialrättsliga lagarna som behövs till följd av deåtaganden som har gjort i EES-avtalel. Avsikten är att ändringarnaskall träda i kraft . I promemorian tas dock inte upp fråganom anslutning till Madridprotokollet. Av avtalet följer att Sverigeinte behöver ansluta sig till protokollet förrän den , och ipromemorian förutskickas att skall återkomma med förslagi frågan. Promemorian har remissbehandlats och bereds inomJustitiedepartementet. Enligt utskottets mening kan de anpassningsåtgärder påförevarande område med anledning av som redovisatallmänt sett inte anses innebära några nackdelar för svenskt vidkommande.Anpassningen ligger också i linje med den harmonisering mellan olika länderslagstiftning som över huvud taget präglat utvecklingen på detimmaterialrättsliga området . I ett avseende kanemellertid innebära problem för svenskt vidkommande. Konventionenom gemenskapspatent, som enligt vad ovan nämnts genom iklädersig vissa skyldigheter med avseende på, kan nämligen få vissa negativakonsekvenser för det svenska patentverket. Denna särskilda fråga får dockövervägas närmare om och när konventionen träder i kraft. Utskottet villemellertid understryka vikten av att svenska intressen tas till vara också pådetta område. 1 övrigt vill utskottet med anledning av propositionen i dennadel också hänvisa till att utskottet får anledning att återkomma när regeringenlagt fram förslag till på grundval av promemorian om ändringar i deimmaterialrättsliga lagarna med anledning av . I motion 199I/92:E7 av m.fl. (s) berörsbl.a. frågan om patentskydd på bioteknologiska uppfinningar. Termen bioteknik används som ett sammanfattande begreppför en mängd olika metoder inom t.ex. jord- och skogsbruket, livsmedelspro duktionen och läkemedelsindustrin. Begreppet är inte entydigt men en definition som rekommenderas av nology är att biotekniken är en syntes av biokemi, mikrobiologi och processteknologi i syfte att tekniskt utnyttja egenskaper hos mikroorga nismer, cell- och vävnadskulturer eller cellbeståndsdelar. Genteknik är en bioteknisk metod men det finns också andra områden inom biotek nologin, t.ex. utnyttjandet av i naturen förekommande bakterier och svampar. används uttrycket genteknik som synonymt med hybrid-DNA-tekniken, vilken syftar till en förändring av arvsmassan hos en organism genom överföring av viss genetisk information till en cell, vars DNA saknar denna. Genteknik används emellertid ofta som ett mera omfattande begrepp än hybrid-DNA-tekniken och avser då också metoder som innebär t.ex. ingrepp i gener och artificiell kombi nation eller manipulation av celler. Patenträtten till en uppfinning innebär en ensamrätt att utnyttja l992/93:LUIy Patent kan meddelas på såväl en ny produkt som en nyproduktionsmetod. I princip kan alla uppfinningar patenteras som fyller de ipatentlagen (1967:837) uppställda patenter-barhetskraven, men undantag görs förbl.a. uppfinningar som avser växtsorter eller djurraser eller väsentligenbiologiska förfaranden för framställning av växter eller djur. Patent får dockmeddelas på mikrobiologiskt förfarande samt alster av sådant förfarande.Vidare finns ett särskilt undantag från patenterbarhet för uppfinning varsutnyttjande skulle strida mot goda seder eller allmän ordning. Uppfinningar inom växtriket kan ges skydd enligt växtförädlarrättslagen(1971:392). Skyddet är ett rent produktskydd. Också växtsorter som frambragtsgenom gentekniska och andra bioteknologiska förfaranden kan skyddas enligtlagen. Växtförädlarrättslagen bygger konvention om skydd avväxtförädlingsprodukter, vilken tillträtt. Ett patent som meddelas av en nationell patentmyndighetblir gällande endast i den staten. Önskas patentskydd i mer än ett land måstealltså patent sökas i varje land. Genom den ovan nämnda Europeiska patentkonventionenhar skapats en ordning som medger att en patentansökande kan fåpatent i flera länder, s.k. europeiskt patent. Sådana patent söks hosEuropeiska patentverket i Miinchen. I likhet med vad som gäller enligt densvenska patentlagen kan europeiskt patent inte meddelas på uppfinningar somavser växtsorter, djurraser eller väsentligen biologiska förfaranden förframställning av växter eller djur. Mikrobiologiska förfaranden liksom alsterhärav får dock patenteras. Genom att tillträtt konventionen kanEuropeiska patentverket meddela patent som blir gällande i på sammasätt som om patentet beviljats av det svenska patentverket. Många andraeuropeiska stater har också tillträtt konventionen. har olika frågor rörande bioteknikenaktualiserats både inom och på det internationella planet. Således harfrågan om patent på levande organismer fått allt större aktualitet. Den debattsom förts både i och utomlands har särskilt gällt spörsmålet om patentkan och bör meddelas på gentekniskt förändrade djur, exempelvis möss, samtväxter och mikroorganismer. Inte minst de etiska aspekterna på patentering avlevande organismer har därvid stått i förgrunden. Inom Europeiska patentverkethar en utveckling skett i praxis dithän att patent i ökad utsträckning numerameddelas för uppfinningar som avser levande organismer. Bl.a. har patent meddelatspå en gentekniskt förändrad växt liksom på ett med gentekniska förändringarframställt djur (den s.k. onkomusen). De sistnämnda besluten har dock ännu inteblivit föremål för något avgörande i Europeiska patentverkets besvärsinstansoch det är därför ännu inte slutgiltigt fastlagt hur långt praxis sträcker sig.Också vid det svenska patentverket har en utveckling skett som i huvudsak kansägas innebära en anpassning till Europeiska patentverkets praxis. Några förordningar eller direktiv som rör patent på biotekniska 1 uppfinningarhar hitintills inte beslutats inom EG. inne- bärsåledes inte några åtaganden i detta hänseende. haremellertid framlagt ett förslag till direktiv rörande rättsligt skyddför sådana uppfinningar. Syftet med förslaget är att det skall skapas enhetligaoch klara regler i i fråga om vilka uppfinningar som skall kunnapatenteras. Förslaget har mött starka invändningar i somförordat vissa ändringar av förslaget. Parlamentets ställningstagande innebärbl.a. att en tydlig etisk dimension införs i direktivet samt att särskildaundantag för patent på människokroppen och delar av denna meddelas liksomförbud mot patent på förfaranden för genetisk förändring av människokroppen.Vidare förordar parlamentet att en regel införs i direktivet som motsvararbestämmelsen enligt den svenska patentlagen och den europeiskapatentkonventionen om förbud mot patent på uppfinningar vars utnyttjandestrider mot goda seder och allmän ordning. I fråga om patentering av djur anserparlamentet att det i direktivet bör tas in ett förbud mot patent på sådanagenetiska förändringar av djur som medför att dessa utsätts för lidande utanatt detta uppvägs av fördelar för människan, särskilt med avseende på hälsa ochmiljö. Enligt vad utskottet inhämtat kan förmodligen, med anledning avparlamentets synpunkter, ett reviderat förslag från kommissionen förväntasunder . I motion E7 av m.fl. (s) begärs (yrkande 7delvis) ett tillkännagivande om att regeringen inom ramen för EES-samarbetetmed kraft bör driva tidigare presenterade svenska ståndpunkter i fråga ompatentskydd av bioteknologiska uppfinningar. Utskottet erinrar om att regeringen beslutadetillkalla en parlamentarisk beredning med uppgift att bereda frågor med anknytningtill användning av genteknik. I direktiven (dir. 1990:16) framhålls att detfinns ett behov av att få ett antal sådana frågor belysta under parlamentariskmedverkan och att en belysning i denna form också kan tjäna som vägledning fördet svenska agerandet vid de internationella diskussioner som skall äga rum.Enligt direktiven skall översynen omfatta fyra huvudområden, varav etthuvudområde utgörs av övergripande immaterialrättsliga frågor. Utredningenberäknas avge sitt slutbetänkande . Enligt vad utskottet erfarit kommer beredningens förslag såvitt gäller de immaterialrättsliga frågorna att innebära att det också skall finnas en möjlighet att erhålla immaterialrätlsligt skydd för biotekniska uppfinningar på i princip samma villkor som för andra uppfinningar. De speciella förhållanden som kan vara förenade med patent på sådana uppfinningar motiverar enligt beredningen inte någon principiell ändring i gällande lagstiftning. Inte heller motiveras ingrepp i nuvarande lagstiftning av andra förhållan den, såsom etiska hänsyn, situationen i vissa , djurskydds aspekter eller ekonomiska följder av den biotekniska utvecklingen. När det gäller den etiska kontrollen slår beredningen fast att patent på människor, , befruktade ägg, könsceller och mänskliga organ inte är tillåtet. Beredningen redovisar också sin syn på immaterialrätlsligt I skydd förmänskligt material i övrigt. Vad angår djur anser beredning- en attpatent bör tillåtas om de etiska aspekterna tillgodoses. Bered- 1992/93:LUly ningenframhåller också att i internationella sammanhang bör verka för attdess synpunkter blir beaktade. Som utskottet tidigare framhållit bör Sverigeinte utan tungt vägande skäl isolera sig från den internationella utvecklingenpå patentområdet. innebär också krav på att håller jämnasteg med på bl.a. detta område. Vidare är och de övriga statersom är medlemmar i den europeiska patentorganisationen bundna av utvecklingeninom organisationen. Vad särskilt gäller frågan om rättsligt skydd förbiotekniska uppfinningar kan den närmare utformningen av ett EG-direktiv påområdet S betydelse för inte bara på grund av utan även och kanske främst med hänsyn till att EG-staternas inställning i frågan vägertungt i det europeiska patentsamarbetet. Med hänsyn härtill är det av storbetydelse att noggrant bevakar den internationella utvecklingen ochser till att svenska synpunkter blir tillräckligt beaktade. Det förtjänar enligt utskottets mening att i dettasammanhang påpeka att det inom det patenträttsliga systemet finns utrymme föratt beakta invändningar av etisk natur som kan riktas mot att gener och levandeorganismer är patenterbara, främst genom den möjlighet som finns i den svenskapatentlagen och i bl.a. den europeiska patentkonventionen att vägra patent omutnyttjandet av en uppfinning skulle strida mot goda seder eller allmänordning. Som framgått ovan förordar också EG-parlamentet att det direktiv påområdet som håller på att utarbetas skall innehålla en sådan möjlighet. mening finns det fog för att anta att utrymmet för en etisk prövningkan komma att öka i takt med den biotekniska utvecklingen, särskilt vad gälleruppfinningar med anknytning till mänskligt material och djur. Inte minstdiskussionerna kring nyssnämnda förslag till ett EG-direktiv på området och deöverväganden som beredningen för frågor rörande användning av genteknik hargjort visar på den ökade vikt som etiska frågor fått i sammanhanget. Enligt utskottets mening ger ökadeförutsättningar för att och de andra EFTA-länderna skall få gehör försina synpunkter i EG och dess medlemsländer. Utskottet anser att det ärangeläget att denna möjlighet tas till vara och att svenska intressen påområdet hävdas både inom den europeiska patentorganisationen och inom ramen förEES-samarbetet liksom på det internationella planet i övrigt. Utskottet villockså erinra om att den belysning under parlamentarisk medverkan, somgenteknikberedningen innebär, bör kunna ge ett underlag för det svenskaagerandet vid de olika internationella diskussioner på området som skall ägarum. Med hänvisning till det anförda utgår utskottet från attregeringen verkar för att svenska synpunkter i frågan om patentskydd för biotek nologiska uppfinningar blir beaktade i olika internationella samman hang där spörsmålet aktualiseras. Något särskilt tillkännagivande här om såsom begärts i motion E7 är enligt utskottets mening inte erfor derligt. Utskottet föreslår således att motionsyrkandet i nu behandlad 13 del avstyrks. Propositionen,del III bilaga 12, i992/93:LUiy (Konsumentskydd)och del IIbilaga 2,(Konsumenträtt) I propositionen (del III bilaga 12) bereder regeringenriksdagen tillfålle att ta del av vad civilministern anfört om EES-avtaletskonsekvenser såvitt avser konsumentskydd. Vidare bereds (del 11bilaga 2) tillfålle att ta del av vad statsrådet anfört omkonsumenträtt. Propositionen har i dessa delar inte föranlett någotmotionsyrkande. Enligt utskottets mening kommer , i vart fallpå sikt, generellt sett att innebära vinster för de svenska konsumenterna. Enstörre rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital leder till eneffektivare konkurrens som pressar kostnader och priser inom både produktionoch distribution på ett sätt som gynnar konsumenterna. kan ocksåantas medföra ett ökat utbud av varor och tjänster och därmed ökakonsumenternas valmöjligheter. Eftersom närmandet till EG innebär attförutsättningarna för näringsidkarnas och för konsumenternas handlande påmarknaden förändras är det emellertid svårt att närmare bedöma vadEES-avtalet i alla dess delar kommer att innebära för de svenska konsumenterna. Den i sammanhanget centrala frågan är vad EES-avtaletinnebär för det svenska konsumentskyddet. Utskottet vill då först peka påutvecklingen av konsumentskyddet inom EG. 1 fanns det visserligenursprungligen ingen uttrycklig bestämmelse om att konsumenterna skulle skyddaseller deras intressen tas till vara. I avtalet låg givetvis att konsumenternaskulle gynnas genom den ökade konkurrensen mellan förelagen som blev möjlig påden gemensamma marknaden. har EG också haft konsumentpolitiskaprogram, där mål angetts för t.ex. konsumentinflytandet, produktsäkerheten, detekonomiska och rättsliga skyddet, konsumentutbildning och information. Genomett tillägg till , den s.k. enhetsakten, komkonsumentskyddet också formellt med i EG-samarbetet. I slutet av år 1991beslutade rådet vid det s.k. Maastrichtsmötet att konsumentfrågorna skullestadfåstas i . 1 framhålls också möjligheternaför medlemsländerna att ha strängare nationell lagstiftning. Konsumentinflytandetinom EG har numera också institutionaliserats i ,som är knuten till . 1 kommittén deltar representanter förfristående konsumentorganisationer. Utskottet kan inte finna annat än att EG:s ambitioner påkonsumentområdet i många stycken liknar de svenska. Det finns därför knappastfog för de farhågor som framställts, att ett närmande till EG generellt settskulle innebära påtagliga försämringar för de svenska konsumenterna. Utskottetanser att utvecklingen inom EG när det gäller konsumentskyddet innebär att mankan se framtiden an med tillförsikt. Konsumentfrågorna berörs av dels genom avtalets in- l992/93:LUly gress medde övergripande målen, dels av de bestämmelser som särskilt reglerar den friarörligheten för varor och tjänster (bilaga II), dels av de övergripande bestämmelserna om de fyrafriheterna (artikel 72 och bilaga XIX), dels ock av samarbetet vid sidan av defyra friheterna (artikel 78). Utskottet konstaterar att de avtalsslutande parterna redani avtalets ingress förklarat sig fast beslutna att främja konsumenternasintressen och stärka deras ställning på marknaden genom att sträva efter en höggrad av konsumentskydd. Vad som sägs i avtalet i denna del överensstämmer medde nuvarande målen och riktlinjerna för den svenska konsumentpolitiken, somriksdagen beslutade (prop. 1985/86:121, LU34, rskr. Iingressen anges vidare att parterna är fast beslutna att vid den vidareutvecklingen av regler bygga på en hög skyddsnivå vad gäller bl.a. hälsa ochsäkerhet. Också detta uttalande står i överensstämmelse med de strävanden somfunnits i . Utskottet finner således att dendeklaration som görs i avtalets ingress om konsumentskyddet inom EES väl gåratt förena med svensk konsumentpolitik. Av redogörelsen i propositionen framgår att tre direktivpå konsumentskyddsområdet berör verksamhetsområde.Dessa tre direktiv gäller frågor om konsumentkrediter, hemförsäljning och s.k.paketresor. När det gäller konsumentkrediter har EG-direktivet häromredan införlivats med svensk rätt genom att antagit en ny konsumentkreditlag,vilken träder i kraft den . Beträffande direktivet omhemförsäljning har regeringen i proposition 1991/92:167 om den svenskahemförsäljningslagens anpassning till framlagt erforderligaförslag till ändringar. Propositionen kommer att behandlas av underhösten 1992. Vad slutligen gäller paketresor har förslag till EG-anpassningframlagts i departementspromemorian (Ds 1992:50) Lag om paketresor.Promemorian bereds inom departementet och arbetet bedrivs med sikte på attlagstiftningen skall träda i kraft . Enligt redovisning i propositionenomfattar inom departementets ansvarsområde ett flertal direktivom produktsäkerhet, marknadsföring och produktinformation i fråga omkonsumentvaror. Av redovisningen framgår vidare att utredningsarbete pågårinom departementet i syfte att framlägga förslag till erforderlig lagstiftninginom samtliga områden . Vad sålunda anförts i propositionen föranleder inte någrasärskilda uttalanden från utskottets sida. I övrigt konstaterar utskottet att det är möjligt attbehålla eller förstärka konsumentskyddet inom de områden som inte är direktvaru-eller tjänsterelaterade. i dessa delar är nämligen s.k.minimiregler, vilket innebär att inom dessa områden kan behålla enhögre konsumentskyddsnivå. Det kan vidare konstateras att avtalet inte heller utesluter att under vissa förutsättningar /93:LUly också kanskärpa sådana konsumentskyddsregler som har betydelse för den fria rörlighetenför varor och tjänster. Utskottet ser också med tillfredsställelse på attEES-avtalet innebär att parterna åtar sig att samarbeta på ifrågavarandeområde. Enligt artikel 78 skall de avtalsslutande parterna stärka och breddasamarbetet på bl.a. konsumentskyddsområdet. I artikel 88 föreskrivs attsamarbetet inte utesluter möjligheten för en avtalsslutande part attsjälvständigt förbereda, vidta och genomföra åtgärder. Innebörden härav är attsamarbetsskyldigheten inte hindrar något enskilt land att på egen handytterligare utveckla sin konsumentskyddslagstiftning. Denna utvecklingsmöjlighetär emellertid begränsad till att omfatta de frågor som inte regleras genomEES-avtalet. 1 praktiken innebär samarbetsåtagan-det först och främst attEFTA-länderna skall ges möjlighet att delta i framtida gemenskapsaktiviteter påkonsumentområdet. Samarbetsåta-gandet omfattar också ett anmälningssystem ifråga om farliga konsumentvaror. Ett svenskt godkännande av kommer att kräva eni viss mån förändrad konsumentpolitik. För att de svenska konsumenterna skallkunna tillgodogöra sig fördelarna av det fria flödet av varor och tjänstermåste de kunna överblicka och värdera utbudet, vilket medför krav på en godkonsumentinformation. De regelverk som skall tillämpas om antaskommer att ställa ökade krav på en effektiv myndighetstillsyn och kontroll avvaror och tjänster på marknaden. Även på det marknadsrättsliga området kan detförutses att den internationella handeln och marknadsföringen över gränsernakommer att kräva en förstärkt marknadsbevakning. Den alltmer omfattande ochinternationaliserade standardiseringen kommer att ställa krav på svenskainsatser. En förutsättning för att påverka den framtida europeiskakonsumentpolitiken är ett aktivt deltagande av konsumentföreträdare och svenskaexperter från exempelvis , och näringslivet. Svårigheten att anpassa den svenska konsumentpolitikentill de nya förutsättningarna som innebär skall, enligt utskottetsmening, inte överdrivas. Som utskottet framhöll (bet. I991/92;LU24)har intensivt och med framgång deltagit i detinternationella samarbetet, och inom verket finns det en god beredskap för attförsätta det arbete som behövs inför EG-anpassningen. Vidare har regeringenvåren beslutat tillkalla en särskild kommitté med uppgift att se över denstatliga konsumentverksamheten. Enligt direktiven (dir. 1992:63) ingår i kommitténshuvuduppgifter att belysa de konsekvenser som närmandet till EG för med sig försvenskt vidkommande. Kommitténs uppgifter är i första hand inriktade på frågorsom gäller annat än lagstiftning och avser bl.a. kraven på insatser i fråga ommarknadsbevakning och deltagande i internationellt arbete. En annan väsentliguppgift för kommittén är att finna metoder och former för hur man skall hantera konsumentfrågorsom sträcker sig över nationsgränserna. bör enligtdirektiven uppmärksamma En"A:s konsumentdeklaration hösten1991 vari understrukits betydelsen av att stödja konsumenternas 1992/93:LUly intressenoch behålla en hög nivå på konsumentskyddet vid närmandet till EG. Kommitténsarbete skall enligt direktiven vara avslutat . Sammanfattningsvis har utskottet inte något att erinra motvad som anförts i propositionen om konsekvenser såvitt gällerkonsumentskyddet. Propositionen, del III bilaga 8, (Livsmedelsområdet) 1 propositionen (del III bilaga 8) bereder regeringenriksdagen tillfålle att ta del av vad jordbruksministern anfört om EES-avtaletskonsekvenser såvitt avser bl.a. livsmedelskontrollen. Med anledning av propositionen har väckts en motion,1991/92:E2, som berör livsmedelskontrollen. innebär att en stor del av pålivsmedelsområdet måste införlivas i den svenska rättsordningen ochmotstridiga regler upphävas. De aktuella bestämmelserna gäller främstlivsmedelskontroll, livsmedelstillsatser, märkning, gränsvärden för främmandeämnen, livsmedelsstandarder, specialdestinerade livsmedel, material som kommeri kontakt med livsmedel och metoder för analys av livsmedel (se EES-avtaletsbilaga II, avsnitt XII). Enligt vad som redovisas i propositionen innebär ettinförlivande av dessa bestämmelser i huvudsak inga större förändringar iförhållande till vad som gäller . Beträffande livsmedelskontrollenöverensstämmer i stort med det kontrollsystem som infördeshär i landet , och några särskilda åtgärder för att införlivaEG:s bestämmelser i denna del har inte ansetts erforderliga. När det gällermärkning kan konstateras att det i många avseenden råder överensstämmelsemellan och regler. Avtalet kommer dock att medföra krav på vissaförändringar beträffande bl.a. datummärkningen och beteckningar på vissaingredienser. När det gäller s.k. specialdestinerade livsmedel, dvs. livsmedelsom är avsedda att skydda vissa konsumentgrupper t.ex. barn och sjuka som äri behov av särskild kost innebär däremot ett helt ändratregelsystem för svensk del. I gäller att specialdestineradelivsmedel inte får saluhållas utan tillstånd, medan EG har ett system sominnebär att produkter motsvarande fastställda krav får säljas utan tillstånd.En helt ny ordning kommer därför att behöva införas varigenom särskilda kravskall fastställas för produkter som är särskilt lämpade för t.ex. diabetiker.EES-avtalet kommer också att aktualisera en del förändringar när det gällerbestämmelserna om hygienkrav för kött m.m. Däremot har redan EG och Sverigesamma regler om förbud mot användning av hormoner i tillväxtbefrämjande syfte. I propositionen aviserar jordbruksministern en särskildproposition vari regeringen kommer att föreslå riksdagenatt besluta omerforderliga ändringar i livsmedelslagen (1971:511). I övrigt l992/93:LUly tordenödvändiga anpassningar till på livsmedelsområdet ske iförordningsform och genom myndighetsföreskrifter. I motion E2 av () uttalas farhågor föratt skall leda till ökad import av livsmedel som på olika sätt inteuppfyller de stränga krav som ställs på inhemska produkter.