yttr · GG05LU1 · 1992-12-31 00:00:00 — EES-ulskottet har berett samtliga utskott tillfålle attavge yttrande över proposition 1991/92:170 om Europeiska ekonomiskasamarbetsområdet (EES) jämte motioner i de delar som rör resp. utskottsberedningsområde. , som har beslutat att avge yttrande iärendet, får anföra följande. beredningsområde berörs av följande delar ipropositionen, nämligen del II bilaga2 (, såvitt gäller avsnitten om fastighetsrätt,konsumenträtt, kontraktsrätt, ersättningsrätt, bolagsrätt och annanassociationsrätt samt immaterialrätt), del III bilaga 8(, såvitt gäller avsnittet om livsmedelsområdet) samtdel III bilaga 12 (, såvitt gäller avsnittet omkonsumentskydd). De motioner som rör nämnda delar av propositionen är1991/92:E2 av () (yrkande 1), 1991/92:E7 av . (s) (yrkande 7), 1991/92:EI0 av m.fl. (v) (yrkande 14) och1991/92:E11 av lan m.fl. (nyd) (yrkande 5). Propositionen, del II bilaga 2, I denna del av propositionen bereds tillfålleatt ta del av vad statsrådet anför. Utskottet behandlar nedan under skilda rubriker de avsnitti förevarande bilaga som föranlett motionsyrkanden eller eljest tilldragit sigutskottets intresse. När det gäller avsnittet Konsumenträtt återkommer dockutskottet härtill först i samband med behandlingen av Civildepartementetsbilaga rörande avsnittet Konsumentskydd. 1 1992/93. 1992/93 LUly Utländskaförvärv av fast egendom 1992/93;LUIy Av propositionen framgår att närmande till EGföranleder en omfattande avreglering av utländska medborgares rätt att förvärvafast egendom här i landet. Utgångspunkten är det av år 1988antagna s.k. kapitalliberaliseringsdirektivet (88/361/EEG). Kapitalliberaliseringsdireklivet innebär en långtgåendeutvidgning av rätten för invånare och juridiska personer i en EG-stat attplacera kapital och förvärva egendom i en annan EG-stat. Enligt direktivetskulle varje medlemsstat ha avskaffat lagregler somdiskriminerar invånare och juridiska personer frän andra EG-stater bl.a. närdet gäller förvärv av fast egendom och företag. Några medlemsstater har dockfått anstånd t.o.m. . 1 ett särskilt avseende, nämligen när det gällerförvärv av fastigheter för fritidsändamål, medger direktivet attmedlemsstaterna under en inte närmare fastställd övergångstid får underlåta attliberalisera sin lagstiftning. 1 artikel 6.4 föreskrivs sålunda att befintlignationell lagstiftning om förvärv av "secondary " fårbehållas till dess ministerrådet antar ytterligare bestämmelser på området. 1artikeln anges vidare att den bestämmelsen inte inverkar på tillämpligheten avandra bestämmelser i . Av EG-medlemsstaterna är det endast Danmarksom i sin nationella lagstiftning har kvar särskilda restriktioner för andra änlandets egna invånare vid förvärv av fastigheter för fritidsändamål, så somdirektivet är utformat kan nya sådana restriktioner inte införas i något annatland som är medlem i EG. Regler om kontroll av utländskt inflytande över mark ochnaturtillgångar har funnits i . gällande bestämmelseri ämnet finns i lagen (1982:618) om utländska förvärv av fast egendom m.m.Enligt reglerna i den lagen får utländska medborgare förvärva fast egendom häri landet endast efter särskilt tillstånd (förvärvstillstånd). Undantag görsdock för bl.a. vissa familjerättsliga förvärv. I syfte att avskaffa de hinderför utländska etableringar i som tidigare förelåg har en lagändringgenomförts som innebär att från görs undantag även förförvärv av egendom som är taxerad som hyreshusenhet eller industrienhet. Den allmänna regeln enligt lagstiftningen är attförvärvstillstånd i princip skall meddelas, om det inte finns något hinder motdet med hänsyn till landets försvar eller säkerhet, egendomens lämplighet föravsett ändamål eller andra allmänna intressen eller med hänsyn tillförvärvarens förhållanden. För fastigheter som är avsedda för fritidsändamålfinns vidare en särskild bestämmelse. Denna anger att förvärvs-tillstånd skallvägras om förvärvet sker för fritidsändamål och egendomen är belägen inom ettområde där efterfrågan på fritidsfastigheter är så betydande att det på grunddärav finns risk för stegring av fastighetsvärdena. Om förvärvaren harvarit svensk medborgare eller på annat sätt har en särskild anknytning tillSverige, gäller dock inte denna särskilda bestämmelse. Bestämmelsen har i sakvarit gällande sedan är 1975. Den tillkom mot bakgrund av att utländskamedborgare i ökad omfattning hade förvärvat fritidsfastigheter i Sveri- Dettaansågs kunna medföra risk för prisstegringar i särskilt attrak- 1992/93:LU ly tivafritidsområden, vilket i sin tur innebar försämrade möjligheter för dem som varbosatta i att skaffa sig fritidshus (se prop. 1975:65, bet. Också i finns sedan läng tid lagstiftning ombegränsning i rätten att förvärva fast egendom. Den danska lagstiftningen utgårgenerellt från att personer som inte har hemvist i och som inte hellertidigare under sammanlagt har haft hemvist i landet måste hajustitieministerns tillstånd för att få förvärva fast egendom.Tillståndspliktiga är också juridiska personer som inte har säte i . 1en särskild lag som tillkom i samband med tillträde till EG (lov omerhvervelse af fast egendom for så vidt angår visse EF-statsborgere ochEF-selskaber) föreskrivs lättnader för vissa EG-medborgare och EG-bolag iförhållande till den allmänna förvärvslagstiftningen. Enligt denna särskildalag behövs det inte något förvärvstillstånd för EG-medborgare som haranställning i eller har s.k. EG-uppehållsbevis eller som har etableratsig eller avser att etablera sig i för att bedriva en självständigverksamhet i landet. Tillstånd behövs inte heller för bolag som har bildatsenligt lagstiftningen i någon annan EG-stat men som bedriver eller avser attbedriva verksamhet i . Liberaliseringen i förhållande till den generellaförvärvslagstiftningen gäller emellertid bara sådan egendom som antingen skallanvändas som nödvändig helårsbostad åt förvärvaren eller vars åtkomst är enförutsättning för att bedriva verksamhet i landet. För fritidsfastigheter görsalltså inte något undantag från det allmänna kravet på förvärvstillstånd. I propositionen hänvisas till departementspromemorian (Ds1991:76) Utländska förvärv av fast egendom, vari det som ett led i denpågående anpassningen av den svenska lagstiftningen till det regelverk somgäller inom EG föreslås att det generella kravet på förvärvstillstånd förutländska förvärv av fastigheter avskaffas. När det gäller förvärv avfastigheter som är avsedda för fritidsändamål anförs i promemorian att det kanfinnas skäl att även ha kvar någon form av förvärvskontroll förpersoner som inte är bosatta här i landet liksom också för utländska juridiskapersoner. Mot bakgrund av att sådana restriktioner inte är oförenliga med EG:srättsregler redovisas i promemorian utan något ställningstagande i frågan ett lagförslag som visar hur nya regler på detta område skulle kunna utformas. 1 motion ElO av m.fl. (v) anförs såvitt nuär i fråga att en lagstiftning om utländska förvärv av fast egendom i överensstämmelsemed den reglering som finns i kunde förhindra att får byar somär mer eller mindre tömda på liv . Motionärerna anser attdet kan behövas särskilda regler som ger aktiva producenter och brukare bättremöjligheter att äga företag och fast egendom än dem som förvärvar egendomendast i kapitalplaceringssyfte. och utvecklingen inom EG kanenligt motionärerna förmodas innebära att en sådan styrning försvåras.Motionärerna hemställer att bör ge regeringen till känna vad 1 * 1992/93. som sålunda anförts i motionen om begränsning av möjligheten för l992/93:LUIy personersom inte har eller har haft hemvist i att förvärva fast egendom här (yrkande14). Regeringen har på grundval av ovannämndadepartementspromemoria beslutat en lagrådsremiss om utländska förvärv avfast egendom. 1 lagrådsremissen föreslås att de nuvarande generellabegränsningarna för utlänningars rätt att här i landet förvärva fast egendomavskaffas. Vidare föreslås en särskild lag som innebär att vissförvärvskontroll behålls i fråga om sådana fastigheter som är avsedda förfritidsändamål. Kriteriet för om ett förvärv fordrar tillstånd föreslås varaatt förvärvaren inte är fast bosatt här i landet och inte heller harhaft hemvist här under . Förvärvstillstånd skall dock inte krävasom förvärvaren är gift med en person som inte behöver tillstånd. Inte hellerskall förvärvstillstånd krävas om förvärvaren är gift med eller avkomling tillöverlåtaren. När det gäller juridiska personer föreslås att förvärvstillståndinte erfordras, om de är bildade enligt svensk lagstiftning eller i övrigtenligt svensk rättsordning. De fastigheter som skall omfattas av denföreslagna lagen är sådan fast egendom som är taxerad som småhusenhet ellerlantbruksenhet. Om egendomen förvärvas för annat än fritidsändamål skallenligt remissen förvärvstillstånd meddelas. När det gäller förvärv av egendominom de områden där efterfrågan på fritidshus är ordinär eller liten föreslåsatt även i utlandet bosatta personer normalt bör få förvärvstillstånd också förfritidsändamål. Förutsättningen bör dock vara att förvärvet inte strider motnågot väsentligt allmänt intresse. I lagrådsremissen föreslås att den nyalagstiftningen träder i kraft , och en proposition iärendet kan .således förväntas . Utskottet kan för sin del konstatera att ett bibehållandeav de generella restriktionerna beträffande utländska medborgares förvärv avfast egendom inte är förenligt med åtaganden enligt ochatt en avreglering således måste komma till stånd. Avtalet utesluter emellertidinte att tillstånd också i fortsättningen kan krävas vid förvärv avfritidsfastigheter. Som ovan redovisats föreligger nu också en lagrådsremissmed förslag till lagändringar med den inriktningen. Enligt utskottets meningtillgodoser lagrådsremissen i huvudsak motionärernas önskemål, och motionenbör därför inte föranleda någon åtgärd. Utskottet föreslår såledesatt motion ElO yrkande 14 avstyrks. omfattar inom detta område EG-direktiv omproduktansvar och om motorfordonsförsäkring samt EG:s andra skadeförsäkringsdirektivoch det andra livförsäkringsdirektivet. När del gäller produktansvaret har EG-direktivetinförlivats med svensk rätt genom en ny produktansvarslag, som skall träda ikraft (prop. 1990/91:197, bet. 1991/92:LU14, rskr. Iproduktansvarslagen finns en bestämmelse om att den som impor- 1992/93:LUly terar enprodukt till är skadeståndsskyldig om produkten orsakar en skada.Direktivet innehåller dock särskilda bestämmelser om produktansvar förimportörer, som innebär att ansvaret åvilar den som importerar en produkt tillgemenskapen men inte importören vid handel inom gemenskapen. I EES-avtaletingår en överenskommelse om att undantaget från importörsansvaret skallutvidgas till att på vissa villkor gälla handel mellan länder inom helaEES-området. För att skall uppfylla avtalet i denna del måsteproduktansvarslagen ändras, och i en beslutad lagrådsremiss föreslårregeringen erforderliga ändringar. På trafikskadeområdet är tre EG-direktiv ommotorfordonsförsäkring relevanta enligt . Direktiven syftar till attförbättra skyddet för trafikoffren oberoende av var inom gemenskapen en olyckainträffar. I den beslutade propositionen 1992/93:8 föreslåsatt de regler som direktiven innehåller skall införlivas med svensk rätt genomändringar i trafikskadelagen (1975:1410). Propositionen kommer att behandlas avriksdagen . På försäkringsavtabområdet omfattar som ovan nämntsEES-avtalet två EG-direktiv, nämligen det andra skadeförsäkringsdirektivet ochdet andra livförsäkringsdirektivet. Av propositionen framgår att frågan om en anpassning avsvensk försäkringsavtalsrätt till reglerna i EG-direktiven om livförsäkring ochskadeförsäkring har behandlats i departementspromemorian (Ds 1992:28)EG-anpassning av svensk försäkringsavtalsrätt. 1 promemorian föreslås attdirektivens regler om lagval skall införlivas i svensk rätt genom en särskildlag. Vidare föreslås att en EG-regel om rätt för försäkringstagaren att sägaupp avtal om livförsäkring skall införlivas i svensk rätt genom två nyaparagrafer i lagen om försäkringsavtal. Promemorian har remissbehandlats ochövervägs inom . Propositionen i denna del föranleder inte nu någrasärskilda uttalanden från utskottets sida. Utskottet får anledning attåterkomma i frågorna vid behandlingen i av de nämnda propositionerna. omfattar på bolagsrättens område tolvrättsakter, varav en förordning och elva direktiv. Av dessa direktiv rör fyraredovisningsfrågor. I avtalet anges bl.a. att EFTA-staterna medges visstanstånd med införlivandet i de nationella rättsordningarna av dessa rättsakter.För del gäller härvidlag att direktiven skall ha införlivats i sinhelhet senast efter det att har trätt i kraft. Av propositionen framgår att den under hösten 1990tillsatta aktiebolagskommittén har till uppgift att i samråd med motsvarandekommittéer i och se över aktiebolagslagen. Kommittén skallenligt sina direktiv föreslå de lagändringar som erfordras med hänsyn till denpågående europeiska integrationen samt överväga frå- gor somrör aktiebolagets kapital och finansiella instrument, aktiebola- 1992/93:LUIy getsorganisation och aktieägarnas minoritetsskydd. Frågan om en anpassning av densvenska aktiebolagslagstiftningen till EG:s bolagsrätt skall enligt direktivenbehandlas med förtur, och ett delbetänkande förväntas under hösten 1992.Aktiebolagskommittén har dock redan avlämnat ett delbetänkande (SOU 1992:13)Bundna aktier. I betänkandet föreslås att det inte längre skall vara möjligtatt ha bundna aktier. Kommitténs förslag grundar sig främst på att de s.k.utlänningsförbehållen bedömts stå i strid med Romfördragetsdiskrimineringsförbud. Betänkandet har remissbehandlats och bereds förnärvarande inom . En proposition i ämnet kan förväntasunder . I propositionen anförs vidare att aktiebolagskommitténsuppdrag i den del som gäller redovisningsfrågor har överförts till kommitténmed uppgift att göra en allmän översyn av redovisningslagstiftningen. har således fått i uppdrag att med förtur lägga fram förslag till delagändringar på redovisningsområdet som kommer att krävas vid en harmoniseringmed de normer som har utvecklats inom EG Av propositionen framgår också att det i en inomJustitiedepartementet upprättad promemoria föreslås att det kvarstående kravetpå bosättning i för vissa befattningshavare i aktiebolag ändras tillatt gälla krav på bosättning inom EES-området. Förslagen innebär en anpassningtill om den fria etableringsrätten och följer av åtagandenenligt . Promemorian har remissbehandlats och bereds inomJustitiedepartementet i sammanhang med betänkandet om bundna aktier (se ovan). Utskottet har inga erinringar mot vad som anförts ipropositionen på bolagsrättens område. Utskottet får också anledning attåterkomma till dessa frågor när förslag på grundval av det utredningsarbete somredovisats föreläggs . Utskottet övergår härmed till att behandla demotionsyrkanden som framställts på bolagsrättens områden, nämligen motion (yrkande 5) om en ny bolagsform samt E7 (yrkande 7 delvis) om Europabolag ocharbetstagarinllytandet i sådana bolag. Utskottet kan konstatera att de flesta av EG:sbolagsrättsliga direktiv är tillämpliga på public limited liability companies,dvs. bolag som i sak närmast motsvarar svenska aktiebolag med spritt ägande.Som exempel kan nämnas det andra direktivet som, i aktieägarnas ochborgenärernas intresse, framför allt syftar till att tillhandahålla regler ombildande av public limited liability companies och om skydd för dessas kapital.Bl.a. föreskrivs i direktivet att ett aktiekapital på minst 25 000 ecu (dvs.omkring 185 000 kr) måste tecknas för att bolaget skall få bildas eller fåtillstånd att börja sin verksamhet. Vissa av de för public limited liabilitycompanies gällande bolagsrättsliga direktiven innehåller regler som innebärförenklingar för små och medelstora företag, t.ex. vad gäller upprättande avårsbokslut (fjärde direktivet). Det tolftedirektivet på bolagsrättens område tar sikte på en annan l992/93:LUly bolagsformän public limited liability companies och innehåller bestämmelser omenmansbolag med begränsat ansvar. Direktivet syftar till att i allamedlemsstater göra det möjligt för enmansföretagare att driva verksamhet utanpersonligt ansvar och till att utjämna de skillnader som i det avseendet finnsmellan de olika staterna. De samordningsåtgärder som direktivet sålundaföreskriver skall vidtas i fråga om medlemsstaternas lagar eller andraförfattningar om vissa närmare angivna bolagsformer, bl.a. Gesellschaft mitbeschränkter Haftung (GmbH) i , Anpartsselskaber i , åresponsa-bilité limitée i och Private company limited by shares or bygarantee i . 1 motion 199t/92:Ell av lan m.fl. (nyd)anförs att vissa frågor måste särskilt uppmärksammas med anledning av Sverigesanslutning till , bl.a. spörsmålen om småföretagens konkurrensvillkoroch en ny bolagsform i motsvarande den tyska bolagsformen GmbH.Motionärerna hänvisar till att den överväldigande majoriteten av svenskaföretag utgörs av företag med mindre än femhundra anställda och anför, medåberopande av att det är de små och medelstora företagen som kommer attpåverkas av den europeiska integrationen, att det behövs en ny företagsform iSverige efter förebild av GmbH som är särskilt avpassad för de mindreföretagens villkor. Detta bör enligt motionärerna som sin mening geregeringen till känna (yrkande 5). Enligt vad utskottet erfarit kommer aktiebolagskommitténatt föreslå ändringar i aktiebolagslagen som innebär att två olika kategorierav aktiebolag kan bildas, nämligen publika resp. privata aktiebolag. För deprivata aktiebolagen föreslår kommittén regler som förbjuder bolaget elleraktieägare i detta att söka sprida aktier eller teckningsrätter i bolaget ellerliknande handlingar genom att offentliggöra eller på annat sätt rikta eninbjudan till en vidare krets att teckna eller förvärva sådana värdepapper.Endast fondpapper som utges av publikt aktiebolag föreslås kunna bli föremålför börshandel. Kommittén väntas också föreslå förändringar beträffandeaktiebolags kapitalkrav som innebär att privat aktiebolag skall ha ett aktiekapitalsom uppgår till och publikt aktiebolag ettaktiekapital på . Enligt utskottets mening finns det anledning att avvaktaden närmare utformningen av aktiebolagskommitténs förslag i nu redovisat hänseende.Förslaget synes också i huvudsak komma att tillgodose de önskemål som framförsi motion (yrkande 5) om särskilda regler för mindre bolag. Motionsyrkandetbör därför inte föranleda någon åtgärd, och utskottet avstyrkerbifall till detsamma. Ett av de förslag som EG:s kommission lagt fram påbolagsrättens område gäller ett förslag till förordning om Europabolag samt ettförslag till direktiv om arbetstagarinflytandet i sådana bolag. Ett Europabolagenligt det framlagda förslaget kan betecknas som en övernatio- nellbolagsform, som lyder direkt under EG:s gemenskapsrätt, och där " delägarnautgörs av bolag från olika . 1 moiion 199l/92:E7 a\ m.fl. (s) framhålls den /93:LUly speciellasituation som råder beträffande vissa EG-direktiv som väntas tillkomma införden inre marknaden, och således berör även EES-samarbetet, men som intebeslutats då EES-förhandlingarna avslutades. Enligt motionärerna är det beträffandedessa direktiv av särskild vikt att söka informella vägar för att tillgodose desvenska ståndpunkterna. Detta gäller exempelvis förslag omEuropabolag, vari ingår en rätt för de fackliga organisationerna tillinformation och samråd med företagsledningen. Med hänvisning till det anfördabegär motionärerna i yrkande 7 (delvis) ett tillkännagivande om att den svenskaregeringen med kraft bör stödja förslaget om ett Europabolag, som är utformatför att tillvarata de anställdas intressen. När det gäller den fortsatta utvecklingen inom EG avfrågan om Europabolag har utskottet inhämtat att ministerrådet vid sitt möte inovember 1991 uppnådde ett närmande av positionerna. Flera av medlemsländernaöppnade sina positioner i vad avser denna helt EG-rättsliga form för bolagssamverkan över gränserna. Det blir dock fråga om en frivillig bolagsform ochdet står alltså företag med gränsöverskridande aktiviteter fritt att ocksåfortsättningsvis välja nationella associationsrättsliga lösningar. 1 den kontroversiellafrågan om medbestämmande för arbetstagare under denna bolagsform tillkännagavsamtliga medlemsländer en öppen hållning till att respektera gällandenationella ordningar även om de är olika utformade. Dock förutsattes därvid attvissa minimikrav är uppfyllda. Utskottet har vidare inhämtat att enligt en rapport medordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte i den 2627juni 1992 bör ministerrådet framlägga förslag till erforderliglagstiftning om Europabolag. Spörsmålet om Europabolag och arbetstagarinflytande isådana bolag är som ovan framgår föremål för överväganden inom EG. Utskottetvill för sin del understryka att de möjligheter som står till buds att hävdasvenska intressen när det rör frågan om arbetstagarinflytande i ett Europabolagutnyttjas. Utskottet förutsätter att regeringen verkar i denna riktning ochnågot tillkännagivande härom är därför inte erforderligt. Utskottet föreslårsåledes att motion E7 (yrkande 7) i nu behandlad del avstyrks. omfattar också åtaganden på detimmaterialrättsliga området, varmed avses det rättsområde som reglerarrättsskyddet för bl.a. intellektuella prestationer. Immaterialrätten delastraditionellt in i upphovsrätt och industriellt rättsskydd. Upphovsrätten avserskydd för alster av skapande litterär och konstnärlig verksamhet, medan detindustriella rättsskyddet omfattar patenträtt, mönsterrätt och känneteckensrätt. Åtagandena på det immaterialrättsliga området enligt l992/93:LUIy gäller iprincip för alla varor och tjänster. Avtalsbestämmelserna på området återfinnsbland de regler som är gemensamma för de fyra friheterna (del IV i avtalet). 1 propositionen redovisas vad dessa åtaganden innebär förSveriges del. Sålunda medför till en början att förpliktarsig att anta de rättsregler på detta område som är en följd av tillämpningenav vissa artiklar i . Det gäller främst frågan om konsumtion avbl.a. En immaterialrätt ger vanligtvis rättighetshavaren enensamrätt såväl att sälja som att importera sådana produkter som omfattas avrättigheten i fråga. 1 liksom i andra nationella rättssystem gäller, som huvudregel, att ensamrätten bara omfattar den första överlåtelsen.Därefter anses ensamrätten konsumerad (uttömd). En följd avimmaterialrätternas territoriella begränsning kan vara att ensamrätten baraanses konsumerad för det land där den konsumtionsgrundande överlåtelsen ägtrum. Detta brukar betecknas som nationell konsumtion. För vissaimmaterialrätter har emellertid i de nationella lagstiftningarna sedan relativtlänge tillämpats en princip som skulle kunna sägas innebära en globalkonsumtion. Detta betyder att ensamrätten anses ha helt konsumerats närprodukten har förts ut på marknaden, oavsett i vilket land som det har skett.Den praktiska betydelsen av konsumtionsprincipen ligger i att en tillämpning avprincipen om nationell konsumtion ger rättighetshavaren stora möjligheter attmotsätta sig att produkter som med hans samtycke förts ut på marknaden utanfördet territorium där rättighetshavaren har skydd parallellimporteras elleråterimporteras till nyssnämnda territorium. I gäller att principen omnationell konsumtion tillämpas inom patent-, mönster- och växtförädlarrätten.Principen om global konsumtion tillämpas för övriga immateriella ensamrätter.Åtagandet i medför att får överge principen om nationellkonsumtion och införa bestämmelser som innebär att den genom patent,mönsterskydd eller växtförädlarrätt förvärvade ensamrätten skall anses varakonsumerad om den skyddade produkten förts ut på marknaden inom området förEES. Vidare förpliktar sig genom att övertareglerna i de EG-direktiv som gäller skydd för kretsmönster i halvledare, varu märken och datorprogram. En annan konsekvens av är att ikläder sig vissa skyldigheter i fråga om den konvention om gemenskapspatent som utarbetats av EG;s medlemsländer men som ännu inte trätt i kraft.