yttr · GG05KU1 · 1992-12-31 00:00:00 — Jag har med stort intresse tagjt del av dinskrift om folkomröstning. När jag läste den ställde jag mig frågan, om det inteskulle vara rimligt att företa en folkomröstning redan innan vi antar . : Folkomröstning är såsom alla vet någontingsynnerligen centralt iett politiskt sammanhang. Skulle man ha en folkomröstning redan omEES-avtalet, måste man fråga sig vilken verkan får det då på denfolkomröstning som alla politiska partier är ense om att vi skall ha om EG?Är det inte risk att denna folkomröstning, som ändå måste vara denviktigaste och som vi beräknar skall äga rum inom maximalt , inågon mån skulle minska i intresse genom en folkomröstning - Om det i en sådan folkomröstning skulle bli en stormajoritet för ett , kanske vissa partier då skulle fråga 1992/93:KUly sig om vibehöver ha ytterligare en folkomröstning. En motsatt situa- Bilaga tionskulle också kunna uppstå om det blir en majoritet mot . Slutligenskulle det väl vid en folkomröstning om bli aktuellt att diskuteramånga teknikaliteter som inte blir aktuella vid den folkomröstning som vi välalla tycker är den viktiga, nämligen EG-omröstningen. I sista hand är det en lämplighetsfråga när man skallanordna en folkomröstning. Jag tycker att man bör vara sparsam med detta centralainstrument. Vi är alla ense om att detta instrument skall användas i sambandmed EG. : Jag har också några frågor till Bo Broomé. Den hovrätt där du är president har lämnat in ett ganskaskarpt remissvar. Artikel 97 i avtalet, som handlar om , innebärenligt ert eget uttryckssätt ett slags vetorätt. Artikeln får därför ettkonstitutionellt drag, skriver ni i yttrandet. Regeringen förnekar naturligtvisatt artikel 97 ger denna vetorätt, men den innebär på ett sätt attEES-kommittén tar över svensk normgivningskompetens. Har det konstitutionelladraget försvunnit i artikel 97? Bo Broomé: Jag var tidigare inne på att jag i motsats tillGöran Schäder skulle vilja hålla med lagrådet om att det vore lyckligast om manuteslöt vissa av artiklarna från inkorporering i lag. Men om de nu står där, uppkommer frågan för en myndigheteller en domstol: om vi får ett beslut i , skall det då tillämpasdirekt av en domstol eller en myndighet? Skall vi inte invänta riksdagenslagstiftning eller en regeringsförordning? Jag vill påstå att med i vanligt sätt att tolkalagar mot bakgrund av förarbetena, vilket ännu så länge görs i , skulleman komma till slutsatsen att det aldrig varit meningen och inte skalluppfattas så att det är fråga om överlåtelse eller direkt inkorporering så hoppar över regering och riksdag. Sedan kan man hävda att det vore lyckligast om manunderlät att använda lagformen. Skälet är att den gång man verkligen villöverlåta på ett icke svenskt organ att fatta beslut med verkan i harman då igenting annat att ta till än lagformen. Om man verkligen avser attöverlåta den befogenheten, vore det skäl att använda lagformen men avstå frånatt använda den i de fall då man inte avser någon överlåtelse. Men det skersäkert ingen praktisk olycka. Man kan inte med någon rimlig lagtolkninguppfatta texten så att det har skett någonting annat än detta folkrättsligaåtagande. : Artikel 83 låter fastställavissa sekretesskrav var inne på sekretessfrågorna. Niskriver i ert yttrande att artikeln kan binda vid att fatta beslutsom påverkar yttrandefriheten och därmed grundlagen. Vi hörde tala om att det måste ske enanpassning av sekretesslagstiftningen, vilket regeringen hävdar. kvarstårväl, att detta kan beröra också grundlagen? Er kritik motver- 1992/93;KUly kas väl inte av att man kommer att göra en överarbetning av sekretess- Bilaga Bo Broomé: Jag vet inte vad du syftar på i det vi harskrivit, men det var väl det problem jag tog upp . Vad vi var oroliga för varatt man skulle kunna uppfatta den här bestämmelsen i , om deninkorporeras som lag, såsom en fullmakt för att direkt besluta omsekretessbestämmelser i man skulle alltså inte invänta ändringar isekretesslagen. Min argumentering är den jag redogjorde för, att ävenom det inte ser ut som jag skulle önska, skall man inte uppfatta EES-lagen pådet sättet. Det innebär att när vilket måste ske med svenskanslutning vill införa en sekretessregel, kommer den inte att få någon verkani förrän sekretesslagen eller till den anknutna författningar ändras. : Poängen är väl att regeringen så småningomkan inse att vi är tvungna att ändra grundlagen på grund av beslut som harfattats i . Då borde rimligen få reda på detta innan vifattar beslut om propositionen för att vara säkra på att ärförenligt med grundlagen. Jag vill lägga till en annan fråga, som över huvud tagetinte har berörts i propositionen. Såvitt jag förstår är meddelarskyddetnågonting unikt för det finns inte i EG. Det är också någonting somär grundlagsfåst. Även på den punkten är det väl ett rimligt krav att vi innanbeslut fattas får reda på om vi kan behålla meddelarskyddet även medEES-avtalet. Bo Broomé: Jag vill gendriva din första slutsats.Sekretessbestämmelser kan införas utan ändring av grundlagen. Det är klart kan ställas infor ett starkt politiskt tryck att acceptera en avEES-organen förordad sekretessregel. Men däri skiljer sig inte de svenskalagstiftande organens ställning från vad de är utsatta för i många andra sammanhang. Din andra fråga gällde meddelarfriheten. Den har legat migvarmt om hjärtat på grund av tidigare lagstiftningsarbete, som misslyckades.Man är naturligtvis oförhindrad att nu när man överför sekretessregler, som ärförutsatt i , i svensk lagstiftning ta ställning till huruvida detskall vara en så stark sekretessregel att den bryter igenom meddelarfriheteneller om det skall vara en svagare sekretessregel. Jag förutsätter att detta är frågor som kommer attbehandlas i den departementspromemoria som har nämnt här. Detfinns i och för sig ingenting som säger att skulle görameddelarfrihetsinstitutet som sådant kaputt. : I ert yttrande skriver ni att 12 § ilagförslaget, som handlar bl.a. om tvångsmedel, inte fyller kraven påtydlighet. Här skullejag vilja fråga, om det inte finns en risk för att EG:s 1992/93:KUly regler som också kommer in i kan komma i konflikt Bilaga med grundlagsskyddade rättigheter i som t.ex. skyddet mothusrannsakan. Bo Broomé: Jag kan inte säga på rak arm om man bättrade påskyddet mot husrannsakan. Det kanske kan säga. Visst kan regler som beslutas i EES-sam man häng innebärarättighetsinskränkningar, men grundlagen tillåter t.ex. att man genom lagbegränsar skyddet mot husrannsakan. : En sista fråga handlar om reklam riktadtill barn som exempel på hur yttrandefrihetslagstiftningen kan påverkas. I ett delbetänkande till marknadsföringsutredningenföreslås det att radiolagens förbud mot TV-reklam riktad till barn under 12 årslopas. Åldersgränsen, som infördes i radiolagen och kabellagen ,syftade till att skydda en lättpåverkad grupp, nämligen barn. Ett argument för att slopa förbudet skulle vara attEES-avtalet hindrar från att ha kvar ett sådant förbud, eftersom detkunde tolkas som ett otillåtet handelshinder. Regeringen hänvisar till propositioni höst. Här har vi ytterligare en fråga där kan kommai konflikt med grundlagen. Det kan alltså tvinga oss att ändra yttrandefrihetsgrundlagen.Är det inte riktigt att det föreligger en klar sådan risk? Bo Broomé: Jag kan inte svara på den frågan. Detförefaller mig ändå litet främmande. Det här innebär såvitt jag förstår att eninskränkning i yttrandefrihetssammanhang skulle tas bort. Jag har inteyttrandefrihetsgrundlagen alldeles aktuell, men jag antar att den intepåbjuder att man skall ha denna inskränkning, utan det är en politisk lämplighetsfråga. : Vi har inskrivet att det finns möjlighetför oss att göra denna inskränkning. Bo Broomé: Då kan det inte vara någon skyldighet.Grundlagen påbjuder inte att man skall ha denna inskränkning. Sedan blir detytterst en politisk fråga, om man skall ha förbudet eller inte. Det vill jaginte uttala mig om. : Jag har också en fråga till vill först passa på att fråga vad du anser om förbudet mot reklam somriktar sig till barn. Betyder inte det att man planerar att lägga fram förslagtill en lag som i praktiken medför att vi inte kan ha kvar den möjlighet somyttrandefrihetsgrundlagen nu ger? : Jag får säga som Bo Broomé, att jag interiktigt vet vad som är på gång på detta område. Det är i kulturdepartementetsom frågor om radiolagstiftningen handläggs. De ligger inte på min enhet ijustitiedepartementet, så jag vet inte vad som är på gång. Men som Bo Broomésade är det fråga om huruvida vi skall utnyttja en möjlighet tillyttrandefrihetsinskränkning som yttrandefrihetsgrundlagen medger. Om det vore så att hindrade den här typen avlagstiftning. skulle detinte strida mot grundlagen att komma överens med andra länder om att inteutnyttja möjligheter som man har enligt sin grundlag. : Jag skall helt kort beröra den kommunalaupphandlingen jag ser att här finns andra som kan detta bättre än jag. Vi har en mycket gammal och fin tradition, som lär vara uniki möjligen med undantag för när det gäller den kommunalasjälvbestämmanderätten. När ni gentemot kritiken försvarar ett bibehållande avförbud mot kommunalt stöd hänvisar ni till ett domslut i , sominnebär att man måste tolka in att det gäller också kommunala stödåtgärder. Men måste man inte rimligen anta att EG-domstolensledamöter inte har någon förståelse för detta särdrag vi har i om kommunalsjälvbestämmanderätt? De har rimligtvis inte förstått att i har vi enunik relation mellan stat och kommun som de inte rimligen kan vara insatta i. : Jag vet inte vad som kan ha funnits i derashuvuden. När den här domen fålldes tänkte de naturligtvis inte på de svenskakommunerna. Bakgrunden är naturligtvis att när man i EG talar om vadvi litet slarvigt har kallat statsstöd, så gäller det stöd med offentligamedel. Därvidlag är det ingen skillnad mellan stat och kommun, utan i bådafallen är det offentliga medel. Regeln i om offentligt stödreglerar både statsstöd och kommunalt stöd. : Jag är på det klara med det. Men kvar ståratt vi i har en gammal fin tradition, som ni uppenbarligen är bereddaatt lämna i och med . : Vi har en fin tradition om en betydandekommunal självstyrelse, men den lämnar man inte i och med . har aldrig varit oinskränkt.Kommunernas befogenheter skall enligt 8:5 regeringsformen läggas fast i lag,och det görs av statsmakterna. har möjlighet att i lag vilket mangör genom inkorporeringen av - föreskriva ramar inom vilka denkommunala självstyrelsen skall utövas. Om dessa regler inkorporeras i lag,blir det en fråga om kommuneras tillämpning av lagen. Ett sådant här stödskulle alltså vara olagligt. : Min absolut sista fråga handlar om endiskussion i propositionens bil. 1 på s. 51 52 om artikel 5.Den handlar om att man måste samarbeta på alla möjliga områden för att inteäventyra förverkligandet av fördragets mål. Ni skriver att detta har näramotsvarigheter i . Såvitt jag förstår måste det handla om artikel 3,där det finns motsvarande formulering. Sedan skriver ni om artikel 5 i att deninnebär att alla stater i EG har en förpliktelse att samarbeta. Det gällerockså varje slag 4 1992/93. avstatligt handlande på alla områden, även sådana som faller utanför /93:KUly fördragets egentliga tillämpningsområde. Fördragsmålen kan nämligen Bilaga genom kulturpolitiska och försvarspolitiska åtgärder. Om ni hävdar att detta har en nära motsvarighet iEES-avtalet, kan jag inte låta bli att tolka det så att vi binds redan genomEES-avtalet till ett samarbete om exempelvis försvarspolitiken. Är det enriktig tolkning? : Det är inte en avsedd tolkning. Någon sådanuppbind-ning finns inte. reglerar områden som är ganska begränsadejämfört med vad ett EG-medlemskap gör. Samarbetsförpliktelserna kan manmöjligen beskriva som en skyldighet att träda i samtal för att se om man kankomma överens, men det finns ingen skyldighet att komma överens. Några bindandeförpliktelser kan inte uppstå på det sättet. : Det som står här måste ha varit enoavsiktlig konsekvens av vad ni har skrivit, att vi kan tvingas till ettsamarbete i försvarspolitiken. : Då läser vi det på olika sätt. : ställde en fråga omskyddet mot rättighetsinskränkningar. Bo Broomé hänvisade då till GöranSchäder. Har du någon kommentar till det? : Kritiken beträffande skyddet mothusrannsakan tror jag bottnade i att remissen vid det tillfallet inte tog uppde delar som gällde EG-reglerna på konkurrensområdet enligt dem skulle mankunna företa husrannsakan för att kontrollera efterlevnaden. Också de reglernaingår nu i EES-lagen. 1 den promemoria som remitterades saknades de, och dåkunde man av paragrafen i lagen inte förstå vad det egentligen handlade om. Nuskall det inte behöva råda någon tvekan på den punkten. : Jag vill skjuta in en upplysning medanledning av de frågor som ställde om regler mot reklam i TV somvänder sig till barn. Här bereder regeringen två utredningsförslag.Konstitutionsutskottet får därför återkomma till den frågan också efteryttrandet om EES. : Jag har två frågor till departementsrådetSchäder. Den ena har redan berörts, och där kan jag fatta mig mycketkort. Den gäller hur man har löst frågan om införlivandet i lag i de nordiskaländerna och vad som sker när EES-regler kommer i konflikt med lagar ochförordningar. 1 den finska lagstiftningen sägs det att finska lagar ochförordningar inte skall tillämpas bl.a. om de står i strid med bestämmelser iEES-avtalet som är ovillkorliga och tillräckligt exakta. Är det någonting somman funnit värt att beröra i den svenska diskussionen? Man kan föreställa sig att beslut om nya regler fattasefter en förhandling inom EG och efter en diskussion mellan EG och EFTA i EES-kommittén.I internationella sammanhang är en sådan regel ofta 1992/93:KUly enkompromiss som är luddig och oklar. Jag vet inte om det är detta Bilagasom finnarna har bäring på i sin formulering. De finska bestämmelserna kräveralltså en viss precisering av EES-reglerna för att de inhemska reglerna skallvika. Är det någonting som vi skall fiindera på? : Jag tror att den formuleringen bottnar iatt finnarna, såsom jag sade förut, har en tradition att inkorporera allt närde ingår internationella avtal. Då inkorporeras alltså också de EG-direktiv somhar utpekats som relevanta för EES-samarbetet. I säger vi att vi skall inkorporera EES-avtaletshuvuddel och de tillämpliga EG-fö ro rdn ingår som det hänvisas till i avtalet,däremot inte direktiven. Direktiven skall på sedvanligt sätt omvandlas tillsvensk rätt, och de Sr läsas som en bakgrundstext till den lagstiftning som kommer. Inom EG har det utvecklats ett tänkesätt, att om direktivinnehåller bestämmelser som är klara, tydliga och ovillkorliga och som gällerenskildas rättigheter mot det allmänna men de nationella myndigheterna skulleha brustit i uppfyllandet av de åtaganden som ligger i direktiven, skall deklara och tydliga reglerna ha vad som kallas direkt effekt, och medborgarnaskall kunna åberopa sig på dem. Men något åtagande att åstadkomma en direkteffekt av direktiven finns inte i . Det är någonting som följer avmedlemskap och har sin rot i överlåtelsen av lagstiftningsmakten. : Min andra fråga är av mer allmän karaktär. Vi har i en tradition i relationerna mellanregering och riksdag, att regeringen ofta går till också i ärendendär man inte är konstitutionellt tvingad till det. Man kan föra en dialog medriksdagen eller återföra frågor på områden där man inte är tvingad till det.Det är en tradition som vi uppskattar mycket i . Vi kan tänka oss att det kommer nya EES-regler som är avsådan art att det är regeringen som har rätten att transformera dem till svensklagstiftning och inte behöver gå till med dem. Ser hinder mot att man också i den typen av frågor som kan vara ganska många behåller den svenska traditionen att regeringen, innan den fattar beslut omhur reglerna skall överföras till svenska bestämmelser, går till ,alltså intar en generös hållning i en dialog med om hur detta skallöverföras i svenska bestämmelser på det sätt som vi har tillämpat tidigare,innan EES-reglerna har funnits? : Nej, jag ser inte att det skulle påfordranågot traditionsbrott på den punkten. Tvärtom kommer ett utökat EES-samarbetepå olika områden att föranleda ett ökat samråd mellan regering och riksdag. Ivilken form detta skall ske är en fråga som ligger om det skallvara den typ av samråd som har förekommit inom EFTA-delegationen eller genomnågot särskilt riksdagsutskott eller om det skall vara ett samråd i kammaren.Det kan variera från fråga till fråga, vilka metoder som framstår somlämpligast. HädarCars: Jag skall ställa några korta frågor till Bo Broomé. Jag harförstått det så, att i går nyare lag före äldre lag, om Bilaga de är påsamma nivå. inför vi en regel som säger att EES-regler har företräde. Detkan ju, även om det inte uttryckligen sägs i lagstiftningsarbetet, innebära attsenare lag får underordnas en tidigare lag, om lagar som innefattarhar inkorporerats i svensk lag. Anser du att detta kan bli ett problem? Bo Broomé: Inte mer än jag var inne på tidigare. Man kansäga att lagvalsparagrafen fyller sin funktion just i den relationen, att detkommer en lag senare än EES-reglerna. Har vi att göra med en äldre lagstiftningoch EES-lagen kommer senare, följer av lex posterior-regeln att den senarelagen gäller. Men EES-lagens lagvalsparagraf innebär att EES-lagen slår ut ävenkommande nya lagar. Däri ligger dess poäng, och det är inte mycket att säga omdet. tror jag inte att detta är unikt. Jag tror ingalundaatt man kan säga att det finns en undantagslös regel av innebörd att senare lagtar över tidigare lag. Man kan tänka sig att en tidigare lag gäller ett såspeciellt område att den är giltig även när det kommer en senare, mer allmänthållen lag. Detta är svåra problem, som det säkert har skrivits mångasidor om i den juridiska litteraturen. Jag ser inget påtagligt problem här mer än det jag nämndefrån början, att för dem som har att tillämpa den senare regeln är detpraktiskt att där görs en hänvisning till att EES-lagstiftningen har företräde.Då riskerar inte den enskilde tjänstemannen att trampa i klaveret. : Det har ibland gjorts gällande att detta ger företräde åt en äldre lag skulle innebära att möjligheteratt stifta lag skulle gå förlorade eller i varje fall urholkas och att därigenomriksdagens suveränitet i förhållande till framtiden skulle gå förlorad eller ivarje fall naggas i kanten. Om jag tolkar dig rätt, är det inte dinuppfattning. Bo Broomé: Det står fritt att i den senarelagen, trots vad som står i EES-lagen, med kraft deklarera att det är detta somskall gälla. EES-lagens lagvalsregel kan inte förta den möjligheten.Men det har man väl inte anledning att räkna med att gör, för detskulle innebära att man med öppna ögon fattade ett lagbeslut som man anserstrida mot konventionsåtaganden. Det är en begränsning i att lagvalsregeln finns i vanliglag i stället för i grundlag, att den aldrig kan hindra en senare riksdag attfatta ett lagbeslut och säga att det är detta som gäller. : Om man tog bort den lagvalsregel som ärföreslagen i propositionen,hur skulle man då kunna åstadkomma att tolkningen avEES-avtalets företräde i lagkonflikter ändå kom att genomföras? har varittveksam till att ha denna lagvalsregel, och du tycker inte heller om ordet. Hur skulle du vilja förhindra kollisioner som är 44 oförutseddaoch inte heller avsedda? Bo Broomé:I hovrättens remissvar avstyrkte vi inte en lagvalsregel, 1992/93:KUly men vi föreslog att den skulle ha en mer begränsad innebörd och en Bilaga blev det inte heller som vi föreslog, men vi har inte generelltställt oss avvisande. Jag får hänvisa till lagrådets resonemang. Lagrådet menartydligen att man skulle kunna klara sig utan den s.k. lagvalsregeln. Då får manväl göra det med stöd av regler om konventionstrogen tolkning och liknande. Manfår då säga sig att det nog har varit mening, oavsett vad den sägeri senare lagstiftning, att EES-reglerna skall gälla inom sitttillämpningsområde. Det är sådana tolkningsfrågor som en domstol kan ställasinför och kan ställas inför även på andra områden än detta. Men det ärklargörande att det finns ett bestämt besked på den här punkten. : Jag har en fråga som jag tror attjag vet svaret på, men det kan vara bra att få höra din uppfattning. 1 debatten använder man litet slarvigt sådanaformuleringar som om EES-rätten är någonting som står utanför svensk rätt manjämför svenska lagar och EES-lagar. Men såvitt jag förstår görs EES-lagarnatill svenska lagar genom den process som håller på, så att EES-rätten blirsvensk rätt. Det blir alltså inte något motsatsförhållande, men EES-rätten blirsvensk rätt först när den beslutas i detta hus. Bo Broomé: Det är en riktig beskrivning. : Jag har en följdfråga till Hädar Carsfråga. Bo Broomé sade att en senare riksdag självfallet har rättatt tolka lagen och avgöra vilken lag som skall gälla för och dessmedborgare. Men så lade han till att det inte är helt lätt, om det innebär attEES-lagen körs över, för då uppstår en konflikt med EG. Det betyder då att denrätt som Bo Broomé ger riksdag bara är teoretisk, inte praktisk. Bo Broomé: Det var inte EG det handlade om, utanEES-konventio-nen och vad den förpliktar till. : I dess förlängning blir det starkakrafter i som vi kommer i konflikt med. Bo Broomé: Jag vill inte ge mig in på EG-området. Det finns naturligtvis en konstitutionell möjlighet förriksdagen att besluta om en lagstiftning som strider mot vårakonventionsåtaganden,, men det är någonting man icke bör göra, för då gör vioss skyldiga till ett folkrättsbrott. Jag vill bara säga att lagvalsregeln intehar grundlagskaraktär och inte kan hindra från att i ett senarelagbeslut inta en ståndpunkt som innebär att man kör över EES-regleringen. Detär ingen praktisk situation, men man kommer inte ifrån att lagen inte hargrundlagskaraktär. : Den konstitutionella rätten för ledamöterna av 1992/93:KUly riksdag vid ett senare tillfålle finns i stort sett bara på Bilaga papperet i ett sådant läge, för man måstehela tiden noggrant iaktta att man inte kör över EES-lagen. Bo Broomé: Ja, enligt de förpliktelser som följer avEES-konventio-nen. Detta är inte specifikt för , utan det ärnågonting som lagstiftaren har att beakta även i relation till alla andrakonventioner som ingår. von der Esch: Jag skulle vilja börja medlagvalsregeln. Man har varit angelägen om att betona att EES-reglerna intestrider mot våra grundlagar, eftersom grundlagarna alltid kommer först. Deberörs alltså inte av lagvalsregeln. Men om man ser på den andra sidan av myntet, måste detinnebära att vi inte uppfyller våra åtaganden enligt den gångengrundlagen strider mot EES-lagen. Enligt vad jag förstår har vi lika storskyldighet att uppfylla som vi har att följa våra grundlagar. Detmåste uppstå en konflikt den dag då man konstaterar att grundlagen strider motEES-lagen, men vi skall följa grundlagen. Bo Broomé: Vilken är frågan? von der Esch: Är det en riktig tolkning, att omgrundlagen strider mot EES-lagen, uppfyller vi inte våra åtaganden enligtEES-avtalet? Bo Broomé: Om det skulle vara så, är det riktigt. Jag kaninte se att det finns någon sådan konflikt. Om den konflikten inte finns,behöver man över huvud taget inte ha med resonemanget om huruvidaEES-konventionen strider mot grundlagen. En sådan konflikt måste varateoretisk. Bjön von der Esch: Teoretiskt kan den uppstå. Man betonar att är ett folkrättsligt avtal.Man åberopar att vi har skrivit under och konventionen om demänskliga rättigheterna. Men i och med att det är ett folkrättsligt avtalbehöver domstolarna inte iaktta avtalen eller konventionerna med mindre än attde är införlivade med svensk rätt. anser sig våra domstolar icke haskyldighet att följa, och de gör det inte heller. Vad gäller EES-avtaletinförlivar vi alla artiklarna, men det finns ett helt avgörande protokoll somvi inte tar in, nämligen protokoll 35. Detta protokoll 35 är det som motiveraratt artikel 97 skulle finnas med man har på sina håll varit kritisk mot attden skulle vara med. Likväl är inte protokoll 35 med i det som skall införlivasmed svensk rätt.