yttr · GG05KrU3 · 1992-12-31 00:00:00 — har beslutatbereda kulturutskottet tillfålle att avge yttrande över deb proposition1992/93:70 Privat lokalradio jämte de motioner som kunde komma att väckas medanledning av propositionen, deb följande motioner som väckts , nämligen motionerna 1991/92: K413, K416, K418, K419, K420,K422 yrkandena 2, 3 och 5-9, K423 yrkandena 1-4, K425, K426, K428, K429, K430yrkande 1, K431 yrkandena 1, 3 och 4, K432 yrkandena 1, 2, 4 och 6, Kr238yrkande 1 och Kr299 yrkandena 14, 15 och 17, allt såvitt propositionen ochmotionerna rör kulturutskottets beredningsområde. Med anledning av propositionen har väckts motionerna1992/93;K5, K6, K7, K8, K9, KIO, KU, K12, K13 och K14. har i ärendet uppvaktats av SverigesNärradioför-bund och . En skrivelse har inkommit frånRadioakademin. Propositionens huvudsakliga innehåll, m.m. I propositionen föreslås att privata reklamfinansieradeljudradiosändningar tillåts fr.o.m. . Regelverket utformasså att självständiga, lokalt förankrade radiostationer främjas. Den nya formenav radio bör benämnas lokalradio. Varje sändningstillstånd skall ge tillståndshavaren rättatt bedriva sändningar inom ett angivet sändningsområde. Antalet sändningstillståndbör successivt anpassas till efterfrågan på sändningsmöjligheter. I en förstaomgång bör bl.a. ett sextiotal sändningstillstånd beviljas i områden med ettbefolkningsunderlag som omfattar ca 100 000 personer eller mer. Sändningstillstånd skall kunna ges till såväl fysiska somjuridiska personer. Den som redan har ett tillstånd att sända lokalradio skallinte kunna få ännu ett sådant tillstånd. Vissa begränsningar föreslås i frågaom stat och kommun, andra radio- och TV-företag samt dagstidningsföretag. Tillståndatt sända lokalradio skall gälla för högst . 1992/93 KrU3y Om detfinns flera behöriga sökande till ett ledigförklarat sändnings- 1992/93:KrU3y områdeskall den sökande erhålla tillståndet som vid en auktion åtar sig att erläggaden högsta årliga avgiften till staten. Den lägsta avgiften skall vara 40 000kr . Under minst en tredjedel av sändningstiden skalltillståndshavaren sända program som har framställts särskilt för den egnaverksamheten. Några andra regler för det allmänna programinnehållet föreslåsinte. I fråga om reklam och sponsring skall samma regler gällasom för egensändningar av ljudradio i kabel. Propositionen innehåller också vissa förslag om närradion.Närradion skall även i fortsättningen vara en föreningsradio på ideell grund.Sammanslutningar med tillstånd att sända närradio får rätt att sända reklam ochsponsrade program enligt i stort sett samma regler som för lokalradion.Närradioföreningar får emellertid inte rätt att sända reklam. Möjligheten attåterkalla sändningstillståndet vid överträdelser av bl.a. reglerna om reklamoch del s.k. riksförbudet upphör och ersätts med möjlighet till vitesföreläggande. Om föreningslivet så önskar skall en sändningsmöjlighetför närradio kunna finnas i varje kommun där det är tekniskt möjligt. Flerasändningsmöjligheter skall kunna finnas om det finns särskilda skäl. Utanförstorstadsområdena bör eftersträvas att sändningarna kan tas emot i helakommunen, om en majoritet av de berörda sändningsbe-rättigadesammanslutningarna önskar det. För att möjligheten att använda närradion till propagandaför organiserad rasism och annan främlingsfientlighet skall motverkas skallsändningstillståndet, om det föreligger synnerliga skäl, kunna återkallas i upptill vid dom för allvarliga yttrandefrihetsbrott. bör tills vidare handhamyndighetsuppgifter i fråga om lokalradion. före den första tillståndsperiodens slut bör enöversyn göras av reglerna för lokalradion. I formellt avseende lägger regeringen i propositionen framförslag till lokalradiolag, lag om ändring i radiolagen (1966:755), lag omändring i närradiolagen (1982:459) samt lag om ändring i lagen (1991:1559) medföreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagensområden. Vidare föreslår regeringen att till påtilläggsbudget till statsbudgeten för /93 under elftehuvudtiteln anvisar ett förslagsanslag på . har med anledning av remissen frånkonstitutionsutskottet funnit skäl yttra sig över främst centrala frågorrörande förslagen till lokalradiolag och till lag om ändring i närradiolagen(1982:459). Frågan omavslag på förslag i propositionen 1992/93;KrU3y I har under en följd av år önskemål om ökad friheti etern förts fram. Införandet av närradion harinneburit en viktig förstärkning av möjligheterna att utnyttjayttrandefriheten. Som närmare utvecklas i propositionen (s. 6) har docknärradions konstruktion medfört vissa begränsningar, bl.a. genom att endastlokala ideella föreningar och liknande sammanslutningar kan erhålla sändningsrätt. I propositionen framhålls att ett genomförande avregeringens förslag till lokalradiolag innebär att etableringsrätten i principkommer att vara fri. De enda inskränkningar som föreslås i etableringsrätten,anföra det i propositionen, har sin grund i behovet att ta hänsyn till tekniskaförutsättningar samt önskemålet att motverka de risker för koncentration somföljer av det begränsade sändningsutrymmet. I flera motioner som väckts med anledning av propositionenyrkas avslag på den i propositionen föreslagna lokalradiolagstiftningen ellerdelar av denna. Motionärerna vill ha ny utredning av lagstiftningen i hela dessvidd eller, i en av motionerna, i vissa delar. Genomgående vill motionärernaatt skall besluta om reklam i närradion . Beträffande detnärmare innehållet i kraven hänvisar utskottet till vad som anförs imotionerna K6 (s), K7 (v) och K8 (nyd). Utskottet gör följande bedömning. Om beslut inte nu fattasrörande införandet av en lokalradiolag med utgångspunkt i de förslag som lagtsfram i propositionen finns uppenbara risker för att den ökade frihet påljudradioområdet som propositionen syftar till inte kommer att kunnaåstadkommas förrän . Utskottet anser att det är så angelägetatt vidga yttrandefriheten på etermedieområdet att en lagstiftning bör kommatill stånd . De förslag som framförts motionsvägen ger enligtutskottets mening dock anledning till vissa jämkningar i regeringsförslagen. Utskottet delar regeringens uppfattning att antaletsändningstillstånd bör anpassas till efterfrågan på sändningsmöjligheter. Utskottet vill med anledning av motionskrav understryka vikten av att det redan vid den första tillståndsgivningen ges sändningstillstånd inte bara i de större städerna utan också för sändningsområden som omfattar mindre orter där efterfrågan på tillstånd finns och där tekniska möjligheter finns att ge tillstånd. Enligt utskottets bedömning finns förutsättningar för att det vid den första fördelningen av sändningstillstånd fördelas fler tillstånd än de 60 som enligt vissa i propositionen angivna princi per då skulle kunna fördelas (s. 13). Utskottet anser det angeläget att denna möjlighet till fler sändningstillstånd utnyttjas. Enligt utskottets mening är det också angeläget att anpassningen till behovet av sänd ningsmöjligheter sker fortlöpande, så att det inte uppstår en konstlad monopolställning för de tillståndshavare som får sina tillstånd vid den första fördelningen. Utskottet vill framhålla angelägenheten av att den 3 tillståndsbeviljande myndigheten tar stor hänsyn till önskemål från intresseradenar sändningsområdena utformas. Det är däremot enligt 1992/93:KrU3y utskottetsmening inte nödvändigt att samråd sker med länsstyrelserna i sådana frågor.Regeringen bör rapportera antalet sändningstillstånd till riksdagensamt redovisa hur många sökande som inte fått sändningstillstånd liksom hurmånga ansökningar som inte hunnit behandlas. För att tillgängliga frekvensresurser skall kunnautnyttjas så effektivt som möjligt kan befintliga tillståndshavare behöva ändrafrekvens . Med hänsyn till att en sändningsfrekvens kanvara inarbetad bör frekvensbytena såväl i privat lokalradio som i närradio dock begränsas till de fall då det är nödvändigt att byta för all nya användareskall ha möjlighet att bedriva radiosändning. Vad utskottet sålunda anfört börbeaktas vid den kommande lagstiftningen om innehav och användning avradioanläggningar (se betänkandet SOU 1991:107 av ). Innebörden av ett sändningstillstånd m.m. Utskottet understryker vad som anförs i propositionen omatt en tillståndshavare kan låta någon annan sända under en del av sändningstiden,även mot vederlag, men att tillståndshavaren i sådana fall behåller ansvaretför att utgivare utses och för att övriga regler för verksamheten följs. Vem kan få sändningstillstånd? Behovet att begränsa möjligheterna att få tillstånd I motion K8 (nyd) framförs synpunkter av innehåll attkonkurrenslagstiftningen skulle vara tillräcklig för att reglerakoncentrationsproblem inom radioområdet. I propositionen anförs följande idenna fråga (s, 8). Regeringen fattade beslut om enproposition om ny konkurrenslagstiftning (prop. 1992/93:56). Den föreslagnakonkurrenslagen har till ändamål att motverka hinder för en effektiv konkurrens i fråga om produktion av och handel med varor, tjänster och andra nyttigheter.Enligt den föreslagna lagen kan ingripa vidkonkurrensbegränsande samarbete mellan företag eller om ett eller flera företagmissbrukar sin dominerande ställning. Det blir också möjligt att i vissa fallförbjuda företagsförvärv. De skadliga företeelser som kan föranleda ingripandenavser t.ex. över- eller underprissättning, produktionsbegränsningar ellermarknadsuppdelning. Konkurrenslagen kan därför användas om radioföretagbegränsar konkurrensen genom samverkan eller missbrukar en dominerande ställninggenom att påverka priserna på t.ex. annonsmarknaden. Det ligger däremot utanför konkurrenslagens ändamål attmotverka sådana följder av koncentration inom massmedieområdet som bristandeinnehållsmässig mångfald eller lokala informations- eller åsiktsmonopol. Omdet finns behov att motverka sådant krävs därför särskilda regler. Enligt utskottets mening är det angeläget att tendensertill bristande 4 innehållsmässig mångfald eller till informations- elleråsiktsmonopol De föreslagna begränsningarna av möjligheten att få till- 1992/93:KrU3y ståndenligt lokalradiolagen har detta syfte. Utskottet vill påpeka att dessabestämmelser inte hindrar att t.ex. dagstidningsföretagens journalistiskakompetens tas till vara i verksamheten. Delägande från ett dagstidningsföretagär möjligt så länge inte ett sådant företag ensamt har ett bestämmandeinflytande (7 §). Enligt regeringens förslag skall den som redan har etttillstånd att sända lokalradio inte kunna få ännu ett sådant tillstånd (5 §).Vidare skall staten, landsting och kommun inte kunna få tillstånd att sändalokalradio. Detsamma gäller programföretag med tillstånd att bedrivarundradiosändning enligt 5 § radiolagen (6 §). Begränsningarna gäller såväl förde nämnda rättssubjekten direkt som för företag i vilka de på grund av aktie-eller andelsinnehav eller avtal ensamma har ett bestämmande inflytande. Tillståndföreslås inte heller kunna ges till den som ger ut en dagstidning eller tillden som har ett bestämmande inflytande över ett företag som ger ut endagstidning eller till företag i vilket någon av de nämnda har ett bestämmandeinflytande (7 §). De föreslagna behörighetsreglerna skall gälla om någonvill överlåta ett tillstånd (18 §). Utskottet vill påpeka att regeringensförslag däremot inte hindrar att någon som t.ex. redan har ett tillståndförvärvar ett annat företag som har tillstånd. Syftet med bestämmelsen skulledärmed lätt kunna kringgås. Enligt utskottets mening är det angeläget att möjlighetenatt motverka nätverksbildningar och andra former av dominans finns inte baravid tillståndstillfållet utan . Därför bör detinföras en möjlighet för tillståndsmyndigheten att återkalla tillståndet om entillståndshavare enligt 5 § eller 6 § lokalradiolagen inte skulle vara behörigatt erhålla tillstånd om det utlystes på nytt. Om behörighetsbristen beror påatt den som direkt eller indirekt har tillstånd har förvärvat ännu ett ellerflera företag med tillstånd eller skaffar sig det dominerande inflytandet iännu ett eller flera företag med tillstånd, bör de sist meddelade tillståndenåterkallas. Detsamma bör gälla om bristen i behörighet förelegat redan vidtillståndsgivningen men då inte observerats. Om förutsättningar för att återkalla tillståndet finns börförlängning av tillståndet vid lillståndsperiodens slut självfallet inte ske. Beslut om återkallelse eller om att inte förlängatillstånd bör kunna överklagas enligt vanliga regler. I fråga om begränsningen av dagstidningsföretagensmöjlighet att erhålla tillstånd uttalade Lagrådet bl.a. följande (prop. 19och 165): När det sedan gäller frågan om begränsningen för dagstidningsföretagenär förenlig med tryckfrihetsförordningen kan konstateras att beträffandeetableringsrätten för tidningar endast sådana begränsningar som framgår avförordningen är tillåtna. Den föreslagna begränsningen hindrar inte någon, inte heller en radiostation, från att starta en tidning.Frågan är emellertid om det förhållandet att ett dagstidningsfö- 1992/93:KrU3y retag inte kan få tillstånd att sända lokalradio skall betraktassom en begränsning av etableringsfriheten. Det förhållandet att man begränsar tidningsföretagensmöjligheter att bedriva viss annan verksamhet än tidningsutgivning kan enligtlagrådets mening inte ses som en begränsning av etableringsfriheten underförutsättning att begränsningsåtgärden inte framstår som liktad just mot dennafrihet. I förevarande fall har lagrådet i det föregående funnit attbegränsningen får anses vara föranledd av ett särskilt viktigt skäl medavseende just på yttrandefriheten och informationsfriheten. Vid sådantförhållande kan begränsningen inte anses strida mot tryckfrihetsförordningen. Med hänsyn till Lagrådets yttrande anser utskottet attnågon motsvarande möjlighet att återkalla sändningstillståndet inte börinföras om behörighetsbristen skulle föreligga enligt 7 § lokalradiolagen. I den tidigare nämnda årliga rapporteringen till riksdagenfrån regeringen bör också översiktligt redovisas ägarförhållanden och eventuellakoncentrationstendenser på lokalradioområdet. Utskottet delar regeringens uppfattning att metoden medauktion är den som bör tillämpas i de fall då det finns flera sökande till ettsändningsområde. För att andra metoder, exempelvis urval grundat på redovisadeprogramambitioner, skulle fungera väl skulle det behövas en omfattande kontrollav att ambitionerna verkligen uppfylldes. Med anledning av vad som anförs i motion K6 (s) föreslårutskottet att den föreslagna urvalsproceduren skall kompletteras med möjlighetför sökande att överväga om de vill gå samman om ett tillstånd. När tiden föransökan har gått ut bör myndigheten informera de sökande om vilka övrigasökande är. De bör också underrättas om att de har möjlighet att inom viss korttid, förslagsvis , komma in med samordnade ansökningar. Därmedskapas möjlighet för intressenterna att genom samgående reducera antaletsökande. Skulle det efter den nya ansökningsfristens slut fortfarande finnasflera sökande bör auktion äga rum enligt de i propositionen föreslagnareglerna. Enligt regeringens förslag skall den årliga minimiavgiftenvara . Utskottet anser att en så hög avgift kan fungera som hinder förradiosändningar på små och medelstora orter. En sänkning av minimiavgiften kanleda till att det blir fler tillstånd och därmed till att de samladeavgiftsintäkterna hålls uppe. I det följande föreslår utskottet vidare attvissa av innehållsreglerna i regeringsförslaget skall utgå. Behovet av kontrollminskar därmed. Mot den redovisade bakgrunden föreslår utskottet att denlägsta årliga avgiften fastställs till . Avgiften bör indexanknytas ienlighet med propositionens förslag. Regler förinnehållet i allmänhet I992/93:KrU3y Utskottet delar regeringens uppfattning att det finnsbehov av en bestämmelse i lokalradiolagen om skyldighet att sända viss andellokal produktion. Det får ankomma på att närmareöverväga hur bestämmelsen bör vara utformad. Regler för reklam och sponsring Regeringen föreslår att följande regler i fråga om reklamoch sponsring skall gälla för lokalradion (prop. s. 29 och 64). Reklam mot vederlag och program motbetalning får endast sändas under särskilt markerad annonstid. Under den övriga programtiden ärdet inte tillåtet att mot vederlag eller annars på ett otillbörligt sätt gynnaett kommersiellt intresse. Av en annons som sänds underannonstid skall framgå i vems intresse sändningen sker. I annonser som sänds mot betalningeller annat vederlag får det inte uppträda personer som spelar en framträdanderoll i radioprogram som huvudsakligen handlar om nyheter ellernyhetskommentarer. Om ett program helt eller delvishar bekostats av annan än den som bedriver sändningsverksamheten, skall dettaanges på lämpligt sätt i början och i slutet av programmet. Högst av sändningstidenper dygn får avse annonser under annonstid. Inom en sändningstid av en timmemellan hela klockslag får annonser förekomma under högst eller, irena undantagsfall, . Annonstiden vid ett givet tillfålle får inte understigaen minut, sedan sändningstiden för den särskilda signaturen har frånräknats. De föreslagna reglerna har olika syfte. Reglerna i punkterna1 5 syftar till att lyssnaren skall kunna klart urskilja program som tillståndshavarensänder på uppdrag av andra, eller program där någon annan än tillståndshavarenhar medverkat i finansieringen. I motion K8 (nyd) anförs att befintlig lagstiftning ominnehållet i reklam skulle vara tillräcklig för dessa ändamål.Marknadsföringslagens (1975:1418) regel om otillbörlig marknadsföring gälleremellertid endast i fråga om näringsidkares marknadsföring av varor, tjänsteroch andra nyttigheter. Annonser som har andra syften, t.ex. att propagera förolika uppfattningar i samhällsfrågor eller att påverka allmänhetens beteende inågon riktning, omfattas inte av marknadsföringslagen. Enligt utskottets mening är det viktigt att det förlyssnaren klart framstår vad som är radioföretagets egna program och vad somsänds på uppdrag av andra eller på andras bekostnad. Denna skillnad kan intehelt och hållet upprätthållas med hjälp av marknadsföringslagen. Därför anserutskottet att regler av det innehåll som anges i punkterna 1 5 skall gällaför lokalradion. Reglerna ipunkterna 68 syftar till att på olika sätt reglera rekla- 1992/93:KrU3y I motion K6 (s) anförs att regler av detta slag är onödiga, eftersom enradiostation som sänder för mycket reklam skulle svikas av publiken. Därförskulle reklammängden vara självreglerande. Utskottet finner att dettaresonemang i princip har fog för sig. De regler som anges i punkterna 6 och 8bör därför inte tas in i lokalradiolagen. Däremot anser utskottet att det finnsanledning att särskilt reglera hur stor del av sändningstiden som varje timmefår utgöras av annonser. En bestämmelse av det innehåll som upptagits i regel 7bör således tas in i lokalradiolagen. Enligt förslagen i propositionen bör i fråga om reklam ochsponsring i närradion gälla i stort sett samma regler som för lokalradion.Någon motsvarighet till den i föregående avsnitt upptagna regeln under punkt 7föreslås inte (se prop. s. 58 d §§). Utskottet delar den i propositionen redovisadeuppfattningen om samstämmighet med undantag av punkten 7 mellanlokalradions och närradions regler. 1 enlighet med den bedömning utskottetgjort i föregående avsnitt bör således regeringens förslag till närradiolag ändrasså att de lagbestämmelser, vari reglerna 6 och 8 upptagits, utgår. 1 motion K6 (s) anförs att om regeringens förslaggenomförs skulle detta innebära att sammanslutningar med tillstånd att sändanärradio inte skulle få samordna försäljning av rekJamtid genomnärradiofören-ingens försorg. Med anledning härav vill utskottet påpeka att vadsom föreslås i propositionen är att endast andra sammanslutningar ännärradioföreningar skall ha rätt att sända reklam. Något hinder för dessasammanslutningar att i den form de önskar samverka när det gäller t.ex.annonsackvisition föreslås inte. I motion K13 (c, kds) föreslås att sammanslutningar sominte sänder reklam i närradion skall vara befriade från avgift till staten.Enligt utskottets bedömning kommer många enskilda föreningar att avstå frånmöjligheten att sända reklam. Dessa föreningar bör bli avgiftsbefriade tillstaten i ärenden om närradio. För att nödvändiga anpassningsåtgärder skall möjliggörasbör den föreslagna ändringen av 6 § närradiolagen, där principen om ensändningsmöjlighet för närradio per kommun fastslås, träda i kraft först den 1januari 1994. Regeringen föreslår att tills vidare skallsvara för myndighetsuppgifterna för lokalradion. Enligt förslaget skall nämndenha hand om planering och tillståndsgivning, öva tillsyn över lokalradioverksamheten,pröva frågor om återkallelse av rätten att sända samt besluta om föreläggandenatt följa programreglerna. I propositionen hänvisas till förslaget ibetänkandet (SOU 1992:36) Radio och TV i ett om att ensammanhållen central myndighet skall inrättas som skall 1992/93:KrU3y ersättaRadionämnden, och . Beredningen av utredningensförslag pågår inom . Enligt utskottets mening är det mindre lämpligt att läggamyndighetsuppgifter för lokalradioverksamheten på ett organ som är starktförknippat med närradions intressen. Det framstår inte heller som välbetänktatt den myndighet som prövar frågor om tillstånd och sändningsområden ävenskall granska efterlevnaden av regler för sändningarnas innehåll. Utskottetförordar därför en annan lösning av frågan om vilken eller vilka myndighetersom skall svara för de angivna uppgifterna enligt lokalradiolagstiftningen.Utskottet förordar dels att tillståndsgivning och granskningsverksamhet inteskall handhas av samma organ, dels att inte skall svara förnågon av dessa uppgifter. Utskottet har övervägt det i ärendet framförda förslagetatt uppgiften att meddela tillstånd att sända lokalradio skall läggas hosTelestyrelsen. Utskottet vill emellertid inte föreslå en sådanordning. Orsaken härtill är att utskottet inte vill föregripa beredningen avförslaget om förändrad myndighetsorganisation inom radio- och TV-området. I avvaktan på förslag från regeringen om hurmyndighetsfrågorna skall lösas på bör därför, enligt utskottetsmening, inrättas en tillBllig myndighet för planering och beslut om tillstånd.Den nya myndigheten bör benämnas Styrelsen för lokalradiotillstånd. Vid utseendetav ledamöterna i myndighetens styrelse bör regeringen ta hänsyn till personligkompetens och integritet. Det är viktigt att det i styrelsen ingår personer medkunskaper och erfarenheter från olika sektorer av det svenska samhället så attstyrelsen sammantaget representerar den kunskap och erfarenhet som ärbetydelsefull för uppgiften. Enligt utskottets mening bör kravet på egna kansliresurserför styrelsen kunna hållas lågt genom ätt styrelsen samarbetar medTelestyrelsen i tekniska frågor. Tillsynen över efterlevnaden av reglerna om sändningarnasinnehåll bör åvila . Nämnden har erfarenhet av liknande uppgifteri fråga om Radio-företagen och . För att stärka rättssäkerhetenbör det i lokalradiolagen införas en möjlighet att överklaga vitesföreläggandenav till kammarrätten. Motsvarande möjlighet bör införas inärradiolagen i fråga om vitesföreläggande enligt den lagen. Det kan ocksåfinnas skäl för att i detta sammanhang övervägalämpligheten av att, då del gäller beslut om vitesföreläggande som fattas avRadionämnden med stöd av radiolagen, införa besvärsrätt till kammarrätten.Enligt radiolagen har tillgång till vitessanktioner om ettprogramföretag bryter mot vissa av radiolagens regler om annonser som sändsunder annonstid i televisionen eller mot avtalsbestämmelser om sändning avsponsrade program. Även då det gäller den i proposition 1992/93:75 föreslagna lagen om satellitsändningar av televisionspro- gram tillallmänheten finns det enligt kulturutskottets mening skäl att 1992/93:KrU3y överväga lämpligheten av att besvärsrätt införs till kammarrätten i fråga omvitesförelägganden. I beslutet har deltagit; (), CharlotteBranting (fp), (), (), (),(), (), (), (), (), (), (),(), () och (nyd).