yttr · GG05KrU3 · 1992-12-31 00:00:00 — Från , som inte företräds av någon ordinarieledamot i utskottet, har suppleanten () närvarit vid denslutliga behandlingen av ärendet. , , , , , och (alla s) anser attkulturutskottets yttrande bort ha följande lydelse: Utskottet anser i enlighet med vad som anförs i densocialdemokratiska motionen K6 att regeringens förslag tilllokalradiolagstiftning namnet reklamradiolagstiftning vore mera adekvat harstora brister. Enligt utskottets mening är bristerna så allvarliga attregeringsförslaget inte bör ligga till grund för lagstiftning. Det är inte förvånande att förslaget är så bristfålligt,eftersom beredningsarbetet inte skötts av regeringen på ett godtagbart sätt.Som närmare utvecklas i motionen bestod arbetet i att en knapphändigdiskussionspromemoria utarbetades inom , varefter efterremissbehandling företrädare för de politiska partierna fick lämna synpunkteri ärendet. Tre sammanträden hölls . Under dentidspress som rådde fanns inte utrymme för mer inträngande diskussioner ellermöjligheter att inhämta kompletterande faktamaterial. Samrådet medoppositionspartierna blev närmast av proformakaraktär. Utskottet beklagar attregeringens sätt att förbereda propositionen haft den konsekvensen attförutsättningar för ett konstruktivt samarbete mellan det största oppositionspartiet,å ena sidan, och regeringspartierna, å andra sidan, inte funnits. I det läge som uppstått har utskottet gjort bedömningenatt det är nödvändigt föreslå att avstyrker förslaget till lo- 10 bör hos regeringen begära att det skyndsamttillsätts en parlamentarisk utredning med uppdrag att lägga 1992/93:KrU3y fram ettnytt förslag till sådan lagstiftning. Utredningsuppdraget bör bedrivas medutgångspunkt i de synpunkter utskottet anför i det följande. Bristerna i regeringsförslaget är i första hand attinternationella erfarenheter av reklamradio inte redovisas, att en bedömning avden tänkbara reklammarknaden inte görs, aU principresonemang och analys avmålkonflikter förekommer sparsamt och att de frekvenstekniska frågornabehandlas lättvindigt. 1 det följande redovisar utskottet i korthet sin syn på defrekvenslek-niska frågorna och på vissa av de konkreta förslag i övrigt somläggs fram i propositionen. Regeringens förslag om en etappvis fördelning avsändningstillstånd skapar onödigtvis problem för branschen, eftersom de sökandesom först får tillstånd får en klar konkurrensfördel. Utskottet anser att meden god planering det bör vara möjligt att redan i första fördelningsomgångenfördela avsevärt fler tillstånd än 60. Då det gäller frekvensplaneringen är det nödvändigt attredan i detta sammanhang ställa upp principer för planeringen inte minst föratt övergången till digital teknik skall underlättas och för att publicservice-företaget på ljudradioområdet i första hand skall få goda möjligheteratt gå över till digitala sändningar. Utskottet erinrar om att regeringenföreslår att tillståndsperioden för lokalradio skall vara . Utskottet anser att, för att motverka nälverksbildningar,av programmen bör produceras vid reklamradiostationen. Propositionensförslag om en egenproduktion på en tredjedel av sändningstiden kanlätt kringgås exempelvis genom utnyttjande av en självspelandeCD-apparat. Av propositionen framgår att inte någon tillståndshavarekan räkna med att få en automatisk förlängning av sitt tillstånd. Utformningenav regeringsförslaget ger en felaktig bild av vad som är avsett enligtpropositionen. Mediepolitiska och frekvenstekniska skäl talar för atttillståndsperiodens längd skall vara i stället . Regeringens förslag till ägarbegränsning är otillräckligtför att effektivt motverka den ägarkoncentration varom i andra sammanhangenighet råder. I ett inledande skede bör det vara möjligt att avstå frånen lagreglerad begränsning av reklamens omfattning . Reklammängdenär självreglerande, eftersom lyssnare stöts bort om det förekommer alltför mycketreklam i sändningarna från en radiostation. I likhet med vad som gäller i den marksända televisionenbör åsiktsreklam vara förbjuden i lokalradion. Regeringens förslag lill urvalskriterier vidtillståndsgivning och till lillståndsmyndighet kan inte godtas. Det är integodtagbart att möjligheten att få tillstånd skall bli beroende av den sökandesekonomiska styrka.Vidare anser utskottet att det inte bör vara en central myndig- 1992/93:KrU3y het som fördelartillstånden. Lokalradion skall vara lokalt förankrad. Utskottet anser därföratt bör vara tillståndsmyndighet. Ett urval sökande bör kunna ske efter de principer somanges i motion K6. Principerna är följande. 1.Alla sökandesom har en godtagbar finansiering skall betraktas som likvärdiga. Med godtagbarfinansiering menas att varje sökande skall disponera vidsändningsstarten. 2.Om det finnsflera sökande till ett och samma tillstånd skall undersöka förutsättningarnaför ett samgående. Sökande som är villiga att samverka skall ha förtur. 3.Om samgåendeinte är aktuellt, skall tillståndet ges till den sökande som bedöms ge mestutrymme åt lokal rapportering och bevakning. Om flera tillstånd delas ut på enort skall eftersträva ett samlat radioutbud på sändningsorten,som kan förväntas tillgodose olika smakriktningar. Det är tillfredsställande att regeringen i propositionengår ifrån inställningen att närradion skall vara reklamfri. Självfallet måsteföreningslivet få samma möjlighet att sända reklam som lokalradion. Goda skäl finns för att låta regelverken för närradion ochreklamradion bli så likartade som möjligt. För närradions del bör med vissajämkningar reklamreglerna i propositionen godtas. När regeringen efter förnyadutredning lägger fram nytt förslag till lokalradiolagstiftning kan det finnasskäl att jämka reklamreglerna för närradion så att så långt möjligtsamstämmighet med lokalradions motsvarande regler uppnås. Den stora bristen i regeringsförslaget då det gällerregler för reklam i närradion är att närradioföreningarna inte skall få sändareklam. Den roll som närradioföreningarna bör spela då det gäller reklamutvecklas närmare i motion K6. I övrigt bör reklamreglerna för närradion jämkas ienlighet med de synpunkter som angetts för lokalradion. Således börbestämmelsen i 10 c § förslaget till lag om ändring i närradiolagen att av en sammanslutnings sändningstid får avse annonserunder annonstid utgå. De ändringar i närradiolagstiftningen som skall göra detmöjligt för föreningslivet att sända reklam i närradion bör träda i kraft den 1januari 1993. Detta stämmer överens med vad som föreslagits i propositionen. Meningsyttring får avges av suppleant från ,eftersom partiet inte företräds av ordinarie ledamot i utskottet. () anför: Som anförs i motion K7 av företrädare för Vänsterpartietär det svårt att avgöra hur stort intresse det kommer att finnas för attförvärva tillstånd att sända privat lok-alradio och hur en sådan radio kommeratt utformas. Detta bör dock inte hindra att riksdag och regering tar ansvarför att utforma en lag på området som både, så långt det är möjligt,tillgodoser yttrandefriheten i vid mening och tillgodoser mottagarnas önskemålom bredd och variation i programutbudet. Dessa synpunkter stämmer överens medvad som anförs i propositionen. Härutöver vill jag inledningsvis anföra attutskottsbehandlingen inte i något väsentligt avseende gett mig anledning tillomprövning av de ståndpunkter som angetts i motion K7. Jag tar i det följande upp vissa av de centrala frågor sombehandlas i propositionen och motionerna. Detta gäller främst lokalradion men ivissa avseenden även närradion. 1 övrigt hänvisar jag till motion K7. Det är uppenbart att man måste sträva efter att redan iförsta fördelningsomgången fördela fler tillstånd än de 60 som anges i propositionen.Målet måste vara att söka tillgodose önskemål om tillstånd inom alla de områdendär ett intresse finns. Självfallet får strävan efter att tillgodose önskemålendock inte leda till att omsorgen om en god frekvensplanering eftersatts. Storhänsyn måste tas till att verksamhet inte skall behöva försämrassom en följd av att en teknisk anpassning måste ske till den nyalokalradioverksamheten. Det måste i sammanhanget beaktas att frekvenser intefår utdelas om de ligger så nära varandra att personer med äldre radioapparaterhar svårt att kunna ta in de olika stationerna störningsfritt. Regeringens förslag till lokalradiolagstiftning är enligtmin mening inte tillräckligt långtgående för att motverka ägarkoncentration ochmassmediehegemoni. En mera långtgående lagstiftning behövs, eftersomregeringens förslag ger alltför stort utrymme för ett kringgående av debestämmelser som syftar till att förebygga eller motverka ägarkoncentration. Regeringens förslag till urval bland sökande tilllokalradiotillstånd kan inte godtas. Det föreslagna auktionsförfarandet för attfördela sändningstillstånden mellan flera behöriga sökande till ett ledigförklaratsändningsområde gynnar varken den lokala anknytningen, mångfalden elleryttrandefriheten. Det är inte heller försvarligt att den årliga avgiften, somkommer att ligga fast så länge sändningstillståndet gäller, blir olika förtillståndshavarna och beroende av den ekonomiska kapaciteten hos de olikaintressenterna just vid budgivningen. I enlighet med vad som anförs i motionK7 bör regeringen återkom- ma medförslag till fördelning av sändningsrätterna där det görs en 1992/93:KrU3y bedömningav de sökandes avsikter med verksamheten och där det tas hänsyn till de olikaintressenternas planerade programkoncept och profilering. En opartisk instans,exempelvis i varje län, bör få i uppgift att fördelasändningstillstånden. För att erfarenheterna från den första tidenslokalradioverksamhet snabbt skall kunna tas till vara bör tillståndstiden varahögst . I propositionen har föreslagits . För att undvika likriktning och monopolisering avprograminnehållet . 'it det berättigat att ställa kravet pålokalradiostationerna att en betydande del av innehållet skall vara lokaltproducerat och överensstämma med de intentioner som legat till grund förtillståndsgivningen. av programproduktionen skall enligt min meningvara lokalt producerad. Allvarliga och upprepade överträdelser av en sådanregel bör kunna leda till indragning av sändningstillstånd. Liksom i fråga om närradion bör möjlighet att återkallasändningstillstånd finnas om ett tillstånd används för organiserad rasismeller annan främlingsfientlig aktivitet. Såväl för lokalradion som för närradion måste regler somförbjuder reklam som specifikt vänder sig till barn finnas. Sådana regler finnsredan på televisionsområdet. På televisionsområdet finns också regler som förbjuderåsiktsreklam. Sådana regler bör också införas för lokalradion. Av det föregående framgår att jag har väsentligainvändningar mot lokalradioförslaget i propositionen. Detta kan därför inteläggas till grund för lagstiftning. Efter förnyad utredning bör regeringensnarast återkomma till med förslag till sådan lagstiftning. Mina anmärkningar mot regeringens förslag tillnärradiolagstiftning är, som framgår av det föregående, inte omfattande rentlagtekniskt. Det bör därför vara möjligt att nu genomföranärradiolagstiftningen, sedan de jämkningar vidtagits i förslaget som jagförordat i det föregående. Reklam i närradion bör således bli tillåten fråndet kommande . Därigenom ökas föreningslivets möjligheter attfinansiera sin verksamhet.