yttr · GG05FöU2 · 1992-12-31 00:00:00 — har beslutat beredaförsvarsutskottet tillfålle atl avge yttrande över proposition 1991/92:174 Lagom krigsmateriel jämte motioner. I proposition 1991/92:174 föreslås en ny lagomkrigsmateriel. Förslaget innebär att lagen (1983:1034) om kontroll övertillverkningen av krigsmateriel, m.m. och lagen (1988:558) om förbud motutförsel av krigsmateriel, m.m. förs samman till en lag. Syftet härmed är attförtydliga bestämmelserna för den samlade kontrollen inom området. Enligtförslaget kommer det även att krävas regeringslill-stånd för atttillverka, tillhandahålla och exportera krigsmateriel, liksom förutlandssamarbete om utveckling eller produktion av sådan materiel. Propositionen grundas på bl.a. två utredningar. En avdessa, den s.k. (KMU), har bl.a. haft somuppgift att undersöka sammanhanget mellan en fortsatt livskraftig svenskförsvarsindustri och exporten av krigsmateriel. Utredningen redovisar i sittbetänkande (SOU 1989:102) ett klart sådant samband. Export och utlandssamverkansägs utgöra en förutsättning för att behålla kompetens och kapacitet att inomlandet kunna utveckla och tillverka materiel för våra egna försvarsbehov.Regeringen delar utredningens uppfattning i denna del. Den avvisar åtgärder föratl på administrativ väg omstrukturera försvarsindustrin, t.ex. genomomsiällningsfonder. Propositionens principer för klassificering avkrigsmateriel utgår från förslag från en utredning () somgranskat krigsmaterielbegreppet (SOU 1989:66). Principerna innebär att klassificeringen,liksom , skall ske med utgångspunkt från materielens funktion ochkonstruktion. Regeringen anser att hänsyn bör tas till det krigsmaterielbegreppsom tillämpas av länderna inom EG och föreslår en indelning i två kategorier,dels krigsmateriel för strid, dels övrig krigsmateriel. 1 1992/93. 1992/93 FöU2y Etthuvudavsnitt i propositionen behandlar de reviderade och preci- 1992/93:FöU2y seraderiktlinjerna för hur ärenden om undantag från lagens förbud skall prövas. Deföreslagna riktlinjerna innebär sammanfattningsvis följande: Tillstånd till utförsel av krigsmateriel, eller till annansamverkan om krigsmateriel med utlandet, bör medges endast om detta bedömserforderligt för atl tillgodose det svenska försvarels behov av materiel ellerkunnande, eller i övrigt är säkerhetspolitiskt önskvärt, och detta inte slår istrid med principerna och målen för utrikespolitik. Regeringen anserall utrikespolitiska hinder inte föreligger för export till och samverkan medde nordiska länderna, de traditionellt neutrala länderna i och ländernainom den Europeiska gemenskapen. Samverkan med dessa länder sägs i princip ståi överensstämmelse med svensk utrikespolitik. Tillstånd får inte ges om s.k. ovillkorliga hinderföreligger, dvs. om det skulle strida mot internationell överenskommelse somSverige biträtt, mot beslut av eller mol folkrättsliga reglerom export från neutral stat under krig. Tillstånd bör, enligt regeringen, heller inte ges omframställning om export eller samverkan gäller stat där omfattande och grovakränkningar av de mänskliga rättigheterna förekommer. Tillstånd för utförsel av krigsmateriel för strid börvidare inte ges om del avser stat som befinner sig i inre eller yttre väpnadkonflikt, inte heller till stal som är invecklad i internationell konflikt somkan befaras leda till väpnad konflikt. Tillstånd anses kunna ges till utförsel av övrig krigsmateriel,dvs. materiel utan förstörelsebringande egenskaper, om tre villkor är uppfyllda.Sålunda får inte något av de ovillkorliga hindren föreligga. Inte heller fårmottagarlandet befinna sig i inre eller yttre konflikt och där får inteförekomma grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Tillstånd bör vidare kunna ges till utförsel avreservdelar till tidigare, med vederbörligt tillstånd exporteradkrigsmateriel, om inte ovillkorligt hinder möter. Delsamma bör gälla andraleveranser, t.ex. ammunition, som har samband med tidigare utförsel eller därdet annars vore oskäligt att inte ge tillstånd. Ett givet tillstånd till utförsel bör, enligtpropositionen, återkallas vid ovillkorliga exporlhinder och om den mottagandestaten kommer i väpnad konflikt eller får inre väpnade oroligheter. Även i fråga om utlandssamarbele om gemensam utvecklingoch tillverkning av krigsmateriel skall tillståndsbedömningen, enligt rege ringens förslag, utgå från samma grundläggande kriterier. När det gäller export från samarbetslandet lill ett tredje land av gemensamt utvecklad eller producerad materiel skall bedömningen utgå från slut produktens identitet. Om malerielen har en övervägande svensk identi tet, bör sådan tredjelandsexport i princip regleras enligt de svenska riktlinjerna. Om materielen däremot anses ha en övervägande utländsk identitet, eller om särskilt starka försvarspolitiska skäl föreligger, sägs sådan export kunna medges enligt samarbelslandets exporlregler. konstaterar alt den aktuellapropositionen och de med anledning av denna avgivna motionerna behandlar ettbrett spektrum av frågor som direkt avser eller har anknytning till regelverketför tillverkning och export av krigsmateriel. Huvuddelen av dessa frågor fåranses ligga utanför försvarsutskottets beredningsområde. Utskottet begränsarsåledes sitt yttrande till vissa för det svenska försvaret betydelsefullaaspekter på tillverkning och export av krigsmateriel. Dessa redovisas i detföljande under särskilda rubriker. Försvarsindustrins betydelse ur säkerhets- ochförsvarspolitisk synvinkel har utskottet vid flera tillfållenbehandlat frågan om industrins försvarspolitiska betydelse. Utskottet hänvisarhärvid främst lill betänkandena /87:FÖU11 (års försvarsbeslut),1990/91:FÖU8 och 1991/92:FöU12 (års försvarsbeslut). Utskottet redovisar i del följande sin grundsyn när detgäller försvarsindustrins betydelse ur säkerhets- och försvarspolitisksynvinkel. En inhemsk försvarsindustri utgör en väsentlig tillgång iden svenska säkerhetspolitiken. Egen kapacitet alt utveckla, tillverka ochunderhålla försvarsmateriel bidrar lill att skapa respekt för vår vilja ochförmåga atl föra en långsiktig, fast och konsekvent försvarspolitik fri frånbindningar i militära allianser. Den ger oss förmåga atl vidmakthålla ochvidareutveckla redan anskaffade system samt tillhandahåller teknisk kompetenspå områden som har stor betydelse för försvarets operativa effekt och som oftainte kan tillgodoses på annat sätt. Egen forskning och försvarsindustri ökarsålunda möjligheterna all förse försvarsmakten med utrustning som är anpassadtill de speciella behov och förutsättningar som vårt värnpliklssyslem, vårförsvarsplanering och vår geografi skapar. Detta bidrar i sin tur till atl vitill rimliga kostnader kan välja en egen försvarsprofil som minskarverkansmöjligheterna hos de system som en angripare kan sätta in mot oss.Härtill kommer att viss materiel, t.ex. för telekrigföring, är underkastad såhöga sekretesskrav att en utlandsanskaffning inte är möjlig varför en svenskutveckling och tillverkning utgör enda realistiska alternativ. Slutligen utgören inhemsk försvarsindustri en av grunderna för att i ell läge där deinternationella relationerna försämras kunna förbättra försvarsförmågan genomtillförsel av materiel. Den är också en förutsättning för krigsproduklion. En vital försvarsindustri har utgjort ett av fundamentenför vår militära alliansfrihet. Länder som saknar försvarsindustri har behövtutforma andra försvarskoncept med ett större utländskt beroende. Deförsvarspolitiska motiven för all behålla och utveckla vår försvarsindustrianser utskottet heller inte ha minskat i betydelse genom de senaste årens storaförändringar i den inlernalionella miljön. Utskottet noterar att den aktuella propositionen (s.3641) belyser försvarsindustrins säkerhetspolitiska betydelse utförligare än vid tidiga- 3 re lillfållennär reglerna för krigsmaterielexport varit uppe lill behand- ling.Detta anser utskottet vara en fördel. Utskottet noterar vidare all 1992/93:FöU2y regeringenuttalar atl den inhemska försvarsindustrin, med en stark kompetens på delhögteknologiska området, utgör en väsentlig tillgång i den svenskasäkerhetspolitiken. Den syn som regeringen ger uttryck för i det aktuellaavsnittet överensstämmer således väl med vad utskottet och i tidigaresammanhang anfört i frågan. Del som utskottet har anfört om försvarsindustrinssäkerhets- och försvarspolitiska betydelse innebär inte att utskottet förordaratt en viss industristruktur eller vissa enskilda företag skall bevaras tillvarje pris. Utveckling och tillverkning av materielobjekt skall utgå från detsvenska försvarels behov. Med hänsyn härtill får industrins kompetenserprioriteras och bestämmas. Tillverkningskapaciteten kan också påverkas avexportåtaganden. Regering och riksdag lar ställning till såväl maierielbehovsom behovet av kompelens i de fleråriga försvarsbesluten, och vid behov ocksåi samband med den årliga prövningen av verksamhet och medelstilldelning.Iniliering och genomförande av strukturförändringar är främst ett ansvar förindustrin. Staten har, i egenskap av enda inhemska beställare och samtidigtregelutformare, också ell ansvar, bl.a. för sysselsättningen. Utskottet erinrarom all betydande strukturförändringar skett i svensk försvarsindustri undersenare år med en betydande nedgång i sysselsättningen och att ytterligaresådana strukturförändringar förutses. Svensk försvarsindustri har varit mycket framgångsrik isin uppgift all utveckla och tillverka utrustning lill vårt försvar. Ofta harinsatserna lett till lösningar av världsklass direkt anpassade lill våraspeciella förhållanden. Det har t.ex. väckt internationell respekt alt ettlitet land som självständigt kunnat utveckla flera generationerkvalificerade stridsflygplan, nu senast JAS 39 , och kvalificerade robotsystemsom robot 15 mot sjömål, robot 70 mol luftmål samt pansar-värnsroboten 55() och granatkaslarprojektilen STRIX. Många andra exempel kan anföras: Ubåt90, radarstationer för olika ändamål, kommunikationsutrustningar, minor m.m.All den framtagna materielen stått sig väl, kvalitets- och kostnadsmässigl, ihård internationell konkurrens understryks av industrins exportframgångar. En annan aspekt som enligt utskottet bör uppmärksammas äratt försvarsindustrin, som sysselsätter av svensk verkstadsindustri,har inneliggande order för i storleksordningen . Fleraförsvarsindustriförelag redovisar vinst, t.ex. Ceisiuskoncernen och NobelTechSyslems, trots lågkonjunktur och allmän ekonomisk kris i landet. Enligt utskottet är det vidare värt alt notera attförsvarsanslagen inte används till induslrisubventioner. Utvecklings- ochanskaffningsuppdrag placeras där materielen kan fås med specificeradeegenskaper till lägsta pris. Delta skapar ett effektivitetstryck på industrin.Samtidigt utgör stora utvecklingsuppdrag med tillhörande finansiering, ofta benämndateknikupphandling, ett stöd åt industrin eftersom denna med egna medeli regel inte kan bekosta sådana fleråriga satsningar med 1992/93:FöU2y Statlig teknikupphandling har inom flera samhällssektorer visatsig ge betydande dynamiska effekter. Det sagda innebär att utskottet delar regeringens bedömningatt del är olämpligt atl genom omställningsfonder styra industrins strukturering. Betydelsen av export och annan utlandssamverkan Frågan om sambandet mellan försvarsindustrins förmåga atltillgodose det svenska försvarets behov av materiel och industrins möjligheteratt exportera och samarbeta med utländsk industri har tagits upp av utskottetvid flera tillfållen . Sålunda anfördes årsförsvarsbeslut (1986/86:FöUl 1 s. 127) att export av viss omfattning ärnödvändig för atl bevara väsentliga delar av försvarsindustrins kompelens,kapacitet och konkurrensförmåga. Samarbete med utländsk industri angavs bidralill alt inom landet bevara och befåsta systemkompetenser som annars i längdeninte skulle kunna upprätthållas. Frågan om utlandssamarbele behandlades ocksåi belänkandet 1990/91 :FÖU8. Utskottet uppmärksammar i detta (s. 126) vadregeringen anfört (prop. 1990/91:102) om det angelägna i att från försvarspolitiskautgångspunkter skapa sådana betingelser för ullandssamarbetet att enlivskraftig försvarsindustri kan bevaras inom för del svenska försvaretprioriterade sektorer. För att främja möjligheterna till ett sådantindustriellt samarbete ansåg regeringen då atl ramar borde ges för samarbetetoch all dessa borde förankras på regeringsnivå. Med hänsyn lill den snabbautvecklingen på del försvarsindustriella området i och del pågåendeekonomiska samarbetet borde det också finnas anledning att överväga de svenskarelationerna lill existerande samarbetsorgan i inom området, i förstahand lEPG (). Enligt regeringen var detväsentligt atl den svenska marknaden för försvarsmateriel fungerar på ettlikartal sätt som i de 13 lEPG-länderna och atl svensk industri kan accepterassom samarbetspartner i dessa länder. Utskottet konstaterar atl sambandet mellanförsvarsindustrins förmåga alt tillgodose del svenska försvarels behov avmateriel och industrins möjligheter all exportera ånyo poängleras i den nuaktuella propositionen (s. 40). Regeringen anser sålunda all har ellstarkt säkerhetspolitiskt behov atl i ökad utsträckning delta i detinternationella forsknings- och utvecklingssamarbete som pågår, inte minstmellan länderna i EG. Exporten av krigsmateriel saml annan utländsk samverkanbör därför, enligt regeringen, kunna ske i den omfattning som är betingad avvåra försvars- och säkerhetspolitiska mål och behov inom ramen för Sverigesallmänna säkerhetspolitiska principer. Ulskollet gör ingen annan bedömning. Här vill utskottet fåsta uppmärksamheten pä en konsekvensav att ändra klassificeringen av krigsmateriel enligt propositionens förslag.Definitionen av gruppen "övrig krigsmateriel" leder till all antaletlillståndsärenden ökar. Delta kommer, för del fall regeringen ger sitt tillstånd,att i statistiken återspeglas som en ökning av den totala 1992/93:FöU2y krigsmaterielexporten.En sådan ökning är självfallet skenbar. skulle en stor svensk materielleverans till ett grannland, t.ex. till , geutslag i statistiken. Detta slags stalistikförändringar kan ge upphovtill en debatt som inte är särskilt intressant. Del viktiga är i ställetatt del inte exporteras lill fel länder. Delta bör enligt utskottets mening kunna tillgodoses genom all regeringen, under vederlaget politisktansvar, tillämpar det nu föreslagna regelverket i varje aktuellt Principiell kommentar till vissa motioner Utskottet uppfattar att flertalet av de motioner somavgivils med anledning av den aktuella propositionen direkt eller indirektifrågasätter bärkraften i motiven för en svensk krigsmaterielexport och annansamverkan med utländsk försvarsindustri. Utskottet kan, mot bakgrund av dettidigare anförda, inte ställa sig bakom motionärernas synsätt i berörd del.Utskottet kan heller inte förorda de redovisade motiven för atl inrättaomställningsfonder eller statsingripanden för en omställning av industrin. I beslutet har deltagit: (), IréneVestlund (s), (), (), (), BarbroEvermo Palmerlund (s), (), (), (nyd), (). (), (), HenrikLanderholm (m), () och (). (nyd) anser atl vad utskottet anför underrubriken bort ersättas med text av följande lydelse: Utskottet noterar att propositionen i allt väsentligtinnebär atl två lagar, lagen (1983:1034) om kontroll och tillverkning avkrigsmateriel och lagen (1988:558) om förbud mot utförsel av krigsmateriel,förs samman till en lag. Lagförslaget innebär således atl de grundläggandelillståndsprinciperna kvarstår oförändrade. Regeringstillslånd kommer ävenframdeles att krävas för tillverkning, tillhandahållande, export m.m. avkrigsmateriel. Utländskt ägande kommer fortfarande att begränsas. Enligt utskottets uppfattning har motiven för nuvarande rigorösa 1992/93:FöU2y lagregleringinom krigsmaterielområdet inte samma bärkraft som . Utgångspunkten böri stället vara en fri marknad som under .särskilda förhållanden kan inskränkas.Svensk försvarsindustri bör ges samma möjligheter alt konkurrera på dennamarknad som andra länders försvarsindustrier. Innebörden av vad utskottet här har anfört är attkrigsmateriellagstiftningen inte kan bygga på tillslåndsprincipen. I ställetbör anmälningsplikt föreskrivas. Anmälan bör kunna göras i efterhand eller,vid synnerliga skäl, innan avtal tecknas mellan kund och leverantör.Regeringens möjligheter all förhindra att avtal ingås bör begränsas tillsituationer där svenska intressen kan hotas och där mänskliga rättigheterallvarligt åsidosätts. Utskottet förordar således en ny inriktning avkrigsmalerielpoliti-ken. Proposition 1991/92:174 bör avslås och geregeringen i uppdrag att utarbeta ett nytt och friare regelverk förkrigsmaterielområdet i enlighet med vad utskottet här har anfört. gotab 42253, 1992