yttr · GG05LU5 · 1992-12-31 00:00:00 — Instansordningen i utsökningsmål m.m. har beslutat attbereda lagutskottet tillfålle att avge yttrande över proposition 1992/93:216 omprövningstillstånd i hovrätt och instansordningen i utsökningsmål jämte demotioner som kan komma att väckas med anledning av propositionen i den delärendet avser instansordningen i utsökningsmål. 1 propositionen föreslås att förfarandet medprövningstillstånd utvidgas till att omfatta alla tvistemål där värdet avtvisteföremålet uppenbart inte överstiger ett basbelopp (för år1993). är motsvarande gräns ett halvt basbelopp. Vidare föreslås ipropositionen att reglerna om prövningstillstånd införs i ledettingsrätthovrätt i brottmål, där tingsrätten endast har dömt den tilltaladetill böter eller frikänt den tilltalade från ansvar. Prövningstillstånd skallkrävas oavsett vem den tilltalade, åklagaren eller målsäganden somöverklagar. Undantag föreslås dock för det fåtal fall där Riksåklagaren,eller ombudsmän för talan i hovrätten. Prövningstillståndsförfarandeti hovrätten föreslås utformat i huvudsak på samma sätt för brottmål ochtvistemål. Förslaget innebär att prövningstillstånd skall kunna beviljas omdet finns anledning att ändra tingsrättens avgörande (ändringsdispens), om detär av vikt för ledningen av rättstillämpningen att överprövning sker(prejudikatdispens) eller om det annars föreligger synnerliga skäl tillöverprövning (extraordinär dispens). I propositionen föreslås att hovrätten viddispensprövningen skall vara domför med tre lagfarna domare. gäller atthovrätten skall bestå av två domare. Vidare föreslås i propositionen att beslut som harmeddelats av kronofogdemyndighet skall överklagas först till tingsrätt istället för som direkt till hovrätt. För prövning i hovrätt krävs prövningstillstånd.Propositionen innehåller också ett förslag om att reglerna om s.k. hovrättstingskall avskaffas. Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 1993såvitt gäller reglerna om prövningstillstånd i hovrätt och om avskaffande avhovrättsting och i övrigt . 1 1992/93. 1992/93 LU5y har beslutat att avge yttrande i ärendet såvitt avser 1992/93:LU5y propositionensavsnitt Överklagande av kronofogdemyndighetens beslut (avsnitt 3). Medanledning av propositionen i denna del har väckts ett motionsyrkande. får anföra följande. Nuvarande instansordning enligt utsökningsbalken innebäratt kronofogdemyndighetens beslut i utsökningsmål får överklagas till hovrättengenom besvär. Överklagandet till hovrätten i ett utsökningsmål kan gälla t.ex.utmätning av lös egendom, fastighet eller lön, försäljning av egendom, kvarstadeller annan handräckning. Klaganden kan vara gäldenären själv, en borgenäreller tredje man. Mot hovrättens beslut i ett utsökningsmål får talan föras iHögsta domstolen (18 kap. 1 §). Det finns också andra beslut som fattas avkronofogdemyndigheten i första instans och som får överklagas till hovrätten.Enligt lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifterprövar kronofogdemyndigheten frågor om avräkning för skulder gentemot det allmännafrån belopp som det allmänna annars skulle ha betalt till en enskild. Vidarekan vissa avgöranden av kronofogdemyndigheten enligt lagen (1990:746) ombetalningsföreläggande och handräckning överklagas till hovrätten av sökanden.Det kan i sådana mål vara fråga om t.ex. ett avvisningisbeslut eller ett beslutom avskrivning (55 58 §§). Någon närmare statistik över hur många mål som överklagasfrån kronofogdemyndigheterna till hovrätten finns inte. Av deuppgifter som redovisas i propositionen kan dock antalet överklagandenuppskattas till drygt 2 000. I propositionen föreslås en ändrad instansordning för demålgrupper som redovisats ovan. Enligt förslaget skall målen få överklagas tillden tingsrätt inom vars domkrets den kronofogdemyndighet som har avgjort måletfinns. Eftersom det finns en kronofogdemyndighet i varje län tillskapas genomförslaget en forumregel som innebär att det endast är en tingsrätt i varje länsom kommer att pröva överklaganden av kronfogdemyndighetens beslut.Tingsrättens avgörande skall få överklagas till hovrätt. Där skall emellertidkrävas prövningstillstånd. Enligt förslaget får hovrätten meddela sådanttillstånd endast om det är till vikt för ledning av rättstillämpningen attöverklagandet prövas av högre rätt (prejudikatdispens), det finns anledningtill ändring i tingsrättens beslut (ändringsdispens) eller det annars finns synnerligaskäl att pröva överklagandet (extraordinär dispens). De föreslagna dispensgrundernaför kronofogdemålen överensstämmer med vad som gäller förprövningstillstånd i hovrätten för tvistemål där tvisteföremålets värdeuppenbart inte överstiger hälften av basbeloppet, för vissa mål vidfastighetsdomstolarna och för felparkeringsavgifter (49 kap. 13 §rättegångsbalken). Beträffande förfarandet i tingsrätten i kronofogdemålenföreslås i propositionen att lagen (1946:807) om handläggning av domstolsärenden(ärendelagen) skall gälla i tillämpliga delar, dock att tingsrätten alltidskall bestå av en lagfaren domare. För handläggningen i hovrät- ten och föreslås att regler om 1992/93:LU5y För alla domstolsinstanser föreslås vissa kompletterande regler i18 kap. utsökningsbalken. I propositionen föreslås också en ändring i lagen ombetalningsföreläggande och handräckning som innebär att ansökningsavgiften iett mål enligt den lagen genast skall få utsökas hos sökanden. Härigenom uppnåsöverensstämmelse med vad som gäller avgifter i utsökningsmål enligt 17 kap.utsökningsbalken. Förslagen grundar sig på betänkande(SOU 1991:106) Domstolarna inför 2000-talet Arbetsuppgifter och förfaranderegler.Betänkandet har remissbehandlats. Som skäl för att utsökningsmålen först skall överklagastill tingsrätt anför justitieministern att målen ofta kräver kompletteringar innande blir klara för avgöranden och att sådana kompletteringar enklare utförs itingsrätt. Reglerna om rättens sammansättning och arbetsformer gör att sådanaförberedande åtgärder normalt sett utförs smidigare i tingsrätt än i hovrätt.Vidare kan, enligt vad som anförs i propositionen, själva avgörandet i måletklaras av med ett fårre antal domare i tingsrätt än i hovrätt. Äventingsrätternas bättre lokala förankring är ägnad att förenkla handläggningen,och tingsrätten är den mest ändamålsenliga domstolen när det gäller att hållamuntlig förhandling. Ett annat skäl för en nedflyttning som anförs ipropositionen är hovrätternas arbetsbelastning. Enligt justitieministernsmening är det självklart värdefullt att ta till vara möjligheten att avlastahovrätterna den relativt arbetskrävande målgrupp som utsökningsmålen utgör. Detgäller i synnerhet som allt tyder på att målen sett för domstolsväsendet totaltinte blir lika betungande om de handläggs i tingsrätterna. Med den ändradeinstansordningen blir det, anför justitieministern, ofrånkomligt med ett kravpå prövningstillstånd i hovrätten. Annars skulle intresset av snabba avgörandeni ärendena bli alltför mycket lidande. Reglerna bör, såsom Domstolsutredningenföreslagit, utformas på samma sätt som när det gäller tvistemål om mindrevärden. De skäl som sålunda anförts i fråga om utsökningsmålen åberopas ipropositionen också för att kronofogdemyndigheternas avgöranden i avräkningsmåloch mål enligt lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckningförst skall överklagas till tingsrätterna. har inget att erinra mot förslaget tilländrad instansordning för kronofogdemålen och att det införs krav påprövningstillstånd i hovrätten för de aktuella måltyperna. Särskilt omförslagen om krav på prövningstillstånd i tvistemål och brottmål genomförsframstår den föreslagna ordningen för överklagande av kronofogdemålen som naturlig.Också på utsökningsrättens område kommer då tyngdpunkten i rättsskipningen attligga i den första domstolsinstansen. När det sedan gäller frågan om till vilken tingsrättkronofogdemyndighetens beslut skall få överklagas tas denna upp i motion Ju30av txivdén m.fl. (s). Motionärerna anser att, i stället för denföreslagna forumregeln att målen skall överprövas av den tingsrätt inom varsdomkrets kronofogdemyndigheten finns, klaganden själv bör kunna välja hosvilken av tingsrätterna i det län där kronofogdemyn- dighetenligger som han vill föra talan. En sådan ordning hade också 1992/93:LU5y Motionärerna anser att man i största möjligautsträckning bör sträva efter att undvika koncentration och specialisering inomdomstolsväsendet. Principen bör enligt motionärernas mening vara att allatingsrätter skall tilldelas alla typer av mål, om det inte finns starka skälsom talar i en annan riktning. 1 motionen yrkas att skall besluta attforumregeln vid överklagande av kronofogdemål skall ges en utformning ienlighet med det anförda (yrkande 3). Utskottet vill med anledning härav redovisa vad somanförts i propositionen i denna fråga. Det framgår därvid att remissinstansernaframfört olika invändningar mot förslag. En avinvändningarna går ut på att kvaliteten på avgörandena skulle bli låg och attnågon fast praxis inte kan komma till stånd med alltför många besvärsinstanser.Med utredningens förslag blir nämligen alla landets 97tingsrätter besvärsinstanser. I en annan invändning mot förslaget påpekasrisken för missbruk om klaganden får välja tingsrätt. Vidare krävs medutredningens förslag reservregler för de fall klaganden inte uttrycker någotval eller försöker välja en tingsrätt utanför länet. Dessutom krävs regler föratt säkerställa att alla överklaganden av samma beslut inte hamnar i olikatingsrätter, och sådana regler kan vara svåra att upprätthålla. En ytterligareinvändning riktar sig mot att utredningens forumregel ger dålig förutsebarhetför parterna och tingsrätterna; det sistnämnda är också enresurstilldelningsfråga. I propositionen konstaterar justitieministern, utan att idetalj analysera de olika invändningarna, att det är helt klart att det finnsproblem med lösning. Ett sätt att komma till rätta med denackdelar som följer med utredningens förslag är enligt hennes mening att utseen av tingsrätterna i varje län att pröva överklagandena. En sådan regel ärklar och enkel att tillämpa, och de utsedda tingsrätterna får också bättreförutsättningar att bygga upp sin kompetens på utsökningsrättens område. Ävenom parterna med den sålunda förordade lösningen kan komma att få längre resvägtill tingsrättsförhandlingen än med förslag innebär denförordade ordningen, jämfört med vad som gäller , att den lokalaförankringen blir avsevärt bättre. I propositionen pekas också på attgrundregeln inom förvaltningen är att myndighetsbeslut överklagas till dendomstol inom vars domkrets myndigheten ligger. Av dessa skäl förordas en ordningdär målen överprövas av den tingsrätt inom vars domkrets kronofogdemyndighetenfinns. delar justitieministerns uppfattning att detfinns problem med den ordning som föreslagit och som pånytt aktualiseras i motion Ju30. Utskottet vill därvid erinra om attföreträdare för exekutionsväsendet ställt sig negativa till förslaget att överhuvud taget ändra instansordningen. Man har därvid anfört att utredningensförslag riskerar att främja en utveckling mot oenhetlig praxis mellan de mångatingsrätterna, vilket dessutom kan försvåra kronofogdemyndigheternas arbete. Omen ändrad instansordning ändå bör komma till stånd har vissa kronofogdemyndigheter ansett att prövningenbör koncentreras till ett så litet antal tingsrätter att en 1992/93:LU5y enskildkronofogdemyndighets beslut kan överklagas bara till en enda tingsrätt (se Ds1993:5, Remissammanställning, del B, s. 1042). De risker som sålunda anförts mot förslaget att låtatingsrätter bli överklagandeinstanser är, enligt utskottets mening, i viss månöverdrivna. Det går emellertid i sammanhanget inte att bortse från att utsökningsmålenmånga gånger kan vara komplicerade och ofta kräver en mycket skyndsamhandläggning. Med motionärernas förslag skulle antalet instanser föröverklaganden utökas från nuvarande 6 till 97 med 24 kronofogdemyndigheter somunderinstanser. Antalet utsökningsmål i varje tingsrätt kan därmed komma attvariera mycket. För tingsrätter som får endast något enstaka mål påutsökningsrättens område kan det bli svårt att upprätthålla en erforderligberedskap för en snabb och effektiv handläggning. Med ett begränsat antaltingsrätter som handlägger utsökningsmål skapas däremot förutsättningar föratt ifrågavarande måltyp förekommer med en viss regelbundenhet, och denkompetens som de 24 berörda tingsrätterna successivt kommer att bygga upp påifrågavarande rättsområde kan bibehållas. Propositionens förslag att samla allaöverklaganden till en enda tingsrätt i varje län innebär enligt utskottetsmening betydligt bättre garantier för enhetlighet och rättssäkerhet an denordning som motionärerna förespråkar. kan mot bakgrund av detanförda inte finna annat än att det från utsökningsrättsliga utgångspunkterföreligger sådana starka skäl som omnämns i motionen för att frångå principenatt tingsrätter skall tilldelas alla typer av mål. Sammanfattningsvis förordar lagutskottet således attpropositionen i nu behandlad del tillstyrks och att motion Ju30 yrkande 3avstyrks. I beslutet har deltagit: (), HolgerGustafeson (kds), Per Stenmarck (m), (), (), (), (), (), (), (nyd), (). (), CarinLundberg (s), () och (). Avvikandemening l992/93;LU5y Maj-LisLööw, , , , , och (alla s) anser att den del av lagutskottetsyttrande som börjar med "Utskottet vill" och slutar med "3avstyrks" bort ha följande lydelse: Ilikhet med motionärerna anser utskottet att den fbrumregel somDomstolsutredningen föreslagit har betydande fördelar framför vad som nuföreslås i propositionen. Om man skall försöka att undvikakoncentration och specialisering inom domstolsväsendet bör utgångspunktengivetvis vara att alla tingsrätter skall tilldelas alla typer av mål. mening är de risker som anförts mot förslag iviss mån överdrivna. De problem som kommer upp i utsökningsmålen är i storutsträckning frågor som kan sägas vara hänförliga till vad man brukar kalla dencentrala juridiken, civilrätten och processrätten. Det är med andra ord närmastfråga om sådana juridiska frågor som varje domare utan svårighet bör behärska.Det finns alltså inte anledning att med hänsyn till målens beskaffenhet göraavsteg från principen att alla tingsrätter bör delta i handläggningen avmålen. I samma riktning talar det förhållandet att det inte sällan kan bliaktuellt med muntlig förhandling vid tingsrätten och att det därför kan varatill fördel för parterna, om handläggningen har en lokal spridning. Sammanfattningsvisföreslår lagutskottet att justitieutskottet med bifall till motion Ju30yrkande 3 vidtar den ändring i 18 kap. 1 § utsökningsbalken som föranleds avdet nu anförda.