yttr · GG05KU1 · 1992-12-31 00:00:00 — Påmotsvarande sätt skulle äldre myndighetsföreskrifter med EES-regler tillämpasframför yngre regeringsföreskrifter, om det inte i regeringens förordningangavs att så inte skulle vara fallet. Några remissinstanser har ifrågasatt detkonstitutionellt riktiga i detta resonemang och pekat på att behörighet förregeringen att besluta föreskrifter i ett visst ämne inte hindrar riksdagenfrån att genom lag meddela föreskrifter i samma ämne. Den lag som riksdagenbeslutar skulle i ett sådant fall göra en regeringsföreskrift verkningslös ävenom regeringens föreskrift grundas på . I propositionen biträds uppfattningen att principen omriksdagens suveränitet som lagstiftare gör att regler i lag som huvudregel sätter alla andra föreskrifter ur spel. Om lagstiftar på ett område, där regeringen med stöd av ett bemyndigande i lag eller med utnyttjan de av sin direkt på regeringsformen grundade normgivningskompetens redan har meddelat föreskrifter i förordning, tar lagen alltså i princip över. Om det i ett sådant fall skulle uppkomma konflikter mellan en lag och EES-regler i förordningsform, torde dessa enligt propositionen 1 iflertalet fall kunna lösas genom fördragskonform tolkning. nämligen,om inget annat framgår av lagstiftningsärendet, kunna förut- 1992/93:KUlysättas att inte avsett att bryta mot förpliktelser enligtEES-avtalet. I detta sammanhang hänvisar propositionen till ett uttalande avkonstitutionsutskottet i ett granskningsärende under /90. Enligtuttalandet är det en grundläggande princip att regeringen och myndigheterskall känna till förekomsten av och innehållet i såväl de regler de har atttillämpa som de konventioner och andra internationella åtaganden som harbetydelse för handläggningen. Flera remissinstanser har vänt sig mot termen lagval ochhar i stället förordat beteckningen företräde. De har pekat på att termenlagval används inom den internationella privaträtten som beteckning för valetmellan olika rättsordningar. I propositionen påpekas att det i detta fall rörsig om val mellan svenska regler. Eftersom lagvalsregeln behandlar valet mellanregler, som befinner sig på samma konstitutionella nivå, är begreppetföreträde enligt propositionen inte heller helt rättvisande. Lagvalsregeln behandléis i fyra motioner. I motion ElO yrkande 6 av m.fl. (v)konstaterar motionärerna att regeringen har tagit intryck av lagrådets kritiknär det gäller utformningen av lagvalsregeln. Motionärerna menar dock att detkan diskuteras om inte utformningen av propositionens förslag strider motregeringsformens anda. I motion E6 yrkande 1 av (-) anförsbetänkligheter mot termen lagval såvitt gäller valet mellan olika rättsregler isvensk rätt. Denna term är enligt motionären inarbetad och vedertagen inom deninternationella privaträtten och används där för att beteckna valet mellanolika rättsordningar. I motion E9 yrkande 1 av () förklararmotionären att han i likhet med lagrådet anser att lagvalsregeln bör utgå urlagförslaget. fram till fullt EG-medlemskap börenligt motion E3 av von der Esch (m) så långt möjligt garantier skapasmot sådana straffsanktioner samt utdragna och kostsamma rättegångar som har singrund i bristande överensstämmelse mellan EES-regler och våra grundlagar.Motionären menar att sådana garantier skulle kunna uppnås genom att i EES-lagentas in en bestämmelse av innebörd att den som handlat i överensstämmelse medEES-avtalets bestämmelser och därvid brutit mot svensk lagstiftning ej skallkunna straffas på denna grund. konstaterar att EFTA-ländernaenligt protokoll 35 till åtar sig att för fall av möjligakonflikter mellan införlivade regler och andra författningsbestämmelser omnödvändigt införa en författningsbestämmelse av innebörd att EES-reglerskall ta över i sådana fall. I länder där internationella avtal redan intar enöverordnad ställning i förhållande till den interna lagstiftningen är en sådanförfattningsbestämmelse inte nödvändig. lertid enannan ordning. Som anförts i det föregående innebär hos oss 1992/93:KUly denomständigheten att en författning grundar sig på ett internationellt avtal inteatt den har företräde framför andra författningar. delardärför regeringens bedömning att det är nödvändigt att i lag införa enbestämmelse av det slag som nämns i protokoll 35. kan ensådan lagbestämmelse inte ändra på de principer som ligger till grund förbestämmelserna om normgivningsmakten i regeringsformen. Enligt utskottels mening kommer detta numera till uttryck i den lagvalsregelsom föreslås i propositionen. Utskottet har således inte någonerinran mot förslaget till lagvalsregel. Med det anförda avstyrker utskottetde motioner där lagvalsregeln har ifrågasatts. Lagvalsregeln syftar till att förhindra osäkerhet om vadsom skall gälla då en bestämmelse i svensk rätt som grundar sig på EES-avtaletkommer i konflikt med en annan bestämmelse i svensk rätt på sammakonstitutionella nivå. Utskottet kan därför inte finna något behov av någonsärskild straffrihetsbestämmelse i EES-lagen. Yrkandet härom i motion E3avstyrks. Utskottet har ingen erinran mot beteckningen lagval ochavstyrker därför vad som yrkas härom i motion E6 yrkande 1. Föreskrifter som har meddelats till uppfyllande avSveriges förpliktelser enligt Sr genom den föreslagnalagvalsregeln en särställning i förhållande till andra föreskrifter på sammakonstitutionella nivå. Det är därför viktigt att veta vilka bestämmelser som ärgrundade på och vilka som inte är det. I en författning varigenomen internationell överenskommelse inkorporerats kommer den bakomliggandeEES-rättsakten att finnas med som bilaga. I sådan fall uppkommer normalt ingaproblem när det gäller att avgöra om författningen är grundad på EES-avtalet.Annorlunda förhåller det sig med transfor-meringsförfattningar. Sådana kommeratt bli aktuella främst när det gäller motsvarigheter till EG-direktiv.Lagrådet har för dessa fall ansett att det helst direkt av författningstextenbör framgå att en författningsbestämmelse har föranletts av EES-avtalet.Lagrådet har förordat att denna ordning tillämpas i största möjligautsträckning. Att såsom förordades i lagrådsremissen tillerkännanotapparaten till en författning den avsedda rollen vid företrädesprövningenframstår enligt lagrådet inte som god lagstiftningsteknik. Notapparaten är juen informationskälla som normgivaren saknar inflytande över. Lagrådet har dockinte motsatt sig att tekniken med notsystem används i de fall en annan lösningter sig alltför komplicerad. Propositionen 1992/93:KUly I propositionen delas lagrådets synpunkter i stort. I falldå det är möjligt och lämpligt bör man enligt propositionen sträva efter attlåta sambandet med EG-rätten komma till uttryck redan i författningstexten.Detta bör dock inte hindra att man behåller och i viss mån bygger vidare på detsystem med noter som utgivaren av svensk författningssamling sedan längetillämpar. Om det är en lag som transformerar ett direktiv Sr man enligtpropositionen redan med det nu tillämpade notsystemet en hänvisning tillförarbetena och därifrån vidare till EG-rätten. I fråga om regeringsförordningaranförs att man genom en not kan hänvisa direkt till exempelvis det ställe i EGT() där direktivet finns publicerat på EG-språken. I propositionenanförs att myndigheterna i sitt arbete med att införliva EES-regler på myndighetsnivåockså bör kunna använda ett notsystem med hänvisning till EGT. Enligt lagrådets uppfattning bör det i största möjligautsträckning direkt av författningstexten framgå att en författningsbestämmelsehar föranletts av . Lagrådet har emellertid inte motsatt sig atttekniken med notsystem används i de fall en annan lösning ter sig allförkomplicerad. har förståelse för lagrådets synpunkter.Det bör ankomma på regeringen att närmare överväga hur författningarna börutformas i nu berört hänseende. Det nu sagda hindrar givetvis inte att systemetmed noter behålls och utvecklas på det sätt som anförs i propositionen. Av 2 kap. 8 § andra stycket kommunallagen (1991:900) framgåratt individuellt inriktat stöd från kommuner och landsting till enskildanäringsidkare bara får lämnas, om det finns synnerliga skäl för det. Enligt artikel 61 i är om inte annatföreskrivs i avtalet stöd som ges av EG:s medlemsstater och EFTA-stater ellermed hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider ellerhotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller vissproduktion, oförenligt med avtalet i den utsträckning det påverkar handelnmellan de avtalsslutande parterna. 1 artikeln räknas särskilt upp fall då stöd är eller kananses förenligt med avtalet. Som förenligt med avtalet kan sålunda anses stödför att främja den ekonomiska utvecklingen i regioner där levnadsstandarden äronormalt låg eller där det råder allvarlig brist på sysselsättning. Somförenligt med avtalet kan vidare anses stöd för att underlätta utvecklingen avvissa näringsverksamheter eller vissa regioner, när det inte påverkar handeln inegativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Det kan anmärkas att de avtalsslutande parterna ien gemensam deklaration i anslutning till har 1992/93:KUly uttalatatt låg befolkningstäthet är ett kriterium som skall vägas in närförutsättningarna för stödgivning enligt avtalet skall prövas. Artikel 61 motsvarar artikel 92 i . Genomartikel 6 i är förpliktat att tolka sådana bestämmelser iavtalet som är identiska med motsvarande artiklar i i enlighet medrelevanta avgöranden av som meddelats före undertecknandet avEES-avtalet. 1 propositionen anförs att i flera för detta sammanhangrelevanta avgöranden från har slagits fast att alla former föroffentligt stöd från såväl statliga som regionala och lokala organ omfattas avreglerna i artikeln. Mot bakgrund härav måste enligt propositionen ävenstödåtgärder från kommuner och landsting anses omfattade av bestämmelserna iartikel 61. I propositionen föreslås att det i EES-lagen tas inytterligare bestämmelser som gäller offentliga stödåtgärder. I 6 § föreskrivs sålunda en viss begränsning av svenskamyndigheters prövningsrätt av offentligt stöd. Begränsningen innebär attsvenska myndigheter endast om särskilda skäl föreligger får prövatillåtligheten av offentliga stödåtgärder, som regeringen eller den myndighetsom regeringen bestämmer har anmält till EFTA:s övervakningsmyndighet, innanett lagakraftvunnet beslut av övervakningsmyndigheten eller EFTA-domstolenföreligger i saken. Enligt 7 § är kommuner och landsting skyldiga att lämnaupplysningar till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer omalla former av stöd som planeras och som kan bli föremål för prövning avövervakningsmyndigheten. En särskild bestämmelse om upphävande av kommunala beslutföreslås införd genom 8 §. Bestämmelsen ger regeringen möjlighet att upphävasådana stödåtgärder som har beslutats av kommuner och landsting och som övervakningsmyndigheten,genom beslut som vunnit laga kraft, eller funnit strida motartikel 61. Bestämmelsen i 8 § skall inte tillämpas, om en svensk myndighet harfunnit att kommunens eller beslut är förenligt med artikel 61, ellerom denna fråga alltjämt är föremål för sådan prövning. I fråga om rättelse av verkställighet när ett beslut harupphävts skall regeln i 10 kap. 15 § kommunallagen gälla. Denna regel tar siktepå beslut som redan har verkställts. Om beslutet har upphävts genom ettavgörande som har vunnit laga kraft, skall det organ som har fattat beslutet setill att verkställigheten rättas i den utsträckning som det är möjligt. 1 propositionen anförs att bestämmelsen i 2 kap. 8 § andrastycket kommunallagen innebär att kommunernas och landstingens kompetens attutge individuellt inriktat stöd till näringsidkare är mycket begränsad. Man kandärför enligt propositionen också allmänt utgå från att kommunala stödåtgärdersom strider mot artikel 61 under alla förhållandenblir sällsynt förekommande. Det anförs att det emellertid 1992/93:KUly inte kanuteslutas att en sådan situation ändå skulle kunna uppstå. Mot den bakgrundenbör det enligt propositionen tillskapas en möjlighet för regeringen attupphäva beslut om stödåtgärder av kommuner Och landsting somövervakningsmyndigheten funnit strida mot artikel 61. Propositionen tar upp den remisskritik som riktats motförslaget och som går ut på att förslaget innebär ett ingrepp i den kommunalasjälvstyrelsen. I propositionen framhålls att denna självstyrelse aldrig kanvara total. Vidare hänvisas till ett uttalande i förarbetena tillregeringsformen. Där underströks att arbets- och befogenhetsfördelningenmellan stat och kommun i ganska vid omfattning måste kunna ändras i takt medsamhällsutvecklingen. Enligt propositionen kan termen självstyrelseanses ge uttryck för principen om en självständig och inom vissa ramar fribestämmanderätt. I propositionen görs också en hänvisning till förarbetena tillkommunallagen. Enligt dem ger regeringsformen stöd för att genom lagbestämmer grunderna för kommunernas och landstingens organisation och arbetsformer. I propositionen anförs att det är som genom lagbestämmer kommunernas och landstingens åligganden och att graden avsjälvstyrelse följaktligen ytterst avgörs av formerna för samverkan mellanstaten och den kommunala sektorn. I likhet med vad lagrådet i ett tidigare ärendeuttalat i fråga om inskränkningar i den kommunala beskattningsrätten framförs ipropositionen uppfattningen att inskränkningar i den kommunala självstyrelsenbl.a. får bedömas med hänsyn till arten och omfattningen av inskränkningarnaoch att gränsdragningen inom vissa ramar snarare är en politisk än en rättsligfråga. Mot bakgrund av det anförda kan enligt propositionen den föreslagnaordningen för upphävande av beslut om stödåtgärder, som befunnits stå i stridmed våra folkrättsliga åtaganden och med svensk lag, inte anses utgöra enoacceptabel inskränkning av den kommunala självstyrelsen. Två motioner behandlar propositionens förslag i fråga omkommunala stödåtgärder. I motion El av () anförs sålunda att den föreslagna begränsningen av möjligheten till kommunala stödåt gärder är ett mycket allvarligt ingrepp i den kommunala självstyrelsen. Motionären menar att svenska kommuner inte är jämförbara med lokala enheter i . Kommunerna är juridiska personer, och den grundlagsfåsta kommunala beskattningsrätten finns motionären veterligt ingen annanstans. Enligt motionären är det alltså tydligt att kommunala stöd inte är statliga. Motionären anser därför att lagregler om upplysningsskyldighet för kommunerna och rätt för regeringen att upphäva kommunala beslut inte bör införas. Liknande uppfattningar förs fram i motion ElO yrkande 11 av m.fl. (v). konstaterar att åtagandena enligtEES-avtalet 1992/93:KUly innebär att avtalets bestämmelser om offentligastödåtgärder även omfattar sådant stöd som lämnas av kommuner och landsting.Kommuner och tandsting Sr enligt 2 kap. 8 § första stycket kommunallagengenomföra åtgärder för att främja näringslivet i kommunen eller landstinget.Enligt kommunallagsparagrafens andra stycke får individuellt inriktat stödtill enskilda näringsidkare dock bara lämnas om det finns synnerliga skäl fördet. Kommunernas och landstingens möjligheter att lämna stöd som avses iartikel 61 i är således kraftigt begränsade redan genomkommunallagen. Mot bakgrund härav bör man kunna utgå från att kommunalastödåtgärder som strider mot artikel 61 blir sällsynt förekommande. Som anförsi propositionen kan det emellertid inte uteslutas att en sådan situation ändåkan komma att uppstå. Att det i lag föreskrivs begränsningar av kommunernas ochlandstingens möjligheter att lämna sådant stöd som avses i artikel 61 ärenligt utskottets mening godtagbart från konstitutionella utgångspunkter. Somnämnts finns redan en sådan föreskrift i kommunallagen. Rätten att fålagligheten av ett beslut om stödåtgärder prövad är dock enligt kommunallagenförbehållen medlem i kommunen eller . Inom en viss klagotid harmedlemmen rätt att överklaga beslutet hos kammarrätten, som kan upphävabeslutet. Genom förslaget i propositionen införs vid sidan avlaglighetsprövningen enligt kommunallagen en ny ordning när det gälleringripande mot kommuners och landstings beslut om stödåtgärder. Under vissaspeciella förutsättningar skall regeringen nämligen kunna upphäva sådanabeslut. Förslaget är inte helt invändningsfritt eftersom det innebär en ny formav stattig uppsikt över kommuner och landsting. Utskottet gör emellertid bedömningenatt de föreslagna föreskrifterna torde vara erforderliga för att skallkunna uppfylla sina förpliktelser enligt . Regeringens förslag innebär att samma regler gäller ifråga om rättelse av verkställighet som vid laglighetsprövningen enligtkommunallagen. För det fall ett beslut upphävs som redan är verkställt innebärlagförslaget nämligen att det organ som fattat beslutet skall se till attverkställigheten rättas i den utsträckning som det är möjligt. Skulleåterbetalning av ett kommunalt stöd aktualiseras Sr som anförs i propositionendenna fråga lösas inom ramen för en sedvanlig tillämpning avoffentligrättsliga och civilrättsliga regler. Sammanfattningsvis har utskottet ingen erinran motpropositionen i denna del. Utskottet avstyrker motionerna El och ElO yrkande11. Offentlighetoch sekretess m.m. l992/93:KUly 1 propositionen (bil. 2) nämns att ändringar kan behöva görasi sekretesstagen (1980:100) med anledning av och att enundersökning av på vilka områden så är fallet pågår inomregeringskansliet. När denna undersökning är klar har justitiedepartementetenligt propositionen för avsikt att lägga fram erforderliga förstag i endepartementspromemoria. Frågan om offentlighet och sekretess berörs i motion ElOav m.fl. (v). Motionärerna anför sålunda att det är synnerligenolyckligt att de sekretessfrågor som kan föranledas av inte tas uppi propositionen. De menar att innan propsitionen antas måste gesrimliga möjligheter att bedöma vilken inverkan har på tillämpningenav offentlighetsprincipen (yrkande 12). Motionärerna anför vidare att frågan omvad avtalet skulle kunna innebära för meddelarskyddet helt förbigås ipropositionen. Enligt motionärerna hade det varit värdefullt med en analys avvilka krav som skulle kunna komma att ställas på genombrott av reglerna isvensk rätt om meddelarskydd för att göra genomslaget för sekretessregler iEES-rätten mer effektivt. Motionärerna anser att en sådan analys bör görasinnan beslut om propositionen fattas (yrkande 13). vill erinra om att frågan omändringar i sekretesslagen med anledning av är föremål förberedning i . Huruvida det i grundlagsfåsta meddelarskyddetkommer att beröras torde komma att analyseras i det sammanhanget. Utskottetanser att detta arbete inte bör föregripas genom något uttalande nu frånriksdagens sida. Utskottet avstyrker motion ElO yrkande 13. Regler om reklam i TV som riktar sig till barn Enligt artikel 11 i skall kvantitativaimportrestriktioner samt åtgärder med motsvarande verkan vara förbjudna.Artikeln motsvarar artikel 30 i . I artikel 13 i , sommotsvarar artikel 36 i , finns vissa undantag från artikel 11. Enligt 11 § första stycket radiolagen (1966:755) Sr reklamsom sänds under annonstid i televisionen inte syfta till att Snga uppmärk samheten hos barn . Bestämmelsen motiveras av TV- mediets stora genomslagskraft (prop. 1990/91:149). Av samma skäl finns en liknande regel i 11 § första stycket lagen (1991:2027) om kabelsändningar till allmänheten (prop. 1991/92:53). Två europeiska överenskommelser berör när detgäller mot- 1992/93:KUly tagning av utländska TV-sändningar i ochsändningar av TV-program från till andra länder. Det gäller dels, genomEES-avtalet, EG-direktivet om samordning av vissa bestämmelser om televisionssändningarsom fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar, delsEuroparådets konvention om gränsöverskridande television. har i delbetänkandet (SOU 1992:31)Lagstiftning om satellitsändningar av TV-program lagt fram förstag tilllagstiftning som bygger på EG-direktivet och . 1 21 §första stycket i utredningens förslag till lag om satellitsändningar avtelevisionsprogram till allmänheten finns samma bestämmelse om förbud motreklam i TV, som riktar sig till barn, som i 11 § första stycket radio lagen. har i delbetänkandet (SOU1992:49) EES-anpassning av marknadsföringstagstiftningen gjort bedömningen attförbudet i 11 § första stycket radiolagen sannolikt inte låter sig försvarasvid en prövning utifrån skyldigheter enligt . Utredningenhar därvid pekat på innehållet i artiklarna 11 och 13 i avtalet. Utredningenhar därför föreslagit att detta förbud och det motsvarande förbudet i lagen omkabelsändningar till allmänheten upphävs. I propositionen (bil. 10) anförs att radiolagsutredningensbetänkande skall remissbehandlas och att avsikten är att en proposition i ämnetskall beslutas . Enligt vad som vidare anförs (bil. 12)beräknas marknadsföringsutredningens förslag efter remissbehandling leda lagrådsremiss och proposition . I motion ElO yrkande 31 av m.fl. (v) tarmotionärerna upp frågan om regler om reklam i TV som riktar sig till barn.Motionärerna anför att åldergränsen syftar till att skydda en lättpåverkad ochsårbar målgrupp mot TV-reklam. Motionärerna erinrar ommarknadsföringsutredningens förslag att radiolagens förbud mot TV-reklam somriktar sig mot barn slopas. Ett argument för att slopa dettaförbud, förutom det rent kommersiella intresset, skulle vara att EES-avtalethindrar från att ha kvar ett reklamförbud då det skulle kunna tolkassom ett otillåtet handelshinder. Motionärerna motsätter sig en försämring avbarns skydd mot en expanderande TV-reklammarknad. De förutsätter att densvenska lagstiftningen mot barnreklam inte inskränks eller tas bort. anser att resultatet avregeringskansliets bered ning av de båda utredningsförslagen inte bör föregripas genom något uttalande från sida. Utskottet avstyrker motion ElO yrkande 31. Stockholmden 1992/93:KUly I beslutet har deltagit: (), BertilFiskesjö (c), (m), Hans Nyhage (m), (), YlvaAnnerstedt (fp), (). (), (),(nyd), (), (),(m) och (). Offentligutfrågning om 1992/93:KUly regeringensproposition angående Europeiska Bilaga : För beredning av regeringens propositionom det europeiska ekonomiska samarbetet och det s.k. har riksdagentillsatt ett särskilt utskott. har bett konstitutionsutskottetatt yttra sig över propositionen och inkomna motioner vad avser dekonstitutionella delarna av . är nu mitt uppei arbetet med yttrandet till över de konstitutionellafrågeställningarna. Denna utfrågning är ett led i KU:s beredning. I samråd med har KU anordnat dennautfrågning, till vilken jag hälsar er välkomna. Syftet med utfrågningen är attge ledamöterna i de båda utskotten tillfålle att S konstitutionella frågorytterligare belysta. ordförande och ytterligare ledamöterfrån utrikesutskottet är också inbjudna med möjlighet att ställa frågor. Vi har i syfte att öka informationen och öppenheten iEES-frågans hantering valt riksdagsordningens form offentlig utfrågning. Jaghälsar massmedierepresentanterna och andra intresserade välkomna. Vi har tresvarande, som skall svara på våra frågor: Professor , som leder denparlamentariska utredningen om behovet av grundlagsförändringar inför ettsvenskt medlemskap i . Hovrättspresident i hovrätten över ochBlekinge har varit engagerad i lagstiftningsarbetet med regeringsformen. Dessutomhar hovrätten vid behandlingen av den departementspromemoria som ligger tillgrund för EES-propositionen anfört kritiska synpunkter av konstitutionellnatur. är chef för enheten förstatsrätt och förvaltningsrätt på . Han har varitinblandad i de konstitutionella aspekterna på avtalen och införlivandet av demi vår rättsordning. Jag hälsarde tre välkomna till utfrågningen. med tillhörande innebär försvensk del en anpassning av svensk rätt till EG:s rättssystem. Det är utantvekan fråga om en stor och genomgripande förändring av vår rättsordning.Regeringen föreslår att godkänner avtalen och antar en lag EES-lagen varigenom avtalen i väsentliga delar införlivas med svensk rätt. Avtalens materiella innehåll och om de från politiskautgångspunkter skall godkännas av eller ej är inte frågor som skallbehandlas här .