yttr · GG05SoU1 · 1992-12-31 00:00:00 — Socialutskottetsyttran(de 1992/93:SoUly har berett socialutskottet tillfålle attyttra sig över regeringens proposition 1991/92:170 om Europeiska ekonomiskasamarbetsområdet (EES) jämte motioner såvitt propositionen och motionerna rörsocialutskottets beredningsområde. Utskottet behandlar i detta yttrande del avSocialdepartementets bilaga till propositionen samt motionerna ]991/92:E4,1991/92;E5, 199l/92:E7 yrkandena 2 och 4 och 1991/92:E10 yrkandena 1 och 21. har tillsammans med de övriga EFTA-ländernaundertecknat ett omfattande avtal med EG och dess medlemsländer om Europeiskaekonomiska samarbetsområdet (EES). I anslutning till harEFTA-länderna undertecknat tre avtal sinsemellan, ett om upprättande av enövervakningsmyndighet och en domstol, ett om en ständig kommitté och ett omparlamentarikersamverkan på EFTA-sidan. I propositionen föreslås att godkänner deundertecknade avtalen samt antar ett förslag till lag om ett europeisktekonomiskt samarbetsområde (EES-lagen) med grundläggande bestämmelser ominförlivande av avtalsåtagandena med svensk rätt. Vidare föreslås att riksdagenantar förslag till annan lagstiftning som fordras för att anpassa svensk rätttill regelverk. I propositionen redogörs också för den anpassningav svenska regler som redan skett eller som avses ske . I bilaga till propositionen föreslåsriksdagen anta ett förslag till lag om samordning av systemen för socialtrygghet när personer flyttar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES).Lagförslaget berör socialförsäkringen och de allmänna barnbidragen. Riksdagenbereds vidare ta del av vad som anförts i propositionen om EES-avtaletskonsekvenser inom verksamhetsområde. beredningsområde aviseras anpassningargenom propositioner med förslag till ändringar i lagstiftningen och genomföreskrifter på myndighetsnivå. När det gäller ömsesidigt erkännande avbehörighetsbevis för yrkesut- 1 1992/93. 1992/93 SoUly övning inom hälso- och sjukvården m.m., tobak, medicintekniska 1992/93:,SoU ly samt försäljning av starköl till restauranger avser regeringen attåterkomma till . I motion 1991/92:E7 av Mals Helbiröm m.fl. (s) yrkas attriksdagen som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts omnödvändigheten av en aktiv svensk medverkan i EES-institutionerna (yrkande 2)och att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionenanförts om att skall verka för att utveckla den sociala dimensioneninom EES (yrkande 4). Motionärerna anför att ulan att diskrimineraskan delta i EG-samarbetet på en rad områden av stort intresse. Det gäller bl.a.den s.k. sociala dimensionen. noteras att inte innebärnågra hinder för att också bedriva en aktiv socialpolitik.Motionärerna anför att i avsaknad av rösträtt eller andra formella rättigheterär en aktiv svensk medverkan i EG:s diskussioner, så långt liES-avtalettillåter, än mer nödvändigt för att skapa förståelse för våra ståndpunkter.Särskilt då förhållandena i skiljer sig från vad som är vanligt iEG-länderna som t.ex. alkoholpolitiken är det nödvändigt att skapa utrymmeockså för de svenska lösningarna. förutsätter att avtalet skall utvecklas såvälpå det sociala området som i fråga om de fyra friheterna genom det framtidasamarbetet mellan EFTA och EG. EFTA-länderna har slutit upp bakom den socialastadgan som antogs av elva av EG:s tolv medlemsländer . Då det socialaprotokollet från formellt ligger utanför det normala EG-regelverketär det, enligt motionärerna, viktigt att EFTA-ländernas regeringar verkar förett så nära samarbete som möjligt med i fråga om protokollet. Enligt avtalets del IV artikel 78 skall de avtalsslutande parterna stärkaoch bredda samarbetet inom ramen för gemenskapens verksamhet inom bl.a. detsocialpolitiska området. Den ömsesidiga dialogen mellan de avtalsslutandeparterna skall förstärkas (artikel 79). Samarbetet kan bl.a. ske i form avEFTA-staternas deltagande i EG:s ramprogram, särskilda program, projekt ellerannan verksamhet liksom genom formellt och informellt utbyte ellertillhandahållande av information (artikel 80). I avtalet behandlas ocksåprinciperna för EFTA-staternas deltagande i EG:s olika program (artikel 81) ochfinansiella medverkan (artikel 82). Protokoll 31 tar vidare upp frågan om samarbete inomsärskilda områden vid sidan om de fyra friheterna. Artikel 5 i protokollet behandlar det socialpolitiska området. Här fastslås att den dialog som avses i artikel 79 i avtalet bl.a. kan bestå i att hålla möten och ordna kontakter mellan experter, undersöka frågor av gemensamt intresse inom särskilda områden, utbyta information om de avtalsslutande /93:SoU ly parternasverksamheter, inventera samarbetsläget samt gemensamt genomföra sådanaaktiviteter som seminarier och konferenser. Till har EFTA-staternas regeringar vidarefogat en förklaring om Europeiska gemenskapens stadga om grundläggande socialarättigheter för arbetstagare. Här fastslås alt EFTA-staternas regeringar delaruppfattningen att ett utvidgat ekonomiskt samarbete måste åtföljas av framstegi integrationens sociala dimension. EFTA-staterna vill aktivt bidra tillutvecklingen av den sociala dimensionen i Europeiska ekonomiskasamarbetsområdet. De välkomnar därför det förstärkta samarbete på det socialaområdet med gemenskapen och dess medlemsstater som åstadkommits genomEES-avtalet. Enligt avtalets artikel 76 skall vidare de avtalsslutandeparterna säkerställa framtagning och spridning av sammanhållna och jämförbarastatistiska uppgifter för att beskriva och följa alla relevanta ekonomiska,sociala och miljömässiga aspekter på EES. Utskottet behandlade senast frågan om EG:s socialadimension i ett yttrande 1990/91 :SoUly till utrikesutskottet och anförde dåföljande (s. 5): konstaterar att lagstiftningen inom EG pådet sociala området har mycket begränsad omfattning och att någon ändring förnärvarande inte kan förutses. EG har ingen gemensam socialpolitik. De sociala frågorna har dock ägnats ökaduppmärksamhet inom EG. Detta har bl.a. resulterat i "EG:s sociala stadgaom grundläggande sociala rättigheter för arbetstagare", ett icke bindandedokument som antagits av elva av medlemsländerna. Vidare har EG antagit etthandlingsprogram för tillämpning av den sociala stadgan innehållande ett antalförslag till åtgärder, som enligt uppgift genomförs. Från regeringens sida har vid upprepade tillfållenframförts bl.a. av statsministern i att sociai nedrustning är ettpris som vi i förhandlingarna med EG inte är beredda att betala. Det bör i sammanhanget nämnas att liksom de flestaEFTA-länderna och flertalet i större eller mindre omfattning anslutitsig till sociala stadga som är bindande och garanterar ett flertalgrundläggande sociala rättigheter. Utskottet anser det angeläget att nära följerutvecklingen inom EG när det gäller frågor om den sociala välfården. Ensjälvklar utgångspunkt måste vara att i kontakterna med EG med kraftslår vakt om de resultat som uppnåtts på det sociala området i vid bemärkelse.Det är också viktigt att i den utsträckning det är möjligt deltar iprojekt och arbetsgrupper m.m. på detta område inom EG. anslöt sig till denna uppfattning ibetänkandet 1990/91:UU8 och anförde bl.a. (s. 58); Utskottet vill i detta sammanhang särskilt betona viktenav den sociala dimensionen inom ramen för samarbete med EG. Den grund läggande synen är att den höga ambitionsnivån i svensk socialpolitik -, 1* 1992193. skallbibehållas och att det breddade och fördjupade samarbetet med 1992/93:SoU ly EG som eftersträvar kommer att gagna social trygghet och Utskottet konstaterar att avtalet innebär att samarbetetstärks och breddas inom bl.a. det socialpolitiska området. Samarbetet kan skegenom EFTA-staternas dellagande i EG:s ramprogram, särskilda program, projekteller annan verksamhet liksom genom formellt och informellt utbyte ellertillhandahållande av information. I en gemensam förklaring i slutakten av avtalet fästslåsatt EFTA-staterna skall ha samma rättigheter och skyldigheter som EG:s medlemsstaterinom EG-kommittéer där de deltar i full omfattning, med stöd av artikel 76 ochdel IV i avtalet och motsvarande protokollutom när det gäller eventuella röstningsförfaranden. Vidare sägs att närEG-kommissionen fattar beslut skall den före omröstning ta vederbörlig hänsyntill de åsikter .som har uttryckts av EFTA-staterna på samma sätt som när detgäller de åsikter som har uttryckts av EG:s medlemsstater. 1 sådana fall därEG:s medlemsstater har möjlighet att överklaga beslut tillEG-rådet får EFTA-staterna väcka frågan i . Utskottet konstaterar vidare att EFTA-staternas regeringarförklarat sig dela uppfattningen att ett utvidgat ekonomiskt samarbete måsteåtföljas av framsteg i integrationens sociala dimension. Avtalet öppnar sålunda möjligheter för och övrigaEFTA-stater att aktivt medverka i utvecklingen inom EG när det gäller frågor omden sociala välfården. En självklar utgångspunkt måste därvid vara att Sverigei kontakterna med EG med kraft hävdar de resultat som uppnåtts på det socialaområdet i vid bemärkelse. Med det anförda bör yrkandena 2 och 4 i motion 1991/92;E7(s) anses tillgodosedda och avstyrkas. 1 motion 199I/92:E5 av m.fl. (c, s, fp,kds) yrkas att som sin mening ger regeringen till känna att den svenska alkoholpolitiken skall med kraft försvaras vid ratificeringen av EES- avtalet (yrkande 1) och att som sin mening ger regeringen till känna vad i motionen anförts om att regeringen vid eventuella framtida tolkningstvister hävdar bibehållandet av de svenska monopol reglerna rörande vinimport (yrkande 2). Motionärerna anför att de svenska monopolen avseende försäljning och import av alkoholhaltiga drycker inte äger affärsmässig karaktär utan har tillkommit av rent alkoholpolitiska skäl. Dessa skäl måste kunna hävdas så att svensk vinimport kan ske i samma former som utan att anses diskrimine rande. måste med kraft värna principerna i den svenska alkoholpolitiken. I motion1991/92:E10 av m.fl. (v) yrkas att som 1992/93:SoU ly sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om remissbehandlingen avEES-avtalet (yrkande 1) och att om yrkande 1 bifalls som sin meningger regeringen till känna vad i motionen anförts om val av remissinstanser föratt ge ett bättre beslutsunderlag för de alkoholpolitiska frågeställningarna (yrkande21). Motionärerna konstaterar att inte innebär några förändringarav den svenska alkoholpolitikens mål. Vissa ändringar i lagstiftningen kanemellertid behöva göras. Troligen måste Vin & Sprit AB:s organisationförändras så att monopoldelen försvinner. Systembolaget bör däremot kunnabibehållas. Motionärerna anför att starkölsförsäljningen direkt frånbryggerierna är ett problem och föreslår en återgång till reglerna som gälldeföre 1977, vilket innebär förbud för bryggarna att idka partihandel medstarköl. Motionärerna förutsätter att vid en förnyadremissbehandling av ett bättre urval av remissinstanser görs förjust de alkoholpolitiska frågeställningarna. Ungdomsorganisationer,idrottsrörelsen och andra folkrörelser måste få yttra sig, vilket också skullege den tillkallade alkoholkommissionen ett bättre underlag för sina beslut.Motionärerna förutsätter att alkoholkommissionens arbete avslutas innan beslutfattas om godkännande av avtalet. I propositionen framhålls att inte innebärnågra förändringar av den svenska alkoholpolitikens mål. I vissa avseenden kanemellertid ändringar i alkohollagstiftningen behöva genomföras som enanpassning till EG:s regelsystem. En alkoholpolitisk kommission har fått iuppdrag att se över lagstiftningen från bl.a. denna synpunkt. Kommissionen harockså till uppgift att presentera förslag till insatser som medför att dealkoholpolitiska målen kan uppnås även inom ramen för EG-integrationen. Enligt avtalets artikel 16 om statliga handelsmonopolskall de avtalsslutande parterna säkerställa att statliga handelsmonopolanpassas på ett sådant sätt att ingen diskriminering med avseende påanskaffnings-och avsättningsvillkor skall föreligga mellan medborgare iEG-med-lemsstaterna och medborgare i EFTA-staterna. Enligt propositionen kan desvenska alkoholmonopolen inte karaktäriseras som diskriminerande iRomfördragets mening. Tillsammans med övriga nordiska EFTA-länder har ien särskild deklaration i anslutning till markerat uppfattningenatt de nordiska ländernas alkoholpolitik har hälso- och socialpolitiskamotiveringar. Enligt avtalets artikel 13 skall förbudet mot import- ochexportrestriktioner (artiklarna 11 och 12) inte hindra sådana förbud mot ellerrestriktioner för import, export eller transitering som grundas på hänsyn tillallmän moral, allmän ordning eller allmän säkerhet eller intresset att skyddamänniskors och djurs hälsa och liv. ellerrestriktioner får dock inte utgöra ett medel för godtycklig diskri- 1992/93:SoU ly mineringeller innefatta en förtäckt begränsning av handeln mellan de avtalsslutandeparterna. Protokoll 8 i handlar om statliga monopol. Härfastslås att artikel 16 i avtalet också skall vara tillämplig på vin. Iprotokoll 47 om avskaffande av tekniska handelshinder för vin fastslås att deavtalsslutande parterna skall tillåta import av och handel med vinproduktersom har sitt ursprung i deras resp. territorier och överensstämmer medgemenskapsrätten. I propositionen påpekas vidare att det föreligger formellaolikheter i lagstiftningen när det gäller försäljning av starköl till restauranger.Svenska bryggerier har rätt att sälja starköl direkt till restauranger som harrätt att servera starköl, medan restaurangerna måste köpa utländskt starkölfrån detaljhandelsmonopolet. Det är, enligt föredraganden, angeläget attförsäljningen av starköl till restauranger sker på ett icke diskriminerandesätt. Föredraganden har därför för avsikt att återkomma till i dennafråga . har vid upprepade tillfållen, senast ibelänkandet 199l/92:SoU15 uttalat sitt stöd för en fortsatt aktiv svenskalkoholpolitik, som bl.a. innebär att en avsevärt större vikt än tidigareskall läggas vid förebyggande insatser utifrån ett folkhälsoperspektiv.Regeringens beslut att tillsätta en parlamentarisk alkoholpolitisk kommissionvar enligt utskottets mening ett viktigt led i det alkoholpolitiska arbetet,som måste bedrivas långsiktigt och med beaktande av förändrade attityder ochumgängesmönster, närmandet till EG och annat som kan inverka påalkoholkonsumtionen i landet. Utskottet uttalade vidare att det europeiskaintegrationsarbetet från svensk sida inte får bedrivas så att en effektivsvensk alkoholpolitik försvåras. Utskottet vidhåller sin tidigare inställning i fråga omden svenska alkoholpolitiken vid närmandet till EG. Utskottet konstaterar att de nordiska länderna i ensärskild deklaration till markerat uppfattningen att de nordiskaländernas alkoholpolitik har hälso- och socialpolitiska motiveringar. Enligtpropositionen kan de svenska alkoholmonopolen inte karaktäriseras somdiskriminerande i mening. Utskottet delar denna uppfattning.Utskottet utgår från att regeringen i de fortsatta kontakterna med EG i dessafrågor kommer att vidhålla dessa uppfattningar. Motion 1991/92:E5 (c, s, fp,kds) bör därför anses tillgodosedd och avstyrkas. Utskottet anser inte att bör skjutas upp.Någon förnyad remissbehandling är inte påkallad. Utskottet anser därför för sindel att motion 1991/92:E10 (v) yrkandena 1 och 21 bör avstyrkas. Narkotikafrågor 1992/93:SoUly I motion 1991/92:E4 av () yrkas attregeringen tar upp bilaterala överläggningar för att förmå samtligaEES-stater att ratificera . Enligt motionären öppnas gränser genomEES-avtalet på ett nytt sätt för handel med de flesta västeuropeiska länder. av dessa, bl.a. och , har inte ratificerat Förentanationernas psykotropkonvention. Det är enligt motionären oroande att två av de europeiskaländer som har den mest permissiva narkotikapolitiken interatificerat psykotropkonventionen. Därmed har dessa länder ett svagt skydd motturbulenta opinionsstormar som vill legalisera viss narkotika. Bland de medelsom konventionen reglerar märks LSD, ecstasy (MDMA), centralstimulantia ochvissa psykotropa läkemedel. Med hänvisning till EG:s Cassis de Dijon-princip att envara som är laglig för handel i ett land också skall vara det i andra länderskulle, enligt motionären, en person kunna hävda att den har rätt att handlamed den i andra länder som accepterar denna princip. I ett sådant fall skullebesvärande konflikter kunna uppstå mellan två internationella regelverk: EG:straktater resp. FN:s narkotikakonventioner. Enklaste sättet att förhindra ensådan utveckling är att genom bilaterala överläggningar försökerpåverka samtliga EES-stater att ratificera psykotropkonventionen. Regleringen internationellt och i Ganska tidigt ledde de stora problem som narkotika fördemed sig i vissa delar av världen till internationella överenskommelser på området.De olika konventionerna samlades i en enda konvention, allmännanarkotikakonvention (Single Convention on Narco-tic Drugs). Konventionen med ändringar har ratificeratsav samt av ytterligare ett hundratal länder. Sedan ett mer omfattande missbruk uppkommit i vissa länderav bl.a. hallucinogener och centralstimulerande medel, tillskapades på svensktinitiativ en ny konvention, konvention om psykotropa substariser.Sverige har ratificerat även denna konvention tillsammans med ett hundratalandra länder. ingicks ytterligare en konvention inom FN, 1989års narkotikabrottskonvention. har också ratificerat den konventionen. Internationellt används sålunda två begrepp, narkotika ochpsykotropa substanser. Någon helt klar distinktion mellan dessa begrepp gårinte att göra på annat sätt än att hänvisa till de listor över kontrolleradesubstanser som finns i resp. konvention. Konventionernabygger på uppfattningen att viss narkotika har en 7 legitimvetenskaplig och medicinsk användning som måste tillgodoses. har det stått klart, att narkotika ger upphov till såväl 1992/93:SoU ly hälsoproblemsom sociala och ekonomiska problem. Kraftfulla insatser behövs därför för attbegränsa användningen till de legitima behoven. Detta kan ske bl.a. genominternationellt samarbete och insatser på global nivå. De nämnda konventionernasyftar sålunda till att narkotika (inkl. psykotropa substanser) enbart skallanvändas för medicinska och vetenskapliga ändamål, att förebygga missbruk ochatt i vart fall begränsa de skadliga effekterna av missbruk. Under den allmänna narkotikakonventionen kontrollerasfrämst de traditionella, från naturen härstammande, narkotiska medlen, t.ex.opium, morfin, heroin, cannabis (olika delar och former), kokablad, kokain m.m.De ämnen som nämnts här ingår i vad som brukar kallas egentliga narkotbkapreparat. Enligt psykotropkonventionen kontrolleras vad som iinternationella sammanhang brukar benämnas psykotropa ämnen. Det är här istörre utsträckning än vad som gäller de tidigare nämnda ämnena fråga omsyntetiska substanser, bl.a. LSD och andra hallucinogener, amfetamin och andracentralstimulerande substanser, vissa smärtstillande medel samt vissa sömnmedeloch lugnande medel liksom också vissa s.k. designade droger. Generellt kansägas att kontrollen av de psykotropa substanserna är mindre omfattande, vilketär särskilt tydligt i fråga om sömnmedlen och de lugnande medlen. har vid upprepade tillfållen internationellt ochmed kraft framfört uppfattningen att de länder som inte redan gjort det måsteansluta sig till psykotropkonvention. Senast skedde detta vid . Uttalandet skedde i samband medbehandlingen av FN:s narkotikakontrollstyrelses årsrapport, i vilken styrelsenuppmanar de länder som inte redan gjort det (bl.a. , ,, och ) att ratificera psykotropkonventionenutan vidare dröjsmål. Den legala narkotikahanteringen i regleras förnärvarande främst i narkotikaförordningen (1962:704) och Läkemedelsverketskungörelse (LVFS 1990:45) om tillämpningen av narkotikaförordningen(narkotikakungörelse). Narkotikabegreppet definieras dock iden särskilda narkotikastrafflagen (1968:64). I den lagen ges ocksåansvarsbestämmelser. Bestämmelserna i läkemedelsförordningen (1962:701)tillämpas på narkotiska läkemedel, om dessa inte strider mot vad som ärsärskilt föreskrivet om narkotika. eller den senare tidpunkt somregeringen bestämmer ersätts narkotikaförordningen av en lag om kontroll avnarkotika och läkemedelsförordningen av en läkemedelslag (prop. 1991/92:104,SoU21, rskr. I används till skillnad från vad som gällerinternationellt ett enhetligt begrepp, narkotika. Någon uppdelning mellan deegentliga narkotiska substanserna och de psykotropa substanserna görs med andraord inte. har i uppgift att upprätta och kungöra enförteckning över samtliga de produkter som är narkotika i l992/93:SoU ly Sverige.Den senaste förteckningen finns i föreskrifter (LVFS1990:47) om förteckningar över narkotika. De svenska bestämmelserna har naturligtvis samma syfte somde internationella, nämligen att begränsa användningen av narkotika tillmedicinska ändamål och forskningsändamål. Från praktiskt taget hela världen rapporteras en kraftig ökningav narkotikamissbruket. Tillgången på narkotika är mycket stor. Produktionenav illegal narkotika ökar. I flera länder är läget så svårbemästrat att manfrån kontrollmyndigheternas sida i praktiken lågprioriterar insatser mot vissnarkotika. Ett tecken på uppgivenhet är också att allt fler röster höjs förlegalisering av narkotika. Utvecklingen i när det gäller narkotikapolitiken ärinte entydig. Även om det i flera länder finns en debatt om legalisering avnarkotika finns det ingen regering som direkt förespråkar legalisering avnarkotiska preparat. Tvärtom finns det inom EG en uppslutning kringuppfattningar som ligger nära den svenska synen i dessa frågor. Det vanligaste narkotiska missbruksmedlet i ärcannabis. Det tunga missbruket domineras annars av centralstimulantia. Någrastörre förändringar av missbrukets omfattning torde inte ha skett under senaretid. Riksdag och regering har upprepade gånger slagit fast attmålet för den svenska narkotikapolitiken är att skapa ett narkotikafrittsamhälle. Detta mål har en stark förankring i den svenska medborgaropinionen,de politiska partierna, ungdomsorganisationerna och övriga folkrörelser.Sverige har därför också med kraft vänt sig mot alla tankar på en legaliseringav narkotika eller ett accepterande av narkotikamissbruk som en normalföreteelse i samhället. Utskottet delar helt denna inriktning avnarkotikapolitiken. På det internationella planet måste på allt sättmotverka försök att legalisera narkotika. bör också fortsätta att medkraft hävda att alla länder bör ansluta sig till FN:s narkotikakonventioner.Med det anförda får motion 1991/92:E4 (c) anses tillgodosedd och bör därföravstyrkas. Förslaget till lag om samordning av systemen för socialtrygghet när personer flyttar inom EES 1 bilaga till propositionen föreslåsriksdagen anta ett förslag till lag om samordning av systemen för social trygghet när personer flyttar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Lagförslaget berör bl.a. de allmänna barnbidragen. EG:s regel system för samordning av systemen för social trygghet utsträcks genom till att gälla inom hela EES-området. Den huvudsakliga regelmassan föreslås inkorporeras genom en särskild lag. Det bör, enligt föredraganden, senare ankomma på regeringen att besluta om q förordningsföreskrifterom vissa delar av regelverket och på Riksför- 1992/93:SoU ly säkringsverketoch att besluta om ytterligare Rätt till allmänna barnbidrag för EES-medborgare reglerasgenom den föreslagna lagen. Förslaget innebär att EES-medborgare vidtillämpningen av lagen om allmänna barnbidrag likställs med svenska medborgare.Någon ändring i lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag föreslås inte. har för sin del ingen erinran motförslaget till lag om samordning av systemen för social trygghet när personerflyttar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). I propositionen bereds ta del av vad som anförtsi propositionen om konsekvenser inom verksamhetsområde.