prot · GG0946 · 1992-12-16 00:00:00 — Det gällde inte bara , utan niföreslog också bolagisering och ändring avavkastningskraven vad gäller andra verk.Anf. 34 () replik:Fru talman! Jag tycker att somordförande i finansutskottet ändå skall skiljamellan organisationsform och ägaransvar. I dettafall är frågan om den borgerliga regeringen ärberedd att ta sitt ägaransvar genom att diskuteraavkastningskrav och styrprinciper för Vattenfall.Än så länge är det frågan om att utövaägaransvaret. Det är den diskussionen jag tyckeratt man skall föra.Anf. 35 (nyd):Fru talman! kommer att med allsannolikhet fatta ett beslut som kommer att dela inalla arbetslösa i socialgrupper. För mig ärdet häpnadsväckande att man över huvud taget enskan tänka i dessa banor.Vad är det då jag menar? Jo, i och med att mansäger ja till arbetslivsutveckling i dess nuvarandeform i propositionen kommer följandesocialgruppsindelning att ske:Socialgrupp 1: A-kassefolketSocialgrupp 2: finns inteSocialgrupp 3: finns inte hellerSocialgrupp 4: KAS-folketSocialt utslagnaInvandrareUngdomar som inte har hunnit upparbeta vare sigA-kassa eller KAS och inte har fått plats iungdomspraktikFöretagare i konkursSläktingar anställda hos en egenföretagare räknassom företagare oaktat aktieinnehav. Vid enfriställning innebär detta att släktingarna ej får A-kassa, oavsett om de betalat för denna under tio år.Sverige är fantastiskt - eller hur?Detta är faktiskt sant, och det finns en mängdexempel på det i vårt långa rike.Varför är jag så kritisk? Är det inte bra medarbetslivsutveckling?Grundtanken, att arbetslösa människor allakategorier skall få något meningsfullt att göra, ärgod. Men varför skall det bara gälla för dem somhar A-kasseersättning? Borde det i så fall inte gällaalla arbetslösa? Varför denna gruppindelning?Lider A-kassefolket mera än andra arbetslösa?Utformningen av arbetslivsutvecklingsmodellen ärenligt mitt förmenande en katastrof. Den är etthastverk och inte genomtänkt.Vi i Ny demokrati är helt emot system som delar inmänniskor i sociala grupper. föreslår man ettnytt system, arbetslivsutveckling, som alltså är enförsöksverksamhet som skall pågå , menendast för en speciell grupp i samhället, nämligenA-kassefolket. Det borde i så fall ha varit för demsom har det sämst ställt. A-kassefolket tillhör inteden gruppen.Behovet av en ny arbetslöshetsförsäkring somgäller alla är nu extremt akut.Det är inte enbart indelningen av arbetslösa somgör oss så kritiska till arbetslivsutveckling. Enjättelik byråkrati kommer att skapas, med ett stortantal myndigheter, organisationer, föreningar ochföretag inblandade. Man kan ställa frågan vem somskall ha det yttersta ansvaret för denna byråkrati.Man kan också fråga sig vilka företag som skullevara villiga att ställa upp i det ekonomiska läge somnu råder, där alla krafter måste inriktas på att fåföretaget att gå ihop ekonomiskt.Det hade varit bättre om arbetsförmedlingenensam fått sköta arbetslivsutvecklingen, eftersomdet är förmedlingen som har kunskap ommarknaden, organisationerna, föreningarna osv.Vi säger med kraft nej till konstruktionen av detnya ''gumm- och gubbdagiset''.Ny demokratis förslag till arbetsmarknadspolitiskaåtgärder, i stället för arbetslivsutveckling, ärföljande:Köp utbildningsplatser direkt av företagen. Harman fått in en fot i ett företag och dessutom fått enriktig yrkesutbildning, har man mycket stormöjlighet att stanna kvar när krisen vänder.Gör speciella kurser i yrkesutbildningar ochyrkeskompletteringar på folkhögskolorna ochkomvux. Erfarenheten har visat att det finns ettstort önskemål om detta. Folk lånar nämligen intestudiemedel för att läsa svenska och matte, utan villdå hellre ha en yrkesinriktad kurs.Många arbetslösa bygg- och verkstadskillar frågarnu efter kompetenshöjande kurser. Det går iprincip inte att få arbetsmarknadsutbildningarlängre, eftersom pengarna är slut. Därför måsteman gå andra vägar, som t.ex. den jag har beskrivitovan.För att främja de arbetslösas möjligheter till arbetei den rådande lågkonjunkturen är det nödvändigtatt ge dispens från lagen om anställningsskydd. Dearbetslösa skall kunna få tillfällig anställning iföretag och kommuner med bibehålletarbetslöshetsunderstöd. Arbetsgivaren betalarmellanskillnaden upp till avtalsenlig lön. Vissaregler utfärdas för att förhindra missbruk. så många skolor vi skulle få reparerade på detviset.Inför lärlingslöner. Det har gått utomordentligt brai , så varför skulle det inte lyckas här?Ingen skall kunna inbilla mig att en nyanställd 20-åring kan lika mycket som en som jobbat iföretaget.Arbetslöshetsförsäkringen, som inte bör handhasav fackföreningarna, reformeras och byggs upp i tresteg. Staten skall stå för ett grundskydd undermaximalt . Arbetsgivare tecknar enobligatorisk privat försäkring upp till en vissinkomstrelaterad nivå därutöver. För ytterligareinkomstbortfall kan den enskilde teckna frivilligprivatförsäkring. Det kan ske även genomkollektiva fackföreningsförsäkringar.Fru talman! Jag ber att få yrka bifall till följandereservationer av Ny demokrati i finansutskottetsbetänkande 1: reservationerna 7, 8, 10 och 13. Iövrigt stöder jag samtliga våra reservationer vadbeträffar arbetsmarknadspolitiken men har intenågot yrkande.Anf. 36 HANS ():Fru talman! Vi debatterade för några månadersedan i den allmänpolitiska debatten, strax efter detatt de nattliga krispaketen kom till. Då varsituationen en annan. Då kanske också debattlägetvar ett annat. Men verkligheten tågar på.Arbetslösheten ökar. Industridöden fortsätter.Tillväxten minskar. BNP minskar och kommer såatt göra, åtminstone . lever underen depression, med den vanliga definitionen om treårs BNP-fall.Jag argumenterade så gottjag kunde för att krispaketen var felaktiga. Debyggde på en felaktig analys och ledde in på enfelaktig väg, dels konjunkturpolitiskt, för att skapatillväxt i dagens läge, dels fördelningspolitiskt, föratt skapa rättvisa och få något förtroende för denekonomiska politiken.Det som har hänt därefter ur penningpolitisksynpunkt har gjort saken än värre. Efter den 19november och den faktiska devalveringen har vi ettfullständigt nytt läge, som borde göra många delarav grunderna för de paket som förhandlades framobsoleta.Vänsterpartiet har i sin motion lagt fram ett förslagsom handlar om arbete och tillväxt. Många avargumenten som har bäring påsysselsättningspolitik och arbetslöshet är deargument som förde fram i denekonomisk-politiska debatten. Mycket däriöverensstämmer med det som ochIngela n säger. Jag kan bara ansluta migtill den verklighetsbeskrivning som nnyss gjorde.Just därför har vi satsat på en politik som ger delsen efterfrågestimulans , dels en rimlig och rättvisfördelning. Det har föranlett oss att säga nej till endel av de skattemässiga förslagen, t.ex. förslag omsocialförsäkringssystemet, bostadspolitiska förslagoch förslag om reducerad semester för vissagrupper.Detta är grundbultarna som är så viktiga försysselsättningen, eftersomarbetsmarknadspolitiken inte klarar av detta. Dethandlar om att ytterligare förstärka vårkonkurrenskraft på exportsidan. Devalveringenhar gjort mycket. Vi har ingetkonkurrenskraftsproblem urarbetskraftskostnadssynpunkt, men det kan imånga fall handla om att få tillgång till en marknad.Det handlar om exportstöd, stimulanser ochinvesteringar öster om ,osv. Där finns det mycketatt göra. Vi har föreslagit en hel rad åtgärder i vårmotion.Å andra sidan är det just hemmamarknaden somviker, t.ex. infrastrukturinvesteringar och ROT-program. Det handlar om , ,telekommunikationer, SJ, kommunerna ochVattenfall. Där har vi en mängd förslag som gårväsentligt längre än vad de paket somSocialdemokraterna och regeringen förhandladefram gör. Våra förslag ansluter sig däremot ganskaväl till vad LO senare har föreslagit, men deavstyrks tyvärr av majoriteten i utskottet.De skulle också innebära ett selektivt industristöd istället för att bara spä på med en sänkning avarbetsgivaravgiften. Det ger ytterligare ett slagsdevalveringseffekt och inleder inte någotomvandlingstryck. Det ger förmodligen inte hellerupphov till ökade beställningar.Vi har föreslagit underleverantörsprogram,program för riskkapitalförsörjning,kompetenshöjande åtgärder och att vi generelltskall öka efterfrågan på hemmamarknaden.På den offentliga sidan - det som handlar om vårvälfärd, omsorg och service - föreslår vi, som vi hargjort tidigare, att kommuner och landsting inteskall avstå från de 7,5 miljarderna. Det kommer attha direkta effekter på sysselsättningen. Detkommer att leda till en rundgång på pengar, somSocialdemokraterna också påpekar i sin motion.Men de har vägrat att rösta med oss.Vi har många synpunkter påarbetsmarknadspolitiken både när det gällerdirekta insatser och när det gäller utbildning ochkompetenshöjande åtgärder. Låt mig bara säga,som jag sade för i den härtalarstolen, att arbetslöshet är det värsta gissel vikan ha för den enskilde, för ekonomin och förvälfärden. Det är inte så lätt som att säga attbudgetunderskottet kräver att vi ligger lågt medinsatser och inte expanderar. Därmed höjer viarbetslösheten. Arbetslösheten är både kortsiktigtoch långsiktigt den dyraste ingrediens som vi kan hai vår ekonomi.Fru talman! Man har sagt att vår motion ärhäpnadsväckande i negativ mening. Jag tycker attden är häpnadsväckande bra. Det är snararehäpnadsväckande att försöka bota anorexia medytterligare självsvält. Det är häpnadsväckande atthålla kvar ett förslag om sänkning avarbetsgivaravgifter, när vi har haft en så oerhörtstark devalveringseffekt och när vi har haft en såstark tillväxt av konkurrensförmågan hur vi än villmäta den.Därför är det en gåta för mig att ochIngela n kvarstår i sin uppfattning trots dethelt nya läget och trots det helt nya tonfall som manhar i debatten. I praktiken står de fortfarande kvarvid de nattliga uppgörelsernas politik. Det äregentligen tvärtemot vad ni talar för.Låt mig kortfattat nämna några ting som specifikthandlar om arbetsmarknadspolitiken. Jag beklagaratt inte arbetsmarknadsutskottet ochfinansutskottet ställde sig bakom vårt krav på attbetona hur kortsiktig och tillfällig den åtgärd somvi kallar för ungdomspraktik är. Det är en farligpolitik.Den innebär verkliga undantag från den normalaarbetsmarknaden, problem för arbetsmarknadennär det gäller åldersgrupperna kring taket ,att man inte har ett anställningsförhållande och inte har naturliga relationer tillfackföreningen. Det finns en mängd olikaomständigheter som gör att ungdomspraktiken ärmycket problematisk. Vi har föreslagit att den skallutvärderas och omprövas så fort vi har en möjlighettill det ur konjunktursynpunkt.Vi har föreslagit att vi skall sätta i gång program förkompetensutveckling, precis som många har gjorttidigare. Det gäller kompetensutveckling inne iföretagen. Det handlar inte bara om utbildning,utan om att gradera upp kunskaper i samband medorganisationsförändringar och teknikförändringar iföretag. Det är starkt produktivitetsrelateradeåtgärder. Om vi sedan gör det genom en sänkningav arbetsgivaravgifter eller genom direkta bidrag ären teknisk fråga. Där har utredningar tidigareföreslagit olika alternativ. Men det måste till ettdirekt program för kompetensutveckling . Vi hartyvärr inte fått gehör för det kravet.Men vad som kanske är än värre, är att alla vet attpengarna för arbetsmarknadspolitiska åtgärder interäcker. Alla vet att pengarna tillarbetsmarknadsutbildningen inte räcker. Det ser dearbetslösa ute i varenda län . Kurser ställs inoch utlovade kurser och utbildningar genomförsinte.Jag upplevde ganska starkt att när frågandiskuterades i arbetsmarknadsutskottet var allaklara över detta faktum, men man ville ändå sägaatt trots allt hade fått merapengar än tidigare, även om det inte var påutbildningssidan. Man hoppades att det hela skullelösa sig med vissa rationaliseringar och förbättradupphandling.Vi har föreslagit att 3 miljarder extra skall gå tillarbetsmarknadspolitiska åtgärder med särskildtanke på och omtanke omarbetsmarknadsutbildningen. Det är alltid lönsamtatt låta människor förkovra sig och höjakompetensen. Det är alltid olönsamt att låtamänniskor gå utan verksamhet. Jag beklagar starktatt utskottet inte kunde biträda oss där. Jag vet attväldigt många är helt överens med oss.Det pågår en dunkel debatt, inte minst frånSocialdemokraternas sida, där man angriperarbetsmarknadsministern för att pengarna är slutoch att han inte har flera åtgärder, men man röstarner förslag till att ge substans till dessa åtgärder.Det handlar om utbildning, kompetensutvecklingoch även om studiefinansiering.Låt mig också säga att påståendet att man genomatt ta bort frånArbetslivsfonden skulle kunna ta ner detstrukturella budgetunderskottet faktiskt utmanarlöjet. Det är engångsinbetalningar som har skettdels för att höja produktiviteten i arbetslivet, vilketskulle ha positiva effekter på ett budgetsaldoframåt i tiden, dels för att i samband med atteffektivare organisationsformer kommer framockså hitta effektivare former i den meningen inte drabbas av arbetsskador ocharbetssjukdomar.Det skulle inverka positivt påsocialförsäkringssystemet, vilket också skulle hapositiva strukturella effekter när det gällerbudgetsaldo. Med andra ord: Att ta bort pengarfrån Arbetslivsfonden är verkligenkontraproduktivt. Det motverkar sitt syfte, mendet är lätta pengar att ta. Och de tas just från demsom skulle behöva dem. Det har sagts attinte minst kvinnor skulle drabbas av dessa insatserför att höja nivån på kvinnosysselsättningen ilandet.Att ta bort semesterdagarna för industriarbetarnaär ett rent hån. Det finns något slags vision ochambition om att höja svensk konkurrenskraft.Vissa grupper drabbas av ytterligare orättvisor.När det gäller regionalpolitiken delar jag väldigtmånga av de krav som ligger i desocialdemokratiska motionerna. De har lagtönskelistor per län. Men varför då rösta emot allavåra anslagsyrkande till de statliga myndighetersom skulle stå för en hel del av sysselsättningen ochinvesteringen i de olika länen.Likaså har vårt yrkande om att göra enjämställdhetsanalys av krispaketet avstyrkts. Detskulle sannerligen behövas med tanke på hur detser ut. Jag är alltså mycket tveksam till densocialdemokratiska ambivalensen, men jag glädermig åt att de åtminstone i debatten har tagit vårasynpunkter och vår politik ad notam.Jag frågar mig också vad som skall hända medarbetsrätten. Jag frågar mig också, och inte minstarbetsmarknadsministern, vad som skall händamed ungdomarna framöver. Var är strategin förungdomarnas sysselsättning, och var är strateginför att låta ha resurser somkan sättas in för arbetsmarknadsutbildning för dearbetslösa?Jag ansluter mig till vad har yrkat.Jag ställer mig bakom samtliga yrkanden som finnsi vår meningsyttring. Men av tekniska skäl iriksdagsarbetet ansluter jag mig till de yrkandensom här tidigare läst upp.Anf. 37 () replik:Fru talman! Jag vet inte vem som har sagt attVänsterpartiets motioner är häpnadsväckande. Detär möjligt att det har sagts av någon i debatten närjag har varit ouppmärksam. Hans Anderssonsförsvar för att de skall vara häpnadsväckande brafår naturligtvis stå för honom själv.Hans Andersson frågar varför Socialdemokraternastår fast vid överenskommelsen. Jag förstår varförHans Andersson ställer den frågan. Det hör juprecis inte till vanligheterna attunderhandsdiskussioner mellan s och v har stått signär det verkligen har kommit till det svåraavgörandet, nämligen att ta ansvar för diskussioneroch överenskommelser som man haft sinsemellan.Det har ibland varit utomordentligt skört när detgällt att vårda den överenskommelse somregeringspartierna och Socialdemokraterna harträffat. Det har gnisslat, och det har varit grus imaskineriet. Men det är vår mycket bestämdauppfattning att vi tänker ställa upp på denöverenskommelse som vi har träffat. Den är ett stegpå vägen mot viktiga ytterligare insatser. Jag har imitt tidigare inlägg redogjort för principerna fördem, och det behöver jag inte återkomma till nu.Det är fråga om både tid och tempo.Sedan undviker en mycket litenmen mycket väsentlig detalj. Det är balansenmellan inkomster och utgifter på kort och lång sikt.Anf. 38 HANS () replik:Fru talman! Termen ''häpnadsväckande'' står ifinansutskottets betänkande som en kommentar tillden expansionspolitik som vi förordar på kort siktoch den ganska rejält åtstramande politik viförordar på lång sikt med tanke påbudgetunderskottet.När det sedan gäller överenskommelsen skall manenligt min mening hålla överenskommelser om detär rimligt, dvs. om förutsättningarna föreligger fördetta. Förutsättningarna är ju helt förändrade. Viskall väl inte här inleda en ny finanspolitisk debatt,men kampen för att försvara kronan upphörde junär kronan inte lät sig försvaras. handlar detom - precis som och nhär har talat om - att försvara politiken för arbeteoch tillväxt.Jag har litet svårt att argumentera i frågan omrelationerna mellan Socialdemokraterna ochVänsterpartiet i och med att jag inte ens varnärvarande i landet när dessa problem uppkom.Men jag kan försäkra att vi står för vad vi säger. Vikommer att vara mycket ordhålliga i de allra flestasammanhang, dvs. i de sammanhang därföreliggande förutsättningar kvarstår.När det gäller frågan om rättvisa har jag inte tid attgöra långa citat. I fråga om semestern har LO i sinamycket krav i avtalsrörelsen sagt att manhelt enkelt måste återställa läget så att inteytterligare orättvisor uppkommer. Det är precis vadvi har förutsagt i motionen.Våra förslag till investeringar, och våra förslag attsätta människor i arbete, överensstämmer faktisktmycket väl med LO:s förslag i rapporten baraviljan finns. Hur är det: Finns verkligen viljan hossocialdemokratiska partiet, n?Anf. 39 () replik:Fru talman! säger att det är heltnya förutsättningar för räntepolitiken. Ja, detstämmer i den meningen att vi inte lyckades meduppgiften att hålla den fasta kronkursen. Men detfanns också tre andra utgångspunkter för denöverenskommelse som vi träffade.En av de tyngsta vid sidan om den ekonomiskapolitiken var att åstadkomma insatser för attminska arbetslösheten. Det är den delen avöverenskommelsen vi behandlar här. Den är minstlika viktig.Den tredje delen av överenskommelsen för vår delberörde de viktiga frågorna kring löntagarfonder,statliga företag och arbetsrätten. Också på dessapunkter är man på gång att fatta beslut. Vi förförhandlingar om tilläggsdirektiv förArbetsrättskommitte n.Det är min mycket bestämda uppfattning att det ärviktigt för båda parter att hålla fast vid denöverenskommelse man har träffat. Det skall intevara så enkelt som att enbart säga: Vi ställer upp påallting, men det är vi som avgör närförutsättningarna är förändrade. Det är nämligendet jag tycker att säger.Anf. 40 HANS () replik:Fru talman! Nej, det sade jag inte. Jag sade för detförsta tidigare i talarstolen att det var fel att träffauppgörelsen. Ni gjorde ett misstag. Ni förleddes tillatt träffa en uppgörelse som medförde enfundamentalt felaktig politik, även om ni uppnåddevissa fördelar.För det andra stod valutapolitiken i centrum. Detvar till försvar för kronan ni agerade. Därmed har hela frågan omkonkurrenskraften för exportindustrin osv.förändrats i grunden. Marknaden har automatisktreglerat det så att det blir en mycket större effektän vad ni räknade med. På samma sätt förändrasinflationen, och därmed dras köpkraft in. Vikommer också att få andra fördelningspolitiskaeffekter.Vad vi har föreslagit, som är av särskild vikt påkort sikt, är alltså expansiva åtgärder påinvesteringssidan vilka direkt skulle bidra till ökadtillväxt, till att ge människor arbete och minskaarbetslösheten. Det är helt i enlighet med vad ni talar om. När ni talar om den kommunalaekonomin säger ni er vara överens med oss. Mensåvitt jag förstår tycker ni att det inte finns tid nogatt reglera frågan om dessa 7,5 miljarder.Sedan har jag frågan: Vad händer medarbetsrätten? Vad utfästes egentligen? Minainformationer från Arbetsrättskommitte n ärförfärande med tanke på hur jag ser att man agerari Arbetsrättskommitte n och vilka förslag som i dagligger när det gäller anställningstrygghet försvenska löntagare. Såvitt jag kan se uppnådde manpraktiskt taget ingenting. Vad skall komma, ochvad finns det för garantier?Talmannen anmälde att n anhållit atttill protokollet få antecknat att hon inte ägde rätttill ytterligare replik.Anf. 41 ():Fru talman! I denna lunchtomma kammare vill jagbörja med att yrka bifall till finansutskottetshemställan i de delar som behandlar yttrandet frånarbetsmarknadsutskottet.Läget på arbetsmarknaden har väl omvittnats i dentidigare debatten. Vi är överens om att situationenär extrem och att dess orsaker står att finna i deninternationella lågkonjunkturen men framför allt ide av försummelser som ligger bakomoss.Studerar vi utvecklingen under de senaste 20 årenfinner vi att halkat efter inom strategiskaområden. Tillväxten har legatlägre i än i jämförbara industriländer.Detsamma gäller produktivitetstillväxten liksom deproduktiva investeringarna.Den statliga industripolitiken har också präglats avmissriktade ambitioner. I dessa yttersta dagar kanvi summera de mycket stora stöden till bilindustrinunder . Man kan kort säga att de har varitlika lyckosamma som tidigare statliga industristöd.Investeringarna i infrastruktur som vägar ochjärnvägar har varit sorgligt försummade.De drivkrafter som leder till tillväxt har kvävts ellerhållits på sparlåga. Den högre utbildningen harförsummats. Andelen anställda med högreutbildning är i ett internationellt perspektiv låginom svensk industri. För den enskilde harinvesteringar i högre utbildning givit dåligt utbyte.Den solidariska lönepolitiken och skattepolitikenhar effektivt förhindrat en inkomststruktur sombelönar den som utbildar sig, skaffar sigyrkeskunskaper och tar ansvar. Det har varit meralönsamt att lära sig hur skatte- ochsocialförsäkringssystemen fungerar.Företagande och entreprenörskap har intepremierats utan snarare misstänkliggjorts ochförsvårats.Industriutslagningen har under de senaste tre,fyraåren varit gigantisk. Investeringarna har flyttatutomlands. Till detta bidrog bl.a. den långvarigaosäkerheten om framtida förhållande tillEG.Andra orsaker till kräftgången än dem jag redannämnt har varit inflationsutvecklingen efterrekorddevalveringen 1982, de åren därefteråterkommande krispakten som försvåradeproblemen och den besvärande bristen påarbetskraft under de allra mest hektiska åren på1980-talet. Det var som dagensproblem på arbetsmarknaden grundlades.1980-talet var i hög grad ett felinvesteringarnasdecennium. Det är den notan vi nu måste betala.Det är viktigt att ha detta i minnet när vi diskuterarde båda krisöverenskommelser mellan regeringenoch socialdemokraterna som ligger till grund för debeslut vi skall fatta i dag.Betänkandet innefattar arbetsmarknadspolitiskaåtgärder för en kostnad av ca 10 miljarder kronorsom utöver tidigare beslutade insatser beräknas genågon form av sysselsättning eller utbildning till ca130 000 personer eller av arbetskraften.Vi talar nu om nivåer på arbetsmarknadspolitikenav en storleksordning som vi tidigare inte upplevt.Ändå räcker det inte till.Redan tidigare infördes en särskild åtgärd förungdomar, benämnd ungdomspraktik, som blivitmycket framgångsrik. Den innebär att staten stårför hela kostnaden för de ungdomar som placeras.Den utökas nu med 36 000 platser.Betänkandet innehåller förslag om en helt nyåtgärd, arbetslivsutveckling, ALU, som skallkomma sådana arbetslösa till del som uppbärarbetslöshetsförsäkring. Utskottet anser att det börövervägas om inte också de som uppbär kontantarbetsmarknadsstöd, s.k. KAS, skall kunnakomma i åtnjutande av denna möjlighet. Avsiktenär att den som är arbetslös inte därmed också skallbli utan någon form av sysselsättning.Erfarenheterna från andra länder visar atteffekterna av långvarig arbetslöshet är mycketnegativa. Svårigheterna att komma tillbaka i ordnatarbete blir oöverstigliga.