prot · GG0933 · 1992-11-27 00:00:00 — Arbetet inom regeringen är så fördelatatt det är jag som skall svara på interpellationen.Jag besvarar i detta sammanhang även den frågaom sanktionerna mot som MargaretaViklund har ställt till mig.Låt mig först slå fast: Det är riktigt som HansGöran anför i sin interpellation, attförslagen i prop. 1991/92:146 byggde på denparlamentariska delegationens rapport. Ipropositionen lämnades även en redogörelse förgällande sanktionsåtgärder mot och förregeringens bedömning och ställningstagande ifrågan om deras avskaffande. Bedömningengjordes, mot bakgrund av utvecklingen i ,att de svenska sanktionerna och restriktionernaborde upphävas steg för steg under vissaförutsättningar. Vad gäller handelsförbudetkonstaterade regeringen att det i avvägningenmellan skilda önskemål och krav vad gällertidpunkt och avveckling var rimligt att ta hänsyn tilldet stora behovet av ekonomisk tillväxt ochutveckling i . Vidare gjorde regeringenden bedömningen att det var rimligt att enavveckling av sanktioner inleddes genomupphävande av förbudet mot handel när enbindande överenskommelse träffats om eninterimsregering. har ställt sig bakomdetta.Hans Göran framhåller i sin interpellationatt den socialdemokratiska oppositionen ochregeringspartierna enades om en precisering ochskärpning av kriterierna för dispensgivning iutrikesutskottets betänkande 1991/92:UU13.Jag delar inte uppfattning påden punkten. I utrikesutskottets betänkande anförsbl.a. :''Utskottet noterar det som Sydafrikadelegationenangett om att regeringen bör utnyttja sin möjlighetatt lämna dispens från investeringsförbudet underden tid som återstår till dess att detta slutligt kanupphävas.Utskottet utgår från att avsikten med dennahållning, liksom beträffande dispensförfarandetgenerellt, inte är att frångå gällande sanktionerssyfte, men att ge ett visst utrymme för entillämpning avpassad till utvecklingen i . ''Men till de av ställdakonkreta frågorna. Jag vill först ta upp i vilkenutsträckning dispensgivning har förekommit och påvilka grunder.Regeringen kan enligt gällande lagstiftning ienskilda fall medge undantag från handelsförbudet.Sådana undantag kan komma i fråga om ettupprätthållande av förbudet skulle medföraeffekter som är ägnade att motverka syftet medförbudet eller om det i övrigt finns särskilda skäl.Hittillsvarande praxis har varit att dispens iallmänhet lämnas för export av varor inom detmedicinska och humanitära området. Sedan april1992, och efter samråd med Sydafrikadelegationen,har regeringen dessutom medgett undantag för vissutförsel av varuprover, för transiteringstrafik ochdå starka sysselsättningsskäl kunnat åberopas.Vidare frågar om regeringenavser att ta upp dessa principiella frågor omdispenser från Sydafrikasanktionerna för samtal iutrikesnämnden.I samband med besök iStockholm konstaterades att ochNorge var de enda länder som hade kvar generellaförbud mot handel med . Från svensk sidanoterades att det faktum att praktiskt taget allaandra länder avvecklat sina handelssanktionerleder till avsevärda nackdelar för svenska företag.Regeringen klargjorde därför i anslutning till ochunder samtalen med att den avsågatt överväga en mer liberal praxis vad gällerdispenser från handelsförbudet i avvaktan på ettbeslut om sanktionernas upphävande.Utvecklingen i ochhösten har innehållit både negativa och positivaelement. Ett avgörande steg i rätt riktning togsemellertid då president de Klerkoch undertecknade en särskildöverenskommelse som bl.a. innehåller stadgandenom tillsättande av en interimsregering.En serie kontakter har därefter tagits mellanregeringen de och andra parter i ,med sikte på att kunna återuppta multilateralaförhandlingar med syfte att tillsätta eninterimsregering och utlysa val till enkonstituerande församling.I ljuset härav, med tanke på sysselsättningsläget iSverige och mot bakgrund av den parlamentariskadelegationens rapport har regeringen beslutat atttillämpa en mer liberal dispenspolitik. Dispensmedges numera också om ett upprätthållande avhandelsförbudet skulle leda till avsevärdanackdelar för svenska företags möjligheter attverka i och till betydande konsekvenserför produktion och sysselsättning i . Isådana fall bör det liksom ankomma på detenskilda företaget att visa att handelsförbudet fårsådana följder.Regeringen fattade mot bakgrund härav den 29oktober beslut om dispenser för ett antal företag.Det säger sig självt att dessa beslut i hög grad harvälkomnats av de berörda företagen och derasanställda.Beslutet har i sedvanlig ordning föregåtts av samrådmed den parlamentariska Sydafrikadelegationenoch i utrikesnämnden.Anf. 61 HANS ():Herr talman! Tack för svaret. Jag vill emellertiduttrycka min starka kritik mot att regeringen harbeslutat införa en liberalisering avsanktionspolitiken genom att bevilja ett mycketstort antal dispenser mot handelsförbudet. harinte mindre än 38 dispenser bifallits. Endast i trefall har avslag skett. Av dessa fall harKommerskollegium avstyrkt i elva fall därregeringen har bifallit.Den generella dispensen till är särskiltallvarlig. Den utgör en avvikelse, inte bara frånlagstiftningens syfte utan också, enligt min mening,från beslut detta år. Beslutet omdispens innebär ett kringgående och en avvikelsefrån den restriktivitet som skall iakttas viddispensgivning.Jag anser att detta inte får upprepas. Men riskföreligger att andra företag kommer att åberopadetta fall i samband med nya dispensansökningarsom nu kan förväntas i ökat antal. harredan gjort en ansökan om en generell dispens.Motiveringen till regeringens ställningstagande idenna fråga är om möjligt ännu sämre än självabeslutet.Jag gjorde , tillsammans med envästeuropeisk delegation, ett besök i ,beslutet om dispenser fattades. Det väcktestarka reaktioner, inte bara hos ANC utan ävenbland andra företrädare för icke-rasistiskt Sydafrika.Kyrkoledaren är representativ fördenna opinion. Han uttryckte sin starka kritik.I detta sammanhang vill jag referera ett uttalandefrån ANC-ledningen: Situationen i ärmycket instabil. De som motsätter sig demokrati ivårt land tar varje tillfälle att undermineraprocessen. Tragiskt nog kommer fallet Copcoatt stärka de antidemokratiska krafterna, och det ärmöjligt att dessa kommer att använda det till att bliomedgörliga i processen.Vilken kommentar har statsrådet till detta?Statsrådet har en, enligt min uppfattning, förregeringens beslut tillrättalagd uppfattning omsituationen i Sydafrika.Jag vet inte i vilken utsträckning som UlfDinkelspiel följer amerikansk politik. Men det harväl inte förbigått honom att nye presidentBill Clinton har uttalat sig för en skärpning avUSA:s sanktionspolitik. Jag anser att idetta mycket allvarliga läge inte skall göra reträtteri sanktionspolitiken.Det gäller nu att på allt sätt stödja kampen för attSydafrika får en demokratisk icke-rasistiskkonstitution, kan genomföra fria och demokratiskaval och äntligen få en brett förankrad demokratiskregering på plats. Det gäller att nu ge allt tänkbartstöd åt ANC och andra demokratiska krafter somsamarbetar med ANC. Det var också detta sompresident förordade. Delarhandelsministern ståndpunkter?Under mitt besök kunde jag konstatera att densydafrikanska regeringen, som saknar legitimitet,genomför ständiga manövrer för att saboterademokratiseringsprocessen och angripa främstANC, dess medlemmar och samarbetspartner medmetoder som står helt i strid mot vad respekt fördemokrati och mänskliga rättigheter kräver.Den sydafrikanska regeringen, dess polis och desssäkerhetsstyrkor är i hög grad ansvariga för detmassiva våld som utövas. Regimen gör ständigakast i sina positioner. Vid besöket i Sydafrikasamtalade vi med de Klerks minister ,som sköter förhandlingsfrågor ochkonstitutuionella frågor. Han uttalade bestämt attdet skulle bli allmänna val senast fjärde kvartalet1993. läser vi i pressen att man har förändratäven denna ståndpunkt och att det skall bli valunder det första kvartalet 1994.Uttalanden och deklarationer svarar inte motregimens handlingar. Statsrådet tar fasta på deuttalanden som passar den svenska regeringenspolitik, men han bortser från de Klerk-regimensgärningar.Sverige måste stödja ANC och de demokratiskakrafterna också på den sista men kanske svårastesträckan mot målet.Anf. 62 ():Herr talman! Även jag får tackautrikeshandelsministern för svaret, som jag tyckervar klargörande på flera punkter.En del av det som jag har undrat över har jag fåttsvar på, och en del av mina förmodanden har jagkanske fått befästa. Vad jag är speciellt intresseradav att få ytterligare belyst är vilka kriterier som hargällt vid den dispensgivning som ganska harskett, och hur många och vilka typer av företag somden omfattade.Som tidigare nämnts lämnas i utrikesutskottetsbetänkande /92:UU13 Avskaffandet avsanktioner mot , en redogörelse försvenska sanktionsåtgärder mot ochbedömningar och ställningstaganden i frågan omderas avskaffande.Regeringens ställningstagande bygger i storutsträckning på en rapport från avden parlamentariska delegation som besökteSydafrika . Delegationenföreslog att de svenska snktionerna skulle upphävassamtidigt med att de sista resterna avapartheidpolitiken avskaffades steg för steg.Riksdagens krav för att sanktionerna ochhandelsförbudet skulle kunna upphävas var att detskulle ske ''när det föreligger en bindandeöverenskommelse om en interimsregering iSydafrika''.Anser utrikeshandelsministern att det fanns ensådan då de givna dispenserna gavs? Ochföreligger en sådan bindande överenskommelsenu?I morse kunde vi höra på nyheterna i radion ochläsa i tidningarna att allmänna val skall hållas iSydafrika . ANC tycker att det är förlång väntetid och att demokratiseringsprocessenmåste påskyndas. Efter de allmänna valen skall,enligt massmedias rapporter, en interimistiskregering bildas. I regeringen skall förmodligen bl.a.ANC och de Klerks nationalistparti och kanskeäven andra partier ingå. En övergångsregering skallskriva en ny författning.Betyder den här öppningen att de svenskasanktionerna kommer att lättas ytterligare? att det, i väntan på att bojkotten heltskall slopas, skall tillåtas en mer generelldispensgivning? Går det i så fall inte emot detbeslut som har fattat?Kan inte det uppfattas som att svenska dispenser iså fall är nytt inslag i regeringens Sydafrikapolitik?Tidigare har dispens givits endast förläkemedelsexport eller export av medicinskutrustning, vilket statsrådet nämnde i sitt svar.Statsrådet hänvisar också i svaret till samtal medNelson , när han var i Sverige.Regeringen berättade då för honom om en merliberal praxis för dispenser från handelsförbudet.Det skulle vara intressant att veta vad gavsom svar på den upplysningen. Eller var det enupplysning som han fick acceptera?Enligt vad jag har erfarit har bl.a. ANC uttryckt sinoro över den nya trend som kommit till uttryck,bl.a. Jag anser att vi inte får svika demsom kämpar för demokrati i . Jag tyckeratt det är viktigt, och jag tänker på alla demänniskor som levt underförtryck, förföljelse och apartheid, människor somlevt som flyktingar i sitt eget land.Vi talar i många andra sammanhang om att vi stårpå demokratins sida. Jag anser att målsättningenarbete för demokrati måste stå fast och om och omigen slås fast i land efter land i vår värld.Även om det finns en viss öppning i att kunnalämna dispens från investeringsförbudet under dentid som återstår till dess att detta slutligt kanupphävas, anser jag att det trots detta inte får finnasnågon automatik i dispensgivningen.Dispensförfarandet får inte användas för att frångågällande sanktioners syfte. Det är viktigt.I september 1991 sade de Klerks justitieminister,, i ett uttalande: ''Det var deinternationella sanktionerna som tvingadeNationalistpartiet och regeringen att förändraapartheidpolitiken.'' Vi kristdemokrater tycker attsanktionspolitiken har varit bra sompåtryckningsmetod mot apartheid och fördemokrati. Det är viktigt att inte släppa påsanktionerna innan de har uppnått sitt fylla syfte.Herr talman! Det är också angeläget att fastslå attdispenserna inte får ges i avsikt att kringgåinvesteringsförbudet, så länge de politiskaförhållandena i motiverar en restriktivtolkning av förbudet.Att situationen är labil visar ettuttalande som de har gjort, där han påpekaratt flera saker måste inträffa för att måletom val 1994 skall uppnås, nämligen framgång förbilaterala samtal med olika grupper, enflerpartikonferens som skall vara avslutad i marsoch att en övergångsförfattning träder i kraft iseptember.Det är viktigt att få fastställt att beslutom vilka förutsättningar som skall gälla förupphävande av sanktionerna mot liggerfast.Anf. 63 ():Herr talman! Jag vill också tacka statsrådet försvaret på interpellation, menjag måste säga att jag sätter en del frågetecken ikanten på det svaret.Det första gäller att statsrådet säger att han intedelar uppfattning om denprecisering som utrikesutskottet gör i fråga omskärpningen av kriterierna för dispenser. Jag förstårinte riktigt det resonemanget. Vi kan kanske talalitet grand ytterligare här om vad det är som gör attstatsrådet anser sig inte dela min mening och enligt protokollet från dendebatt som fördes här är det mycket klartatt vad beslutade är vad som har angivitsav de föregående talarna. Jag tycker inte att detfinns utrymme för några tolkningssvårigheter.Det står i utskottets betänkande att det är fråga om''en stegvis avveckling av sanktionerna underförutsättning av att vissa villkor kopplade till enfortsatt utveckling i till demokratiuppfylls. Således bör enligt utskottets uppfattninghandelsförbudet jämte övriga sanktioner ochrekommendationer enligt punkt 2.5. till 2.8. ipropositionen kunna upphävas när det föreliggeren bindande överenskommelse om eninterimsregering i .'' Det är mycket klartoch redigt, likaså villkoren för upphävande avinvesteringsförbudet.Jag sade i debatten : ''Det är bra attutskottet så tydligt redogör för den ordning och denprocess som skall gälla för agerande isanktionsfrågan. Regeringen har här fått ett tydligtkörschema.'' Jag anser att regeringen har ett tydligtkörschema men tänjer på detta.Menar statsrådet att beslut vad gällergarantier för en övergångsregering harförverkligats? Är det så som det står i betänkandet?Eller tänjer regeringen på beslut? Jagmenar att så är fallet.Sedan gör statsrådet en stor poäng av att regeringensamråder med Sydafrikadelegationen. Vi som varmed i processen som vidtog här med anledning avSydafrikadelegationens arbete vet att det fanns ettvisst missnöje med de rapporter som först kom, attdessa blev justerade och att vi slutligen landade pådet som sade.Jag menar att regeringen snarare skall titta påriksdagens beslut än på vad som sades vidöverläggningar med Sydafrikadelegationen.Riksdagen har faktiskt stramat upp det.De Klerks förhalningstaktik är ju påtaglig. Jag vetvilken eufori som rådde här närSydafrikadelegationen kom hem. Man talade omatt det var fråga om snarare veckor än månaderinnan det skulle finnas en övergångsregering. Jagvarnade då för det ställningstagandet, och jagvarnar för det i dag.Vet man litet grand om den vita minoritetensförhandlingstaktik, kan man förstå att det härkommer att ta tid, och vi skall inte ha för bråttom.Jag beklagar att andra länder har haft det isanktionsfrågan.Samtidigt är det ju så, precis som MargaretaViklund påpekade här, att demokratin genomförsnu i land efter land på den afrikanska kontinenten.Vi ser att enpartistater förvandlas till flerpartistatermed demokratiska val. Att då sända sådanasignaler när det gäller som den svenskaregeringen gör är helt felaktigt, menar jag.Sanktionerna har ju aldrig haft som utgångspunktden svenska industrins möjligheter att fungera. Påflera ställen står det i svaret som statsrådet har lästupp att sanktionerna innebär avsevärda nackdelarför svenska företags möjlighet att verka i ,med betydande konsekvenser för produktionen ochsysselsättningen i . Det står vidare attberörda företag och deras anställda självfalletvälkomnar regeringens beslut.Men så har det alltid varit. Det är inget nytt. Dendebatten har vi alltid haft när det gällt sanktionermot . har man på något sätt vänt påhela debatten, så att det är industri manförst funderar kring, inte vad sanktionerna somsådana skall åstadkomma.Slutligen vill jag ställa två precisa frågor: Anserministern att regeringens agerande är iöverensstämmelse med beslut? Ochanser statsrådet att regeringens agerandepåskyndar demokratiseringsprocessen i ?Anf. 64 ():Herr talman! Situationen i är minst sagtinstabil, och vi nås av motsägelsefulla rapporternästan dagligdags om vad som händer i deförhandlingar som förs mellan regering ochopposition. Att det är ett svårbedömt läge kan allavara överens om. I det läget ser jag det som oerhörtviktigt att står fast och att vi upprätthållerdet tryck som vi kan upprätthålla mot densydafrikanska regeringen.När jag läste det svar som statsrådet har givit blevjag precis som förvånad överformuleringarna. Statsrådet säger: ''I ljuset härav,med tanke på sysselsättningsläget i , -- -- --'' Längre ner står det som tidigareciterade om produktion och sysselsättning iSverige.Detta är ett märkligt resonemang. Jag är intetillräckligt mycket historiker eller statsvetare för attkunna bedöma om det har stöd i den lagstiftningoch de beslut som via ett förslag frånutskottet har fattat, men det verkar oerhörtmärkligt. Om man drar ut resonemanget innebärdet i sin förlängning, att så fort ett företag som harverksamhet i anför som skäl attsysselsättningen här i skulle påverkas,skulle regeringen i princip säga ja till dispenser. Dettror jag inte finns utrymme för genom de beslut somvi har fattat här i riksdagen.Statsrådet citerar på s. 2 i sitt svar utskottetsbetänkande. Där sägs att man kan ha vissa speciellaskäl. Är de speciella skälen för att ge dispenser detsvenska sysselsättningsläget?En annan fråga som jag vill kommentera är det somsägs på slutet i svaret. Där sägs att regeringen isedvanlig ordning har haft samråd med denparlamentariska Sydafrikadelegationen och iutrikesnämnden. vet vi att diskussionerna iutrikesnämnden är hemligstämplade, och där kanvi inte få någon information.När det gäller det dispensbeslut som regeringenfattade vill jag fråga: Tillstyrkte desom deltog i delegationsmötet och i det samråd somregeringen genomförde alla dessa dispenser?Tillstyrkte de den generella dispens som AtlasCopco har fått? Var man eniga i samrådet? Detvore intressant att få reda på. Jag ifrågasätter attdet skulle kunna vara så, men statsrådet kan kanskeskingra dessa oklarheter.Herr talman! Vad regeringen nu gör är i princip attbakvägen via dispensförfarandet upphäva densanktionslagstiftning som trots allt har. Jagär så pass fundersam att jag anser att man kanskeskall överväga om detta inte strider mot riksdagensbeslut. Man får då be attgranska ärendet för att se om regeringen har gjorträtt tolkning av beslut.Anf. 65 Statsrådet ():Herr talman! talare har ställt ett stort antalfrågor och gjort ett stort antal kommentarer till detsvar jag har givit på . Jag skall försöka att så gott tidenmedger det att i ett sammanhang besvara de olikafrågor som ställts.Det regeringen har beslutat innebär enuppmjukning av dispensbestämmelserna. Men detär inte fråga om ett avskaffande av sanktionerna.Om regeringen ansett att villkoren uppfyllts hadesanktionerna avskaffats. Detta är ett steg på vägeni ljuset av utvecklingen i . Det är enutveckling som är mycket svårbedömbar ochsvårtolkad. Man slits mellan hopp och förtvivlan.Faktum är att de tidsplaner som denparlamentariska delegation som besökte Sydafrikai våras trodde var realistiska, har visat sig inte vararealistiska. Det är ett tecken på hur svårt det är attbedöma det hela.Det är viktigt att de svenska företagenskonkurrenssituation och hur detta påverkar derasegna förhållanden här hemma och sysselsättningenfinns med i bilden. De kriterier vi nu har innebär,som jag sade i mitt svar, att vi medger dispens omett upprätthållande av handelsförbud skulle leda tillavsevärda nackdelar för svenska företagsmöjligheter att verka i och till betydandekonsekvenser för produktion och sysselsättning iSverige.Vad vi framför allt tittar på är om företagen tidigarehar varit verksamma i -- detta som svarpå fråga. Det är fråga om olikatyper av företag. Generellt gäller i den utvidgadedispensgivningen att företagen har varitverksamma i och alltså lidit särskilt hårtav sanktionslagstiftningen. Det är ett kriterium.Regeringen har inte med anledning av synnerligaskäl medgivit några nya handelsströmmar.Detta är en besvärlig avvägning, det medger jaggärna. Men jag vill inte minst till Hans GöranFranck säga, att om han liksom jag besöker svenskaföretag -- vilket utgår från att han gör -- får hanockså klart för sig hur besvärligt läget är. Jag harsjälv haft kontakt med ett antal företagsledningar,representanter för de anställda och de centralafackföreningsinstanserna. De har med mig tagitupp de problem för jobben och sysselsättningensom orsakas av Sydafrikasanktionerna.Det är inte så att vi förlorar en massa export ochjobb på grund av sanktionerna. Det är ett pris somvi har varit beredda att betala, och i vissutsträckning är beredda att fortsätta att betala, isolidaritet med de demokratiska krafterna iSydafrika. Men det är fråga om den avvägning somvi i gör, och som andra länder gör. Ser vitill de nordiska länderna har och Finlandavskaffat det generella handelsförbudet. hardet kvar, men man har i mycket stor utsträckninguppmjukat det. Vi blir i den här utvecklingen snartensamma på skansen.När man samtalar med anställda i företagen ellerföretagsledningarna, speciellt de som har sinsysselsättning hotad, är det inte särskilt lätt attförklara och försvara sanktionspolitiken, just av detförhållandet att andra har avvecklat den och vi nuär tämligen ensamma om att upprätthålla den. Detleder till mycket stora nackdelar för svensktnäringsliv, något som man inte kan undgå att ocksåbeakta i bilden.När detta är sagt, vill jag konstatera att de beslutsom har fattats är i full överensstämmelse medgällande lagstiftning. Den medger regeringen attbevilja dispenser från handelsförbudet. Jag villockså betona att det sätt på vilket regeringenanvänder dispensinstitutet självfallet står iöverensstämmelse med gällande lagstiftning och deuttalanden som har gjorts av riksdagen.En viktig instans är parlamentarikernämnden, dvs.den s.k. Sydafrikadelegationen. Vi har strävat efteratt åstadkomma en mycket bred enighet i dessaolika frågor, men det är ingalunda det enda. I mittinterpellationssvar har jag citerat utrikesutskottetsuttalande. Regeringen har också samrått i dessafrågor i utrikesnämnden. Det är riktigt attöverläggningarna i utrikesnämnden är hemliga. Jagkan därför inte från denna talarstol redovisa dem.Men utifrån mina allmänna kontakter kan jag sägaatt det föreligger en bred partipolitisk enighetbakom de beslut som har fattats.Anf. 66 HANS ():Herr talman! Det är viktigt att härnu medger att det är fråga om en uppmjukning.Regeringen tar också nya hänsyn som inte ingår isjälva Sydafrikalagstiftningen. Han talar om att viär beredda att betala priset att man luckrar upptillämpningen. I sanktionslagstiftningen ligger att vihar varit beredda att betala ett pris försanktionerna.Felet är att regeringen går alldeles för långt idispensgivningen. Den allmänna dispensen står istrid med riksdagsbeslutet, eftersom det innebär ettkringgående av bestämmelserna. Regeringeniakttar inte den restriktivitet som klart har uttalatsav riksdagen.Om dispenser skall ges med motiveringen attsvenska företag har förlorat marknadsandelar,hade över huvud taget inte kunnat ha någrasanktioner. Det är en självklar bieffekt avsanktionerna, som har konstaterats gång på gång avolika utredningar och i samband med beslut.Sedan talar om att dessa avsteg ochdenna långtgående förändring av politiken kan skemed hänvisning till andra länder. Men han svararinte på den fråga som jag ställde om denamerikanske presidentens hållning. Den kommeratt få effekter i många länder, såvitt jag kan förstå.Det är en klar skärpning. Det här uttalandet komjust när jag var i .