prot · GF0963 · 1992-02-13 00:00:00 — Tanken att man skullekunna prata förstånd med doktor --eller med för att ta ett nutidasvenskt exempel -- är befängd, och den antyderdessutom på ett obehagligt sätt att skulden förmassmord eller attentat på något sätt skullekunna delas mellan gärningsmän och offer.Man kan diskutera flyktingpolitikens utformning.Men man kan aldrig föra en meningsfulldiskussion om grundprincipen -- att människorhar lika värde och rätt till liv och frihet ochdärmed också att fly från krig och diktatur tillländer där det är säkrare att leva.Det är också nödvändigt att förstå det ideologiskasammanhang där dagens svenska rasism hörhemma. Rasister och nynazister har begåttvåldsbrott , fast de av polis, media ochpolitiker har beskrivits som pojkstreck.Stockholm har, som mig veterligen endahuvudstad i , haft enantisemitisk och nynazistisk radiostation -- RadioIslam -- som bedrivit den grövsta hetsen mot judari vårt land efter kriget, utan att det politiskaetablissemanget i reagerat.När våld mot invandrare år förklaras bort,när daglig hets mot en viss folkgrupp inte väckernågon offentlig reaktion, då sänks bit för bittröskeln, och hat och våld legitimeras i allt störreomfattning. välkomnas Radio Islamsprogramledare på gymnasieskolor iStockholmstrakten som om han vore något slagsauktoritet på modern politik och historia.En del säger nu: Låt oss vänta med att debatteraantisemitismen, nu är det rasism ochfrämlingsfientlighet som gäller. Andra säger: Detär fel att debattera hat mot en grupp isolerat.Båda sätten att resonera visar hur långtaningslösheten har gått. Antisemitismen är denäldsta formen av rasism och den mest ideologisktutmejslade. I viss mening är den förebilden föralla andra former av rasism. Ifrämlingsfientlighetens förvirrade idévärld finnsantisemitismen alltid med. Det har börjat medjudarna, men det har aldrig slutat med judarna.Det har fortsatt med zigenarna, invandrarna, dehomosexuella, katolikerna och muslimerna.Den svenska oförmågan att reagera mot RadioIslam tror jag har haft direkt betydelse förfrämlingsfientlighetens möjligheter att vinnaspridning i . En tidig och kraftfull reaktionhade dragit upp en gräns för vad som äracceptabelt, som få hade velat eller vågatöverskrida. Det är en nationell och internationellskandal att , som den hittillsvärsta attentatsvågen mot invandrare pågår,är en för nazistpropagandasom man i andra europeiska länder skulle haingripit mot med rättssamhällets hela kraft.En del tycks nu vilja kompensera sin tidigareaningslöshet genom att föreslå förbud motrasistiska organisationer. Det är tvivelaktigt bådei princip och praktik. Nazistpartiet har varitförbjudet i sedan krigsslutet. Ingenkan påstå att det saknas organiserade nazister iTyskland. Nazister och rasister väljer gärna attarbeta bakom stiftelser, närradioföreningar ochanonyma postgirokonton. De som väljer attuppträda som organisationer är troligen begåvadenog att formulera program och stadgar så att deskall klara en prövning mot en tänkt lag. Då får vilegitimerade rasister.Det är viktigt att vi även i detta fall håller påprincipen att det som bestraffas är konkretahandlingar. Till sådana handlingar hör hets motfolkgrupp, som varit förbjudet i lag sedan 1948.Den lagen måste ses över, eftersom lagstiftareninte förutsett alla de former av hetspropagandasom spelar en central roll i dennynazistiska verksamheten. På samma sätt måstenärradiolagen ses över, så att den som fälls förhets mot folkgrupp kan få sitt sändningstillståndindraget än . Det är en skymfmot dem som drabbats av rasism att straffen i dagär sådana att de bara uppfattas som symboliska.Anf. 204 ():Herr talman! I vårt land har mycket av denpolitiska debatten handlat om besparingar,ekonomisk stagnation, strukturomvandlingar,osv. Eftersom ekonomi var sämre änregeringen trodde har detta ämne diskuteratsofta. För att spara vill man bl.a. minskautgifterna.Men finns det andra vägar att gå isamhällsbyggandet, vägar som både kan leda tillett bättre samhälle och positivt påverkaekonomin? Politik gäller ju mer än enbartmateriell välfärd. Jag vill ta upp fem områden därjag som kristdemokrat önskar att samhället klartsignalerar en viljeinriktning.Herr talman! Efter den senaste våldsutvecklingeni vårt land framstår det för det första som alltviktigare att hos både barn och vuxna formligenindoktrinera den människosyn som ger varjemänniska ett okränkbart värde.I varje samhälle finns det och måste finnasvärderingar och normer som deklarerar vad somär rätt och fel, gott och ont, sant och falskt. Dethandlar inte om att varje individ och varje gruppkan fastställa sina egna normer. Samhälletsnormer och värderingar skall ha sina rötter iinsikten om att människovärdet inte får kränkas.Vi gör oss själva en stor tjänst om vi byggersamhället utifrån en gemensam grund. Ju starkaregrund, desto stabilare byggnad!Det är etik och människosyn som ärvästvärldens etik. Det är uppenbart att de kristnagrundvärderingarna och den kristna etiken sedansnart ett årtusende utövat ett starkt inflytande påvår kultur och är viktiga rötter till vårt nutidademokratiska samhälle.Herr talman! Ur regeringsförklaringen vill jag fördet andra citera följande: ''Att ge bättreförutsättningar för trygga familjer och för barnensuppväxt och omvårdnad i vårt moderna samhälleär en av de allra viktigaste uppgifterna förframtiden. Det är i de små nära gemenskapernasom de flesta individer finner trygghet ochförankring. ''Detta är en klar markering från regeringens sidaatt inte göra sig till förmyndare över Sverigesföräldrar. Detta budskap innebär en positivförstärkning av föräldraansvaret ochföräldrarollen. Inget ansvar och ingen uppgift kanvara större än att ge barn trygghet och en godfostran.Den familjesplittring som likt en farsot dragitöver vårt land har åstadkommit stort psykisktlidande bland drabbade barn men också blandvuxna. Jag tror att våra barn fordrar litet störrevilja hos oss vuxna att lösa konflikter oss emellan.Barnen blir ju skilsmässornas stora förlorare. Nogborde det gå att reparera äktenskap för barnensskull. Skilsmässa får inte vara ett enkelt sätt attlösa konflikter. Äktenskapet måste lyftas framsom samlevnadsform och som någotbetydelsefullt för samhället.Herr talman! Den äldre generationen innehar fördet tredje ett arv av normer och värderingar somhittills varit en stabiliserande faktor i samhället.Men vi har successivt misslyckats med attöverföra detta arv till de yngre. Allt i vårtsamhälle kan inte lösas med sociala ochekonomiska åtgärder. Att överföra goda, sundanormer och värderingar till det uppväxandesläktet är en av de mest primära uppgifternavuxenvärlden har.Skolan har här som institution en mycket viktigroll. Den svenska skolan bör därför förankras iden kristna etiken. En etiskt medveten skola somger eleverna sådana attityder och värderingar somett demokratiskt samhälle grundas på ärnödvändig bl.a. med tanke på den våldsutvecklingvi kan se och den ökande främlingsfientligheten.Jag tycker det är ett bakslag för en demokratiskstat att våld och misshandel kan breda ut sig.Varför har respekten för lag och ordning minskati vårt land, som i det närmaste är fullproppat medsociallagstiftning, ordningsregler och olikaarrangemang som skall förhindra egoism, våldoch elände? För att vi inte skall krockamedmänskligt och skada varandra behöver vi allaen inre karta och kompass. Med dessa hjälpmedelfår eleverna det lättare att visa förståelse försvaga,utsatta och minoritetsgrupper.Herr talman! Att skapa moteld mot våld är för detfjärde också att samhället ger tydliga signaler motgrovt spekulativt underhållningsvåld. Jag tänkerpå videogram med extrema våldsinslag. Omvänt kan vi nog bestämt hävda attkärlek lever av att kärlek se. Vi vuxna bär ett stortansvar inför det uppväxande släktet, eftersom detär vi som producerar, importerar, distribuerar ochtillhandahåller videofilmer i alla dess former.Tänk om filmer med underhållningsvåld ochfilmer med extremt våld leder till en idealiseringav våldet! Lika väl som de flesta lärt sig att avvisagrovt och meningslöst våld genom inlärdavärderingar så visar historien att det går att inläravärderingar som förhärligar våld riktat mot denenskilda människan. Trots attförhandsgranskning av videogram är en modellsom blir mindre effektiv ju längre vi väntar medden är den dock mer effektiv än varje form avefterhandsgranskning.Herr talman! En värdefull del av samhällsarbetethandlar för det femte om friskvård. Ordetfriskvård kan sättas som rubrik på allt detförebyggande arbete våra myndigheter bedriver.Det behövs en ny livsstil i vårt samhälle, därlivskvalitet i form av gemenskap mellanmänniskor, mindre stress, mer hälsosam mat,bättre närmiljö och arbetsmiljö får störrebetydelse. Förväntningarna på det nyafolkhälsoinstitutet är självfallet mycket stora.Här vill jag också peka på budgetpropositionensskrivning att ''polisverksamheten i ökadutsträckning skall inriktas motbrottsförebyggande åtgärder i vid mening''. Kansedan regeringen också entydigt deklarera inser ett starkt samband mellan alkohol ochnarkotika och brottslighet, gatuvåld och annatelände skulle mycket vara vunnet.Herr talman! Jag har velat visa på saker som blirallt viktigare för vårt land. Ju mer vi kan ökatryggheten bland medborgarna, desto merminskar vi trycket på den offentliga sektorn. Ettsamhälle med gemensam värderingsgrund, därhederlighet, ärlighet och personligt ansvarbetonas tillsammans med respekt förmänniskovärdet bidrar till en godsamhällsekonomi.Anf. 205 ():Herr talman! Jag vill ta upp en annan del avlagstiftningen. Den kanske ingår i det som irubriken benämns ''m.m.''. Detta sekel har varitnationalstaternas. Nästa sekel blir regionernas.Redan nu ser vi inom EG framväxten av näraregionalt samarbete tvärs över nationsgränserna.Oxford----och ----är framgångsrika exempel.Maastricht-överenskommelsen innebar också ettgenombrott i för subsidiaritetsprincipen,eller närhetsprincipen. Beslut och ansvar skallligga på lägsta möjliga nivå nära medborgarna.Statliga uppgifter blir delvis regionala.Herr talman! För europeisk regional samverkanbehövs det faktiskt regioner som kan samverka.Vem skall göra det -- landshövdingarna,landstingen, kommunalförbunden,länsavdelningarna eller kommunerna? Vår nästanmedeltida länsindelning är mer än föråldrad, ävenom den fortfarande försvaras av länsstyrelse- ochlandstingsbyråkratierna. De statliga verken,exempelvis socialstyrelse och läkemedelsverk,skaffar sig nu regionala tillsynskontor -- inte allspå den gamla länsnivån utan i stället 5--7 stycken.Detta sker helt utan samordning och koordinationlitet här och var ute i landet. Dessa distriktsammanfaller inte, vilken naturligtvis bidrar tillförvirring när man skall samverka.Storstadsområdena , ochStockholm har väldiga problem med planeringenmed nuvarande länsindelning. är allravärst drabbat.När vi går in i EG behöver vi regioner som äravpassade för samverkan med andra regioner iEuropa. I samarbetet runt , i Hansa-området, är det här behovet särskilt stort.En ny regional indelning behövs. Det primärtviktiga är regionernas uppgifter -- inte derasorganisation. Det är verksamheten -- inte husen --som är det viktiga.Frågor som bör lösas på regional nivå är enligtmin uppfattning den övergripande fysiskaplaneringen, kreativitetspooler,produktionscentra, rekreationsområden,infrastruktur. Man behöver också lösa forsknings-och utbildningsfrågor för att skapa kvalificeradarbetskraft. Man behöver samverka för den s.k.smala kultursektorn. Jag tror att delar av denstatliga kontrollverksamheten också med fördelbör ligga på regional nivå. Däremot tror jag attsjukvården bör på annat sätt och skötasprofessionellt -- inte politiskt.För att sådana här regioner skall lyckas och skapatillväxt är det dels nödvändigt att de upplevs somnaturliga och stämmer med naturliga kontaktnätoch kommunikationsmönster, dels också att desammanlagt kan erbjuda de tre viktigastetillväxtfaktorerna.Den första är universiteten, för forskning ochutbildning. Dessa kräver ett på en miljoninvånare, efter alla internationella erfarenheter.Det andra är kommunikationerna, framför alltflyget.Den tredje är goda livsbetingelser i form avkulturutbud, fritidsutbud, bostäder och skolor.Detta talar för att vi i knappast kan hamer än 6--8 fungerande regioner.Det brådskar med dessa frågor. Annars får vi envild och okoordinerad statlig regionalisering medfortsatta problem i våra storstadsområden, och vistår illa rustade för det europeiska samarbetet.Det är bekymmersamt att så litet gjorts av dentidigare regeringen. Jag välkomnar att den nyaregeringen har ambitioner att ta tag i dessa frågoroch starta upp med breda utredningar.BostadspolitikAnf. 206 ():Herr talman! Min första fråga ombostadspolitiken har jag formulerat så här: Harsvenskarna råd att bo i morgondagens ?Förvisso har boendekostnaderna under senare årökat, dels på grund av finanseringsreformen, dvs.skattereformen, dels på grund av ökadeproduktionskostnader för bostadsbyggandet.Samtidigt hade emellertid densocialdemokratiska regeringen genom en stramekonomisk politik lagt grunden för minskadinflation, förhoppningsvis minskade räntor, menmed bevarande av en rimlig fördelningspolitik.Det är på denna grund som den borgerligaregeringen åker gratisskjuts. Men i stället för attregeringen tar till vara möjligheterna att följa uppde sociala inslagen pekar nu åtskilligt på att manär på väg mot en hyresmarknad som leder till enbostadsmarknad olik den tidigare.Även när socialdemokraterna, för all del i samrådmed , genomförde skattereformengavs ett skydd mot de hyreshöjningar som var enkonsekvens av reformen. Visst fanns grupper somkom i ett besvärligt läge och som det fannsanledning att särskilt stödja. Det skedde genomett särskilt bostadstillägg för en grupp pensionäreroch med höjda bostadsbidrag, liksom införandetav bostadsbidrag för ensamma som i övrigt fylldekraven på bidragens inkomstregler.Jag skall inte här ta upp räntelånen. Den frågankommer till kammaren om ett tag när övrigabostadsfrågor diskuteras. Jag vill bara nukonstatera en sak: Trots en skattereform på drygt90 miljarder hade socialdemokraterna kapacitetatt hålla tillbaka påfrestande höjningar avboendekostnaderna. Det som sker nu kommercentern att ha medansvar för.Den 1 januari 1993 skall 3,4 miljarder tas ut påbostadsmarknaden. Det finns många propåer omde hyreshöjningar som detta utlöser. Låt oss antaatt en ordinär trea på 75--80 kvm får ett påslag påkanske . som läggs direkt på hyran. Så drivshyrorna raskt uppåt. Det blir dyrare att bo. Härär skillnaden i politiken mellan socialdemokratinoch de borgerliga.Hur långt kan nu sträcka sig i sin iver attvara den moderate regeringsledaren till lags?Ni tar bort två tredjedelar avinvesteringsbidraget, vilket höjer hyrorna. Niaccepterar att försvinner.De centerpartister som tyckte annorlunda gavemellertid med sig. Drömmen omen plats i regeringen tog över. Detskall bli dyrare att bo. Så är bostadspolitikenkonstruerad.En gång i tiden ansågs bostaden vara en givenrättighet. Där fanns inslag av social gemenskap. Ibostadsområdet skulle förutsättningar skapas fören god miljö. Folk med olika inkomster och yrkenskulle tillsammans ge boendet ett innehåll. Såkom riksdagsbeslut om stöd för verksamheterna,för miljön, för skapande aktiviteter, förföreningsverksamhet och för konstnärligutsmyckning, som kanske är ensamt om ivärlden. I en sådan miljö skulleförvärvsarbetande eller studerande föräldrarhämta inspiration för ett gott samliv ochumgänge. Barn hade egna rum, och i områdetfanns rader av aktiviteter som gav liv och meningi tillvaron.Jag talar , herr talman, om den socialadimensionen. När statsmakternas intresse för ettbra boende successivt raderas ut har tagitde första stegen till en kontinentalbostadsmarknad, en bostadsmarknad avvälmående men också av utslagna, folk som farilla.Eftersom företräderregeringen här -- såvitt jag har förstått finns detinte en enda deltagare från det tidigare så aktivamoderata samlingspartiet -- har han samtidigtåtagit ett stort ansvar för hur bostadspolitiken nuforceras till en hyresmarknad utanhögkostnadsskydd.Om vill behålla de sociala värdena ibostadspolitiken kommer de att behållas. Omcentern väljer att följa regeringens inriktning såöverges bostadens sociala mening. Den blir envara som alla andra.Vilken väg väljer när det gällerbostadspolitiken?Anf. 207 i (nyd):Herr talman! Vi står snart inför ett förslag om ettnytt framtida bostadsfinansieringssystem. Dettaär som vi alla vet väldigt komplicerat, och när detgäller denna finansiering vill jag varmtrekommendera regeringen att resonera med NyDemokrati före utskottsbehandlingen och intekomma flåsande i sista stund när det börjar osakatt. I annat fall finns det risk för att regeringenkanske i onödan åker på däng i kammaren.Det är på det viset att regeringen inte automatisktkan räkna med vårt stöd. Det är nödvändigt föross att vi ser en helhet, särskilt i så kompliceradefrågor som denna. Jag vill inte föregripa denpågående utredningen, men vi känner oss intelugna av de informationer vi har.Det är väl snart bara en enda minister som inteförstått vikten och de möjliga vinsterna av attresonera med oss. Tolka det inte så att jag står häroch hotar, utan som en inbjudan till en dialog somsyftar till att lösa frågor i samförstånd. Många avoss i Ny Demokrati är vana vid att förhandla ochnå resultat, vilket är nog så viktigt. Det finnssåledes inget att vara rädd för. Låt oss för en stundglömma den politiska prestigen och konstruktivtjobba tillsammans. Det är inte så litet våghalsigtatt underlåta att resonera med oss i en så viktigoch komplicerad fråga. Därmed bollar jag övertill regeringspartierna.Många bostadskonsumenter oroar sig för deframtida boendekostnaderna, och de måsteåtminstone kunna se litet ljus någonstans därframme i tunneln i form av konkreta åtgärder somsyftar till att pressa ned boendekostnaderna. I daguppfattar många människor det som att man baraförsämrar genom nedskärningar.De människor som har höga boendekostnader hardet därför att kapitalkostnaderna är höga. Detkan inte nog betonas hur viktigt det är med låginflation och stabil penningpolitik för att skapaförutsättningar för låga realräntor.De senaste årens mycket höga hyreshöjningarbestår till stor del av ökade skatter i form av bl.a.moms på VA, el, förvaltning, m.m. Staten tarmed den ena handen, och inte så litet heller förden delen, och ger nådepengar med den andra.Det behövs nu åtgärder som minskar rundgångenoch ökar köpkraften. Målsättningen är klar ochskall vara ökad köpkraft efter det att man betalatskatt, mat och boendekostnader. Mer än hälftenav byggkostnaderna är skatter. Skall vi ta oss ursystemet med stora subventioner, behövs detskattesänkningar vad gäller både byggkostnaderoch förvaltningskostnader.Mot den bakgrunden är det märkligt medcenterns utspel om att boendet skallfinansieras genom en höjning av fastighetsskatteni äldre hus som skall finansiera räntebidrag i nyahus. Jag måste fråga : Är dettariktigt uppfattat? Om svaret är ja undrar jag hurövriga borgerliga partier ställer sig till förslaget.Nu är de inte representerade här, men vi kanåterkomma till frågan.Carl Bildt har aviserat åtgärder för attåstadkomma ökad konkurrens inombyggbranschen. Jag hoppas att det inte blir förurvattnat utan kraftfulla åtgärder, för det behövsverkligen. Situationen är den attkonkurrensen till stor del är satt ur spel. De störrebolagen drar fördelar framför de mindre. Ettproblem det sällan talas om är problemet med denundermåliga upphandlingstekniken, som mer ärregel än undantag. Det är inte ovanligt attpolitiker blir oerhört blåsta när de köperbyggtjänster. Detta kostar onödiga pengar förstaten och samhället. Jag rekommenderar läsningav vår motion nr 209.Byggbranschen var konkurrensutsatt ,men man hittade då på systemet medtotalentreprenad som sätter beställaren liksombyggkonsulten i knät på byggföretaget. Ofta ärdet så illa att konsulten t.o.m. är avlönad avbyggföretaget. De större byggbolagen bygger alltmindre och agerar alltmer mellanhänder. Demindre byggbolagen har sedan höjningen avbyggmomsen fått det allt svårare att få jobb medkvitto när beställaren är privatperson. Vi hållerpå att få en turistmomseffekt även här.Avslutningsvis: För tydlighetens skull så är detsäkrast att förklara vad jag menar medturistmomseffekt. Med det menas att staten får inmindre pengar i kronor räknat när man höjerskattesatsen. När vi i fortsättningen talar omturistmomseffekt menar vi alltså någotfullständigt idiotiskt. Tack för ordet.Anf. 208 ():Herr talman! Ja, , villbehålla de sociala värdena i bostadspolitiken.Men historien visar att det uppenbarligen inte ärden politik för generell välfärd som OskarLindkvist och socialdemokraterna talar om somlett fram till ökad social rättvisa. Tvärtom har juklippekonomin, inte minst påfastighetsmarknaden, ökatklyftorna och orättvisorna och gjort det heltomöjligt för folk med normala inkomster att bo inya bostäder.Socialdemokraterna lämnar efter sig enbostadsmarknad i kris. Politiken har lett fel. Densocialdemokratiska politiken har visserligen gettoss världens högsta bostadsstandard och lett framtill ett av världens bostadstätaste land. Men dethar skett till priset av allt mer växandebostadssubventioner som folkhushållet intelängre förmår att bära. Stödet går inte till demsom bäst behöver det. Vissa kan göra sig storavinster på skattebetalarnas bekostnad, ochdärmed hotas de sociala mål i bostadspolitikensom här så vackert talar om.Samtidigt som den socialdemokratiskaregeringspolitiken har försämratförutsättningarna för att klara de sociala målen ibostadspolitiken, anklagar nu sammasocialdemokrater för att svika målen ibostadspolitiken och tillsammans medmoderaterna införa mer av marknad ibostadspolitiken. Det är faktiskt inte trovärdigt.En omläggning av bostadspolitiken är nödvändig.Kostnadsproblemen måste lösas. Därför behövsen ekonomisk politik som håller nere inflationenoch räntorna. Det kräver återhållsamhet med deoffentliga utgifterna. Även bostadssektorn måstemedverka till en sådan återhållsamhet, eftersomlåga räntor och låg inflation är så avgörande ochviktigt för bostädernas finansiering.När nu behovet av byggande av bostäder minskar,måste tillfället tas att öka annat byggande, såsomombyggnad av bostäder, upprustning ochunderhåll av lokaler samt satsningar på bostäderför äldre. Jag vill betona vikten av att sådanaangelägna byggarbeten nu kommer i gång.Samhällsekonomin är inte betjänt av att alltförstora delar av byggsektorn slås ut. Det är viktigtatt lågkonjunkturen utnyttjas för ökadeinvesteringar i ombyggnader och satsningar påäldrebostäder. Det är därför viktigt att regeringenkan ge besked i utlovad tid ombostadsfinansieringen för och därefter.Socialdemokraterna anklagar för attmedverka till att byggandet stoppas och till attöka boendekostnaderna. vill defortsätta den politik som har lett in i denåtervändsgränd vi nu befinner oss i. Det är hellerinte trovärdigt.Det socialdemokratiska förslaget omåterinförandet av räntelånen skulle göravillervallan än värre, och jag förstår att OskarLindkvist inte vill diskutera det här i kväll.För det första blir en övergång till ombyggnad ochupprustning omöjlig. Räntelånen innebär att detinte finns utrymme för att belåna fastigheter förupprustning när skulden för räntan växer i taktmed värdet på fastigheten.För det andra innebär räntelånen en dramatiskövervältring av kostnader från staten tillkommunerna i samband med byggandet avbostäder för äldre. I stället för räntebidrag tvingaskommunerna själva betala räntan, antingendirekt eller genom lån till räntan.För det tredje kommer räntelånen att ökabelastningen på statsbudgeten med istorleksordningen 15--underden närmaste femårsperioden i nuvaranderealränteläge. Med det socialdemokratiskaförslaget faller då stora realräntebidrag ut.Från sida arbetar vi för att få nerbyggandet på en normal nivå som motsvararbehov och bevarar den byggkapacitet som vibehöver.