prot · GG0926 · 1992-11-18 00:00:00 — Jag vänder mig alltså mot detuppdrivna tempo som präglat hela slutfasen av EES-frågans behandling.Jag tycker att det är oerhört viktigt att det i en sådanhär omfattande och väsentlig fråga om vår framtidfinns hög kunskapsnivå hos riksdagsledamöter, menockså att beslutet är väl förankrat hos den storaallmänheten. Jag tyder olika enkäter och uttalandenpå det sättet att förankringen i folkdjupet inte ännuär tillräcklig. Jag menar att det är av väldigt storbetydelse att en sådan förankring finns, med tankepå att vid ett nej i folkomröstningen om anslutningtill EG blir förmodligen Sverigesframtida samarbetsform med Europa.Herr talman! Med denna typ av synpunkter sombakgrund har jag efter moget övervägande beslutatatt avvika från den kristdemokratiska partilinjenoch i första hand rösta för en återförvisning avärendet.Anf. 120 ():Herr talman! Katastrofer har förekommit alltsedanjordens skapelse och kommer att drabba vår jordäven . Vi kan på historiens blad läsa alltfrån översvämningen på Noas tid, tillTjernobylkatastrofen eller torkan i undervårt årtionde. Människan har drabbats avkatastrofer utan mänsklig påverkan, ochmänniskan har själv orsakat flera stora katastrofer.Sjukdomskatastrofer har svept över jorden, såsomdigerdöden , som krävde över 25miljoner dödsoffer. Men det finns också katastrofersom man kallt har räknat med skulle kunna drabbamänskligheten.Tjernobyls kärnkraftsreaktor beräknades ha enolycksrisk på ca 20 driftsår, men redan efter ett årvar katastrofen ett faktum.Vårt samhälle är fyllt av farliga ämnen, som vitransporterar över land. Även ochövriga världen låter farligt gods transporteras istora mängder . Det är transporter sompasserar tätbebyggda områden medsannolikhetsfaktorer som närmast påminner omrysk roulett.Katastrofer kan självklart också vara av personligkaraktär och dignitet. En arbetslös person uppleversin situation som katastrofal . Det ärav största vikt att vi förbereder oss för olyckor somkan drabba oss. Vi kan göra det genom försäkringarav olika slag. Vi kan också förbereda oss genomkunskapsinhämtning. Men, herr talman, det räckerinte att hämta in kunskaper och känna till riskerna.Det är självklart en förutsättning och en bramotivation för fortsatt kreativt arbete. Jag tror inteatt jag behöver ge flera exempel, utan jag skall istället tala om varför vi svenskar och övriga européermåste vara på vår vakt angående transporter avt.ex. farligt gods.Herr talman! har vi i ett tjugotal olikadatabanker för farligt gods. Vi har många olikamyndigheter i och övriga länder som skallansvara för och kontrollera säkerheten av allatransporter av farliga ämnen. Jag vill aktualiserabristen på en heltäckande kunskapsbank i Sverigeoch övriga . Jag kräver att vi engagerar ossoch tar vårt ansvar för att undvika en digerdöd i vårtid. Vi har en otrolig tillväxt av nya kemikalier somär omöjlig att kontrollera. Detta kan vara ensprängbomb om vi inte förvaltar ansvaret på rättsätt.Jag ser i detta läge, herr talman, en möjlig hjälp iEES-avtalet. är på många sätt ettföregångsland i fråga om att ta ansvar förtransporter av farligt gods och den hanteringen överhuvud taget, likaväl som hanteringen av avfall frånkemiindustrin. Detta måste vi från svenskt håll föravidare. Detta måste vi dela med oss av till blivandekolleger inom EES. Jag vill med kraftig stämmauppmana: Se till att ansvar för och omsorg omfarligt gods och avfall efterlevs inom EuropeiskaEkonomiska !Transporterna kommer att öka -- det har vi tidigarehört av -- både inom och utomEuropa. Detta ställer allt högre krav på emballage,lastning och transportsätt. Inom EES-områdetmåste det göras prioriteringar för fortsatt forskninginom detta område. Vi kommer att tvingas attanvända mindre engångsmaterial och i stället satsaspeciellt på återvinningsbara material. Detta är bra,men vi kan inte acceptera en sänkning av kvalitetenpå säkerheten. Tvärtom, herr talman, måstesäkerheten öka för samtliga tranportsätt. Ansvaretmåste tas av leverantör eller mottagare för helatransportvägen. En myndighet skall övervaka helatransportkedjan, och det skall inte vara uppdelat påen mängd olika transportrekommendationer inomSverige och i övriga , som det är i dag.Jag vill avslutningsvis ställa frågan vem som kanöverblicka Chicagokonventionen, som ansvarar förflyget, IMDG, som handhar sjöfarten, ADR, somansvarar för vägar, och RID, som bevakarjärnvägar. Listan kan göras ännu längre. Dennadjungel av regler och konventioner måste slåssamman i en myndighet, och därmed bör vi få enmöjlighet att förbereda oss och skydda oss mot eneventuell men icke önskad kemisk katastrof.Jag vill sluta med att vädja om att vi i det nyasamarbetet inom inte skall glömma bortvårt gemensamma ansvar för miljö och människor.Vi kan aldrig försäkra bort en katastrof, men vi kanförbereda oss och göra allt som står i vår makt föratt minimera riskerna av en sådan katastrof som jaghar nämnt.Anf. 121 ():Herr talman! Arbetet med att bevara, skydda ochförbättra miljön och att säkerställa ett varsamt ochförnuftigt utnyttjande av naturens resurser är vårviktigaste uppgift för att våra efterkommande skallha någon framtid.Många miljöförstörande aktiviteter känner intenågra nationsgränser, och det är för miljöns skullviktigt att vi genom att godkänna på ettaktivt sätt tillsammans med de övriga EFTA-länderna kan delta i det västeuropeiskamiljösamarbetet. kan inte heller ensamtklara av de insatser som behövs för att uppnå enhållbar utveckling och användning av jordensresurser.Att vi fäster stor vikt vid miljöfrågorna framgår avdet faktum att en del av min inledning var hämtatdirekt ur avtalets ingress. Där står det också attparterna är fast beslutna att vid den vidareutvecklingen av regler bygga på en hög skyddsnivånär det gäller hälsa, säkerhet och miljö.En del debattörer i den svenska EES-diskussionentycks tro att är det enda land i somär intresserat av att nå framgångar när det gällermiljöfrågorna. Faktum är att vi i en del frågor fårskärpa de svenska reglerna för att nå upp till EG:s.I andra frågor ligger många länder långt före oss.Det gäller inte minst avfallsfrågorna, där densvenska regeringen verkar ha svårt att komma tillskott. Jag är övertygad om att i de frågordär vi ligger före, tillsammans med de övriga EFTA-länderna och andra progressiva länder, kan nåframgångar i den fortsatta utvecklingen.Samarbetet inom ram kommer att geoss möjlighet att delta i EG:s alla program ochandra aktiviteter. Vi får även rätt att delta i denblivande europeiska miljöbyrån. Vi får ocksåinitiativrätt -- något som annars är förbehållet -- och kan på så sätt få upp de frågorpå dagordningen som vi tycker är viktiga.Herr talman! Det är uppenbart att Sverigesmöjligheter att påverka utvecklingen av miljökrav iEG är mer begränsade med EES än vad de skullevara om var EG-medlem tillsammans medandra EFTA-länder. Lika uppenbart är det dock attSveriges möjligheter att genom påverkautvecklingen i EG är större än om stårutanför EES, även om de är begränsade.Debatten om miljökonsekvenserna av den internamarknaden är livlig inom EG. Dentog sin utgångspunkt bl.a. i The Task Force Reporton the Environment and the Internal Market från1990. lade EG fram en grönbok somägnade transporter och miljö särskilduppmärksamhet. Detta resulterade i etttransportavsnitt i det publicerade femtemiljöhandlingsprogrammet, på vilket EFTA-staterna har lämnat omfattande expertsynpunkter.För närvarande förhandlar EFTA-länderna medEG om att inkludera de viktigaste delarna i femtemiljöhandlingsprogrammet i EES-samarbetet somett särskilt samarbetsområde enligt program 31.Sverige, liksom andra EFTA-länder, utnyttjar alltsåde möjligheter som ger att påverka densnabba utvecklingen på miljöområdet i EG.Exempelvis hölls det ett möte mellanstatssekreterarna från EFTA-ländernasmiljöministerier och D G Brinkhorst från EG:smiljödirektorat för att det kommande samarbetet iEES skulle diskuteras.Jag vill ta ytterligare ett exempel. Det gäller beslut om gränsöverskridandetransporter av avfall. Inom ramen för EG--EFTA-samarbetet uppvaktade den norske ordförandenEG:s ordförandeland.EFTA-ländernas synpunkter var en del avunderlaget när rådet beslöt att ett medlemsland kanvägra import av avfall om deponering strider motde nationella reglerna. Det var helt i linje medEFTA-staternas synpunkter. Även om, som jagtidigare nämnde, påverkansmöjligheternasjälvfallet är mindre än EG:s medlemsländers är deinte verkningslösa. De är säkerligen ocksåväsentligt större än vad de vore utan ett EES-avtal.De är särskilt ändamålsenliga nu när EG-lagstiftningsaktiviteten är väldigt livlig.Karl-Erik tog upp lastbilstransporterna.Detta är ett exempel på ekonomiska och politiskaanpassningar som kan utlösas av . Iförstone kan man lätt tro att ökad handel leder tillökade lastbilstransporter, och därmed tillförsämrad miljö. Detta är dock långt ifrån givet.EES-avtalet innebär att en nationell kvotering avlastbilstransporterna avskaffas. Det leder därmedtill effektivare transporter. Samma transportvolymkommer att kunna utföras med mindretransportenheter. Vidare förbereder EG enlagstiftning som kommer att höja reningskraven påmotorfordon inklusive lastbilar, varför utsläppenper lastbilstransport kommer att minska. Slutligenöverväger EG också åtgärder för att styra övertransporter från lastbilar till en mer miljövänligtågtransport.Ni som lyssnade på nyheterna kundekonstatera att EG har beslutat om ett program, därman enligt god svensk tradition, vill jag påstå,kommer att sätta in betydande investeringar bl.a.för tågtrafiken med bättre tåggodstransporter ochmed snabbtåg. Det är så att man blir avundsjuköver att vi inte har nått längre med EES-avtalet.De långa ekipagen som vi använder i , enfråga som tog upp, kan vifortsätta med. Men vi måste tillåta EG:s högreboggie- och axeltryck.Den ökande trafiken har tagits fram som ett skäl föratt rösta emot . Tvärtom ser jag frågansom ett skäl att rösta ja. Bl.a. i talasallmänt om att både landsvägs- och flygtrafikenhåller på att drabbas av infarkt. Det krävs alltsåstora insatser för att lösa transportproblemen införframtiden samt forskning och teknisk utveckling föratt få fram nya system, nya fordon och nyabränslen. Jag vill att och svensk industriskall kunna delta med full kraft i detta arbete. Viskall kunna vara med och ställa de krav sombehöver uppfyllas för att nå en hållbar utveckling.Herr talman! Förutsättningen för att nå framgångarinom miljöarbetet kommer att begränsas av detbristande intresse som den svenska regeringenvisar. Jag tycker att det tyvärr finns tecken på attregeringen föredrar att lägga sig på EG:sminimikrav i vissa frågor. Detta är inte fel, utan en brist i den politiska viljan attstå fast vid våra högre krav. Jag anser dessutom attdetta skulle vara ett stort misstag av regeringen.Om man verkligen vill att svenska folket ifolkomröstningen om inträde i EG skall säga ja,måste man redan nu visa att vi faktiskt harmöjligheter att behålla redan nådda framgångaroch att uppnå nya.Herr talman! Inom är man enig omatt det är självklart att regeringen skall utarbeta ensådan miljöstrategi som de socialdemokratiskaledamöterna i jordbruksutskottet uttalade sig föroch att denna skall redovisas för senastunder . Denna enighet är glädjande ochjag ser fram emot den redovisning som vi såledeskommer att få senast om . Det är minförhoppning att den kommer att lugna åtminstoneen del av dem som oroas av en ökad miljöförstöringoch att den skall visa den svenska vägen mot ettkretsloppssamhälle med ansvar för kommandegenerationer.Anf. 122 ():Herr talman! Jag delar att vi med detta avtal får nyamöjligheter på miljöområdet. Det ser jag sommycket positivt.Man kan också konstatera att ledamöterin i det längsta har uppvaktats av enskilda ochorganisationer som vill skjuta upp detta beslut, ochmotståndarna till avtalet har valt olika metoder föratt åstadkomma detta. En metod har varit attifrågasätta riksdagsledamöternas kunskaper omavtalet. Det kan inte ha varit en särskilt betungandeuppgift att ur 1 000 sidor text leta fram detaljfrågor,som man förstår att enskilda riksdagsledamöterinte vet något om. Skulle man använda sammateknik när det gäller att förhöra riksdagsledamöterom Lag, är jag övertygad om att manskulle få ett kanske ännu mer avskräckanderesultat. Men det är egentligen en meningslösövning. Pinsamt dåliga kunskaper, tyckteMiljöförbundet som gjort en enkät. Jag tyckersnarare att visar ett pinsamt dåligtomdöme.Man kan konstatera att utskott, vart ochett från sina utgångspunkter och med densakkunskap som där finns, har gjort en noggranngenomgång av . De har avgivityttranden till det särskilda som utförtden slutliga sammanställningen och givit förslag tillbeslut att detta avtal skall godkännas av densvenska riksdagen.Avtalet kommer att ge och övriga EFTA-länder en unik möjlighet att samarbeta med EG påde flesta områden till fromma för vår framtidavälfärd, för vår fred och för vår miljö. Dennaavgörande funktion hos avtalet tycks en deljournalister och debattörer ha glömt. När det gällermiljöfrågan, som kanske kännersärskilt starkt för, kan man konstatera att avtaletger oss möjligheter att agera tillsammans med våravästeuropeiska partner och därigenom ökaeffektiviteten i det miljöpolitiska arbetet.Ett enigt jordbruksutskott slår dessutom fast att detendast är inom medlemskapets ram som en balanskan uppnås mellan åtagande i sak och motsvarandeinflytande över utformning av regelverket. Detta ärett viktigt och bra konstaterande. Jag gläder migöver att detta konstaterande är enigt.EES-avtalet ger oss ändå nya möjligheter påmiljöområdet. I artiklarna 99 och 100 tillförsäkrasEFTA-länderna rätt till samråd ochexpertmedverkan. I själva verket har samråd ochexpertmedverkan redan kommit till stånd, trots attavtalet inte är godkänt i alla länder. Man har viainformella kontakter i stort sett uppnått dennamålsättning.Vi får också möjlighet att på ett tidigt stadiumpåverka kommissionens förslag till gemensammamiljöregler. EFTA-sidan har också initiativrätt tillskapandet av nya EES-regler. Dessa nya regler geross ökade möjligheter att påverka andramedlemsländer och därmed också vår egenmiljösituation.Det står numera helt klart att de fortsattabetydande miljöframsteg, som vi behöver göra,måste ske i internationell samverkan. Vi löser intemiljöproblemen i ens om vi lyckas få nervåra utsläpp till noll. Det är därför samverkan iVästeuropa är avgörande för en bättre miljö. Detär också glädjande att kunna notera attmiljöintresset i EG har ökat såkraftigt. I Maastrichtöverenskommelsen blirmiljöintressena förstärkta. Det räcker att hamajoritet för att åstadkomma beslut. Samverkan iVästeuropa är också en förutsättning för effektivamiljöinsatser i . De bördorsom en hänsynslös kommunistisk exploatering harskapat kan endast bäras av ett ekonomiskt starktVästeuropa.Herr talman! Jag vill med dessa ord verkligenunderstryka att för miljön är detta ett avtal som ärmycket positivt.Anf. 123 ():Herr talman! Redan i artikel 1 i nämnsatt avtalet skall leda till ett närmare samarbete påmiljöområdet. Det är ett uttryck för att det finnsgoda ambitioner att värna om vår gemensammamiljö i alla avtalsslutande länder.Vissa miljöproblem är till sin natur lokala, medanandra är regionala och några t.o.m. är globala.Många lokala problem har vi redan i storutsträckning lyckats komma till rätta med. Därförmåste våra ansträngningar nu främst inriktas motde regionala och globala problemen.För att effektivt kunna kämpa för den liberalaförvaltarskapstanken måste vi alltså arbeta övernationsgränserna. Ett forum för sådant samarbeteöppnas för EFTA-länderna med hjälp av . Detta är värdefullt.En av våra bästa möjligheter att värna om miljön äratt i ökande utsträckning använda olikaekonomiska styrmedel. Det är då en stor fördel omkonkurrerande industri i vår omgivning harlikartade miljöskatter och miljöavgifter. I nya handlingsprogram förmiljöarbetet läggs också stor vikt vid ekonomiskastyrmedel. Här kommer säkert att kunnalämna värdefulla bidrag till utveckling.Trafiken är ett av våra stora miljöproblem. Allttalar för att en ökad europeisk integration skaparytterligare behov av person- och godstransporter.Det är då av yttersta vikt att miljövänligatransportmedel kommer till användning. Jag utgårdärför från att regeringen fortsätter att göra storaansträngningar för att få till stånd de aviseraderegionala trafikkonferenser inom Förentanationernas ram som diskuterades påRiokonferensen. Vi bör samordna vårjärnvägstrafik med den på kontinenten och görakraftfulla investeringar i svensk järnväg.Sammanfattningsvis, herr talman, är jag heltövertygad om att miljön gagnas av ett ökatEuropasamarbete. För mig känns det därför somett stort privilegium att få delta i det viktiga beslutsom riksdag nu skall fatta. ärett viktigt steg i riktning mot ett svensktmedlemskap i , som skulle ge oss ännu störremöjligheter att påverka mänsklighetens utveckling.Anf. 124 i (kds):Herr talman! Det har förts en ganska omfattandedebatt både om EG och om EES. Ute i samhälletställer sig många människor frågande till mycket iden debatt som förs.Det är emellertid på miljöområdet som jag blirmest förvånad. När de som säger sig företrädamiljöintresset bekämpar ett utökat internationelltsamarbete som syftar till att begränsamiljöbelastningen, menar jag att det visar enbristande dialog. Vi har inte klarat av att verkligensamtala om vad EES och EG innebär för miljön.Det handlar också om brister i informationsarbetet.Ansvaret för detta får väl alla vi som är med i dennadebatt ta på oss och göra klart att vi måste bli bättrepå detta. Vi måste föra denna diskussion.Redan , som nedtecknades 1957,hade tydliga markeringar som rör den aktuellamiljödiskussionen , detta trots att vi dåsaknade direkta miljöartiklar.I talas det i artikel 2 om vikten av atten harmonisk utveckling kommer till stånd. Mantalar vidare om balanserad expansion. Jämförelsenmed dagens bärande miljötema, hållbar utveckling,gör att man förstår att de ekologiskt riktigagrundtankarna hos de grundande fäderna till detsom var början på det som sedan har utvecklats tillEG och som utvecklas till ett samarbetsavtalmellan EG- och EFTA-länderna fanns redan 1957.Denna insikt hade man redan då, trots avsaknadenav den enorma kunskap som har vuxit fram påmiljöområdet sedan dess.I och med enhetsakten 1987 tillfördes s.k.miljöartiklar. Jag vill här bara lyfta fram en av dem,den som ger enskilda länder rätt att gå längre i sinamiljöbeslut än vad som gäller för Gemenskapensom sådan. Denna inställning har fått till följd attEG-direktiven på miljöområdet har enminimikaraktär. Det innebär att strängare reglerkan bibehållas eller införas i nationell lagstiftning.Det är således en möjlighet om vi bedömer det varanödvändigt att införa egna regler. skalldet understrykas att miljöfrågorna har fått ett starktgenomslag inom EG och att vi i inte alltidligger i täten. Vi har åtskilliga saker att lära avvarandra. Detta var något som bl.a. Inga-BrittJohansson var inne på.Herr talman! Jag tycker att när detgäller miljöområdet på ett utmärkt sätt harredovisat flera viktiga miljöteser som gäller för ossfortsättningsvis.För det första: Avtalsparternas åtgärder i fråga ommiljön skall syfta till att bevara, skydda ochförbättra miljön. De skall syfta till att bidra tillskyddet av människors hälsa och de skall syfta tillatt säkerställa ett varaktigt och förnuftigtutnyttjande av naturresurserna.För det andra: Miljöåtgärderna skall grundas på treprinciper. Den första är förebyggande åtgärder.Den andra är att miljöförstöring företrädesvis börhejdas vid källan. Och den tredje är att den som harskadat miljön skall betala.För det tredje: Utgångspunkten för vår regeringsagerande fortsättningsvis bör vara att dengemensamma miljöpolitiken skall präglas av denhöga ambitionsnivå och offensiva inriktning sommiljöproblemen kräver och som kännetecknar densvenska miljöpolitiken. Inom avtalets ram börSverige aktivt bidra till att den tillväxt som kommeratt bli följden av EFTA-ländernas anknytning tillden inre marknaden också leder till en miljömässigthållbar utveckling. Någon sänkning av de svenskamiljökraven är det definitivt inte tal om.Herr talman! Det är genom internationelltsamarbete som vi tillsammans kan arbeta för ochfinna lösningar på de stora globala miljöhoten. Vihar drivhuseffekten och ett sviktande ozonlagersom exempel på för hela mänskligheten avgörandelivsfrågor. Försurningen är en annan fråga som hardrabbat just vårt land hårt. Detta är ett exempel pågränsöverskridande miljöförstöring som vi inte kanlösa på egen hand. Detta var även innepå. Oavsett om vi minskar alla utsläpp i ,hjälper det inte om vi inte tillsammans med andraländer ser till att minska de totalautsläppsmängderna. Med ökarförutsättningarna att finna breda lösningar på destora miljöhoten. Det borde väl vara ett intresse förvar och en som vill se till att ha en god livsmiljöockså för våra barn och deras barn. Det handlar omatt se möjligheterna och tillsammans med andrabygga ett samhälle med hållbar utveckling somgrundtes.Anf. 125 ():Herr talman! tog jag enpromenad utanför för att uträtta ettärende. När jag gick i novemberdiset påDrottninggatan nåddes jag plötsligt av flöjttoner.Det var indianer från som stod i sinafärgglada dräkter och spelade. Då kände jag migmed ens så lugn och lycklig och säker på att det somjag nu tänker göra är rätt. Jag yrkar nämligenavslag på utskottets hemställan, vilket innebär attjag röstar nej till . Jag gör det, inte pågrund av att vi har fått på oss eller pågrund av några tekniska formaliteter, utan därföratt själ och mening är att vi skall ökaden ekonomiska tillväxten på den del av jorden därmänniskor redan är rikast. Jag tror att det är heltfel.500 miljoner människor med sammalevnadsstandard som vår är vad jorden tål.I det här aktuella området -- som omfattar avvärldens befolkning, 380 miljoner människor --finns redan nu nästan hälften av världshandeln förindustrivaror.Det finns en mängd problem. Men kan vårtproblem verkligen vara att vi har för liten handeloch för liten tillväxt? Begreppet tillväxt skulle jagönska att vi kunde diskutera ochdefiniera. Jag tror att tillväxten är roten till mångaav de problem som vi har. Framför allt är den rotentill att klyftorna mellan jordens fattiga och rika ärså stora.Jag arbetar med politik därför att jag vill minska dehär klyftorna. Jag har en dröm om att allamänniskor på jorden skall ha mat och vatten, omatt själva matjorden skall vara frisk och inte full avkemikalier. Dessutom vill jag att mina barnbarnoch alla andras barnbarn också skallkunna leva på vår jord.FN hade en stor konferens, Miljö ochutveckling. Där konstaterade man att fattigdomenär huvudorsaken till att miljön i tredje världenförstörs. Vi kan inte fortsätta med tillväxt i denrikaste delen och tro att vi kan minskaklyftorna och rädda miljön.Jag skall bara ta ett exempel på vad som kommeratt hända i och med , även om mångaredan har berört det. Transporterna kommernämligen att öka -- lastbilstransporterna meduppemot 50 %.Vi i har beslutat att bilismens utsläpp avkoldioxid och kväveoxider skall minskas. Men vikommer inte att nå uppsatta mål. Med nuvarandetransportapparat gör vi inte det. Och skall vifatta ett beslut som gör detta ännu svårare. Det blirännu värre.Jag skulle vilja att vi hade en rättfärdig ekonomiskvärldsordning. Vi vet alla att det behövs en nyekonomisk teori för att det skall vara möjligt attlösa en mängd problem. Jag ser det här EES-avtaletsom slutet på en process där man haft en felaktigteori. Det är inte bara orättfärdigt utan också dumtatt tro att det här ekonomiska samarbetet, somkommer att gynna oss som redan är rika, skall lösaproblemen. Inte heller för oss i kommerproblemen att lösas.Jag tillhör samma utskott som , dvs.jordbruksutskottet. Jag vill bara påpeka att det hansade inte är sant. Det är inte ett enigt utskott somhar konstaterat det som han citerade, utan hanciterade från regeringens proposition. Vi i utskottethar alls inte konstaterat att det är klart att Sverigeinom medlemskapets ram kan göra det han taladeom.