prot · GG0917 · 1992-11-05 00:00:00 — Då frågan är kopplad tillom regeringen avser ge SJ ett besked somunderlättar deras beslut att utnyttja optionen påytterligare 20 tågset av snabbtåget X 2000, är det enfråga som i första hand berör mitt departement.Frågan har därför överlämnats till mig.Roland ställde en motsvarande fråga den14 oktober. Jag hänvisar därför till mitt svar på denfrågan, som jag lämnade här i kammaren den 20oktober. Jag är medveten om de problem SJ stårinför när det skall fatta beslut om ytterligaresnabbtåg. Min grundinställning är dock att SJ ochABB har ekonomiska förutsättningar att själva lösafrågan om snabbtågen. Enligt vad jag erfarit pågåren diskussion i denna fråga mellan SJ och ABB.Anf. 25 ():Herr talman! Jag får tackakommunikationsministern för svaret, som ärdetsamma som han lämnade för några veckorsedan. Jag hade ställt min fråga tillnäringsministern, eftersom jag önskade endiskussion om huruvida man från regeringens sidaöver huvud taget är intresserad av att ha kvar enjärnvägsindustri i . Jag undrade också vilkaåtgärder regeringen i så fall är beredd att vidta föratt järnvägsindustrin skall kunna behållas. Somexempel på åtgärder som är viktiga tog jag upp justoptionen angående de ytterligare 20 tågsätten ochsnabbtåget X 2000, vilket kanske är detmest avgörande för om vi skall ha kvarjärnvägsindustrin i framtiden.Just nu är det en produktionssvacka. Men manförväntar stora beställningar, bl.a. på det snabbaoch lätta regiontåget 95, som blir klart förproduktion 1995-1996. Det finns också storamöjligheter till exportorder, eftersom X 2000 nuprovas i . Man kan vidare räkna med storatunnelbanevagnsbeställningar om tre frånStockholms lokaltrafik.När det gäller X 2000 får vi nu tyvärr upprepa litetav den debatt som vi redan har haft. Jag tycker attdet vore intressant att utvidga den här frågan till enstörre industripolitisk fråga, om inte annat så för attfå belyst om regeringen har någon annannäringspolitik än att bara sälja ut statliga företag.För några veckor sedan läste jag i tidningen en intressant intervju med ledandeforskningspolitiker , som just besöktSverige. När han fick reda på den svenskenäringsministerns inställning attmarknadskrafterna skall lösa allt utan statliginblandning, sade han: Om marknaden skall skötaallt, behövs den inga ministrar. Om ernäringsminister är av den åsikten, så gör er av medhonom.Kommunikationsministern har ju sammagrundinställning som näringsministern, nämligenatt detta är en sak för marknaden att klara.Åtminstone utgår svaret ifrån att detta är en frågasom SJ och ABB får lösa. Jag kan i och för sig hållamed om att det ligger en del i detta, men detförutsätter att förhållandena är normala. Det rådernu emellertid inte normala förhållanden, ochdärför fordras det politiska beslut.Det finns ju många anledningar till SJ:s osäkerhet,och dem känner kommunikationsministern säkertväl till, t.ex. detta med privatiseringar och ökadkonkurrens på järnväg samt alla slags avregleringarsom diskuteras och som gör det nästan omöjligt förSJ att planera . Avregleringen avbusstrafik kan ställa till stora problem för SJ i frågaom medellånga sträckor. Avregleringen av flygetkan i varje fall i ett initialläge skapa problem på ensådan succésträcka för X 2000 som --. Dessutom finns det en långsamhet iupprustningen av en sådan snabbtågsbana somStockholm--, där det är meningen att bl.a.X 2000 skall gå. Vidare gör de ekonomiskaproblemen med höga räntor att SJ ärosäkert på om man just nu kan använda sig avoptionsrätten. Färdiga tåg går ju inte att användatill så mycket annat än körning på räls.Kommunikationsministern har tidigare i ett svarpekat på möjligheten att det i krispropositionenfinns ett anslag på 1 miljard för tidigareläggning avsysselsättningsprojekt hos de affärsdrivandeverken. Det behöver ju inte röra sig om så storabelopp, eftersom det är fråga om att täcka de extraräntekostnader som SJ får, om man tidigareläggerbeställningar. Det handlar inte om så stora belopp,om man jämför med den kapitalförstöring som bliraktuell om svensk järnvägsindustri slås ut och 3 000industrijobb därmed försvinner.Eftersom detta är en stor industri- ochsysselsättningspolitisk fråga, vill jag frågakommunikationsministern: det skett någotsamråd mellan kommunikanikationsministern,näringsministern och arbetsmarknadsministern idenna fråga? Det vore intressant att få veta om manär beredd att ta ett samlat grepp för att se till att vifår behålla vår framgångsrika järnvägsindustri.Anf. 26 ():Herr talman! Också jag hade väntat mig ett annatsvar på den här frågan och då av näringsministernför att höra om det finns något intresse för attbehålla svensk järnvägsindustri. Den har väldigtstor betydelse för och län. Dettaointresse kan få omedelbara effekter för denregionen. Med tanke på detta tänkte jag informeraom hur läget är. Det skadar kanske inte förkommunikationsministern att få litet kunskaper omhur det ser ut i olika delar av landet och om vad somkan hända om man inte tillräckligt tar tag i en sådanbransch som just vår järnvägsindustri. I Kalmarskulle 450 personer plus berörda underleverantörerdirekt ställas utan arbeteEftersom tidigareläggningspengarna särskilt skallfördelas efter de regionalpolitiska behoven, tycktejag att det kunde vara lämpligt att ge dennaredovisning.Sydöstra är enligt tidigareuttalande ett prioriterat område. I mitt hemlänkommer man -- om detta nu blir verklighet -- atttappa 33 av tillverkningsindustrin, vilket ärsärskilt allvarligt, eftersom man är så beroende avbasnäringarna. Tillverkningsindustrin ochskogsindustrin omfattar av antaletyrkesverksamma i länet jämfört med rikssiffran26 %. Industriinvesteringarna är mycket låga. Detsatsas mycket litet på forskning och utveckling.Dessutom är utbildningsnivån tyvärr mycket låg.Som exempel kan nämnas att civilingenjörstäthetennär det gäller tillverkningsindustrin bara är avriksgenomsnittet. Därför är det särskilt viktigt atten så här högteknologisk bransch får finnas kvar iSverige och i Kalmar.Beträffande nyetableringar ligger läntillsammans med och lägst ilandet. och finns ju också isydöstra . Inkomsterna ligger en bra bitunder riksgenomsnittet, på vissa håll avriksgenomsnittet.Om de varsel inom ABB och -- som ocksåhar en stor fabrik i -- som är på gångverkställs, blir den totala arbetslösheten mellan 15och . Det är då inte fråga om en särskildbransch, utan det är den totala siffran.Det har varit stora omställningar inomjordbruket. Ett sockerbruk och ett slakteri har lagtsned. Också har avvecklat sin verksamhet.Kalmar får inte heller särskilt mycket avvägpengarna, eftersom de skall satsas påskogslänen, som det står i proposition nr 50. Ipressmeddelandet definierar man skogslänen så,att det är länen i norra . råkar det varaså, att län också är ett skogslän i lika storutsträckning som , men det tar man sällannågon hänsyn till.Jag är mycket intresserad av att få veta om det finnsnågot intresse hos regeringen för att bevara enkvalificerad svensk järnvägsindustri. Det behövs en sådan intresseförklaring, eftersom det råderen väldigt stor osäkerhet. Som gör ju inte talet om privatisering o.d.investeringsbesluten enklare. Det handlar ju omlångsiktiga beslut.Det är inte bara SJ som har intresse för den härfrågan. Också vårt länstrafikbolag skulle viljatidigarelägga beställningen av regionaltåg. Menman har fått beskedet att denna industri kommeratt avvecklas, eftersom staten inte ställer upptillräckligt och ger besked om att det finns ettintresse av att behålla den -- vilket i sin tur får storaeffekter på den regionala trafik med nya modernatåg, som man skulle kunna ha och som man skullevilja utveckla. Finns det något intressse för attbibehålla och utveckla svensk järnvägsindustri? Ärkommunikationsministern beredd att ta initiativ tillt.ex. ett särskilt branschprogram, där olikaåtgärder skulle kunna samspela?Anf. 27 ():Herr talman! Kommunikationsminister sadenyligen att vi i lånar per dygn.Jag är helt medveten om den allvarliga ekonomiskasituationen. Fabriksnedläggelser eller indragningartill följd av att projekt förskjuts kostar ocksåmycket pengar. Men de tas från ett annat konto. Idet fallet måste man också kanske låna, men inteför framtida investeringar utan för konsumtion,arbetslöshetsersättningar eller för att på konstladväg inrätta arbeten.Det är tragiskt med en bra fabrikation som baraväntar på order. I är man imponerad avtågen, men problemet är att om tyska staten gör enbeställning, kommer tillverkningen naturligtvis attske där. Det är USA-ordern som man här i Sverigeväntar på. händer det ingenting, ominte SJ nu gör sina inköp och utnyttjar sinaoptioner.Det är ganska bråttom. Många människor lever i stor ovisshet. De är oroliga för sina arbeten.Jag var i och fick höra vilka storabekymmer man har där. Men man har ocksåbekymmer i Bergslagen. I där man harVolvofabrikation sprider sig oron. Jag läste itidningen att nu varslar omuppsägningar och att fyradagarsvecka har införts.Överallt skakar det. Det här är ändå en industrimed framtid. Därför undrar jag om man inte skullekunna tänka sig att ge SJ räntefria lån, att på någotsätt stötta så att beställningarna kommer i gång. Dåkan man få en beställning svackanpågår.Varje arbetsplats som kan räddas naturligtvis medrimliga insatser -- jag är medveten omkostnadsläget -- betyder arbete och närande, godindustri som vi alla har nytta av. Det finns ettgammalt ordspråk som är mycket bra och somillustrerar situationen i . Detlyder: Medan gräset gror dör kon. Man räknar medatt få order, men först , och då kan deinte längre effektueras, eftersom det kanske intefinns någon industri kvar. Jag skulle gärna vilja vetavilka möjligheter regeringen har att underlätta idetta bekymmersamma läge.Anf. 28 ():Herr talman! Det måste klargöras att regeringeninte köper några tåg, utan det gör SJ somsjälvständigt affärsdrivande verk.Nu pågår förhandlingar mellan SJ och ABB om eneventuell affär. Det hoppas jag, eftersom det ärangeläget att vi får fram tåg till allajärnvägar som byggs. Då kanske det är litet fel attregeringen klampar in i en förhandling. Det kan jubetyda att man kanske t.o.m. får betala litet förmycket för tågen. Om nu inte SJ klarar det här såborde det var en angelägenhet för SJ att beregeringen om hjälp. Jag frågar mig om det harförekommit någon sådan förfrågan och om detfinns några möjligheter till räntefria lån i detta läge.När vi nu satsar så mycket på att bygga utjärnvägsnätet vore det bra tokigt om vi skulletvingas att köpa tågen utomlands.Anf. 29 Kommunikationsminister ():Herr talman! , ochBirgit har frågat mig om regeringen ärintresserad av att bevara och utveckla svenskjärnvägsindustri. Svaret på den frågan är ettobetingat ja. Fordonsteknik över huvud taget är juen av de branscher där ligger i den absolutafrontlinjen när det gäller internationellt industrielltkunnande och renommé.Herr talman! ABB är ju ett världsföretag. Liksomandra framtidsbranscher måste ju denna branschstöttas och ges goda chanser att utvecklas ochöverleva.Regeringens politik på detta område är optimal. Vibygger nu ut infrastrukturen och satsar mycket påjärnväg. Därmed får man en bra hemmamarknad.SJ har ett starkt engagemang i marknadsföringen avde nya svenska snabbtågen.Som jag tidigare nämnde i ett interpellationssvarhar vi en politik som bl.a. går ut på att se till att,utöver de mycket stora befogenheter som SJ harfått, investeringarna finansieras och att även göradet möjligt att tidigarelägga investeringar, vilketfinns med beslut. SJ har alltså möjlighetatt låna pengar på mycket förmånliga villkor viaRiksgäldskontoret. Men utöver detta har nuanslagits som framför allt skalltäcka räntor för tidigareläggningar. Svaret på denfråga som här ställdes är att det finns pengar tillräntekostnader för tidigareläggningar.Jag tror på goda grunder att ytterligarepreciseringar och krav i denna fråga kan innebäraatt man försämrar möjligheterna när det gäller ensådan förhandling. Vi skall nu vara glada över attdessa möjligheter finns, att parterna nu förhandlaroch att det också är klart att det är parterna somhar ansvaret. Staten har gett de förutsättningar sombehövs.Lena frågade mig om jag var intresserad avatt inrätta ett särskilt branschprogram. Särskildabranschstöd och andra branschfrågor sorteraremellertid under näringsministern. Den ställdafrågan bör därför besvaras av honom.Carl frågade om Statens järnvägarhar fört diskussioner medKommunikationsdepartementet och om man nudiskuterar med ABB. Besked om ramarna hargetts. Med de möjligheter som finns och denmiljard som som står till förfogande har SJ deförutsättningar som behövs. SJ och ABB harförutsättningar att lösa denna fråga.Anf. 30 ():Herr talman! Det är viktigt att få konstaterat att viär överens om att vi skall göra vad vi kan för attbehålla en järnvägsindustri i . Vi har ju enframgångsrik sådan. Det har satsats en miljard påutveckling av tåget X 2000. Det är ett mycketintressant tåg, också med tanke på densnabbtågstrafik som kommer att växa fram mellanEuropas länder. Därför är det viktigt att vi nugemensamt ser till att man överleverproduktionssvackan. Det är ju den som vi är oroligaför.Jag noterar med tillfredsställelsekommunikationsministerns besked att den miljardnu finns som kan skapa förutsättningar för atttidigarelägga beställningar av snabbtåget X 2000.Det blir väl den mest aktuella tågtypen, eftersomregionaltåget har en konstruktionstid på något årinnan det kan bli aktuellt för produktion. Därmedunderlättar detta för SJ att fatta beslut ochtryggheten ökar när det gäller att klara kostnadernai den situation som vi nu befinner oss med högaräntor etc. Med dessa signaler kan den här optionenutnyttjas. Det tror jag är viktigt.Jag tror att framtiden ser ljus ut för denna industri,vilket jag tidigare nämnt. Men om vi inte klarardetta kommer naturligtvis produktionen i Kalmaratt successivt skäras ned och sedan upphöra. Inteheller kommer att klara sig längre.Det kommer att bli kraftiga neddragningar iHelsingborg, och , vilketdrabbar en mängd underleverantörer. Tågindustrinär ju verkligen sysselsättningsskapande för så storadelar av landet. Jag hoppas att denna fråga kommeratt lösa sig med den miljard som finns, och att SJdärigenom kan stimuleras att fatta ett positivtbeslut.Anf. 31 ():Herr talman! Jag har full förståelse för attkommunikationsministern under pågåendeförhandlingar inte kan gå in i alltför detaljeradediskussioner. Det var heller inte avsikten, utanfrågan var ställd till näringsministern just för att viskulle få möjlighet att diskutera dennäringspolitiska dimensionen. Men vi fick ju intesvar av näringsministern.Tanken var att inte pressakommunikationsministern på några ytterligaredetaljer. vill jag bara skicka med synpunkten attjag förutsätter, som tidigare också uttalatsig för, att man vid fördelningen av miljardensärskilt beaktar regionalpolitiskt prioriteradeområden. Där ingår sydöstra . Jag beskrevnågot de problem som finns både med ABB ochmed . Problemen är oöverstigliga, och deskapar en mycket stor osäkerhet och otrygghet i vårregion. Men jag hoppas att regeringens ändåpositiva intresse för svensk järnvägsindustri någotkan lindra den oro och otrygghet som man känner.Anf. 32 ():Herr talman! Jag vill börja med att tacka statsrådetför beskedet att det faktiskt finns pengar att stöttatågindustrin med.När metallklubben vid ABB uppvaktade ossriksdagsledamöter i länet menade de att om manfick litet hjälp, skulle problemen kanske lösa sig,men annars inte. Jag är också väl medveten om attdetta är en förhandlingsfråga mellan SJ och ABB.För oss har det tidigare framställts att det svåratrångmålet har varit lånesituationen och bristen påpengar. Jag förväntar mig nu att man kan lösadenna fråga. Eftersom vår framtidsindustri är såotroligt viktig, måste vi slå vakt om just den. Jagförstår också att man inte kan gå in på detaljer närförhandlingar pågår. Jag är mycket tacksam för attdet finns en miljard och att det finns möjligheter attlösa problemen genom att tidigareläggabeställningarna.Anf. 33 Kommunikationsminister ():Herr talman! Avslutningsvis kanske det finnsanledning för mig att litet grand försöka preciserahur denna miljard så att säga är konstruerad. Denkommer att ställas till Arbetsmarknadsstyrelsensförfogande. Det blir alltså AMS som kommer att tain projekt från de olika affärsverken, och SJ är ettav dem. Det är sedan AMS som utifrånarbetsmarknadspolitiska och andra skäl skallavgöra vilka projekt som skall få detta stöd. Det ärsåledes inte vi på departementet som gör detta.Det finns även anleding att förtydliga det som jagsade tidigare. SJ har inte varit hos oss och begärtnågra andra pengar. Däremot har SJ diskuteratvillkoren för denna miljard, och det har vipreciserat. SJ har tillräckliga befogenheter ochresurser för att klara ut dessa saker tillsammansmed ABB.Anf. 34 ():Herr talman! Jag vill bara understryka att dennafråga är allvarlig och att det är viktigt att regeringengör vad den kan och fungerar som något slagsmentor i dessa sammanhang.Vi vet vad just denna samverkan som har skettmellan en duktig beställare -- SJ, ABB, ,, , , osv. -- och samhällethar betytt för svensk industri. Jag tycker attkonkurrensen betonas så mycket , mendet är enormt viktigt med samverkan, inte minst påett sådant område där man också måste selångsiktigt på frågorna.Min fråga var ställd till näringsministern, vilketLena var inne på. Jag skulle därför viljaskicka med en hälsning till näringsministern om på ordentligt engagerarsig för denna framtidsbransch. Jag har svårt atttänka mig att man i något annat land med en starkoch livskraftig järnvägsindustri inte skulle göra alltför att slå vakt om den. Att stödja infrastruktur ärju något som regeringar i alla länder gör. Det skullevara ganska märkligt om vi, nu när vi ändå på nya spår, inte ser till attmotsvarande satsningar på nya fordon görs för atttrafikera dessa spår, särskilt som det också räddarvärdefulla industrijobb i framtiden.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1992/93:10 ombiståndet till VietnamAnf. 35 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omregeringen är beredd att genom bistånd tillVietnam stödja dess politiska och ekonomiskaomvandling samt på vilket sätt regeringen agerarför att normalisera relationer tillVärldsbanken och Internationella valutafonden.Låt mig först på den första frågan svara ettuppriktigt och klart ja. Jag återkommer till denandra. För , som tillsammansmed en del av utrikesutskottet hade möjlighet attbesöka och somdessförinnan från departementet delgivitsdokumentation om det svenska Vietnambiståndet,borde det klart framgå att aktivt stödersåväl den politiska som den ekonomiskaomvandlingen av . I genomfördaförhandlingar inom ramen för biståndet har viheller inte svävat på målet vart våra insatser avsessyfta. Således har vi från svensk sida betonat att detövergripande syftet med vårt bistånd är att stödjautvecklingen mot en fungerandemarknadsekonomi och att främja och stärka enutveckling mot demokrati och en ökad respekt förmänskliga rättigheter. I detta syfte har viöverenskommit med vietnameserna att bredda ochfördjupa vårt redan initierade kunskaps- ochinstitutionsuppbyggande bistånd, insatser som i denpågående omvandlingsprocessen utan tvivel är Aoch O och inte kan överskattas.Mot bakgrund av att den nuvarande svenskaregeringen i hög grad lyfter fram demokrati- ochMR-kriteriet i sina biståndspolitiska övervägandensamtidigt som utvecklingen i härvidlaginte är tillfredsställande, ansågs en markering iinnevarande budget i form av sänkt SIDA-landrammotiverad. En sådan har också genomförts. Förövrigt vill jag i sammanhanget peka på faran medatt i för hög grad betygsätta biståndet efter antaletutbetalade miljoner utan att man tar hänsyn tillinnehållet och effektiviteten i detsamma. Medaktuell omfattning och inriktning förefallereffektivitetskravet i rimlig grad kunna iakttas. Attdet i nuvarande läge skulle bli tal om att minskadessa ansträngningar på grund av politiskaöverväganden är, vill jag betona, inte aktuellt.Regeringen är i stället av uppfattningen att denpågående reformprocessen i går i rättriktning och att det därför är viktigt att vårt aktivastöd fortsätter och att detta breddas och fördjupas.I demokratihänseende återstår dock mycket attgöra i . Ett grundläggande fel synes migvara att enpartisystemet inte avvecklats och ersattsav fria val och politisk mångfald i största allmänhet.Läget vad beträffar de mänskliga rättigheternaförblir motsägelsefullt. Å ena sidan har denpågående ekonomiska omvandlingen lett till ettgenerellt öppnare samhällsklimat än tidigare meden större tolerans för oliktänkande och störremöjligheter till ett friare mänskligt umgänge ochkulturutbyte. når oss emellertidrapporter om fortsatt bristfälligt rättsskydd och omlånga fängelsestraff för politiskt och religiöstverksamma. Situationen föranleder mig att peka påbehovet av att i dialogen med ävenfortsättningsvis starkt framhålla dessa brister.Biståndsinsatser med anknytning till demokrati ochmänskliga rättigheter görs främst pådet juridiska området samt i fråga om kvinnostöd.Dessutom spelar demokratiapsekten enbetydelsefull roll i insatser på massmedie- ochkulturområdena.Huvuddelen av pågående reformstödjande insatserhar kommit att koncentreras till ekonominsområde, också här naturligtvis med klardemokratianknytning. Här må särskilt nämnaslagstiftningsområdet, skatteområdet,utbildningsinsatser inom bankväsendet, utbildningi makroekonomi, företagsledarutbildning,distansutbildning i finansiell ekonomi m.m.Dessutom pågår inom traditionellabiståndssektorer som skogs- , energi- ochhälsosektorerna insatser utformade att passa de nyamarknadsekonomiska förhållandena i landet.Landets infrastruktur, vars brister är skriande ochför närvarande utgör ett veritabelt hinder i denpågående reformprocessen, är ett annat områdedär vi överväger insatser. Inte minstgäller detta energisidan, där t.ex. elbristen i densödra delen av landet allvarligt hämmar denekonomiska utvecklingen. De vietnamesiskamyndigheterna har med berörda parter på svensksida diskuterat möjligheterna att utnyttja svensktkunnande i denna utbyggnad såväl inom som utombiståndssamarbetet. Jag anser att det vorevärdefullt om svenska företag kunde medverka idessa satsningar och även inom andra sektorer därsvensk industri är konkurrenskraftig.De förbättrade ekonomiska förutsättningarnaaktualiserar vidare frågan om ett breddatbiståndssamarbete utanför ramen för SIDA-samarbetet. Det är i sammanahanget glädjande attnotera hur nu förbereder för ettmer aktivt engagemang i . Även ett utökatBITS-samarbete bör kunna aktualiseras.Jag noterar vidare att där tidigare endast Sverigeoch bland västvärldens länder fanns medsom givare av utvecklingsbistånd till , numånga nya resursstarka aktörer har trätt in påscenen för att bistå landet i dess nu pågåendemycket viktiga utvecklingsskede.Vad beträffar andra fråga villjag säga att regeringen står fast vid sin utfästelse,som gjordes vid det gemensamma Världsbanks-och Valutafondsmötet i ioktober och som innebär att inom ramenför ett brett internationellt initiativ är berett attdelta i en stödgrupp för . Blockeringenfrån amerikansk sida har dock förhindrat ettgenomförande av ett sådant initiativ. Glädjandenog görs nu emellertid allmänt bedömningen att ennormalisering av relationerna med kanförväntas snart efter det amerikanskapresidentvalet, och därmed skulle också nylångivning hos de internationellafinansinstitutionerna möjliggöras. kommeraktivt att verka för att ett sådant stöd utanfördröjning realiseras.Anf. 36 ():Herr talman! Jag får tacka biståndsministern försvaret på mina två frågor om biståndet till Vietnam.Bakgrunden är mycket riktigt den sombiståndsministern nämner i sitt svar. Delar avutrikesutskottet gjorde ett besök i iseptember. Eftersom även harkommit tillbaka från , kan vi nudiskutera den här frågan utifrån aktuella och färskaintryck. Det tycker jag är viktigt.Vi vet båda att den ekonomiska utvecklingen iVietnam är mycket dynamisk.