prot · GF09128 · 1992-06-10 00:00:00 — Jag tycker att ni har ettansvar att förklara för människorna att pengar intekommer av sig självt eller ramlar från himlen.Det primära målet för den ekonomiska politikenmåste nu vara att åter skapa förutsättningar förekonomisk tillväxt, för trygghet, för investeringar inäringslivet, framför allt i de mindre ochmedelstora företagen, och skapa balans mellanolika regioner i landet. Det är endast med en sundekonomi som vi kan upprätthålla en rättvisfördelningspolitik, skapa arbeten som är riktiga ochvaraktiga och se till att välfärden tryggas för alla.För att uppnå en ekonomiskt hållbar utvecklingkrävs att den konkurrensutsatta sektorn kanexpandera och återvinna marknadsandelar somförlorades . är detnödvändigt att reformera den offentliga sektorn,och det måste ske i många steg och med olikaåtgärder.Beslutet i går om den kommunala ekonomin är ettsådant viktigt steg. Men det handlar också om attge ökad valfrihet, att ge människorna ökademöjligheter att välja de lösningar som bäst passarden enskilda individen och den enskilda familjen.Saneringen av ekonomi, som inleddes ihöstas då fyrklöverregeringen tillträdde, varnödvändig. Saneringsarbetet har genomsyrat deförslag som presenterats för under året.Kompletteringspropositionen, som vi formellthar att ta ställning till, markerar på ett ytterligtkraftfullt sätt att investeringarna för framtidenfortsätter. Det är inte en politik för stunden. Det ärmer en politik för framtiden som kan återge Sverigeinternationell konkurrenskraft.Finansutskottet stöder den strategi som regeringenhar lagt fast för den ekonomiska politiken och somfullföljs i kompletteringspropositionen.Så här i slutet på kan vi summera. Jag kandå konstatera att regeringens politik ochregeringspartiernas förslag i allt väsentligt fått stödi , trots att regeringen är enminoritetsregering och regeringspartierna är iminoritet.Det har då ankommit på regeringspartiernasföreträdare att finna majoritet och nå bredalösningar. Visst har det skett förändringar ibudgetförslagen, men de är marginella. Devidtagna förändringarna i budgeten har, om dagensbeslut blir som vi har väntat, inneburit en ökning avutgifterna med 26 milj.kr. Det är med andra ord enförsumbar förändring med tanke på budgetensomfattning och inte ens så mycket som vad en skolakostar att bygga.Jag sticker inte under stol med att jag somordförande i finansutskottet är mycket nöjd medresultatet. Det har gått att finna majoritet förregeringens ekonomiska politik. Jag tycker att detär ett viktigt besked till omvärlden ochfinansmarknaden. Det ger stabilitet påvalutamarknaden. Därmed finns det ocksåförutsättningar för fortsatta räntesänkningar ochreformer för att ta ur de ekonomiskaproblemen.Herr talman! Ekonomi och ekologi måste alltid ståi samklang för att en uthållig ekonomisk utvecklingskall vara möjlig. Skärpningen av miljöpolitiken,genom den miljöprofil som förändringen avenergibeskattningen innebär, är en viktigförutsättning för en god tillväxt. Tiden för att gevåra kommande generationer god luft, rent vattenoch ett levande landskap blir allt knappare. Därförkrävs det handling . Det är också beskedet frånmiljökonferensen i Rio.Miljöhänsyn måste bli ett självklart inslag i deekonomisk-politiska besluten. har ställtkrav på miljöhänsyn vid utformningen avenergibeskattningen, och så har det också blivit.Utformningen av energibeskattningen och helaskattepaketet som vi behandlar är ocksåfördelningspolitiskt försvarbar. För de flesta, ArneKjörnsberg, går det jämnt upp. Många är vinnare.Till vinnarna hör pensionärerna, den grupp somSocialdemokraterna ofta säger sig värna om.Frågan har ställts: Hur kan gå med påsänkta energiskatter för industrin? Svaret är att vikan acceptera sänkta energiskatter för industrin,förutsatt för det första att miljön inte skadas och fördet andra att hushållen inte drabbas av ökadekostnader. Det förslag som ligger uppfyller bådadessa villkor.Jag kan också konstatera att dagens förslag påenergiskatteområdet innebär höjd energi- ochkoldioxidskatt, inte sänkt som förslaget var 1989från Socialdemokraterna. Dagens förslag innebärockså att hushållen slipper betalaskattesänkningarna för industrin. Momssänkningenbidrar dessutom till att hålla inflationen nere. Detär också en viktig del i den ekonomiska politiken.Den ekonomiska politiken måste i övrigt syfta till:För det första: Ökade förutsättningar för varaktigekonomisk tillväxt och livskraft i hela landet. Detuppnås genom investeringar i infrastruktur,satsningar på forskning och utbildning och andraåtgärder som främjar investeringar ochsysselsättning.För det andra: En sanering av de offentligafinanserna för att säkra en låg inflation och skapaen låg ränta, bereda utrymme för näringslivetsinvesteringar och uppfylla EG:s konvergensregler.För det tredje: Ett skärpt konkurrens- ochförändringstryck i den svenska ekonomin. Denoffentliga sektorn måste förnyas. På så sätt får vimångfald och valfrihet. Den offentliga sektornmåste i större utsträckning anpassas tillmedborgarnas krav.Alla människor har rätt till arbete. För många ärdärför ökningen av arbetslösheten på grund avlågkonjunkturen oroande. Vi har full förståelse föratt de människor som befinner sig iarbetslöshetskön känner sig utanför gemenskapen.Därför är det viktigt att regeringen har gett tydligabesked om att det är arbetslinjen som skall gälla iarbetsmarknads- och näringspolitiken.Arbetslöshet får aldrig bli ett medel i denekonomiska politiken.Kampen mot arbetslösheten måste förenas medregional utveckling. Oavsett bostadsort här i landethar människorna rätt till arbete och trygghet. Dettagäller vare sig man bor i , ,eller -- för att nämna några orter.Den som bor i närheten av sluttningaroch den som bor i storstaden har samma rätt tilltrygghet och välfärd.Ökningen av de arbetsmarknadspolitiskainsatserna visar att vi vill bekämpa arbetslösheten.Det vill vi göra genom att främja investeringar iföretagen och investera i människors kunskap.Tillsammans stärker det oss, och det stärkerSveriges konkurrenskraft. När ekonomin tar fartstår även de som drabbats av arbetslöshet välrustade för att utnyttja högkonjunkturen.Målet måste vara att skapa varaktigaarbetstillfällen. Vi får inte nöja oss med konstgjordandning i form av fler och fler beredskapsarbeten.De är viktiga för stunden men inte lösningen påsikt. Vi får heller inte nöja oss med att hoppas påatt bättre tider kommer av sig själv, utan vi måstebidra med olika åtgärder för att skapa de nyatiderna.Endast genom att driva en konsekvent ekonomiskpolitik som syftar till att återskapa tillväxt kanarbetslösheten hejdas och minskas. Detta är ettlångsiktigt arbete, som inte alltid ger synbara ochsnabba resultat. Vi måste i lågkonjunktur satsa påutbildning, ny kompetens och rationaliseringar föratt vi skall kunna nå framgång närhögkonjunkturen kommer.Herr talman! Inflationen ligger, som andra talaretidigare har sagt, på en låg nivå, . I våranärmaste konkurrentländer i är den nästandubbelt så hög. Det är viktigt att vi med olika medelser till att parkera inflationen på en låg nivå, mendet kräver i sin tur en politik som i alla avseendenhämmar och dämpar inflationen.Budgetunderskottet måste därför begränsas. Somen följd av lågkonjunkturen och därmed minskadestatsinkomster beräknas tyvärr underskottet förnästa år öka. Större delen av budgetunderskottet ärdock strukturellt betingat, dvs. det negativa arvetfrån 1980-talet.Skattehöjningar är inte ett alternativ för att minskaunderskottet. Det skulle hämma förutsättningarnaför en ökad tillväxt. Därför måste de offentligautgifterna begränsas.Reformeringen av de offentliga utgifterna måsteockså ha en fördelningspolitisk profil. Centernaccepterar inte att gamla, sjuka, handikappadeeller pensionärer med låg pension får kraftigtbegränsade resurser. Alla grupper måste garanterasen grundtrygghet. Utsatta grupper och regionermåste värnas. Jag kan med tillfredsställelsekonstatera att de åtgärder som har vidtagits ochföreslås har en klar fördelningspolitisk effekt ochger resultat.Det är inte som Socialdemokraterna i sin politiskaretorik försöker påstå, att det är fråga omomfördelning till kapitalägare. Det är fråga om attge resurser till småföretagen för att få resurser tillnya investeringar, för att få snurr på hjulen och fåtillväxt i ekonomin. Den lille verkstadsägaren ellersågverksägaren är inte den store kapitalist som jagtyckte att såg framför sig. Det ären företagare som värnar om sina anställda för attskapa nya jobb och skapa framtidstro i en bygd.Ett lika viktigt mål i saneringen av ekonomin är attbringa ned räntan. Höga räntor hämmarinvesteringar och driver upp kostnader förföretagare, jordbrukare, hyresgäster ochvillaägare.De svenska räntorna föll relativt kraftigt understörre delen av 1991. Efter räntechocken idecember, som blev en följd av det storavalutautflödet , har räntorna återsjunkit. kan vi troligen väntafortsatt sjunkande räntor, förutsatt att regeringenfår stöd för sin ekonomiska politik. På den punktenär jag mer optimistisk än för några månadersedan.Det finns emellertid mörka moln på himlen. Tilldessa räknas effekterna av finanskrisen ochkreditförlusterna hos bankerna. Det försvårar nuför småföretag och investerare att få krediter.Bankernas utlåningsmöjligheter begränsas, liksomtillgången till riskkapital. De åtgärder somfinansutskottet föreslog tidigare i vår och somriksdagen har fattat beslut om är viktiga för attförbättra riskkapitalförsörjningen för småföretag.Orsakerna till den finansiella krisen är många. Bl.a.är det en följd av 80-talets spekulationsekonomi.Denna underlättades genom valutaregleringensavskaffande, som inte följdes upp med stramhet iekonomin. Med facit i hand är det skrämmande attse vissa bankers och kreditinstituts ohämmadeutlåning till främst fastigheter i storstadsområdena.Man köpte sig marknadsandelar men tänkte inte påsviterna i framtiden.Det finns anledning för oss alla att dra lärdom avfinanskrisen och dess orsak. Fru finansministernborde därför tillsätta en utredning med uppgift attnärmare analysera vad som gick snett. Alla orsakertill finanskrisen bör kartläggas för att ge lärdom förframtiden. Låt därför, , en gruppoberoende ekonomer, analytiker eller forskareutvärdera orsakerna till finanskrisen. I denanalysen måste de senaste årens ekonomisk-politiska beslut och bankernas ochfinansinspektionens agerande utsättas förgranskning.Socialdemokraternas alternativ till ekonomiskpolitik innehåller egentligen inte särskilt månganyheter. De vill möta framtiden med gårdagenslösningar, dvs. de backar in . Derasförslag till ekonomisk politik innehåller mestmedicin för att lindra lågkonjunkturens verkningarmen inte mycket för att bota det onda.Ni socialdemokrater fortsätter att blunda för destrukturella problemen i ekonomin, på samma sättsom ni gjorde . Ni avvisarförslag som upplevs besvärliga och har en oviljamot att begränsa de offentliga utgifterna.I stället för att reformera de offentliga utgifternaföreslår ni främst offentliga investeringar, som skallfinansieras genom skattehöjningar eller nya lån.Dessutom föreslås att 5 miljarder av Stadshypotekskapital skall konfiskeras. Jag trodde faktiskt attkonfiskationens tid var förbi. Dennadelsocialisering av är enengångsåtgärd, och den förstärker budgeten endastvid ett enda tillfälle, men den skulle skadafinansiering av bostadsbyggandet, som ni i såmånga andra sammanhang säger er värna om. Erpolitik håller på den punkten inte samman.T.o.m. från Socialdemokraternas egna led hörsvarningar för den egna politiken. Den förrefinansministern, , har varnat för attSocialdemokraternas ekonomiska politik skulle blilivsfarlig för landet om Socialdemokraterna skulleåterfå makten, och den tidigare vice statsministerntalade tidigare om att han inte ville återfå maktenförrän . Jagförstår varför.Alla, inkl. oppositionspartierna, har ett ansvar förden ekonomiska politiken. Marknaden reagerarsnabbt på situationer som innebär att regeringensmöjligheter att genomföra sin ekonomiska politikkan ifrågasättas. Detta skulle inte gynna någon,varken småföretagare, pensionärer,småbarnsföräldrar eller arbetslösa.Avslutningsvis vill jag säga att 90-talet kommer attbjuda på många utmaningar och möjligheter. Ettkommande svenskt medlemskap i stärkerytterligare kraven på den ekonomiska politiken ioch med de villkor som beslutat omför inträde i den ekonomiska unionen.För att göra ett svenskt inträde i EG möjligt måstevi se till att vår ekonomi står väl den dag vitar steget in i den europeiska gemenskapen.Herr talman! Med det ber jag att få yrka bifall tillhemställan i finansutskottets betänkande ochavslag på samtliga reservationer samt yrkandet frånLars-Ove Hagberg.Jag vill också till rikta ett tackför hans tid i , för den tid under vilken jaghar haft möjlighet att följa honom; han har suttit iriksdagen betydligt än jag. Jag har sattvärde på alla hans raka och klara besked. Lars-Ovehar aldrig hymlat med vad han har tyckt eller varhan har stått i olika frågor. Sådana raka besked ärvärdefulla, även om jag dess värre inte alla gångerhar kunnat dela hans uppfattning.Anf. 10 () replik:Herr talman! ordförande säger attvi nu lever med den socialdemokratiskaförsummelsen , eftersom visocialdemokrater inte tog itu med degrundläggande problemen. Har hörttalas om stabiliseringsavtalet? Det var det avtal somförhandlingsgruppen under tog fram.Det är tack var deras resultat som vi nu har mycketlägre kostnadsökningar än man har i våra storakonkurrentländer och en inflationstakt som ärbetydligt lägre än genomsnittet i . Har herrEriksson möjligen hört talas om denenergiöverenskommelse som träffades mellan herrErikssons parti, och mitt parti? ordförande hört talas om EG-ansökan och ecu-anslutningen?Det går inte, , att övervältra ansvaretför vad som sker på oss. Det är ni som harmakten , . Det är ni som harmajoriteten. Ta ert ansvar! Kan P-O Erikssonnämna en enda regering, i eller i övrigaEuropa, som vid ett regeringsskifte hade en lägrearbetslöshet i sitt land än vad ni hade, dvs. drygt2 %?P-O Eriksson sade att konfiskationens tid är förbi.Men det är ju nikonfiskerade 22 miljarder av löntagarnas ochpensionärernas pengar. Det gjorde ni för atttillfredsställa Jenevall och hansInvesteringsaktiebolaget . Så var det medkonfiskationen, !Herr talman! Det mest uppseendeväckande ifinansutskottets ordförandes anförande var ändåatt han förklarade sig nöjd med resultatet av det härårets ekonomiska politik. Marknaden bör varalugn, eftersom det är bekräftat att det finnsmajoritet för regeringens politik. Ni konfiskerarlöntagarnas och pensionärernas pengar för atttillfredsställa Jenevall och . Då ärfrågan: Vad har ni lovat mer, eftersom herrEriksson är så väldigt säker på att det nu finns enstabil majoritet för era åtgärder?Anf. 11 () replik:Herr talman! säger att det är visom har makten. Jag vill, herr talman, säga: När jagstuderar de förslag som Socialdemokraternapresenterar i är jag tacksam för att det ärvi och inte Socialdemokraterna som harmakten. Socialdemokraterna föreslår nämligeninga åtgärder för att komma till rätta med deunderliggande balansproblemen i den svenskaekonomin. Ni skjuter problemen framför er. Nisäger ja till det goda och säger nej till allt somupplevs som besvärande och som möjligen skullekunna skapa irritation i väljarkåren.Jag vill gå tillbaka till den senaste mandatperiodennär Socialdemokraterna hade makten, åren 1988--1991. Gång på gång fick nisocialdemokrater problem. övergav nimängder av era vallöften . 1990 blev dettvärt slut med stoppaketen. 1991 tvingades ni tahjälp av bl.a. för att lägga fram förslag häri . De åtgärder som vi då medverkade tilltyckte vi var riktiga. Dit hör stabiliseringsavtalet.Jag ger rätt i attstabliseringsavtalet och Rehnbergkommissionenvar viktiga åtgärder, men dess värre, herr talman,tillhör de undantagen från den tiden.När det gäller de andra åtgärderna, som ecu-anslutningen och EG-ansökan, hade ni en avsikt,nämligen att komma till rätta med problemen. Niskulle lugna marknaden, försöka öka intresset förinvesteringar i . Men det misslyckades,därför att ni inte tog itu med de andra problemen.Arne Kjörnsberg! Viljan kan vara god, men denmåste sträcka sig längre än till signaler i denekonomiska politiken. Det krävs handling, och detkrävs betydande impopulära åtgärder för att nålångsiktiga framgångar.Anf. 12 () replik:Herr talman! ordförande säger attsaneringen av ekonomi inleddes i höstas.Sedan dess har 70 000--80 000 fler människor blivitarbetslösa. Budgetunderskottet har gått upp med33,25 miljarder. Ni har gjort upp; ni har konfiskeratlöntagarnas och pensionärernas pengar för att få ettbräckligt stöd av Jenevall och hans partiledareWachtmeister.Och så säger herr ordföranden i finansutskottet atthan är nöjd med saneringen av ekonomi.Herr talman! Bevare mig väl för en sådan sanering!Får ni fortsätta ett tag till, är väl 400 000 arbetslösaoch budgetunderskottet 200 miljarder.Per-Ola säger att vi inte har tagit itu medde underliggande balansproblemen. Har ni gjortdet? Gör ni det genom att sänkakapitalbeskattningen, sänka skatten på privatapensionsförsäkringar, sänka skatten på storaförmögenheter, sänka skatten på stora arv och höjaskatten för vanliga löntagare? Det är ert sätt att taitu med balansproblemen.Per-Ola , centerpartisten, säger: Jag ärnöjd med resultatet. Det skulle vara mycketintressant om finansutskottets ordförande taladeom vad han har för underlag för att vara optimistiskinför framtiden, för att det skall finnas en ordentligmajoritet för regeringens kommande förslag.Anf. 13 () replik:Herr talman! Först vill jag säga att vi intekonfiskerar pensionärernas pengar när vi utskiftarpengarna från löntagarfonderna. Pengarna användstill positiva investeringar, till riskkapital ismåföretag, till sparande, till forskning ochutveckling. Det är viktiga åtgärder för att ta Sverigeur den ekonomiska krisen.Jag tycker att gör det litet enkeltför sig i dagens debatt. Jag vill ställa några frågortill honom.Hur kan det komma sig att ni backar in i framtidenmed att föreslå höjda skatter, ökat skattetryck,ökade regleringar och ökade offentliga utgifter?Tror verkligen Socialdemokraterna att 90-taletvinner på högre skatter, som skulle innebära att vårkonkurrensförmåga och konkurrenskraft gentemotomvärlden försvåras?Har inte och någonting av 1980-talets förlorade år, närföretag efter företag tappade marknadsandelar iden internationella handeln, när somhelhet också fick en minskad andel avvärldshandeln? Borde inte det säga ArneKjörnsberg och Socialdemokraterna att det varnågot fel med den politiken, att det är det som numedverkar till utslagning av företag, utslagning avarbetstillfällen och en lång kö av arbetslösa?Det är arvet som vi får ta itu med,och det kommer att ta att kommatill rätta med det. Vi är fast förvissade om att denväg vi har slagit in på, de recept vi anvisar förframtiden, också hör framtidens positiva lösningartill. Vi är övertygade om att det kommer att geordentligt utslag när konjunkturen vänder. Då harvi rustat för en ny era av framgång på deninternationella arenan. Det bör på minnet.Tredje vice talmannen anmälde att ArneKjörnsberg anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 14 () replik:Herr talman! Nöjdförklaringen från Per-OlaEriksson över politiken är väl en kapitulationsflaggför en högerpolitik.Nu skall alla företag bli befriade från energiskatt.Som jag uppfattade det i början, när hela paketetlades fram, försökte agerautbrytarkung, men , ochNy demokrati låste snabbt in igen.Nu har man fått litet biobränslen, så nu är mannöjd.Vi föreslog ju tillsammans, , enhushållning med energi och el, men jag ser inga somhelst förslag från som kan ge skäl för ennöjdförklaring över hushållning med el ochbegränsning av energislöseriet i industrin och allaindustrigrenar. Inte ens förslag omtrappstegstariffer eller annat, som verkligen skullekunna stimulera till hushållning i industrin, finnsmed i regeringsförslaget -- det är total kapitulation.Nöjdförklaringen måste rimma illa med historien.Sedan säger att hushållen inte fårbetala när det sker en skattesänkning. Är det tomten, eller vem är det? är skyldig kammaren ett svar. Om intehushållen betalar och företagen får sänkta skatter --vem betalar?Per-Ola är ju regionalpolitiker frånNorrbotten och lever i ungefär samma typ av regionsom jag. Han kan väl inte känna sig särskilt nöjdnär han kommer hem och ser alla som skullebehöva ett beredskapsarbete. Varför finns det ingaberedskapsarbeten i det här läget, i stället förkontantstöd? Kan verkligen varanöjd med den politiken?Per-Ola sade till att börja med attSocialdemokraterna förde en signalpolitik, sominte var konkret, och att de inte hade tagit itu medde underliggande problemen. Jag har tidigarepekat på att de som fick de här möjligheterna , nämligen kapitalet och kapitalisterna,förskingrade resurserna i spekulation. har nigjort likadant. Tror ni på ett bättre resultat nu?Ville ni vara mera konkreta och styradet här? I så fall skulle ni ha sagt det då, med tankepå er kritik av den tidigare regeringensdevalveringspolitik och att de enorma resursernaslösades bort. Varför lade ni inte fram förslagen då,i stället för att komma med dem nu? Det var justmarginalskatter, klyftor, m.m. som gjorde att vihade denna väldiga inflation under 80-talet.Anf. 15 () replik:Herr talman! Jag beklagar om sista arbetsdag i har glömt de förslagom lade fram . Det var nämligenvi som, till skillnad mot andra partier, verkligenville komma till rätta med överhettningen iekonomin. Vi gick till kamp mot flyttlasspolitiken,när den socialdemokratiska regeringen dammsögstora delar av glesbygdslänen, när man lät det enaflyttlasset efter det andra gå till framför alltStockholmsregionen. Vi var kritiska till denöverhettningspolitiken. Vi lade fram förslag om attinföra en överhettningsavgift i Stockholmsregionenpå fastigheter och byggnader, för att dämpainvesteringarna här. Vi mötte ett kompaktmotstånd i . Till slut fick vi sent omsidergehör från Socialdemokraterna. där med vid sidan om, men det räckte inte till.Vi sade från början att det var fel politik somSocialdemokraterna hade slagit in på. Med facit ihand kan vi säga att vi hade rätt.Socialdemokraterna skulle ha tagit lärdom av oss.Sedan till frågan om beredskapsarbeten. Jag tyckernaturligtvis också att fler beredskapsarbeten hadekunnat skapas, och om jag har förstått det rätt ärlänsarbetsnämnderna i färd med att just se till ökar antalet. Men -- som jag sade i mitthuvudanförande -- det är inte bara flerberedskapsarbeten som skall ta ur krisen;det krävs investeringar i småföretag, i nya företag,och i infrastruktur för att kunna skapa arbete överhela landet.Till sist, herr talman: När det gäller energipolitikenoch miljön ställer vi i samband med att vi utformaren ny energibeskattning upp krav. Miljön får inteskadas, hushållen skall inte drabbas av ökadekostnader. Vi har fått våra krav uppfyllda. De kravsom vi från sida ställde i förhandlingarnaoch under regeringsarbetets gång är tillgodosedda;vi tycker att resultatet är utomordentligt gott. Detstärker svensk konkurrenskraft, och det ger ocksåförutsättningar att värna miljön genom enansvarsfull energipolitik som följer den linje som vii fjol medverkade till att fattade beslutom.Anf. 16 () replik:Herr talman! Det sista finns det väl ingen sakliggrund för, ! Ni sänker eller tar bortenergibeskattningen för företagen. Det var enviktig del debatt om energin ochkärnkraften att företagen skulle ta sitt ansvar ochatt de skulle hushålla. Ingenting har ni med om det.Det har ni enligt vad jag kan förstå helt spolat bort.Tala om miljö och ekologi -- ni har lämnat det fältethelt fritt.Sedan till frågan: Vem betalar? Ni sänkerföretagens energibeskattning, och hushållendrabbas inte, säger ni. Är detskattereformens dynamiska effekter som gör det?De har tidigare resulterat i ett jätteliktbudgetunderskott och minskade inkomster.