prot · GF0961 · 1992-02-11 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1991/92:61Tisdagen den 11 februariKl. 14.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 5 februari.2 § Svar på fråga 1991/92:339 om svensk praxisför diplomatiskt erkännande av länderAnf. 1 Utrikesminister ():Fru talman! har frågat migvilka kriterier som gäller för svenskt diplomatiskterkännande och om någon förändring har skett i vårpraxis.Svensk politik vad gäller erkännanden av nya staterföljer de folkrättsliga principer som ett stort antalländer bekänner sig till. , liksom tidigare, krävervi att det finns ett folk, ett territorium samt enregering som förmår utöva kontroll över territoriet.Bedömningen av huruvida dessa tre kriterier förerkännande föreligger måste ske med hänsyn tillomständigheterna i det konkreta fallet.Kriteriet folk är uppfyllt beträffande de stater vinyligen erkänt. Kravet på territorium innebär inteatt territoriet måste vara i detalj fixerat genom engränsdragning -- invaldes i FN 1949 trots attgränserna var omstridda. Kravet på kontroll skallsammanvägas med andra folkrättsliga hänsyn -- enrätt till självbestämmande kan sålunda kompenseraviss brist på kontroll som är en följd av yttrepåverkan.Någon plikt att erkänna nya stater finns inte ifolkrätten. har avpolitiska skäl valt att avvakta med erkännanden. Såvar fallet med , som erkändes ,DDR, som erkändes och , somerkändes först år 1973.I övrigt har undvikit att foga politiskavillkor eller förutsättningar till de tre juridiskakriterierna -- och detta trots att sådana villkor varitfullt möjliga enligt folkrätten.Den situation vi -- tillsammans med andraregeringar -- nu står inför präglas av unikaföreteelser som ochJugoslaviens sönderfall, som detinternationella samfundet, inte minst inom EG:soch ESK:s ramar, utvecklat nya samarbetsformerför att i de nya staterna säkra en respekt förgällande internationella regelverk.De nya staterna förväntas således ansluta sig till deregler och förpliktelser som ochJugoslavien tidigare bekänt sig till, därmed ocksåtill de normer om mänskliga rättigheter, demokratioch ekonomisk frihet som enats omi Parisstadgan. Detta synsätt på erkännande av nyastater blev särskilt tydligt i fallet ochKroatien, där EG låtit en särskildskiljedomskommission granska gjorda åtagandenom mänskliga rättigheter, minoriteters ställningm.m. Regeringen finner det angeläget att även densvenska erkännandepolitiken utgör en del av dessasträvanden för en fungerande rättsordning iEuropa.Vi har också beträffande såväl somKroatien varit öppna för att vid bedömningen avkriteriet kontroll av territorium sammanväga dettakriterium med andra folkrättsliga överväganden.En ny tid kräver nya tänkesätt och nyahandlingsmodeller.Hans Göran har särskilt frågat mig omCambodja. Cambodja vann sin självständighet år1955 och erkändes av samma år.Erkännandet har legat fast och varitopåverkat av det förhållandet att under1980-talet varken haft förbindelser medexilkoalitionens Demokratiska ellermed Phnom Penh-regimen. Detta förklaras av dekriterier som vi tillämpar vad gäller våra relationermed andra länders regeringar. Regeringen i frågabör ha rimlig kontroll över sitt lands territorium föratt man skall kunna betrakta den som en verkligregering och ha förbindelser med den. VarkenDemokratiska eller staten uppfyllde dettakriterium.Denna fråga om förbindelser med en regering ärdock inte relaterad till frågan om erkännande avstater.Anf. 2 HANS ():Fru talman! Jag tackar för svaret. Det är enligt minmening av stor betydelse att de regler och denpraxis som tillämpas av när det gällerdiplomatiska erkännandefrågor upprätthålls medöppenhet och konsekvens.För ett land som , vars utrikespolitiska linjeär alliansfrihet i fred syftande till neutralitet i krig,är dessa frågor ömtåliga och grannlaga. Det gällerför att upprätthålla respekt och aktning förvår hållning och att vi inte blir involverade ionödiga tvister på grund av förhastadeställningstaganden.Den här frågan har ju, som utrikesministernberörde något, varit föremål för svar i kammarennär det gäller . Då sades det att vi utöverdessa kriterier skall klarlägga att ett erkännandeinte är uttryck för vare sig politiska sympatier ellerantipatier.Den känsliga fråga som det har uppståttdiskusioner kring är bl.a. erkännandet av ,där det för erkännandet pågickallvarliga strider. Men till detta kommer att detförelåg ganska bestämda rekommendationer frånFN-håll om att man inte skulleförsvåra fredsansträngningarna. följde idetta fall mer de ståndpunkter som förekom inomEG. Jag tycker att det i viss mån var olyckligt inte var mer lyhörd gentemot FN.Slutligen har jag en fråga till utrikesministern omCambodja. Vad är det nu som utgör hinder för etterkännande av staten ?Anf. 3 Utrikesminister ():Fru talman! Jag delar att det är värdefullt att dessa frågor kanredovisas klart och öppet och att vi har endiskussion om dem. Därför var det bra att jag fickmöjlighet att svara på denna fråga för att klartkunna redovisa att de grundläggande kriteriernaför erkännande ligger fast. Men det som har skettoch som jag tar upp i svaret är att vi befinner oss i enny situation med och Jugoslaviensupplösning plus det mycket värdefulla att vi harbyggt upp ett regelverk inom . Och vi haralla möjligheter att infoga och inlemma de nyastaterna i detta regelverk. Jag tycker att det är ettframsteg i och internationellt att man nuerkänner denna typ av regelverk.Hans Göran ställde en konkret fråga omCambodja. har aldrig averkänt staten, menunder förekom det intenågra diplomatiska förbindelser. Sverigegenomförde via ambassaden i Bangkokett ackrediteringsbesök i , och ett brevundertecknat av statsministern har gjort attambassadör i nu ärsidoackrediterad till Phnom Pehn. har pådetta sätt tagit ett initiativ som inte alla länder hargjort. och har gjort pådetta sätt, men övriga nordiska länder har avvaktat.Anf. 4 HANS ():Fru talman! I anslutning till det svaret vill jag ställaföljande fråga till utrikesministern. Vad anserutrikesministern att nästa steg kan bli när det gällerförhållandet till Cambodja? Är det möjligt att vi fåren beskickning där, och öppnar detta möjlighetertill bistånd?Jag delar utrikesministerns uppfattning att en ny tidkräver nya tänkesätt och nya handlingsmodeller.Det är alldeles givet. Men å andra sidan kanske detinte är så preciserat i svaret vad utrikesministernhar i tankarna. Jag är ändå tillfredsställd med att detre kriterierna fortfarande gäller.Men vi skall också komma ihåg, somutrikesministern säger i sitt svar, att vi av och till avpolitiska skäl har intagit andra ståndpunkter. Jagtycker att det är viktigt att man, som jag sade i mittförsta anförande, försöker att vara så konsekventsom möjligt och inte intar politiska ståndpunktersom kan rubba tilltron till vår utrikespolitik.Anf. 5 Utrikesminister pAFsUGGLAS (m):Fru talman! Visst skall vi sträva efter att vara såkonsekventa som möjligt. tror jag att vinu måste erkänna att vi i i och medParisöverenskommelsen och ESK:s framväxt haren ny situation, där man även efterfrågar att stateri som vill få komma med i det europeiskasamarbetet skall acceptera regler och normer vadgäller mänskliga rättigheter och hänsyn tillminoriteter. Detta ser jag som ett framsteg för ossalla.Anf. 6 HANS ():Fru talman! På den punkten kan jag instämma medutrikesministern. Men när det inom ochockså inom EG var delade meningar om detta,lyssnade man mer på vad de dominerande ländernainom EG sade än på uppfattningar som kom frånFN-håll genom generalsekreteraren och genomCyrus Vance.Jag tycker visserligen att det är viktigt att Sverigebeaktar vad som sägs inom EG, men på grund avvår utrikespolitiska huvudlinje är ändå FN det föross avgörande organet, inte minst med hänsyn tillatt erkännandefrågorna är globala.Anf. 7 Utrikesminister pAFsUGGLAS (m):Fru talman! Ja, FN är kolossalt viktigt för oss. Nuvar det inte något FN-beslut i frågan, utan det varprecis som säger fråga om enoro som uttalades av den specielle emissarien. Jagtycker att det finns anledning att konstatera attdenna oro så här långt inte besannats. Även omdagens rapporter är dystra har vi nu i detsönderfallande haft den längstavapenvilan. Denna oro har alltså så här långt intebekräftats. Det var ju olika åsikter om hur dettaerkännande skulle inverka på den jugoslaviskasituationen.Anf. 8 HANS ():Fru talman! Jag vill bara avsluta med att säga attdet är mycket viktigt att vi intar en strikt mensamtidigt förhållandevis generös hållning i dessafrågor. Jag hoppas när det gäller Cambodja attförbindelserna med det landet snabbt skall kunnautvecklas i en riktning som verkligen kan gynnafreden och samförståndet där och att verkarför att också andra länder följer efter.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på fråga 1991/92:368 omskogsteknikerutbildningenAnf. 9 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig vilka åtgärderjag avser att vidta för att tillgodose skogsnäringensbehov av skogstekniker i södra har angett i sin fråga har regeringeni årets budgetproposition föreslagit attLantbruksuniversitetet skall spara 30 milj.kr. Det framgår av budgetpropositionen attdet är självt som beslutarom hur besparingar skall göras. Bakgrunden tilldetta är att varken eller regeringendetaljstyr Lantbruksuniversitetetsresursanvändning eller lokaliseringen avverksamheterna. Detta har slagits fast avriksdagen.Inom pågår sedan ett par åren total översyn av skogsutbildningarnas innehålloch omfattning. Som ett led i denna översyn harskogsbruket lämnat uppgifter om sina önskemål förframtiden. Detta arbete är ett av underlagen iLantbruksuniversitetets planering avbesparingsarbetet. Inom ramen för dennaplanering har styrelse nyligenbeslutat att skogsteknikerutbildningen i Värnamoskall läggas ned . Styrelsen harsamtidigt beslutat att skogsfakulteten i den översynsom pågår av utbildningarna särskilt skall beaktabehovet av kunskaper om de sydsvenska skogligaförhållandena. Arbetet, som skall bedrivas i ensärskild grupp, skall vara klart i ett första steg isommar och slutligt sommaren 1993.Skogsproduktionen i är betydande,och det är min mening att de framtidaskogsutbildningarna måste beakta dettaförhållande. Det är alltså viktigt attskogsutbildningarna uppfyller de krav somframtiden ställer. Jag kommer därför att noga följaarbetet med översynen.Anf. 10 ():Fru talman! Jag vill tacka jordbruksministern försvaret på min fråga. Jag hade väl i stort settförväntat mig det svar som jag har fått, menjag kan konstatera att det beslut som SLU har fattatär djupt olyckligt. Det innebär att man intekommer att ha någon högre skogsutbildning i södraSverige, utan att denna kommer att koncentrerastill och norra . vetvi att av skogen finns i och att 30 %av tillväxten och av skogsbruksvärdet finnsdär. Dessutom finns av arbetstillfällena isödra den besparing som jordbruksministern angeringår att man skall ta hänsyn till marknadens krav.Jag tycker att SLU på en punkt, men bara på enenda, tar hänsyn till marknadens krav, och det ärbeträffande utbildningens dimensionering. Vi äröverens om att den är för stor. Men man tar intehänsyn till marknadens krav när det gällerlokaliseringen vid fattandet av detta beslut, och idet avseendet har marknaden också, med rätta,reagerat.Jag tycker att vi här i ibland har väl storatextmassor, men i det här fallet hade det varit braom man i propositionen hade lagt till två rader, därman hade talat om vad man menar med att enneddragning av utbildningen skall göras. Det hadevarit rimligt att se på dimensioneringen på de andrautbildningsorterna och även att se på innehållet iutbildningen innan man fattar detta beslut. Det ären uppenbar risk att vi kommer att förlorakompetens i denna typ av utbildningar. Man harolika struktur både när det gäller ägandet och närdet gäller skogen. Jag undrar vilken strategijordbruksministern har för framtiden.Anf. 11 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag vill uppmärksamma påatt jag avslutade mitt svar med att säga attskogsproduktionen är betydande. Jag tror att vi ärganska överens om de procenttal som . Min ståndpunkt är den att detta måstebeaktas, men därmed kan jag inte gå in ochdetaljreglera förhållandena.Jag vill påpeka att som togdet här beslutet uppdrog den åt denskogsvetenskapliga fakulteten att i den föreståendeöversynen av de skogliga utbildningarna särskiltbeakta behovet av kunskap om de sydsvenskaskogliga förhållandena.Rektorsämbetet kommer att på förslag avkollegienämnden inrätta en särskild arbetsgruppför översyn av de skogliga utbildningarna ochkommer även att besluta om direktivför denna arbetsgrupp. Arbetsgruppen har tvåutgångspunkter, dels dimensioneringen, dels att detskall finnas bara två eftergymnasiala utbildningar.Den ena skall omfatta två och ett halvt till ,och i den skall man utbildas till s.k. skogsingenjör.Den andra blir den vanliga jägmästarutbildningen.Huvudstrukturen i dessa utbildningar skall varaklar , och hela översynen skall varafärdig ungefär . Det pågår alltså ettarbete, och i det uppdraget ligger också att se överdet som gäller södra . 12 ():Fru talman! Jag tycker ändå att man då går denomvända vägen.Vi vet om att det har genomförts en delutredningar. En har presenterats. Bl.a. harman sett över utbildningens innehåll. Vi är överensom att utbildningen behöver förlängas, samtidigtsom t.ex. skogsmästarutbildning tas bort.Innan den högre skogliga utbildningen tas bort isödra , borde man vänta på resultaten avutredningarna. Jag tycker att det här är olyckligt.Strukturen är så pass olika. Kompetensen kommeratt tappas, och det kommer att bli svårare attrekrytera elever.Jag är övertygad om att jordbruksministern innerstinne tycker precis som jag att beslutet är djuptolyckligt. Jag har också noterat attjordbruksministern tidigare, innan beslutetfattades, har gjort en del uttalanden i tidningar därhan talade om vikten av forskning och utbildning isödra . Jag hoppas verkligen att beslutetskall omprövas.Anf. 13 Jordbruksminister ():Fru talman! Såvitt jag har förstått bygger SLU:sförslag om att lägga ner utbildningen i påatt lokalerna i , som är hyrda, är dåliga.Det går snabbt att avyttra dem och spara pengar.Det är möjligt att det är nödvändigt med ennärmare bedömning innan den långsiktigautbildningen ''fördelas'' över landet. Det arbetetskall göras av den arbetsgrupp jag nämnde tidigare.I går kom ett brev till frånlänsstyrelsen i . beratt regeringen skall ompröva SLU:s styrelsesbeslut.Anf. 14 ():Fru talman! Ja, det är alldeles riktigt att lokalernaär dåliga i . Jag har själv besökt dem -- jagkommer från orten. Men den primära frågan är inteom utbildningen finns i eller i . Detprimära är att den finns i södra är orolig för att dessa beslut gör att utbildningenkommer att tas bort. Ser på man heladimensioneringen, finner man att utbildningen helatiden har flyttats från tillMellansverige och norra , sombetydelsen av skogsnäringen har förskjutits frånnorra och till södra tycker att det är ologiskt att det då inte finnsnågon utbildning i södra är oerhört viktigt att jordbruksministern seröver frågan och arbetar för att utbildningen ävenskall finnas i . satsas det påforskning och utbildning i och norraSverige -- som är gigantiskt -- men ingenting i södraSverige. Kompetensen i kommer atttappas, och det är mycket allvarligt.Anf. 15 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag tror att det är viktigt att vi står fastvid bedömningen att myndigheter och universitetskall ha en betydande rätt att själva fatta beslut.Det är också positivt om verksamheter kanförläggas till de glest befolkade delarna i norraSverige.Jag är införstådd med situationen påskogsproduktionens område och medskogsnäringens krav på en rimlig propotionalitetmellan skogsproduktion och utbildning.Förhållandena i skogsproduktionen är olika i norraoch . Det var därför som jag redan imitt första inlägg underströk att frågan är av sådanbetydelse att den måste beaktas i det långsiktigaperspektivet.Anf. 16 ():Fru talman! har gjort det enkelt försig. Man har tittat på vem som äger lokalerna.Byggnadsstyrelsen äger lokalerna iSkinnskatteberg och , men däremot intei . Det är alltså enkelt att lägga nerutbildningen i södra jag tycker att man måste se litet längre än vadsom har gjorts i detta fall. Precis somjordbruksministern säger stämmer inteproportionerna överens. Ökningen sker i södraSverige -- inte i norra . Men när det gällerforskning och utbildning satsas det mer påMellansverige och norra . Det här måste vivända på. Förutom att näringarna är olika är ocksåägarformerna olika. I finns småprivata skogsjordbruk. I norra är dettvärtom. Det är just därför som kompetensurholkas. Det är nödvändigt med olika inriktningpå utbildningarna.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på fråga 1991/92:372 omdjurskyddslagstiftningenAnf. 17 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig omregeringen avser att se över lagstiftningen så attdjur som utsätts för djurplågeri ''har en rimlig chansvid juridisk prövning''.Mitt svar på fråga är ja.När fattade beslut omåtgärder för att förstärka djurskyddstillsynen,beslutades att tillsynen skulle utvärderasinom . har tillregeringen redovisat enutvärdering. I jordbruksverkets uppdrag ingickockså bl.a. att särskilt belysa tillämpningen avdjurskyddslagens bestämmelser om förbud att hahand om djur och omhändertagande av djur.Jordbruksverkets rapport bereds för närvarandeinom , och regeringen harför avsikt att i vår återkomma till med enredovisning och utvärdering av den lokaladjurskyddstillsynens utformning och innehåll.Regeringen kommer även att lämna förslag till deeventuella ytterligare åtgärder som krävs för eneffektiv djurskyddstillsyn och för att förebyggavanvård av djur.Anf. 18 ():Fru talman! Jag vill tacka statsrådet för svaret.Det är viktigt att en utvärdering görs avdjurskyddslagstiftningen. Det är också brådskandeatt en översyn och utvärdering görs, annars fårdjurskyddslagstiftningen snart öknamnet''djurskymfslagstiftningen''.I dag händer det ofta att kammarrätten undanröjerlänsstyrelsens beslut. Låt mig ta ett av mångabedrövliga exempel från -- som ärmitt hemlän. Exemplet gäller sammaperson.1988 meddelade förbud att hållahusdjur. Kammarrätten inhiberade beslutet ochupphävde det. 1989 meddelade länsstyrelsenföreskrifter vid vite om begränsningar av hållandeav djur. Kammarrätten återförvisade ärendet. 1989dömdes djurägaren för djurplågeri vid Lundstingsrätt -- det är ovanligt att tingsrätter tar ställningi sådana frågor. meddeladelänsstyrelsen nytt förbud. 1990 meddeladekammarrätten att förbud är alltförlångtgående. ingrep återigen miljö-och hälsoskyddsnämnden -- som har varit med helatiden -- att man skall kunna omhänderta djur.Så bollas då ett ärende fram och tillbaka under fleraår. Så får det naturligtvis inte gå till.Jag ser därför fram emot att man frånjordbruksdepartementets sida kommer med enrapport som innebär åtgärder som ger våra djur enrimlig chans till en dräglig tillvaro och om det gårsnett en rimlig chans till en juridisk prövning.Anf. 19 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag tror inte att och jaghar olika uppfattning i själva sakförhållandet.Kammarrättens utslag grundar sig egentligen påförarbetena till den tidigare jordbrukslagen -- intetill den nuvarande jordbrukslagen -- som manhänvisar till i den senaste djurskyddslagen. Det ären hänvisning till att det kan vara av betydelse förden som har haft vanvårdade djur att han eller honfår fortsätta att hålla djuren eftersom det ärangeläget ur försörjningssynpunkt.På grund av några prejudicerande fall har det varitsvårt att förbjuda djurägare i dessa sammanhang attha djur. Det är min bedömning att detta inte harvarit bra. Med anledning av den rapport som vi nuhar fått in, måste vi pröva ärendet och se över vilkaeventuella ändringar som måste göras.Anf. 20 ():Fru talman! Jag är övertygad om attjordbruksministern skall se över frågan.Men om man kan få näringsförbud vid misshandelav dött material, måste man naturligtvis också fånäringsförbud när man handskas med levandematerial, dvs. 21 Jordbruksminister ():Fru talman! För att ytterligare en gång reda utdetta: Det kan naturligtvis i ett enstaka fall varanågonting som ligger vid sidan om den normalahanteringen som är anledningen till att djurplågerioch vanvård förekommer. Men det får inte vara såatt man inte med bestämdhet och på lång sikt kanförbjuda djurägare att ha hand om djur. Jag tror attdet är nödvändigt att man ser över dessabestämmelser.Anf. 22 ():Fru talman! Jag tror att vi är överens i sak. Låt migtill sist bara säga att det naturligtvis skall vara regelatt den som missköter djur inte skall få handskasmed djur. Det skall inte vara ett undantag, som detär i dag.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på fråga 1991/92:374 om djurhållningoch landskapsvårdAnf. 23 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att bibehållanötköttsproduktionen och därmed det öppnalandskapet.Som en del i den livsmedelspolitiska reformenbeslutades att landskapsvårdsersättning skallkunna lämnas areal som är värd att bevara frånnatur- och kulturmiljövårdssynpunkt. Ersättningskall främst lämnas till aktiva jordbrukare meddjurhållning och betesdrift. Totalt skall 550 milj.kr.under perioden 1990/91--1992/93 betalas ut tilllantbrukarna för den landskapsvårdande insats somde gör.För landskapsvårdande insatser anvisas även 40milj.kr. för bevarande av mer specifikabiotoper, s.k. NOLA-bidrag.Både landskapsvårdsersättningen och NOLA-bidraget betalas ut per hektar, men i avtalenspecifieras vilka djurslag och vilket antal djur somskall hållas på de arealer för vilka ersättning utgår.Indirekt fungerar dessa ersättningar så att endjurproduktion kan bibehållas på den avtaladearealen.Statens naturvårdsverk, jordbruksverket ochriksantikvarieämbetet har i uppdrag att följamiljöeffekterna av den nya livsmedelspolitiken. Idetta uppdrag ingår att utvärderalandskapsvårdsersättningen och om den får avseddeffekt. Samråd i dessa frågor sker fortlöpande meden särskilt bildad referensgrupp inomregeringskansliet. Därutöver har som en av sinauppgifter att göra en avstämning avseende mål ochmedel för att bevara ett öppet och levandekulturlandskap samt att pröva frågan omarealersättning som en metod för att bevara öppetlandskap.Den livsmedelspolitiska reformen syftar till attavskaffa alla interna regleringar, och regeringensståndpunkt är att även alla branschstöd skallavskaffas. , liksom , skalllantbrukarna kunna få ersättning för denlandskapsvårdande insats som de gör.Jan-Olof tar upp frågan om ett särskiltdjurbidrag till am- och dikor. Jag upplever det somett problem att de kompensationsbelopp tilljordbruket i form av direktbidrag som utgår i ställetför en gränsskyddshöjning inte kan användas förstöd till produktion av exempelvis am- och dikor,som ju inte har något särskilt gränsskydd. Jag äräven medveten om att lönsamheten inom am- ochdikoproduktionen är låg.Anf. 24 ():Fru talman! Herr statsråd, jag vill tacka för svaret.Jag är fullt medveten om att landskapsvårdandeåtgärder har vidtagits men är likväl av denuppfattningen att endast djurhållning kan hållalandskapet öppet. Som statsrådet vet är det intebara mjölkkor som håller det vackamosaiklandskapet öppet, utan även våra dikor.Jag vill fråga statsrådet om han är beredd attöverväga någon form av bidrag för dikor liknandedet som utgår för mjölkkor.Anf. 25 Jordbruksminister ():Fru talman! Det har varit låg lönsamhet i amko-och dikoproduktionen som vi i sambandmed beslutet om ny jordbrukspolitik har velatbefrämja en övergång från mjölkproduktion tillköttproduktion, eftersom det fanns enöverproduktion på mjölksidan och ett underskottpå nötköttssidan. Vi har i jordbruksdepartementetsett att det rådande förhållandet inte är det allrabästa.Som jag nämnde är det inte möjligt att inom ramenför de djurbidrag som har gått ut betala någontingför djur som inte kan åsättas ett bestämtgränsskydd. Dessa bidrag skall ses som en del avpriset och har kommit till som en ersättning för eninte utförd gränsskyddshöjning. Därför kommer deockså jordbrukarna till del för slaktdjuren.