prot · GF0964 · 1992-02-14 00:00:00 — har nyligenlagt fram en utredning om hur Vänersjöfartenskulle kunna utvecklas och vara en bra stimulansför och en viktig del av infrastrukturen i Dalsland.Där säger regeringen nu att man vill göra en nyutredning. Vi menar att den utredningen kan syftatill att lyfta över godstrafiken från tilljärnväg och väg. Det vore naturligtvis heltförödande ur många olika synpunkter, inte minstför miljön. Det talas om 180 000 nya långtradarlasspå våra vägar. Det vore ett förödande beslut.Andra saker som berör oss kraftigt är de statligabolagen och de bolagiserade verksamheterna. Därhar vi upplevt att trots att tagit beslut omatt regionalpolitiska hänsyn skall råda och att deskall hanteras varsamt, gör man det ändå inte. Ettlysande exempel på detta är TGOJ:s verkstad iÅmål, när man trots det uttalade önskemålet frånkommunikationsministern, tar arbete från Åmåloch lägger på andra orter. Det måste man se över.Allt detta och många andra exempel mynnar ut i enfortsatt katastrofal arbetsmarknadssituation somregeringens lilla städgumma,arbetsmarknadsministern, skall göra sitt bästa föratt lindra effekterna av. Det är inget fel på att varastädgumma, Men det är en hopplös situation förBörje om han ensam skall upprätthållaarbetslinjen. Han måste naturligtvis se till att alla iregeringen hjälper till med detta. Någon måste juta ansvar för att se till helheten. Vad kostararbetslösheten mänskligt och samhällsekonomiskt?När det gäller har vi i våra motioner krävtatt regeringen noga skall se över om det inte är dagsatt placera de två återståendeDalslandskommunerna i stödområde två . Jag ärmedveten om att hela snart måste placerasi stödområde, men jag vill ändå lyfta fram denfrågan. Vi tycker att det är viktigt att se Dalslandsom en likvärdig och sammanhållen region.När det sedan gäller tal omåtgärder för ungdomar vill jag säga att han harpratat länge . Det är bra om han nu äntligenkommer med ett konkret förslag. Men se till attungdomarna inte blir ett bihang påarbetsmarknaden! De skall också kunna leva på sinlön.Slutligen talar arbetsmarknadsministern om vådanav att ge fel medicin. Det är naturligtvis mycketallvarligt, men än värre är att inte göra något alls.Patienten, i det här fallet arbetsmarknaden iSverige, förlamas. Sluta utreda, fatta beslut!I detta anförande instämde ().Anf. 35 ():Herr talman! Vad skall man säga när det är tredjedagen av debatten och alla slutat lyssna? Denregion jag vill tala om är i alla fall på många sätt enmycket viktig region i . De människor sombor i är också värda att tala omi en riksdagsdebatt. Det är därför som jag står härnu.Hjalmar var en riktig gammaldagskommunalman i . Han myntade ettuttryck som kan vara värt att påminna om här ikammaren . Han sade att stockholmare ärockså människor, även om de är många.Stockholmare är också människor, och under de 24år jag bott i har jag kommit attvärdera mitt län och mina medlänsbor lika högt somjag tror att värmlänningarna eller hälsingarna görmed sina medlänsbor. Så tror jag det är för de allraflesta av oss som bor och lever iStockholmsregionen.Arbetsmarknadsministern har lämnat kammaren,och det förstår jag. Efter den interpellationsdebattsom några av oss socialdemokrater i länhade med arbetsmarknadsministern ,har jag förstått att det ämne jag mest tänker beröra,nämligen kvinnornas situation i ,inte är hans älsklingsämne. Statsrådets replik dengången, ''Kvinnorna, det är det värsta'', är ganskaobetalbar. Hade han varit här nu hade han haftmöjlighet att rehabilitera sig. För vi är många. Vi ärungefär 850 000 kvinnor i . Det är ca50 000 fler än männen. Vi har olika förutsättningar,och vi har olika problem, men vi är ganska många.Herr talman! var enligt statistikendet vanligaste yrket för kvinnor att vara hustru, ochdärefter att vara tjänstehjon. Den praktiskaskillnaden var kanske inte så stor egentligen.I dag är det vanligaste yrket för kvinnor i vårt länsekreterar- eller maskinskrivningsarbete. Det äralltså inte vårdbiträde, som man skulle kunna tro.Fram till nu har kvinnornas andel av arbetskraftenökat stadigt i vårt län. varit i nivå med männens. håller trenden påatt vända. Det är mycket oroande, eftersom viriskerar att få en allt större dold arbetslöshet blandkvinnorna.Vi vet att den ökande arbetslösheten här, precissom i alla andra delar av , drabbatmän mer än kvinnor, men all erfarenhet visar attfällan mycket snart slår igen också för kvinnorna.Då blir den här rävsaxen ännu svårare att bändaupp igen. Inom tjänstemannayrkena -- och diträknas bl.a. kontorister och telefonister -- är redannu fler kvinnor än män arbetslösa. Många av dessaarbetslösa kvinnliga tjänstemän har en kort ochomodern utbildning bakom sig som inte räcker tillför den nya arbetsmarknad som den tekniskautvecklingen inom kontorsområdet innebär.Det är därför som vuxenutbildningen helt enkelt ären förutsättning för att kvinnorna skall kunnahävda sig i den snabba omställning somkontorsarbetsmarknaden i numåste gå igenom. Den moderatledda regeringensförslag om neddragningen på bl.a. komvux ärförödande för kvinnorna och måste stoppas.I använder både kvinnor och män igenomsnitt och förarbetsresor.Det är mycket mer än i någon annanregion i landet. Medan en majoritet av männenåker bil till jobbet, åker en lika stor majoritet avkvinnorna kollektivt till och från jobbet. Dessutomär det betydligt fler kvinnor än män som har andraärenden, som att lämna och hämta barn på dagis,handla osv.,på vägen till och från jobbet. Detinnebär att den faktiska tiden för kvinnorna blirännu längre. Det är alltså inte bara miljöskäl somtalar för att det s.k. Dennispaketet skallgenomföras. Det är också en viktig rättvisefrågamellan kvinnor och män att vi skall bygga utkollektivtrafiken i vårt län.Herr talman! En tredjedel av landetsinvandrarkvinnor bor i . I ett lägemed lågkonjunktur och spirande rasism harinvandrarkvinnorna i storstaden ett mycket tungtlass att bära. ligger på dem bådeansvaret för att hålla ihop familjen enligt det gamlahemlandets kulturmönster och ansvaret för att fåekonomin att gå ihop. För att inte tala om att alltdet praktiska arbetet i hushållet ligger i derashänder.Ofta är isoleringen från det svenska samhälletmycket svår. Det finns dock ett stort antalföreningar och nätverk och inte minst kvinnojourersom i det tysta gör ett ovärderligt arbete bland olikakvinnogrupper. Det är mycket viktigt att dessaorganisationer eller grupper får ett generöst stödfrån samhället.Herr talman! Vi har från vår grupp i en motionunder den allmänna motionstiden krävt ettkvinnopolitiskt forskningsprogram i anslutning tilluppföljning av storstadsutredningen. Vi räknarmed att kommer att behandla denmotionen med mycket stor välvillighet. 36 ():Herr talman! Arbetsmarknadsministern talade om nödvändigheten av deninternationella anpassningen. Jag kan inte finna attomvärlden när det gäller arbetsmarknad ochregionalpolitik är något ideal. Inom den rikaOECD-världen torde i storleksordningen 100miljoner människor vara drabbade antingen avarbetslöshetens, fattigdomens eller utslagningensspöken.Bara i , som skall visa vägen för Sverigeenligt våra nyliberala överstepräster, räknasungefär 45 miljoner människor leva i fattigdom. Delever till stor del i försvagade industriregioner.Arbetslösheten har varit stigande och legatrunt . Är det en anpassning till detta som manär ute efter, är jag övertygad om att svenska folketkommer att protestera.Sammanbrottet i kommandoekonomierna kan interimligen tas som ursäkt för att vi måste accepteraregionala obalanser och arbetslöshetensresursslöseri. Enligt min mening måste marknadenhela tiden hållas i tukt och förmaning av starkademokratiska processer för att sociala katastroferoch regionala obalanser skall kunna undvikas.Nu säger en del debattörer och utredningar attSverige kommer att föra denregionalpolitik och den arbetsmarknadspolitik somvi önskar även med ett eventuellt ellermedlemskap i unionen. Jag tillåter mig,herr talman, att tvivla på att dessa påståendenkommer att gälla fullt ut.Inom EG är det de fyra friheterna och den hårdakonkurrensen som är viktigast. Också efterMaastrichtmötet är det lägsta möjliga inflation,lägsta möjliga räntenivå, lägsta möjligabudgetunderskott och lägsta möjliga statsskuld somprioriteras framför allt annat. Däremot säger maninget om lägsta möjliga arbetslöshet.Men visst finns reträtter också inom EG för demsom kräver en förbättrad regionalpolitik.Maastrichtmötet beslöt bl.a. om en regionalpolitiskfond, som dock de flesta bedömare säger att vi i vårtland inte har någon chans att få del av.Är det den bästa lösningen att det ytterst blir och någon domstol inom EG-området som har det vakande ögat också översvenska beslut? politiska bedömningar iSveriges riksdag kommer då att ersättas av politiskabedömningar av höga byråkrater vars lojalitet iförsta hand gäller Romtraktaten och EG:sregelverk.Den skepsis som många känner i vårt land grundarsig också i hög grad på de erfarenheter som hittillsvunnits. På vilket sätt har EG-anpassningen hittillsgynnat den regionala balansen? Är det möjligen deEG-anpassade utspelen från direktören från som gynnat denregionala balansen i vårt land? Jag kan inte se det,herr talman.Minskningen av stödområdet ,reduceringen av de högsta nivåerna pålokaliseringsbidragen, nedsättningen avsocialavgifter, attackerna mot transportstödet ochborttagandet av investeringsbidrag utanförstödområdet har skett med hänvisningtill vad Europeiska unionen kan tänkas komma attkräva.Jag skall gärna erkänna attarbetsmarknadsministern har spottat upp siglitet grand och låter de nedsatta socialavgifternagälla för något fler verksamheter. Det skall bliintressant att se hur man har lyckats formulera sigi de regionalpolitiska och arbetsmarknadspolitiskafrågorna när hemlighetsmakeriet slutar och vi får seEES-avtalet.Jag tror för min del att regeringen inte har förståttvilka krafter man har satt i gång när all statliginfrastruktur skall börja drivas som vinstgivandekonkurrensutsatt verksamhet och när stora statligaföretag skall privatiseras. Det är nu de verkligtstora behoven av regionalpolitiska resurser kankomma att uppträda.Det vi sett är att tågtrafik som staten måsteköpa för att nödtorftigt hålla i gång vissa linjerkostar mer än 550 milj.kr. För attupprätthålla rikstäckande kassaoch bankservicemåste postverket ha minst 300 miljoner av staten.Jag anser att detta bara är en början.Hur mycket kommer flygverksamheten påolönsamma linjer att kosta när de lönsammalinjerna inte längre får använda sina vinster för attbekosta de olönsamma? Vad kommer attta betalt för det som det anser vara mindre lönsamverksamhet i skogslänen? Kommer det att bildassärskilda bolag som specialiserar sig på att plockastaten på regionalpolitiskt motiverad verksamhet,eller vad kommer att inträffa? > bMer och mer avden regionala balansen skall tydligen bli beroendeav de politiska konjunkturerna, tillfälligamajoritetsförhållanden och krav påskattesänkningar. Därmed kommer vi att fåuppleva en ryckighet som kan leda till att färreföretag törs etablera sig i landsändar med behov avregionalpolitiskt stöd.Vilka regionalpolitiska behov kommer att utlösasnär den statliga malmprospekteringen nu avskaffasoch sulfidmalmsgruvorna tynar bort? Indragningenav medel från utvecklingsfonder och Norrlandsfondoch den skapade osäkerheten omriskkapitalbolagen är andra åtgärder som försvagatregionalpolitiken.Det statliga basindustrierna kommer genom denutförsäljning som planeras att riskera att utsättasför kortsiktiga spekulationer och förvärradrovdrift. De blir brickor i det internationella speletom råvaror och naturtillgångar. Detta ökarosäkerheten för såväl anställda som kommuner ochentreprenörer, främst i . Självfalletslår de påtvingade åtstramningarna i landsting ochkommuner hårt mot sysselsättningen i utsattaregioner.Det är dags att fylla parollen ''Hela skallleva'' med konkret innehåll.Anf. 37 ():Herr talman! En kungstanke i regeringensregionalpolitik är devisen ''Hela skall leva''.Det betyder att besluten i regering och riksdag skallge möjligheter för alla delar av vårt avlånga land attutvecklas. Ingen landsända skall missgynnas, ochingen landsända skall favoriseras. Det är en braprincip, som ytterligare kan stärka den nödvändigaregionala mobiliseringen. Det handlar i hög gradom att ta vara på de regionala möjligheter som finnsoch att fatta generella beslut som gäller lika i helalandet.Jag har i flera sammanhang poängterat hur viktigtdet är att får ett nytt regionalt styre -- medfärre regler, mindre av centralmakt och mer avregional demokrati. Allt kan inte och skall inteheller styras från Stockholm.När detta är sagt återstår det självfallet frågor avnationell betydelse som skall lösas i den härförsamlingen. Och när så sker är det viktigt attdevisen ''Hela skall leva'' också ges ettinnehåll. tycker jag att det varit si och såmed det. En landsända som fått lida pågrund av tidigare goda tider är . Alltför oftahar vi skåningar bemötts med lätt överseende när vikrävt en rättvisare fördelning av statens totalakaka.Skåne är vår kornbod med välmågans rågade bord,har det hetat. Så är det inte längre.Skånskt näringsliv har genomgått en hårdförstrukturomvandling, och företagsnedläggningaroch varsel fortsätter. har t.ex. drabbatsmycket hårt av nedgången på byggsidan. Den förraregeringens satsning på blev ettregionalpolitiskt fiasko. Arbetslösheten i Malmöoch är högre än i flera avNorrlandslänen.Därför vill nu också vi i vara med och få vårrimliga del av de satsningar som regering ochriksdag är beredda att göra. Det handlar om attbygga ut infrastrukturen -- vägar och järnvägar --satsa på forskning och utbildning och spridakulturen över hela vårt land.Nu behövs verkligen stora insatser för att ge Sverigeen ny start. Det var roligt -- och efterlängtat -- atthöra kommunikationsministern redogöra förregeringens nya planer här i kammaren i går.Öresundsbron kommer äntligen, även om vissastatsråd tydligen fortfarande försöker sätta käppar ihjulen. Väg- och järnvägsnätet i måste rustasupp. Några exempel på arbeten som kan komma igång mycket snabbt:-- Elektrifiering av järnvägen ----.-- Motorväg --Gårdstånga.-- Förbättringar på det nuvarande motorvägsnätet.-- En ny ringled kring .-- Satsningar på flera mindre vägar.Herr talman! I de s.k. Malmöhusförhandlingarna --en del av storstadsförhandlingarna -- görs nu enprioriteringslista tillsammans med kommuner,landsting, banverk och vägverk. En viktig punkt ide diskussionerna är byggandet av en citytunnelunder för anslutning av järnvägsnätet frånMalmö central direkt till Öresundsbron.Som jag ser det, är det av yttersta vikt att dennatunnel under kommer till -- inte bara förMalmös del utan faktiskt också för hela regionenoch för hur järnvägsnätet skall fungera i detframtida . Här har regering och riksdag ettstort ansvar att se till att statliga medel kanmöjliggöra denna för det miljödrabbadeSydvästskåne så viktiga insats. Att bygga encitytunnel i är något mer än trafikplanering.Det handlar om livskvalitet och om hur skallse ut !Herr talman! Staten har det övergripande ansvaretför högre utbildning och forskning. En av nycklarnatill framgång för vårt land -- möjligheterna att ökaproduktiviteten -- är förkovran och ocksåförkovran på den högre nivån. Här haruniversitetsutbildningarna i och ochäven och den härtill koppladeforskningen en stor betydelse. Det är därförglädjande att regeringen så tydligt väljer att satsapå den högre utbildningen.I både och visar tillkomsten avforskningsbyarna vilken betydelse förutveckling och jobb kopplingen universitet--näringsliv--samhälle har. En fri och självständigforskningsmiljö kräver både vida ramar ochkoncentrerade insatser. En fortsatt positivutveckling av Lunds universtet är betydelsefull förhela utveckling.Herr talman! Tillåt mig slutligen ta uppfördelningen av det statliga kulturanslaget. Ävendet handlar om regionalpolitik. Operan ochDramaten får i årets budgetförslag nästan400 milj. kr., vilket är drygt 30 milj. kr. mer än desammanlagda bidragen till landets regionala ochlokala teater-, dans- och musikinstitutioner. Somskånsk jämförelse kan nämnas att MalmöStadsteater får ca 45 milj. kr. i statligt bidrag nästaår och ca 145 milj. kr. MalmöSymfoniorkester får närmare 12 milj. kr. får23,5 milj. kr. för 100 musiker. Det är en i mitt tyckeorimligt stor skillnad.Herr talman! är huvudstad ochså skall förbli, vilket givetvis också ställer krav påett nationellt och internationellt brett kulturutbud.De s.k. nationalscenerna Operan och Dramatenförvaltar ett nationellt kulturuppdrag.Nationalscenerna skall fylla en uppgift för helalandets befolkning och bör ha en allsidig repertoar.Problemet är den bristande tillgängligheten. Det ärkostsamt med stora turnéer, och storaföreställningar kräver lokaler som inte finnsöverallt. Det finns också invändningar, av bådeekonomisk och konstnärlig art, mot TV-sändningar.Vi behöver ett levande kulturliv över hela landet.Kulturpengarna behöver fördelas mer rättvist. Ettkonkret sätt att få ett mer jämlikt utbud av teateroch musikteater är att nationalscener inrättas ocksåutanför huvudstaden. Vi liberaler från hardärför varit djärva nog att föreslå att ennationalscen inrättas i , i . Måhändaväl djärvt, men det ligger väl i linje med ettdecentraliserat besutsfattande.I det nya som formas krävs attregionerna blir mer självständiga och slagkraftiga.För att så skall ske, är det nödvändigt attregionerna ges resurser och möjligheter attutvecklas. Det sker på den centrala nivån från dethär huset, från den här kammaren.Anf. 38 ():Herr talman! Det finns en fråga som man just nuföljer med mycket stor spänning i östra , ochdet är det kommande försvarsbeslutet. Enligtuttalande från regeringen skall bådaregementen försvinna, P6 genom nedläggning ochA3 genom flyttning till annan ort. Genomförs dehär tankarna, får det oerhörda konsekvenser förhela Kristianstadsregionen, och reaktionernadärifrån på förslaget är också mycket starka. Jagskall i det här sammanhanget något belysa desysselsättningspolitiska aspekterna för regionen.P6 och A3 men också milostaben är en mycketviktig del av ekonomiskt, socialt ocharbetsmarknadsmässigt. Flera tusen anställdaberörs, om vi mister regementena. Mångamänniskor känner helt naturligt oro för jobben, förekonomin och för familjens framtid. Detta ärgivetvis inte unikt för i det här läget.Motsvarande effekter uppkommer sannolikt på allade platser där reduceringar av förband är aktuella.Skillnaden är dock att drabbas avnedläggning av två regementen och blir därmedmer utsatt än andra orter.Kristianstads kommun betecknar regeringensförslag som ett dråpslag mot bygden.Arbetsmarknaden är sådan att ytterligarearbetslöshet, förorsakad av regementsnedläggning,inte skulle få regionen att repa sig ,säger kommunen vidare. Tio till positivutveckling skulle spolieras genom ett klubbslag.Kristianstads protester mot nedläggningen harockså framförts direkt till försvarsministern underden senaste tiden.Redan i dag är östra hårt utsatt avarbetslösheten. Den förvärras och liggerjust nu en bit över riksgenomsnittet. Till följd avregeringens åtgärder har det så gott som blivit stoppinom byggbranschen. Läget är mycketbekymmersamt och kräver ett snabbt ingripande iform av igångsättning av bygg- ochinvesteringsprojekt, och sådana saknas ju inte. Nyhögskola i står högt upp påönskelistan, och ett sådant bygge bör kunna startaomgående. Vi väntar dock fortfarande påklartecken från regeringen när det gällerhögskolebygget.Regionens förutsättningar i ett längre perspektivinger också bekymmer. Mycket pekar på en starktförsämrad arbetsmarknad och sysselsättning iregionen. Exempel på detta är bl.a. den osäkraframtiden för jordbruket och livsmedelsindustrin.I detta svåra sysselsättningsläge kommer ocksåomstruktureringen inom försvaret, där regeringennu riktar ett hårt slag mot Kristianstad.Konsekvenserna blir, som jag har anfört,mycket svåra och självklart kan regionen inte bäraen neddragning av den omfattning som äraktuell. Detta bör regeringen också inse och tahänsyn till inför sitt slutliga ställningstagande.Även den säkerhetspolitiska analysen avregeringsförslaget ifrågasätts, men om detta får jagåterkomma i en annan debatt. Jag vill dock reagera mot att regementen flyttas till andraorter, vilket inte ger några större fördelar, vad jagkan upptäcka.Jag har här nöjt mig med att beskriva deekonomiska och sysselsättningspolitiskaaspekterna av regeringens förslag. Som det ligger , finner vi att det är dåligt genomtänkt och böromprövas. Jag hoppas att så också sker.Låt mig slutligen säga att jag ser det som ettanständighetskrav att lever upp tilldet man sade i valrörelsen om att såväl P6 som A3skulle bevaras. Särskilt statsrådet sig under valrörelsen mycket kraftigt iden frågan. Vi menar att han nu bör använda sinministerroll för . Domen måste blimycket hård om han nu sviker regionen, medhänsyn till det valbudskap som han har gåttut med.Anf. 39 ():Herr talman! skiljer sig egentligen inteså mycket från de övriga länen i . Det skiljersig kanske dock på det sättet att det har drabbats välså hårt av arbetslöshetens gissel som många andraområden i Sverige.Det som kanske oroar oss allra mest är attungdomen drabbas så väldigt hårt. Det har nämntstidigare i debatten att länsarbetsdirektören iBlekinge är orolig för arbetslöshetens utvecklingframför allt vad gäller ungdomarna mellan 20 och24 år. Han har gjort bedömningen att innevarande år riskerar avungdomarna i den nämnda gruppen att stå utanförden ordinarie arbetsmarknaden. är11 % av denna grupp arbetslösa, och ytterligareungdomar omfattas av åtgärder, så totalt är det ca25 % av gruppen ungdomar mellan 20 och 24 årsom står utanför den ordinare arbetsmarknaden.En av anledningarna till att inte fler står direkt utanarbete är de trägna ansträngningar som görs påarbetsförmedlingarna -- och de resurser som sätts inför att försöka hitta alla de möjligheter som kanfinnas i den här situationen.Blekinge är ju litet unikt på det sättet att det är ettindustrilän. Tillverkningsindustrin är dominerandei . av de sysselsatta arbetar itillverkningsindustrin, vilket är mer ängenomsnittet i riket. Detta i sin tur gör att enlågkonjunktur, eller en nedgång i konjunkturen,slår hårdare när det gäller arbetslösheten iBlekinge. Så är också fallet för närvarande.Utöver tillverkningsindustrin finns andra branscheri som är dominerande -- och givetvis denoffentliga sektorn, som är mycket stor. Vi satsarhårt på den offentliga sektorn i Blekinge.Utöver den offentliga sektorn finns det sådant somhar med kustlandskapet att göra, nämligen fisket,som har stor betydelse för ochsysselsättningen där. I finns ca 400yrkesfiskare. Därutöver har ett stort antal personerfisket som en biinkomst, vilket kan ha betydelse förförsörjningen hos befolkningen ute i skärgården.Nu drabbas tyvärr fisket av problem, inte minstekonomiska problem, som i sin tur beror på atttorsktillgången i har minskat. Därför harvi socialdemokrater från skrivit en motiontill under allmänna motionstiden, där vipekar på en del möjligheter att lösa fisketsproblem. Vi framhåller att man borde gefiskeföretagen ett tillfälligt räntestöd för att de skallkunna klara sig genom den här situationen till dessatt utvecklingen vänder igen. Det finns faktiskt,trots att det ser mörkt ut, ett litet ljus i fjärran. Manprövar med utsättning och odling av torsk, och vi ärmedvetna om att de insatser som kommer att görasförbättrar miljön i havet.En annan möjlighet när det gäller fisket är att ienlighet med den motion vi har väckt använda endel av biståndspengarna till att fiska, framför alltsill, och leverera som livsmedel till , därman så väl behöver det här näringstillskottet. Detskulle alltså gynna befolkningen på andra sidanÖstersjön, som det skulle minskaproblemen för fisket i genom att mankunde fiska sill.I sammanhanget bör nämnas att vi i barafiskar upp hälften av den kvot som man kommitöverens om mellan när det gällersillen. Det finns alltså resurser att tillgå i det häravseendet.När man talar om arbetslöshet och problem, kandet verka som om det bara finns mörker.