prot · GG0923 · 1992-11-13 00:00:00 — Det har ocksåi efterhand visat sig att man i , i Kreml, harsett diktator som en föraktad tiggare, somständigt sökte nya underhåll för sin diktatur.Rättsänkande personer, vänner till folk,reagerade mot detta. De har , under30 års tid, fört en enveten kamp för att bli av meddiktaturen på Cuba.Men alla har inte gjort det. Vissa hårda människorhar försvarat diktaturen. De har t.o.m. uttryckt sigbeundrande för diktatorn. har bland motståndarna till diktaturenkommit att uppfattas som om den stöddediktaturen. Jag har själv tillupprörda kubaner som har tvingats att fly från sittland fått säga att den tidigare svenska regeringenslinje inte stämde överens med svenska folketsåsikter. Svenska folket är demokrater och vill gärnaatt också skall vara en demokrati. Jag äralldeles övertygad om att svenska folket anser attkubaner också har rätten att välja sin regering.Därför har det ofta varit pinsamt att som svensk fåägna sig åt att förklara att de uttalanden som iblandhar kommit från ledande företrädare för den förraregeringen inte har stått i överensstämmelse medSveriges demokratiska traditioner.Under 30 års tid har det också bedrivits endiskussion bland dem som vill bli av med diktaturenpå om huruvida sanktioner är bästa sättet attmotarbeta diktaturen eller om en öppenhandelspolitik är det bästa. Det har varit enbedömning av på vilket sätt man kan bli av meddiktaturen. Diskussionen har förts länge.Interpellanten tror kanske att det är under senaretid den har bedrivits, men den har bedrivits helatiden.Man kan ha olika meningar. Jag själv har hela tidentrott mer på en öppenhetens politik. Jag tror inteatt sanktioner alltid är så effektiva. Ofta är dekontraproduktiva. Men den debatten har förts justutifrån detta perspektiv, att man velat finna vilketsätt som har varit det bästa för att se till att Cubablir av med sin diktatur, så att demokrati och frihetkan införas. Därför har de krafter som hardebatterat detta gjort den här avvägningen.Debatten har också varit livlig och svår att föra,som alltid i sådana här frågor, för det blir så mycketkänslor inblandade. Det är inte lätt att tala om förden vars föräldrar har blivit torterade att ensanktionspolitik trots allt kanske inte är den mestframgångsrika vägen. Man måste inse att väldigtmånga av dem som har tvingats ut i exil, som hartvingats bort från sitt hemland har svårt att förståatt man inte skall driva hårdast möjliga politik moten hård och brutal diktator.Men den här debatten har förts bland dem som harstått för motståndet mot den kubanska diktaturen.Därför tror jag att det är viktigt att numycket entydigt också ställer sig just på den linjen,så att det inte råder någon tveksamhet om på vilkensida står, om vi står på diktaturens sida ellerom vi står på folkets sida. Det har rått tveksamhetom detta . Många kubaner haruppfattat det som att har stått pådiktaturens sida och inte på folkets sida.Därför, fru talman, är det så glädjande med dettaklara och entydiga svar. kan man med rak ryggoch högburet huvud möta alla de kubaner somkämpar för demokrati i sitt land och veta att manhar stöd, inte bara folkets stöd, för det trorjag att man har haft , utan också densvenska regeringens fulla stöd.Anf. 26 Utrikesminister ():Fru talman! Som jag sade tidigare är detregeringens uppfattning att dialog och kontakter iallmänhet är bättre medel för att åstadkommaförändringar än avskärmning och isolering. Dettagäller såväl inom kultur, vetenskap och idrott sompå handelns område. Det innebär att den svenskaregeringen inte för någon sanktionspolitikgentemot Cuba.Jag fick frågan när regeringen protesterat mot detutvidgade amerikanska handelsembargot motCuba. Regeringen har gjort detta vid tre olikatillfällen.Regeringen har gjort det i helt naturlig samverkan.Första gången var inom ramen förnågot som heter Cotton Club. Det gälldesjöfartsavsnittet i lagförslaget. Denna démarchegjordes i samverkan med en lång rad andra länder,icke enbart . Här finns även ochandra länder med.Vår andra démarche tog upp andra delar avlagförslaget, som särskilt gällde dotterbolagensverksamhet. Denna démarche gjordes tillsammansmed , med anslutning av ochCanada.Sedan gjordes en ytterligare démarche, denna gångav EG. Den gången -- ärligt talat på grund av någonförsummelse från något -- fick vi inte enchans att vara med från svensk sida. Då framfördevi själva den svenska kritiken hosföreträdare för den amerikanska administrationen.Då agerade alltså den svenska ambassaden iWashington.Jag tycker faktiskt att detta tyder på en högstavsevärd svensk aktivitet.Jag lyssnade på . Jag är inte säker påatt jag förstod honom riktigt rätt. Var han ute efteratt här skulle förekomma alla former av kontakter?Kanske detta är något stilriktigt med tanke påPierre oerhörda engagemang ochsamarbete med latinamerikanska kommunisterunder . Men regeringen gör faktiskt skillnadpå förtryckare och de förtryckta. Vi vill samarbetaoch stödja de som är förtryckta.Anf. 27 ():Fru talman! När man inte har argument, kan manalltid dra till med kommunister och de sommöjligtvis har sympatiserat med kommunister.Något positivt med den här debatten tycker jag harvarit att vi nu genom våra frågor har fått höra attregeringen faktiskt vänder sig mot den folkrättsligtstridande amerikanska sanktionspolitiken, och har framfört sin kritik på olikasätt. Det var bra att vi fick reda på detta. Det hartidigare varit helt okänt för allmänheten, kan jagtala om.De människor som har stannat kvar på , somvägrar att gå i exil, som utstår fängelse ochtrakasserier, som får löpa gatlopp mellan gruppersom är ditsända för att pina dem, som får sina hemplundrade och som får sina väggar nedstänkta medklotter, sviker den borgerliga regeringen genom attmed sin egen politik skära av alla de sistakontakterna inom vetenskap och kultur.Hur skall regeringen själv kunna utvärdera vilkasom är reformister inom regimen, vilka sommöjligtvis skulle kunna komma hit somstipendiater? Det kan man aldrig göra. Se hur många som ännu är kvar iRysslands ledning, och på många andra nivåer, somockså var medlemmar i , och somnu spelar en framträdande roll idemokratiseringsrörelsen.Men jag talar inte i första hand om de människornapå . Jag talar om demokraterna som kämparoch som tar fängelsestraffen. Det är de som jagciterar, som säger att man skall hålla alla kanaleröppna som kan främja en positiv utveckling påCuba. Man kan inte moraliskt kräva någonting avCubas regering om man tillämpar ensanktionspolitik i realiteten.Fru säger att hon inte visste varifrån jaghade fått detta och att hon inte förstår vad det är.Jag skall be att få överlämna det här dokumentetfrån de kubanska dissidenterna, så att hon förstårordentligt och så att hon kanske för första gångenfår se ett sådant dokument inifråndemokratirörelsen på Cuba.Jag överlämnar den nu.Jag menar att denna desperata vädjan, somkommer från demokraterna inne i , intehörsammas av den borgerliga regeringen, utan mangör precis tvärtom. Det är inte första gången. Manhar också gått emot östpolitik som på sittsätt var systemöppnande. Där bad ocksåoppositionen om kontakter. kanockså läsa sig till vad kubaner i , som ärlandsflyktiga från regimen på , tycker. De harflera gånger kritiserat utrikesministern för den härpolitiken.Anf. 28 ():Fru talman! Det är solidariteten med det kubanskafolket som skall gälla. Någonting annat gäller inteför mig. Det är också därför jag menar att den härisoleringen är olycklig för det kubanska folket.Embargopolitiken är olycklig för det kubanskafolket.Jag tycker ändå, jag hoppas att jag inte missförstås,att litet grand bör nämnas om vad som skedde efterrevolutionen på . Läget kanske hade settannorlunda ut om inte hade satt i gångden här massiva attacken och isoleringen av Cuba.Det bör nämnas i sammanhanget. Det har vi varitmotståndare till och reagerat mot. Det ärmånga som har reagerat mot det. Men bakom detligger solidariteten med det kubanska folket.Sedan kan jag ändå inte låta bli att än en gång fråga:Vari ligger skillnaden när det gäller synen på Cubaoch ? Menar man att situationen på MR-området i är sådan att är betjänt avsvenskt bistånd? Jag tycker att vi måste klara ut det,för vi måste vara konsekventa i vårt agerande. Denkonsekvensen finns inte riktigt.Jag tror, utrikesministern, att det ändå är viktigt attfå ett klarläggande om det här med körerna ochSvenska institutets uppfattning om vad som skallgälla. Det hela stämmer inte riktigt överens medvad utrikesministern här har sagt. Jag betraktarinte -- jag hoppas att utrikesministern har sammauppfattning -- körutbytet och festivalerna på som ett stöd för regimen. Jagbetraktar det som ett viktigt stöd och en kanal förfolket på Cuba.Anf. 29 ():Fru talman! Då det gäller de svenska relationernatill har nog det största bekymret varit deuttalanden och citat som ledande företrädare försocialdemokratin har gjort om ochCastroregimen. De har varit oerhört besvärandeför varje demokratiskt sinnad svensk, därför att dehar uppfattats som ett stöd för regimen, stöd fördiktatorn och därmed varit ett slag i ansiktet pådem som har tvingats fly från en brutal och grymdiktatur och också på dem som har kämpat för attfå diktaturen att upphöra.Det här svaret är därför så viktigt. Det skickar enmycket entydig signal om grunderna för Sverigeshållning. Man kan, återigen, ha skilda grunder försynen på sanktionspolitiken, men det måste varakristallklart på vilka grunder man i så fall motsättersig sanktionspolitiken. Vi skall erinra oss att mångaav anhängarna till diktaturen på ju harargumenterat för sanktionspolitikens avskaffande,därför att man ser det som ett medel för att stärkaregimen på . Därför är det så angeläget vet vad man gör.Nu ser vi på ungefär detsamma som vi har setti andra av östblocksländerna -- var sombekant inlämmat i och en del avKomekon -- nämligen kappvändarna. Närdiktaturen vacklar byter folk ståndpunkt. Då är detangeläget att i efterhand framstå som att man intesolidariserat sig med diktaturen så mycket. Dågäller det att byta ståndpunkt och försöka göra detså elegant att man gör det trovärdigt att man intehade den tidigare ståndpunkten. Det tycker jag ärbekymmersamt.Under hårda år när människor torteras och tvingasatt fly är det viktigt vilka uttalanden som görs. Ordhar en enorm sprängkraft. Ord som smugglas in,ord som citeras, vrids och vänds på och ord somfästs på tummade lappar i diktaturen betyderoerhört mycket. Jag tror inte att vi som har haftförmånen att leva i frihet riktigt inser vad detbetyder. Därför var det skadligt med citaten om detförträffliga med och diktatur. Deskadade kampen och också anseende.Återigen: vi kan med rak rygg möta kubanerna ochmed rak rygg i förfäkta vårgrundposition i utrikespolitiken. Tack, fru talman!Anf. 30 Utrikesminister ():Fru talman! försökte ge sken av attregeringen inte agerar till förmån för dissidenternaoch för demokratirörelsen på . Detta äralldeles felaktigt. Regeringen utövar i själva verketen stark och stor aktivitet. Jag skulle kunna här,men jag vill inte trötta kammaren och minameddebattörer, räkna upp alla de uttalanden somjag har gjort och som biståndsministern har gjort.Vi har gjort en lång rad demarscher och uttalanden.Vi kallar upp ambassadör. Han har detganska besvärligt med oss, vill jag säga.Svenska ambassaden i står i ständigkontakt med olika MR-grupper. Det är framför alltgrupper inom paraplyorganisationen och bröderna . Ambassaden har vid skilda tillfällenförsökt närvara vid dissidenträttegångar, och Cubasambassadör i får tyvärr allt som oftastbesöka UD. Själv träffade jag den 3 mars 1992Carlos från PlataformaDemocratica. Han träffade ocksåbiståndsministern.Sverige stödde beslutet i Ecosoc om atttillsätta en ny speciell representant för attrapportera om MR-situationen i . Sverigesambassadör i , , harav generalsekreteraren utsetts till detta uppdrag.Nu får vi se om han får inresetillstånd. Den tidigarerepresentanten vägrades inresetillstånd till Cuba.Så hanteras på också representanter för FN.Bertil Måbrink ställde en mycket specifik fråga tillmig, som jag naturligtvis inte kan svara på. Jag tycker inte heller att jagfaktiskt skall ha synpunkter på enskilda ärendensom hanterar. Jag tycker att jagskall ha synpunkter på den generella politik somregeringen bedriver, och den har jag ocksåredovisat. kan jag nämna att jag fickveta att i alla fall givit ett bidragtill barn- och ungdomsteater för att man skallkunna medverka vid en världskongress som ägerrum i . På den specifika körfrågankan jag inte svara . 31 ():Fru talman! Jag tvivlar inte på att utrikesministerngör uttalanden om . Det har andra regeringarockså gjort. Det är fråga om vilken typ av samladpolitik som bedrivs. Slutintrycket, betyget ochomdömen från den kubanska demokratiskaoppositionen och kubanska landsflyktingar iSverige är att man bedriver fel politik. Man gårtvärtemot deras desperata vädjan om att ha kanaleröppna. Det går inte att komma ifrån att densvenska borgerliga regeringen nu har anslutit sig tillBushadministrationens politik, som jag ser det ochsom kubanerna i ser det.Det är kanske inte så underligt att man har dennainställning. Det här är ett nytt område. Man hartidigare nöjt sig med något slags pulpetpolitik ochbara gjort fördömande uttalanden men inte settsammanhanget i stort eller sett på vad oppositionenhar velat. Jag tycker att meraborde ha lyssnat på proffsen på UD, därsakkunskapen finns, och inte hämtat argument frånpolitiska rådgivare som inte alltid är så hemma idenna problematik.Jag har en mycket allvarlig fråga tillutrikesministern. Det kan finnas en misstanke omatt utrikesministern t.o.m. har lyssnat på enbedragare. Jag har fått två olika uppgifter frånkubanskt dissidenthåll om att en avutrikesministern utsänd person -- åtminstone påstårdenna person detta -- till kubanska oppositionellakretsar sagt sig vara anställd påutrikesdepartementet och ha efterträtt denansvariga handläggaren för Latinamerikafrågor,som arbetar i FN:s tjänst. Det harkommit brev till denna person som jag har fåttkopior på. Där sägs: Jag hoppas att det går bra fördig i ditt nya jobb.Det rör sig om en person som kallar sig , Head of Political Department,Latinamerican Section, UD, . Vad harutrikesministern för kommentar till dettauppseendeväckande lurendrejeri av en person somuppenbarligen försöker tillskansa sig bådeinformationer och förtroenden genom att posera ilånta fjädrar?Talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare inlägg.Anf. 32 ():Fru talman! Helt kort: Nej, utrikesministernbehöver inte uttala sig speciellt om den kör som jagnämnde, men utrikesministern kan väl uttala sig omhuruvida hon anser att ett körutbyte med ärsådant kulturutbyte som stödjer regimen. Detskulle vara viktigt att få veta det.Vi har också protesterat när det gäller olikadissidenter som har råkat illa ut på . Det är viktigt attvi gör det, inte bara regeringen, utan också depolitiska partierna. Jag har i utrikesutskottet tagitupp detta när vi diskuterat mänskliga rättigheter påCuba, t.ex. fallet med den sista dissidenten, somden kubanska regimen nu har spärrat in, SebastianArcos. Utan att avslöja några hemligheter kan jagsäga att vi naturligtvis kommer att ta upp sådanafall i det betänkande som kommer.Jag hävdar fortfarande att det bästa sättet attfrämja demokratisk utveckling på äröppenhet och utbyte så att det kubanska folket ochoppositionen inte isoleras. Då bromsas den processsom ändå pågår, och vilken skulle underlättas medhjälp av ett fortsatt kontaktutbyte.Jag kan inte låta bli att tjata om och denobalans som jag tycker mig se i agerandet.Utrikesministern vet att jag har tagit upp frågan omKina . Jag har oerhört svårt att förståvarför det landet skall få bistånd. Jag anser att därfinns en ohygglig förtryckarregim i och Tibet.Jag anser inte att det har skett några förändringarnär de gäller mänskliga rättigheter på . Jag kan inte finna dem.Anf. 33 ():Herr talman! Det här har varit en intressant debattatt lyssna till. Det har varit intressant att lyssna tillBertil Måbrink, som har angripit regeringen frånhöger. Dels anser han att regeringen bör varastarkare i sin kritik av kommunismen i , delsvill han att regeringen skall vara lika tydlig som EGi att kritisera den senaste amerikanskablockadlagstiftningen. Jag tycker nog attregeringen har varit stark i sin kritik av denlagstiftningen. Men jag noterar med visst intresseatt väljer den anfallsvinkeln motregeringen och att han tycker att regeringen börlägga sig litet närmare EG i en utrikespolitisk frågaav den typen.Det är alltid lika spännande att lyssna till PierreSchori. Den fråga som ständigt sysselsätter mig ärom hans uppenbara talang för vältalig indignationskall hitta ett lämpligt föremål för indignationen.Jag tycker inte att han har lyckats i det här fallet.Vid en fingranskning av svaret är det uppenbart attdet i långa stycken, för att inte säga nästan raktigenom, sammanfaller med de ståndpunkter somhar utvecklats av socialdemokratin. Det gällerkritiken mot övergreppen på demokrater på ,kritiken mot sanktionerna mot och vidareengagemanget för en demokratisk utveckling påCuba. Allt detta är ståndpunkter som utvecklat och gett uttryck för både här och iandra sammanhang. Med andra ord: Det är väldigtlitet i svaret som i grund och botten skiljer sig frånden politik som Perre själv har utvecklat.Det har möjligen inte kommit fram attneddragningen av stödet till inte började meddenna regering. Jag har jämfört vad som händeunder som fanns iUtrikesdepartementet och somMargaretha har funnits iUtrikesdepartementet. Det visade sig då attneddragningen av det svenska stödet till varstörre under sista år än vad det harvarit under av första år. Dethär, menar , kan leda till att deintellektuella på inte får kontakter utåt ochatt man inte kan kommunisera med grupper påCuba som har behov av kommunikationer ochkontakter med demokrater i , Amerikaoch på andra håll i världen.Jag tror inte att det behöver finnas några farhågor.Självfallet för vi i en politik som går ut påatt stödja den demokratiska utvecklingen. Det gåratt göra med hjälp av det stora demokratianslaget.Vi kan bjuda in kubanska intellektuella att kommaut i världen. Vi kan göra alla möjliga saker för attfrämja demokratin på Cuba.Det ligger i den biståndspolitik som nudriver att mycket kraftigt betona utvecklingen motpluralism och demokrati. Det här måste självfalletleda till att vi stödjer demokratiska strävanden varän i världen de förekommer. Självfallet har visärskilt stor anledning att stödja demokratiskasträvanden i länder där det är uppenbart attdemokratin motarbetas av rådande regimer.Anf. 34 ():Herr talman! Det är också angenämt att lyssna påDaniel Tarschys. Han ger balanserade inlägg tilldebatterna som oftast är fria från partipolitiskapilar, något jag vände mig emot i utrikesministernssvar.I och för sig var inte allt sade heltriktigt. Utrikesministern började med att säga attden nuvarande regeringen har lagt omCubapolitiken, som var alltför vänlig mot regimen.Daniel Tarschys har själv vederlagt detta, eftersomhan kan den här saken bättre än utrikesministern.Han sade att i stort sett fördes samma politik.Det är riktigt att den socialdemokratiskaregeringen också skar ner på biståndet till Cuba.Men jag vänder mig mot att den livlina somuppfattas som så väsentlig för de kubanskaintellektuella och andra för att kunna komma utklipps av. Man kan inte skära ned allt bistånd frånSverige, för att sedan ta pengar från någondemokratifond och skicka ut inbjudningar. Då finnsinte kontakten, och då har man inte tillträde attskicka ut inbjudningar. Då får man enbart engageramänniskor i exil. Det är inte riktigt, och det är intevad de hjältar som har stannat kvar på ochutsatts för alla dessa trakasserier vill.Regeringen för en felaktig politik. Jag vet att departikamrater till som harvarit på delar den uppfattningen. Men detfinns en ideologisk moderat partipiska som vinerhär.Eftersom det kom litet plötsligt förutrikesministern när jag tog upp frågan om detmöjliga lurendrejeriet...Anf. 35 får erinra om att replikrätten gäller DanielTarschys inlägg.Anf. 36 ():Herr talman! Jag ber om ursäkt. Jag tänktesäga något snällt till utrikesministern.Anf. 37 ():Herr talman! Jag är engagerad i SAREC, och detär självklart roligt att höra SAREC beskrivas somen livlina. Det är kanske ändå att något feltolka ochöverskatta SAREC:s bidrag till utvecklingen i u-länderna.Det bistånd som vi har för ärdet som är kvar av SAREC:s bistånd till forskningpå vissa mycket viktiga omåden. Det kan t.ex. gällacancerforskning och andra viktiga områden. Det ärriktigt att detta i och för sig möjliggör kontaktermellan svenska forskare och kubanska forskare.Det är ett värdefullt bistånd. Men jag kan inte se attmöjligheterna till kontakter mellan kubanskaintellektuella, svenskar och folk från andra länderskulle upphöra på grund av att deforskningsanslagen inte längre utgår.Det finns många instrument i svensk biståndspolitikoch svensk kulturpolitik för att främja kontaktermed demokrater och intellektuella i andra länder.Det är självklart att det finns speciell anledning attanvända de instrumenten när det gäller länder därregimen motverkar en pluralistisk och demokratiskutveckling.Anf. 38 Utrikesminister ():Herr talman! Det var utomordentligt angenämt.Jag trodde att vi skulle övergå till nästainterpellationsdebatt.Låt mig konstatera att flera gångerhar påpekat att vissa dissidenter har en felaktig bildav regeringens Cubapolitik. Jag tycker att det äralldeles utmärkt att de med hjälp avinterpellationssvaret får en rättvisande bild. Jaghoppas att hjälper mig att spridadenna rätta bild av regeringens Cubapolitik.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1992/93:23 omSverige och Förenta nationernaAnf. 39 Utrikesminister ():Herr talman! har i en interpellationom och ställt frågor tillstatsministern rörande regeringsledamöternasinsatser i ansträngningarna att vinna en plats förSverige i samt om regeringensinställning till Förenta nationerna.Interpellationen har överlämnats till mig förbesvarande.Inledningsvis vill jag påpeka att beslut om attSverige skulle kandidera till säkerhetsrådet togs avden förra regeringen i samråd med övriga nordiskaländer. När den nuvarande regeringen tillträddeinleddes den mer intensiva delen avansträngningarna att komma med i säkerhetsrådet.Vid val av icke-permanenta medlemmar tillsäkerhetsrådet föreskriver attvederbörlig hänsyn skall tas till kandidaternasbidrag till upprätthållandet av internationell fredoch säkerhet och till världsorganisationens övrigamål. Den svenska kampanjen var inriktad på attföra fram sakinnehållet i FN-politik. I endialog med de olika medlemmarna avvärldsorganisationen betonade vi vårt engagemangför mänskliga rättigheter, internationellkonfliktlösning, icke-spridningsfrågorna, deglobala miljöproblemen och u-ländernasutvecklingsansträngningar.Regeringens ledamöter hade en självklar roll iansträngningarna. Statsministern och andraregeringsledamöter tog upp kandidaturen då dedeltog i t.ex. och ESK:s toppmötei . Statsministern tog också upp denmed den brittiske premiärministern hade anhängiggjorts iBushadministrationen redan före statsministernsbesök i hade jag tillfälle ta upp vår kandidatur vid enmängd bilaterala samtal medutrikesministerkollegor under besök och i sambandmed multilaterala möten, t.ex. vid alliansfriarörelsens toppmöte i , i anslutning till FN:sgeneraldebatt i , vid ESKochEuroparådsmöten.Den svenska kampanjen var framgångsrik enligt deanalyser som gjordes strax före valet. I förstaomgången av generalförsamlingens val till de tvåplatserna i säkerhetsrådet gjorde också välifrån sig. Totalt lades 335 röster, och endast sjuröster fattades för vårt inval i rådet i denna förstaomgång. Vi fick en röst mer än ochnio röster färre än , som lyckades säkra sittinval i första omgången. Att ipåföljande röstomgångar fick fler röster än Sverigehar säkert flera förklaringar.