prot · GF0959 · 1992-02-06 00:00:00 — Men det är inte denna affär somär aktuell. Vi har klart och entydigt markerat att vihar avvisat bud på den skull är det för mig ganska angeläget att fåveta av , som är min motdebattör iförsta hand i den här debatten: Anser ni attregeringen skulle ha sagt ja till ochProcordias bud, som uppenbarligen var dåligt förskattebetalarna? Var det rätt eller fel av regeringenatt vilja skaffa sig ett så bra beslutsunderlag sommöjligt? Eller skulle vi i regeringen ha struntat ivåra rådgivare, , ochpå så sätt haft ett sämre underlag för vårt beslut?Skulle vi ha gjort som i sitt förstauttalande om affären ?Skulle vi ha lämnat ett sådant besked, att det iprincip var rätt, trots att alla rådgivare och allaanalytiker sade nej?Vi har fört den här affären på ett så bra sätt som detgår att göra. Vi har blivit utsatta för ett försök attställas inför ett faktum, i en affär som är dålig förskattebetalarna, i en affär som inte har kunnatförsvaras av några professionella analytiker på dethär området. Det var en bedövande enhällighet iden frågan. Det är med spänning jag skall åhöraOdd förklaring i fråga om vad som ärprincipiellt riktigt i den här affären.Anf. 21 ():Fru talman! Näringsministern har inlettuppskruvat och obalanserat. Lugnt och stilla kanjag avvisa hans insinuationer om attsocialdemokratin har deltagit i uppläggningen avVolvo-Procordiaaffären. är detnäringsministern som har ansvaret. Skyll inte påandra!Denna sak, Volvo-Procordiasaken, är allvarlig.Därför skall jag så långt jag är mäktig noga vägamina ord och uttryck. Detta är nödvändigt,eftersom såväl enskilda som nationella intressenredan åsamkats skada. Jag skall göra vad jag kanför att ont inte skall bli värre, sedan frågan nuoundvikligen har blivit en sak för riksdagen.I kontakter och förhandlingar om ett samgåendemellan och har regeringen tvåuppgifter.För det första representerar regeringen staten somägare. Staten äger en stor del av , ochregeringen har med stöd bestämt sig föratt sälja ut detta statliga ägande.Vi socialdemokrater beklagar den dogmatiskahållningen i denna fråga från regeringens sida, menvi ifrågasätter inte rätten att fatta beslutet. Nusvarar jag näringsministern på hans fråga. Det somdå gäller är bästa möjliga pris på marknaden förstatens egendom. Annars fråntas det svenska folketvärden som i stället kommer att tillföras dem somhar råd att köpa företagen.I Volvo-Procordiaaffären är det högst legitimt attregeringen ser till att inte betalar förmycket för . En sådan fråga avgörs bäst påmarknaden. Och ingen skulle ha haft ett ont ord attsäga till regeringen om reaktionen på budet frånbörjan hade varit att man från regeringshåll fannbudet oförmånligt men att man var beredd attförhandla. Men så redigt uppträdde aldrigregeringen. I stället för att klart kvittera deninformation man fått under loppet av betydande tidhar man glidit undan och tövat. När oklarheternahar gått har man slagit ifrån sig och slagitmot sina partner -- vi har fått ett exempel på det förnågra minuter sedan här i denna talarstol.För det andra är regeringen också regering. Somsådan måste den alltid vara beredd att ta detslutgiltiga ansvaret för skeendet inom sittansvarsområde. Den kan inte smita undan ochgömma sig bakom aldrig så professionella rådgivareoch kommissioner. Men det betyder också attregeringen kan, om den så önskar, ha en regeringsuppfattning om näringslivets utveckling. Det kangälla näringspolitiska eller industripolitiskafrågeställningar.Men denna borgerliga regering har från början ochdärefter ofta deklarerat att endast marknaden skallbestämma. Regeringen skulle sålunda inte ha någranäringspolitiska ambitioner. Regeringen skulle inteha någon åsikt om huruvida det är bra eller dåligtom blir en stark part i förhandlingar medandra företag. Regeringen skulle inte ha någonåsikt om det är bra eller dåligt om Tobaksbolagetköps upp av utländska intressen. Så hette det -- iprincip alltså.I praktiken är allt tvärtom.I Volvo-Procordiasaken har regeringen lyckatssätta sig på alla dessa stolar , tvärtemotsina föresatser.Vi socialdemokrater har hållit en fast linje.Vi byggde upp förvaltningsbolaget . Detgjorde vi för att renodla de affärsmässigarelationerna till marknaden, och det fungerade bra.Det blev god ordning på affärsmässigheten i detstatliga företagandet. Hade Fortia funnits kvarhade vi inte behövt stå här i dag.Men det första som gjordes av den borgerligaregeringen var att avskaffa Fortia. Och kommerdet märkliga: Därmed lades i näringsministerns knäalla de företagsbeslut som marknaden är bäst på atthantera. Den moderate näringsministern drogstatsföretagandet bort från marknaden, för att istället politisera det på högsta nivå i sitt egettjänsterum. Med Volvo-Procordiasaken har dennacentralstyrning prövats i praktiken för förstagången. Vi kan nu alla se att den på intet sätt höllmåttet. När det var dags att gå från festtal ochtrossatser till handfast affärsmässighet och hårdföraförhandlingar -- för så skall det vara -- föll alltomkull. Vi möts här . Den osäkerhet somskapats för och är beviset för huroprofessionellt hela den här saken har skötts.Nu behöver den här röran redas ut, och svensktnäringsliv måste få besked om vem man har att göramed. Jag har svarat på min fråga. ställer jag trefrågor till näringsministern:1. När fick näringsministern första gångeninformation om den tänkta Volvo-Procordiaaffären?2. Varför förnekade regeringen till en början fått sådan information?3. Har statsrådet vid något möte medföreträdare för eller framförtförslaget till att skulle köpa i ställetför omvänt?Anf. 22 ():Fru talman! har det framstått som så tydligtsom hur viktigt det är att hålla isärföretagande och politik. Vad vi då bevittnade varett fräckt försök från största bolag, ,att i kraft av sin ekonomiska makt, kombinerat medett snabbt försök att skaffa sig ett opinionsmässigtövertag, genomföra en affär som skulle hainneburit att företaget ''blåst'' skattebetalarna påflera miljarder kronor. Det problem som uppstårmed maktkoncentration i ett litet land som Sverigehar sällan synts så tydligt som den lördagen.På två sätt hade svenska folket ''blåst på'' miljarderkronor. För det första: Buden var alltför låga på deaktier som skattebetalarna äger i , ochsom dessutom vill reducera röstmässigt utansärskild ersättning till skattebetalarna. För detandra: skulle fått tillgodoräkna sig ettskattemässigt förlustavdrag värt flera miljarderkronor. Denna ytterligare kostnad förskattebetalarna har inte uppmärksammatstillräckligt i media.Vinstmaximering är okej för ett enskilt företag,naturligtvis, men vanlig vinstmaximering är inte alltsom har ägnat sig åt. Företaget har ageratoch spelat på ett obehagligt sätt gentemot landetsdemokratiskt utsedda regering. I förväg, innan maninformerade regeringen, förefaller man ha sytt inden politiska oppositionen, som sedan studsadeupp med bifallsrop så fort den här kompliceradeaffären offentliggjordes; en affär vars konsekvenserdet tog för erfarna marknadsanalytikeratt få ett någorlunda fast grepp om.Vidare har försökt lägga sig i hur statenbevakar skattebetalarnas intressen. Detta har skettgenom att man med maktspråk sökt styra vilkarepresentanter staten skall använda i sin partsrollsom ägare av Procordiaaktierna. Jag tänkernaturligtvis på Volvochefens tal om borde kringgås ochinte utnyttjas av regeringen.Från samhällsekonomisk synpunkt är det viktigt atten effektiv kapitalavkastning säkras. Tankarna medett konglomerat som riskutjämnare går tvärtemotdetta önskemål. Riskspridning ochkapitalöverföring från verksamheter med låglönsamhet till verksamheter med hög lönsamhetsker bäst på kapitalmarknaden. Även tidskriftenThe Economist har uppmärksammat denna aspektav den här svenska affären och talar om detta underden talade , vilket kanöversättas med Galna företagsfusioner, ochEconomist backar upp ''coola''handlande.Viktigt från politisk synpunkt är naturligtvis attsådana konglomerat som Det Nya skulleinnebära lätt medför en oacceptabel privatmaktkoncentration på enskilda marknader.Som väl är medför dock den fortsattainternationaliseringen av den svenska ekonomin attprivat maktansamling blir allt svårare attåstadkomma: med reducerade gränshinder av allaslag blir marknaden vidgad även för små länder.Det blir till nytta för svenska underleverantörer,som lättare kan söka sig till andra beställare,konsumenter, som kan köpa bättre och billigarevaror och tjänster om det lokala storföretagetskulle försöka skörta upp dem, och myndigheterna,som kan ta stöd i matchande övernationellkonkurrenslagstiftning och insyns- ochkontrollagstiftning av det slag som finns inom EGoch som byggs ut i samband med tillkomsten avEG:s inre marknad.Det är av samma principiella skäl som det finns enskepsis i riksdagsgrupp till tankarna påatt slå ihop SAS med Linjeflyg. är det dyrareatt flyga inrikes än utrikes, och för resenärernasskull måste det bli en ändring på det!Tillbaka till --Procordia.Internationaliseringen för mig in på en annanaspekt av affären: Över blev ''utlänning''och ''utländskt ägande'' närmast skällsord, och''svensk'' och ''svenskt ägande'' avverkstadsföretag, godis och läkemedelstillverkninggavs ett egenvärde som skulle motiveramiljardrullning till just företaget . BådeVolvo och socialdemokratin bör nog fundera vidareöver halten i sin inställning tillinternationaliseringen av vår ekonomi och vårmarknadsrätt. Att vara patriot är nog bra, men detfår inte som i detta fall användas som motiv förförslag om ekonomisk diskriminering avutlänningar som vill investera i svensktillverkningsindustri. Vad behöver är intefärre utan fler utländska investeringar,investeringar som ju ofta innebär import av nyteknologi och nytt organisatoriskt kunnande. Ettexempel är japanska biltillverkare på andra håll iEuropa och i USA.Men hur kunde det då komma sig att Procordiasstyrelse gick med på detta försök till ''blåsning'' avden ena av sina två huvudägare, nämligen staten? PG är ordförande i både styrelsen förVolvo och styrelsen för . Vilken hatt barhan vid olika tillfällen, t.ex. på Procordiasstyrelsemöten? Bevakas affären på samma sättinför båda styrelserna? Hur återgavs införstyrelserna regeringskontakterna ochnäringsdepartementets hållning? Det finns mångadunkla punkter kvar att reda ut. Volvos ledninglyckades inte ''blåsa'' regeringen ochskattebetalarna, men nog tycks man ha lyckats''blåsa'' både ett antal socialdemokrater och olikastyrelseledamöter i vårt näringsliv. Om det inte ärså, blir agerande helt obegripligt.Tack och lov för att vi nu har en regering som kanhålla emot både inför storföretags maktspråk ochinför socialdemokraternas applåder av en tänktrealisation av skattebetalarnas egendom.Anf. 23 ():Herr talman! hette det att varklipparnas tid. Men klipparnas tid är uppenbarligenännu inte förbi i . Klipparna i Volvo-Procordiaaffären blir främst Volvosaktieinnehavare, och förlorare blir alla de tusentalssmåspararna i Procordia.Sammanslagningar och fusioner kan ha en poänggenom att man får vissa stordriftsfördelar och attkostnaderna kan hållas nere. I det härsammanhanget, i affären mellan ochProcordia, ställer jag mig tveksam tillstordriftsfördelarna: fiskbullstillverkning blandasmed korvproduktion, ölproduktion, hotellrörelseroch läkemedelsproduktion.Jag anser det inte heller riktigt att det av statendelägda indirekt via svenska folket går inoch subventionerar verksamheten i , varsbiltillverkning drabbats av dålig lönsamhet pågrund av lågkonjunkturen.Genom försäljningen av statliga företag kan manåstadkomma ett spritt ägande. Det germänniskorna möjlighet till ett ökat aktiesparande.Enligt uppfattning skall försäljning avstatliga företag ske i sådana former att en ökadaktiespridning främjas.Målsättningen måste vara att skapa ett sprittfolkligt ägande och engagemang. Det förutsätter isin tur regler som förhindrar att dominerandeaktieposter kan samlas i en ägares hand.Socialdemokraternas ekonomiska politik gjorde1980-talet till koncentrationens årtionde. Det finnsanledning att ställa sig frågan: Är det enfortsättning på detta koncentrationens årtiondesom vi nu skall se när vi har hört applåder frånledande socialdemokrater för den nu aktuellaaffären?Jag tycker att den bara är ytterligare ett exempeloch bevis på socialdemokratiskt intresse av attfrämja stora företag, stora konglomerat, och förstföra samman olika maktkoncentrationer så att debalanserar varandra och sedan gifta samman dessamaktkoncentrationer med komplicerandeägarförhållanden som följd.Socialdemokraterna har tidigare medverkat tillförsäljning och börsintroduktion av olika företag.Jag tycker att det har funnits ett genomgåendemönster i samband med de affärerna. Storakapitalplacerare har alltid favoriserats, ochutförsäljningskurserna på aktierna har varit låga.Det gäller PKbanken och det gällde UddevallaShipping . Socialdemokraterna hardärigenom främjat och förstärkt den redan starkaägar- och maktkoncentrationen i svenskt näringsliv.Jag tycker att socialdemokraternas kärlek till Volvoär ganska unik. har socialdemokraternamedverkat till att ge mångmiljardbelopp förinvestering i ny fabrik i . Därefter fickVolvo köpa in sig i . Någon tid senare ochsom kronan på verket blev i . är det flera socialdemokratersom har applåderat den senaste affären.Fru talman! Jag tycker att det är bådeanmärkningsvärt och intressant att se hurvolvofieringen på olika områden under årens lopphar påverkat politiken och socialdemokraterna.Det finns personunioner mellan ochProcordia. Dessa personunioner bestårföreträdesvis av socialdemokrater.Jag vill ställa några frågor till . Avvilken anledning har socialdemokraterna under sintid vid regeringsmakten medverkat till att SörenMannheimer sitter både i och iVolvos? Av vilken anledning har man medverkattill att har en betydande position iProcordia? Av vilken anledning har man också setttill att sitter i båda styrelserna? Vadmotiverade socialdemokraterna att en gång i tidensläppa ifrån sig ordförandeposten i till PG ? Vilka motiv är det som liggerbakom denna personunion med ledandeindustriföreträdare och ledandesocialdemokratiska politiker i två av ? Det finns anledning att ställa sigfrågan: Vem styr socialdemokratin? Eller: Vem ärdet socialdemokratin styr?Anf. 24 ():Fru talman! Vår välfärd bygger på ett näringslivsom långsiktigt förmår att hävda sig i deninternationella konkurrensen. Det är av största viktatt klara spelregler gäller och attansvarsfördelningen renodlas. Staten skallkoncentrera sig på att ge ramar för företagensverksamhet.Sveriges samhällsordning har alltför länge varitbyggd på centralism och maktcentrering.Avvecklingen av denna ordning bör enligtkristdemokraterna vägledas av det som vi kallarsubsidiaritetsprincipen, som innebär att beslut skallfattas på lägsta möjliga effektiva nivå.Den av beslutade privatiseringen av ettantal statliga företag kommer att leda till enbreddning av ägandet. De anställda ochallmänheten kommer att få möjlighet att teckna sigför aktier i dessa företag. Ett antal av företagen harmycket goda förutsättningar att bli riktigafolkaktieföretag även på kort sikt. måste ställas under omstrukturering innandet kan ske.Ett av de absolut bästa sätten att stärkaproduktiviteten och därmed Sverigeskonkurrenskraft är betydande satsningar påinfrastrukturen. Det är något som har försummatsunder . De medel som frigörs frånförsäljningen och som satsas på svenskinfrastruktur är ett verkligt och beståendefortlevandeskydd för alla svenska företag. Förnärvarande är dessa resurser fastlåsta i statens ägo,men skall de kunna omvandlas till ett avlandets slagkraftigaste regionalpolitiskainstrument.Stat, landsting och kommuner bör koncentrera sigpå sådana verksamheter där offentliga insatserverkligen kan förväntas vara överlägsna enskildaoch kooperativa initiativ.Den nu aktuella frågan om och Procordiamåste från statens sida hanteras så attskattebetalarnas intressen tillvaratas. De nackdelarsom det föreliggande budet innebär är delsstrukturella -- inga synergieffekter har kunnatpåvisas -- dels mer kortsiktigt ekonomiska. Vår roll,roll, är att tillvarata allmänhetens,skattebetalarnas och arbetstagarnas intressen.Sunda fusioner mellan företag bygger i regel på samlar resurser och därmed ökar slagkraften.Ett plus ett beräknas bli tre. --Procordia-affären, om den kommer till stånd, riskerar att ledatill att ett plus ett blir ett och ett halvt. som innebär att medel överförs frånProcordia och dess aktieägare -- staten ochskattebetalarna -- till och dess aktieägaremåste avvisas.Om vi lyssnar på omdömena från internationellabedömare, märker vi att kritiken i omvärlden motaffärsidén inte är mildare än den som en i stort settenig ekonomkår och analytikerkår i vårt eget landstår för.Om affären skulle gå i lås vill jag föreslå att det nyaföretagets namn skall bestå av delar av de bådagamla företagens. Mitt förslag är då Provolvo. Mittlatinkunnande är begränsat, men det nyanamnförslaget skulle på svenska utläsas: För Volvo.Detta är i ett nötskal vad denna affär handlar om.Fördelarna med affären är uppenbara för Volvosaktieägare, åtminstone i det korta perspektivet.Det är självfallet inte förvånande att Volvosanställda och andra involverade från Volvoshorisont är angelägna om att affären skall kommatill stånd. Det är förståeligt och självklart. Genomaffären skulle man få tillgång till Procordiasansenliga kassaflöde, och detta kan i en svårkonjunktursituation klara av eventuellalikviditetsproblem. Men vilka är fördelarna förProcordia? Vilka är fördelarna för skattebetalarna?Vilka är fördelarna för anställda, somsjälvfallet också är intresserade av långsiktiganställningstrygghet? Försöken att genomföraaffären innebär att man gifter samman ochProcordia. Men det märkliga är att hemgiften idetta fall blir vackrare än själva bruden.Kritik har riktats mot de bedömningar som hargjorts av den s.k. ochmot kommissionen som regeringens instrument förbedömningen av affärers hållfasthet. Denna metodhar tidigare använts i många länder, t.ex. iFrankrike, och det är den framkomliga ochsjälvklara. Att ta råd av en grupp industriellt ochekonomiskt kunniga personer är helt nödvändigtoch rimmar väl med regeringens ambition attminska politikernas roll i det direkta näringslivet.Men är staten huvudägare eller storägare imånga företag, och för att hantera den process somprivatiseringen innebär måste rationella metoderanvändas. Och är privatiseringskommissionendet enda tänkbara.I det sammanhanget kan jag, liksom Per-OlaEriksson, inte låta bli att peka på den mycketmärkliga situation som den tidigaresocialdemokratiska regeringen skapat genom denstyrelse för som man komponerat. Enbetydande personunion mellan Volvos ochProcordias styrelser föreligger. Mer än var fjärdestyrelseledamot i ingår också i Volvosstyrelse. är ordförande ibåda styrelserna, och i omgeshan av icke helt obekanta vice ordförandena och , båda s-märkta. SörenMannheimer är också ledamot av Volvos styrelse.Var det detta som gjorde att socialdemokraterna såsnabbt kunde offentliggöra sin positiva hållning tillaffären? Hur ser socialdemokraterna på StigMalms tal om en blågul lösning? Inte skall väl vi ililla bedriva en protektionistiskindustripolitik som vi alla är medvetnaom de stora uppköp som svenska företag har gjortutomlands?Fru talman! Den socialdemokratiska kritiken motregeringen bygger naturligtvis i grunden på attsocialdemokraterna ogillar att regeringen -- ienlighet med beslut -- vill sälja ut ochprivatisera företagen och bredda ägandet.Anf. 25 (nyd):Fru talman! när NyDemokrati arbetade med en motion omavskaffandet av landstingen kom meddelandet omatt ett nytt landsting, ja ett helt landstingsförbund,hade bildats, dvs. något jättelikt som inte behövsmen som är nästan omöjligt att bli av med. Dennagång kom det på hjul.När regeringen talade om hjälp till småföretagenoch om småföretagen som ryggrad, komen magnifik kungörelse från borgen på Hisingenom bildandet av största företag någonsin!Volvo hade därmed meddelat sin tillökning --visserligen genom att bli uppköpt av ett bättre sköttföretag, , men i alla fall. , somtill av kapitalet ägs av skattebetalarna, varverktyget som skulle lösa Volvos problem.Då -- skulle man tro -- bad Gyllenhammarregeringen om hjälp i sitt dilemma. Bad är dock attta i, hjälp likaså. Han placerade sin vana trogen enbeställning hos regeringen. I denna stundobekräftade rykten menar att han glömt att detvarit val . Men om man har stora vyer fårman inte haka upp sig på detaljer.Om det som meddelats en häpen allmänhetvore sanningen, skulle vi nu bevittna bildandet avSveriges största och mest meningslösakonglomerat, dvs. hoprafsande av företag. Så tokigkan ingen vara. Därför tror jag inte alls på denbilden, även om meningen var att vi alla förnöjt ochförblindade skulle mumsa på det köttben som manhade kastat till oss tills nästa utspel kom.Jag kan däremot tänka mig följande: Genom tvådåliga affärer hade först skurit av sig benenoch sedan skurit av sig armarna. Det återstod enkropp utan kassaflöde. Bilden av hadesannolikt föresvävat . Mankan få gå långt tillbaka i tiden ibland för att hitta sinlike.Den första Procordiaaffären och ärde operationer som avses. Genom dessa blev Volvodelägare i det mesta, men helägare av intet.Även fick en framtid. I det här falletkan hon restaureras. Även för den operationenkrävs med sina läkemedel och livsmedel.Procordia skulle nämligen kunna slås ihop medVolvo till ett livskraftigt företag som dels har enblomstrande 100-procentigt ägd egen rörelse med ihuvudsak livsmedel och läkemedel, ett aggressivtinternationellt företag med ett gott kassaflöde, delsär storägare i ett mycket stort europeiskt bilföretagmed och Volvos alla bilar, lastbilar ochövriga fordon.Om detta stämmer ser vi både en mening med helaaffären och framför allt det stora värdet i våraaktier. Regering och riksdag är nämligen förvaltareav skattebetalarnas aktier i . Dessa aktierkan säljas , men de kan också säljas senare.Enligt regeringens privatiseringsprogram kommerde att säljas någon gång.Detta är alltså ett kanonläge i en förhandling somtydligen skall ge en ny start för genom attregeringen överlåter förhandlingsansvaret tillchefen för . Låt oss hoppas att hanstelefonkontakter kan hjälpa honom. Och låt oss dåhoppas att han inte ringer sina partibröder inomsocialdemokratin och LO, som i sin tur är mycketnöjda med händelsernas utveckling av ett annatskäl, nämligen därför att de i vanlig ordning värnarom det nationella kapitalet, lyckligt ovetande omatt det nationella kapitalet i detta fall sannolikt ärminst lika mycket franskt som svenskt. Det är intelätt att leva i en värld, det är inte ens lätt att leva iEuropa.Om mitt scenario är rätt så bör sådana planer ochavsikter meddelas offentligt.Om mitt scenario är fel så bör de rätta planerna ochavsikterna meddelas. är det bara rykten ochspekulationer som får största affär att se utsom i särklass rörigaste affär.Att huvudaktörerna retar och retar sig på varandraantyder väl en del om storleken, inte bara på självaaffären.Regeringen har två roller, dels en industripolitiskroll där man sagt sig ha ett privatiseringsprogram,dvs. ett utförsäljningsprogram, dels en ägarroll till34 % av kapitalet och av rösterna iProcordia som är värda en massa miljarder.Nu skall vi se hur den regering förhandlar sommedverkade till en situation som gjorde helaSveriges ränteläge beroende av 1 miljard, dengången var det barnbidrag, och som givitfattigpensionärerna en utredning i stället för entredjedels miljard, belopp som ligger påmarginalen i denna --Procordia-affär. Medandra ord är detta en affär av enormt stor och högprioritet. Generaldirektören i bordekänna sig hedrad.Anf. 26 ():Fru talman! Jag är litet förvånad över denföreställning som har utspelats. Jag ärförvånad över Per inledandeanförande. Jag tycker nämligen att det var etttraditionellt Per Westerberg-anförande, men i rättbjärt kontrast till den Per somframträdde i går i TV. Då sade Per Westerberg:Visst skall vi förhandla med om affären.Vidare förekommer uttalanden i pressen omatt den här affären inte alls är omöjlig om priset ärdet rätta.