prot · GG0941 · 1992-12-09 00:00:00 — Kvinnor och barn skall inte varamenlösa, oskyddade offer för mäns blodigamaktkamp.Det kan naturligtvis synas ganska märkligt attSverige i av stor oro, med flera svåra, framförallt för civilbefolkningen, förödande krig i mångaländer, behandlar en vapenexportlag när detegentligen finns så mycket vapen i världen. Det ärdärför bra att FN har beslutat om utökad kontrollav vapenhandeln i världen och vapenembargon förexempelvis , f.d. och Irak.USA och har bilateralt kommit överensom att frysa vapenleveranserna till Afghanistan.Stormakterna i har påbörjat enprocess som avses syfta till att begränsamilitariseringen av området kring Persiska viken.Herr talman! För oss Kristdemokrater är det i vissaavseenden med export av krigsmateriel som medkärnkraften. Det påståendet kan kanske låtabestickande. är landetssamhällsstruktur beroende av export avkrigsmateriel och kärnkraft. Men vi känner oss intetill freds med situationen, eftersom mänskliga liv äri fara. Jag efterlyser därför utformningen avalternativa men realistiska säkerhetspolitiskastrategier som möjliggör en framtid utanvapenexport. Precis som för kärnkraften finns detsådana strategier.Jag yrkar bifall till utskottets hemställan.Anf. 38 () replik:Herr talman! Om jag uppfattade MargaretaViklund rätt, så sade hon att det här beslutetinnebär en skärpning av lagstiftningen när detgäller krigsmaterielexport. Men det är väl ändå såatt det sker en vidgning. Man öppnar i princip förEG-stater, men det skall alltså ske i en viss takt.Man genomför lättnader för internationelltmilitärtekniskt samarbete, man underlättar förvidareexport av samproducerade vapen, en exportsom då kan ske även till ur svensk synpunktförbjudna länder.Stater som godkänts som köpare skall få svenskkrigsmateriel -- reservdelar och ammunition -- ävenom de hamnar i krig. Detta uppfattar jag i varje fallsom en liberalisering av vapenhandeln.Anf. 39 ()replik:Herr talman! Den nya lag som vi kommer attbesluta om här innefattar fler slag av materielän tidigare. Den underlättar ju inte utan försvårar,som jag ser det i alla fall, exporten av vidaremateriel.Anf. 40 () replik:Herr talman! Det är ju positivt att lagen omfattarfler varuområden. Men sammantaget måste deliberaliseringar som jag räknade upp vara avavgörande betydelse.Det förekommer inte heller någon skrivning om skulle pröva varje land. Det är också svårt atti varje situation säga vad som är krigsmateriel. Ivissa situationer kan byxknappar varakrigsmateriel, för har inte soldaterna byxknapparså tappar de byxorna. Det borde då kunna ske enprövning i varje situation.Margareta sade också att det var klararegler. Det här är ju ett uttryck för att det snarareär oklara regler. Man skriver att det skall gälla iprincip, i totalbedömningar, så längeomständigheterna kvarstår -- och liknandeluddigheter. Det är sådant som skall tillämpas närman skall förhindra den här vapenexporten. Jagbetraktar inte uttryck av den typen som klara.Anf. 41 ()replik:Herr talman! Den nya lag som kommer innebärju en korrigering av den praxis som harrått. Vad som framför allt har hänt är att flera olikalagar har samlats under ett tak, så att man har fåttbättre översyn av gällande lagsystem. Det ser jagsom en tillgång i bl.a. vapenexporthänseende.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 42 Statsrådet ():Herr talman! Kammarens debatt gällerutrikesutskottets betänkande angåenderegeringens proposition 1991/92:174 med förslag tillny lag om krigsmateriel.Det är här fråga om en fullständig omarbetning avden nuvarande lagstiftningen om tillverkning ochutförsel av krigsmateriel. Det nya regelverketersätter bl.a. de riktlinjer som har gällt sedan 1971.Det är min fasta förhoppning att de nya riktlinjersom nu läggs fast, och det nya regelverket, skallkunna ligga till grund för den svenskavapenexportpolitiken.Vår politik när det gäller tillverkning ochförsäljning av krigsmateriel utgör en betydelsefulldel av vår samlade försvars- och utrikespolitik.Vapenexporten är inget självändamål utan betingasav nödvändigheten att behålla en livskraftigförsvarsindustri till stöd för våra säkerhetspolitiskamålsättningar. För ett land som , som ärmilitärt alliansfritt, är det särskilt viktigt attgentemot omvärlden kunna visa att det inom landetråder enighet om de grundläggandesäkerhetspolitiska värderingarna. Detsamma gällerför vår politik på vapenexportens område.Ett uttryck för det nära samråd som förekommermellan regering och opposition om olikakrigsmaterielfrågor är arbetet inom den , liksomgivetvis behandlingen av vissa ärenden iUtrikesnämnden.Regeringens proposition med förslag till nykrigsmateriellagstiftning baseras i allt väsentligt pådet arbete av utredningskaraktär som igångsattesav den socialdemokratiska regeringen, och särskiltpå den parlamentariska Krigsmaterielutredningensbetänkande SOU 1989:102. hade vi att tahänsyn till de förändringar i världsläget och i våregen situation som inträffat sedan KMU:sbetänkande framlades /1990.Med dessa utgångspunkter var vår ambition attåstadkomma ett resultat som skulle vara politisktacceptabelt för såväl nuvarande som framtidaregeringar.Mot denna bakgrund är det inte förvånande, meninte desto mindre glädjande, att utrikesutskottethar kunnat framlägga ett betänkande som ärenhälligt såvitt avser såväl regeringspartierna somsocialdemokraterna. Det är nämligen, som PärGranstedt säger, ett mycket besvärligt ämne. Det ärkontroversiellt, och vi vet att det ärett ämne där man lätt kan finna utrymme för attanmäla avvikande meningar.Nu har en bred enighet kunnat nås, och den gersärskild tyngd åt lagförslaget och åt de riktlinjersom i fortsättningen skall vägleda regeringenshandlande på krigsmaterielpolitikens område.Herr talman! Som framgår av propositionen och avutrikesutskottets betänkande ligger den restriktivasvenska vapenexportpolitiken fast. Export ochannan utlandssamverkan kommer endast attmedges om det för det första bedöms erforderligtför att tillgodose det svenska försvarets behov avmateriel eller kunnande eller i övrigt ärsäkerhetspolitiskt önskvärt, samt för det andra intestår i strid med principerna och målen för Sverigesutrikespolitik.Vid behandlingen av alla ärenden kommer ensäkerhetspolitisk helhetssyn att anläggas. I dettaingår som ett centralt inslag att värna om respektenför de mänskliga rättigheterna. Det är ett kriteriumsom har en framträdande plats i de nya riktlinjerna.Jag vill på just denna punkt korrigera ett möjligtmissförstånd. När det gäller de allmännakriterierna för mänskliga rättigheter innebär denlagstiftning som antas en kodifiering av denhittillsvarande praxisen.Utskottet skriver i sitt betänkande att denformulering som återfinns i propositionen enligtutskottets uppfattning inte får tolkas som någonuppmjukning i förhållande till denna praxis. Jag ärhelt ense med utskottet på denna punkt. Men på enannan punkt -- jag tycker att det är viktigt att ocksålyfta fram detta -- innebär den här lagstiftningen enskärpning av just det avsnitt som avser mänskligarättigheter. Medan begränsningen i den tidigarelagstiftningen när det gällde brott mot mänskligarättigheter endast avsåg sådan krigsmateriel somkunde komma till användning för att undertryckade mänskliga rättigheterna, innebär den i dennuvarande lagstiftningen att export avkrigsmateriel över huvud taget inte skall fåförekomma om läget för mänskliga rättigheter ärsådant att det motiverar exportförbud. Det är enskärpning, det vill jag upprepa, av politiken i dennadel.För den svenska försvarsindustrin är export- ochtekonologisamarbete med utlandet av storbetydelse. Försvars- och näringsutskotten har i sinayttranden till utrikesutskottet framhållit deförsvarspolitiska och näringspolitiska aspekterna.Även dessa yttranden är enhälliga såvitt avserregeringspartierna och Socialdemokraterna. Deutgör därmed ett starkt stöd för en ansvarig svenskförsvarsindustri.Under propositionsarbetet har vi särskilt sökt attbeakta vikten av att åtstadkomma ett klart ochtydligt regelverk till ledning för industrin och desssamarbetspartner i utlandet. Det gäller bl.a. de nyareglerna för godkännande av samarbetsavtal. Vihar sett det som viktigt att utformareglerna på ett sådant sätt, att och svenskindustri kan delta i det internationella samarbetetinom försvarsmaterielområdet. Sådant samarbeteär nödvändigt för , liksom för många andraländer. Vi har varken ekonomiska resurser ellerteknologisk förmåga att själva utveckla ochtillverka all den materiel som det svenska försvaretbehöver. I samarbete med andra länder kan vi fåner kostnaderna och höja kompetensen hos svenskindustri.Fru talman! eftersträvar medlemskap i går in i EES-samarbetet med EG-länderna.Det är en av anledningarna till att vi i propositionenhar föreslagit nya regler för klassificering avkrigsmateriel, vilka överensstämmer med och för övrigt innebär en skärpning förden svenska industrin.Mot bakgrund av omprövningen av vårneutralitetspolitik och vår ambition att bli enfullvärdig medlem i EG är det vidare, som ocksåutskottet påpekat i sitt betänkande, naturligt att vi itakt med att samarbetet med EG byggs ut tillämparsamma principer för export och utlandssamverkani förhållande till de nordiska länderna, de neutralastaterna i och . Det innebäremellertid icke att vi som EG-medlemkommer att delta i något förpliktande EG-samarbete på krigsmaterielområdet. Förtillverkning av och handel med krigsmateriel gällerenligt och Maastrichtavtaletnationella bestämmelser.Från svensk sida avser vi att även som medlem i EGvidmakthålla en restriktivkrigsmaterielexportpolitik och verka för att enåterhållsam politik tillämpas av andra EG-länderinom ramen för den planerade gemensammautrikes- och säkerhetspolitiken.Fru talman! Med dessa kommentarer har jag velatuttrycka min och regeringens tillfredsställelse överoch uppskattning av utrikesutskottets betänkande.Tillsammans med propositionen utgör betänkandeten god grund för den framtida svenskavapenexportpolitiken.Anf. 43 ()replik:Fru talman! Jag har litet svårt att förstå vilkaargument som skall användas gentemot de storaländerna i när de vill integrera säkerhets-och försvarspolitik. Vi kan nu som argumentanvända vår alliansfrihet syftande till neutralitet inärområdet, som det heter, på grund av detgeografiska läget och den säkerhetspolitiskasituation som råder i norra . Men när viöverger den gamla synen på alliansfrihet ochneutralitet, måste vi hitta något nytt argument föratt stå utanför.I somras intervjuades i Willemvan Eekelen, som efterträdde generalsekreterare i . Han fick fråganhur han såg på och WEU. Det här står attläsa:''måste acceptera målet om ett gemensamtförsvar i . Länder som inte vill delta isäkerhetspolitiken hör inte hemma i Europeiskaunionen, säger , WEU:sgeneralsekreterare -- -- ---. ''Jag undrar om håller med vanEekelen.Anf. 44 Statsrådet ():Fru talman! har refererat en åsikt somföreträds av WEU:s generalsekreterare. Det finnsväldigt många andra åsikter på detta område, mendet enda som gäller för en ny medlem i EG/EU ärde bestämmelser som har nedlagts i Romfördragetoch även i , sådant det nuföreligger. Enligt de bestämmelserna finns ingenförpliktelse för enskilda medlemsländer att ingåsom medlem i Västeuropeiska unionen. Tvärtomlämnas i texterna, som utgör en del avMaastrichtavtalet, möjlighet öppen för olikaformer av anknytning till Västeuropeiska unionen,just av det skälet att man vill ta hänsyn till olikaländers säkerhetspolitik.Anf. 45 () replik:Fru talman! Jag uppfattade det så att UlfDinkelspiel inte alls delar fick också frågan i vilket område ivärlden som skulle kunna gripa in.Då sade han: ''Hela världen är vårt område.'' Närhan skulle nämna exempel sade han att det är iÖsteuropa, och somWEU, mer eller mindre på uppdrag av EU, skullekunna gripa in. Är det en uppfattning som UlfDinkelspiel delar? Det gäller alltså områden därWEU:s gemensamma försvarsinsatser skulle kunnasättas in.Anf. 46 Statsrådet ():Fru talman! Jag var inte medveten om att jag skulledelta i en debatt kring en organisation som Sverigeicke är medlem i och ej heller har för avsikt att blimedlem i. har på denna punktuttalat att frågan om förhållande i deberörda avseendena bör aktualiseras den dagSverige blir medle m.Mot den här bakgrunden hyser jag en visstveksamhet inför att gå in och tolka de olikabestämmelser och principer som gäller för WEU, isynnerhet som jag vet att de är mycket omstriddamellan organisationens medlemsländer. Jag väljeratt ligga lågt på den här punkten.Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik.Anf. 47 MAJ ():Fru talman! Jag har tyvärr inte kunnat medverkavid behandlingen av detta ärende i utrikesutskottetpå grund av att jag har varit delegat i Förentanationerna.Till vissa delar har utskottet i huvudsak positivtbehandlat de krav som jag och minamedmotionärer -- representerande detsocialdemokratiska kvinnoförbundet,ungdomsförbundet och -- harfört fram i motion U4. Det gäller kravet på attSverige -- i första hand genom FN och ESK -- aktivtskall verka för en minskad internationellvapenhandel och för en internationell kontroll avall vapenhandel och vapenproduktion samt kravetpå att riktlinjernas exportvillkor skall avse ocksåEG-länderna. Jag återkommer till detta senare,men jag vill redan nu yrka bifall till mom. 15 och 18i utskottets hemställan.Av våra övriga krav har i sinmeningsyttring fört fram en del. Jag yrkar därförbifall till meningsyttringen när det gäller mom. 6, 7,8, 14, 21 och 22.Frågan om krigsmaterielexport har varit en ständigtåterkommande fråga under mina i riksdagen.Det är en fråga som har engagerat och upprörtmånga människor, därför att den så tydligt avslöjarnär politik och moral inte är i samklang.Dubbelmoral -- att säga en sak, men göra någotannat -- håller inte inför allmänhetens granskning.Detta gäller också regeringens proposition.I ett läge när det internationellt krävs ochgenomförs skärpningar av vapenexportpolitikenväljer regeringen att lägga fram ett förslag om enlångtgående liberalisering av svenskvapenexportpolitik. Försvarsindustriella krav påökad export har uppenbart varit styrande. Sverigebefinner sig redan i den föga meriterande tio i topp-listan över vapenexportörer, enligt och vill ge sken av att vara mer restriktivgenom att fler produkter betecknas somkrigsmateriel, men genom uppdelningen i tvåkategorier ökar möjligheten till export avkrigsmateriel. Oklarheter och luddigaformuleringar gör tillämpningen flytande. Nyadefinitioner och svävande tillämpningsmöjligheterinförs, vilkas enda syfte tycks vara att möjliggöraökad vapenexport och utlandssamverkan. Det gerockså utrymme för regeringens egna tolkningar.I andra fall görs undantag från villkoren för detgenerella exportförbudet -- t.ex. vidutlandssamverkan -- som innebär att den svenskakontrollen över vapnens slutliga destination heltgår förlorad. Propositionens oklarheter ochinkonsekvenser ökar risken för såväl godtycke ihanteringen av ansökningarna som en kraftigt ökadsvensk vapenexport och användning av svenskavapen i väpnade konflikter. 80-talets''vapenaffärer'' ledde bl.a. till att enmedborgarkommission tillsattes. Den förde framen serie förslag, bl.a. om att riktlinjerna skulleomformas till lag, inte minst för att undvikatolkningar och gummiparagrafer.Den socialdemokratiska partikongressen 1987krävde en skärpt lagstiftning och kontroll avvapenexporten, ett strängare urval av länder somskulle få köpa svenska vapen och en ökad andelcivil produktion inom försvarsindustrin. 1988tillsattes en utredning med uppgift ''att ge underlagför en bedömning av möjligheterna att ytterligarebegränsa eller helt avbryta den svenskakrigsmaterielexporten''.Den socialdemokratiska partikongressen 1990återkom med krav på att partistyrelsen skulle verkaför att ovillkorliga hinder för svensk vapenexportskall lagfästas, så att militär materiel med svensktursprung inte skall kunna säljas till stat sombefinner sig i eller kan befaras komma i väpnadkonflikt inom eller utom landet, stat somundertrycker mänskliga rättigheter samt stat medmilitära styrkor som är engagerade istridshandlingar utanför det egna territoriet ellersom hålls kvar där efter det att striderna harupphört, såvida stationeringen inte är en följd avbeslut i . Dessa krav återfinns imotion U4.Slutet på det har lett till en minskandemarknad för försvarsindustrier i hela världen ochtill en minskad vapenexport. Denna förändring kanmötas på två sätt: antingen anpassar industrin sigtill den minskade efterfrågan genom minskadproduktion eller också kräver den liberalare reglerför att öka vapenexporten. Uppenbart har densvenska industrin valt den senare vägen.Som väl är har utskottet valt att ändra propsitionenpå några viktiga punkter, framför allt när det gällerkorrigeringen av regeringens krav att även alla , varav elva är medlemmar i , skulleundantas från riktlinjernas exportvillkor. Om dettahade genomförts -- vilket alltså inte kommer attske, eftersom det finns en enighet om att avlägsnaden här delen ur propositionen -- skulle avvapenexporten gå till stater som är undantagnariktlinjernas exportvillkor.Det är förvånande att regeringen utan eninträngande analys har lagt fram ett förslag medEG-anpassning som ledmotiv långt innan Sverigesförhandling om EG-anslutning ens påbörjats --detta inte minst som ännu inte inomsig har utvecklat ett bindande samarbete påvapenhandelns område.Jag noterar att utskottet klart slår fast att denordning som gäller, där de nordiska ländernaoch de traditionellt neutrala länderna i Europaundantas från riktlinjernas exportvillkor, skall gällaockså i fortsättningen. Därmed underkänns propositionensförslag att undanta också EG-länderna.Förhoppningsvis når detta budskap ocksåkrigsmaterielinspektören, som enligt gårdagensDagens Nyheter tydligen lever kvar i tron att skall undantas från det generella förbudetmot vapenexport.Jag noterar också att utskottet klart slår fast attriksdagens tidigare uttalanden, att ingenproduktion skall ske enbart för att tillgodoseexportintressen, fortfarande gäller.När det gäller mom. 18 -- att skall verka förinternationell kontroll av vapenhandel ochvapenproduktion -- är utskottets skrivningar ihuvudsak bra. Jag noterar att utskottet slår fast attSverige skall fortsätta att aktivt verka för ökadkontroll och öppenhet på området och att utskottetser positivt på en utvidgning av registret ochrapporteringsskyldigheten.En liten korrigering är emellertid på sin plats. säger att en utvidgning av FN-registretoch rapporteringsskyldighetens omfattning ärföremål för diskussion mellan FN:s medlemsländer,kan det vara på sin plats att meddela att FN nu ienighet har beslutat att generalsekreteraren till1994 skall återkomma med förslag om utvidgningav vapenhandelsregistret. Det förutsätts att ocksåvapenproduktionen skall ingå i registret, ett kravsom inte minst utvecklingsländerna har fört fram.När det gäller den socialdemokratiskapartikongressens krav om lagfästning, som vi harfört fram i motion U4, menar utskottet att det intebehövs, att krigsmaterielärenden ärförvaltningsärenden och att det ankommer påregeringen att avgöra dem. Utskottet anser det varatillräckligt att riktlinjerna godkänns av ,men tillämpas av regeringen. Jag delar inte denuppfattningen och yrkar därför bifall tillmeningsyttringen när det gäller mom. 6.Inte heller har utskottet någon erinran när detgäller klassificeringen. Man anser attpropositionens förslag innebär en anpassning tillklassificeringen i . I motion U4föreslår vi att utvidgningen av begreppet skallgodtas, men vi avstyrker uppdelningen ikrigsmateriel för strid och övrig krigsmateriel.Övrig krigsmateriel får enligt propositionenexporteras till länder som är indragna i konfliktersom kan leda till krig, vilket vi inte kan acceptera.Ca 10--av exporten är materiel somskulle ha klassificerats som ''övrig krigsmateriel''.Enligt beräkningar kommer cirka en tredjedel avden svenska krigsmaterielexporten att bestå avmateriel som får exporteras, även om staten i frågaligger i en konfliktfylld region eller är indragen ikonflikt som kan befaras leda till krig.Jag yrkar bifall till meningsyttringen under mom. 7.Också när det gäller följdleveranser av reservdelaroch ammunition innebär propsitionens förslag enklar liberalisering som vi inte kan acceptera. Praxishar varit -- i motsats till vad som anges ipropositionen -- att stoppa ammunition ochreservdelar när ett land kommer i krig. Det harskett inte mindre än vid fem tillfällen från 70-taletfram till 1991. I samtliga dessa fem krig stoppaderegeringen en fortsatt export av svenskkrigsmateriel.Jag yrkar bifall till meningsyttringen när det gällermom. 8.Beträffande mom. 14 om samarbetsavtal och ocksåi andra delar kommer att utvecklavåra argument. Jag nöjer mig därför med att yrkabifall till denna del i meningsyttringen. Detsammagäller meningsyttringen under mom. 22.När det gäller mom. 21 beträffandeomställning av försvarsindustrin kan jag bara medbeklagande konstatera att utrikesutskottet avvisarförslag om att inrätta särskilda omställningsfonder.Också denna fråga har varit en följetong i . Den har utretts av såväl somInga Thorsson för FN:s räkning, och många är deländer som beklagar att man inte tog uppdessa förslag i god tid.Å ena sida, säger utskottet, skall företagen självaoch inte samhället medverka till en nödvändigstrukturanpassning, men å andra sidan skall maningripa vid arbetslöshet. Men det är ju just för attundvika arbetslöshet och för att förbereda sig för ennedrustning som planering för omställning måstetill.Så länge samhället inte ställer krav påförsvarsindustrin kommer den att fortsätta attutöva utpressning på regering och riksdag i form avkrav på fler försvarsbeställningar eller utvidgadvapenexport, vilket just denna proposition så välvisar.Jag yrkar också i denna del bifall tillmeningsyttringen.Anf. 48 () replik:Fru talman! Det är i denna kammare ganska uniktatt en erfaren företrädare för ett parti så totaltunderkänner det egna partiets politik, som MajBritt nu har gjort.Det är av värde, som jag underströk i mitt förstaanförande , att det i riksdag råder enbred enighet om säkerhets- och utrikespolitiskafrågor. Det viktiga avsnitt som vi nu behandlar haravsevärt förringats. Jag kan inte annat än beklagaatt på detta sätt avslöjar detsocialdemokratiska partiets splittring i denna fråga,som på ett allvarligt sätt förringar värdet av denenighet som vi tidigare så samfällt har prisat.Värre är att det inlägg ocksåavslöjas att , som under många årvarit förhandlare i nedrustningsfrågor och som harvisat ett stort intresse förkrigsmaterielexportfrågor, uppenbarligen ännuinte riktigt har förstått innebörden av den svenskaregelgivningen. yttrade attregeringens proposition skulle innebära att godkänns för export. Det är inte alls pådet sättet. Regeringens skyldighet att pröva omsamtliga omständigheter som möjliggör export avkrigsmateriel föreligger kvarstår oinskränkt. Dettagäller även, , för de nordiskaländerna och de s.k. neutrala europeiska länderna.Utrikesutskottets betänkande innebär i dettaavseende på intet sätt något underkännande avregeringens politik. förklararegentligen bara att den presumtion, som regeringenär berättigad att tillgodoräkna sig när det gällerEG-länderna, skall utlösas i den takt somsamarbetet med dessa länder fördjupas.Det är beklagligt att på detta sättförsöker sprida en alldeles felaktig uppfattning omvår lagstiftnings innehåll. Syftet är uppenbarligenendast att inför de kretsar som stöder henneshållning i dessa frågor vinna billiga poäng. Jaghoppas att är villig att korrigerasin egen feltolkning i den replik som honuppenbarligen förbereder.Anf. 49 MAJ () replik:Fru talman! Det var intressant att få sig enuppläxning av , min broder frånGöteborg. Jag har erfarenhet från . Under dessa år har jag ägnat en stor del avmin tid åt att försöka åstadkomma en internationelloch en nationell begränsning av vapenhandel. Utanvapen, inga krig.