prot · GF0956 · 1992-01-23 00:00:00 — Hur skallman göra det om man inte får i gång sin export?De sifferuppgifter som jag har fått på vadoljenotan är för jämfört med vadexportvärdet är, tyder ju mycket klart ochentydigt på att kraftfulla åtgärder måste vidtas föratt fasa in i marknadsekonomin.Den här affären och upphandlingen överlämnadesalltså till . Jag fick beskedet att avtalet intevar klart . Jag arbetade nästanmer än vad jag orkade ochmåndagen. fick jag veta attundertecknandet eller godkännandet av avtaletskulle ske . fick jag höra att såinte hade skett. Då tog jag kontaktmed SIDA. Ur SIDA:s katastrofbistånd tog vi framfem nya miljoner som finns i estnisk hand.Dessa styr och ställer man själv med. Det är fakta.Det är vad jag kan redovisa.Anf. 47 ():Herr talman! Vi blir säkert alla då och dåirriterade över hur media hanterar saker vi säger,men detta med motköp, som jag nämnde, var detväl ändå inte media som hittade på. Det var ettinslag som gällde som enförklaring--i alla fall till en del--till de oklarhetersom har rått här. Där finns fortfarandefrågetecken kvar. Varifrån kom detta? Däremot ärjag glad att det tydligen inte har någon aktualitet . Även de sex miljonerna, utöver de fyra, äralltså en gåva och inte krediter, motköpspengareller något annat i den stilen.Sedan tycker jag nog att frågetecknet fortfarandekvarstår också när de gäller hur upphandlingenhar gått till. Om det är sant att man över huvudtaget inte har kontaktat de stora leverantörer, somvi som inte sysslar med den här typen avaffärer i första hand tänker på när det gälleroljeleveranser, tycker jag ändå att det är ettförhållande som kräver någon form av förklaring.Anf. 48 Statsrådet ():Herr talman! Det är kanske inte så enkelt att läggatill i hamnen med oljan, få fatt på den, och få framjust den kvaliteten, som man tror. Men vi måsteväl ändå vara överens om att vi ville och skulleleverera den kvalitet som esterna ville ha. Det ärinte heller svårt att förstå att man väntar därföratt man vill använda dessa fyra miljoner på bästasätt i den riktigt akuta situationen.Som jag sade i mitt svar fick man hjälp från . Man trodde man skullefå hjälp från , och så sköts det hela upp.Jag kan försäkra att vi verkligen försökte få frambesked.Jag berättade ju också hur vi i början på dengångna veckan hade besked om en kvalitet, ilördags fick vi det slutgiltiga beskedet. Det verkarsom jag beskyller , men det är inte det jagvill göra. Jag underströk ju med viss emfas att jaghar förståelse för deras bekymmer. Man har själv,i kontakt med vår ambassadör, beklagat att maninte gett besked tidigare. Man har bett oss haförståelse för det. Jag uttalar den förståelsen.Anf. 49 ():Herr talman! Som jag sade är jag glad att dettydligen är fråga om en gåva på hela beloppet omtio miljoner. Jag hoppas att det också är så att denleverantör som har fått uppdraget är den bästa ochden billigaste. Jag kommer att vara helt nöjd närjag ser att leveranser också kommer i gång på detsätt som de av oss som såg detta via media straxföre jul fick intryck av skulle ha skett redan för enmånad sedan.Anf. 50 Statsrådet ():Herr talman! Jag hoppas att är tillfreds med att vi har tagit framytterligare fem miljoner och satt i händerna påEstlands regering. Varifrån de köper olja för dessafem miljoner eller när de köper den är helt ochhållet deras sak.Anf. 51 (m):Herr talman! Jag tror att vi alla är nöjda för varjemiljon, varje femtal eller tiotal miljoner, som påolika sätt förs över. Men jag är inte ensam i dennakammare och i det här landet om att tycka atthjälpens storlek, omfattning och tempot inte står iproportion till vad man kan förvänta sig av enregering och en biståndsminister med så gottuppsåt. Jag tänker inte ta upp frågan om det enaeller andra kontraktet eller om den eller dendagen. Jag vill rikta uppmärksamheten framåt.Jag inser ju fullt och fast att de storainfrastruktursatsningarna måste ske på lång sikt.Det gäller i stort sett alla områden. Det kan vi varahelt överens om. Men innan vi kommer dit måstemänniskorna få en ärlig chans att klaralivsmedelsförsörjningen och få värme övervintern.Den första frågan till statsrådet är om han förutomdessa miljoner--om man summerar handlar detom i storleksordningen 100 miljoner--som redanär på väg i någon form, kan tänka sig att låtaytterligare omdisponerasinom katastrofbiståndet och annat så att man fåren rejäl hjälp till under vårvintern ochvåren.Det finns en genuin vilja att hjälpa i landet. Det trorjag inte att jag behöver övertyga statsrådet om. Vår närhet gör att vi också har enmoralisk skyldighet att hjälpa till.Det brukar talas mycket om brödsatsningar. IVästeuropa finns ett kopiöst överskott av smör. Enmiljon ton ligger i de västeuropeiska fryshusen. Detköps otroligt billigt av kreatursuppfödare somblandar upp det med sojamjöl för att slutfödakreatur . Min fråga är: beredd att ta initiativ i , Nordenoch de västeuropeiska staterna i EG till att få ettgigantiskt avlyft av de stora smörbergen, så att demänniskor som i liten skala har fått bröd frånSverige också kan få smör på brödet?Jag har en sista fråga. tog uppproblemet att skapa exportintäkter för de baltiskastaterna. Jag delar uppfattningen att vi inte barakan ge. Vi måste också skapa en möjlighet för debaltiska staterna att exportera. Han tog uppmassavedsexporten. Jag vet att typisktnog en småländsk företagare har dragit i gångmassavedsexport från till södra dessa småföretagare, de må vara småländskaeller ej, möter en kolossal byråkrati från de organsom i skall hantera dessa kreativamänniskors idéer. För dessa människor är intepapperen och byråkratin det viktiga, utan det ärkreativiteten.Mina frågor är: Delar den bedömningsom jag har fått förmedlad, att det är för besvärligtför småföretagare som vill hjälpa de baltiskastaterna? Vilka konkreta åtgärder kommer i så falldessa småföretagare att märka , för att den hjälp som de villge till de baltiska staterna skall påskyndas? På siktkommer det att ske på kommersiell basis, medexportintäkter.Anf. 52 Statsrådet ():Herr talman! Jag skulle i mitt första anförande påtal om pressuppgifter också ha sagt att man i dagkan läsa i att skallingripa med någon slags blixtutredning. Detta ärrent nonsens. Det är helt fel. Jag har informeratregeringen. Det har inte uttalats någon kritik,någon blixtutredning skall inte göras. Man harförståelse för att det tar tid, och att de nyanationerna, som skall över från planekonomi tillmarknadsekonomi, har bekymmer.Det enklaste hade naturligtvis varit att sätta allamiljonerna i händerna på de här regeringarnasjälva. Då hade vi inte varit här . Men det harinte varit så lätt, jag säger det igen, för de härregeringarna att riktigt veta hur man agerar. Jagtycker att vi skall ha förståelse för det.Vi sätter naturligtvis inte punkt med de härinsatserna. Men jag underströk alldeles hurviktigt det är för att få i gånghandeln. Det är naturligtvis gränslöst viktigt ocksåför . Det är det de inser. Glöm inte attregeringen har avsatt 3 miljarder, 1 miljard ,för Östeuropa.Jag kan inte stå här och säga att det är just smör viskall leverera. Men jag säger, och jag hoppas attden värderade ledamoten är till freds med det, attvi skall göra vårt yttersta för att hjälpa Baltikum.Vi har icke satt punkt för katastrofinsatserna. Jagrepeterar ytterligare en gång att faktiskt ärdet land som var först där med hjälp.Man kan ta upp en sådan sak somsjukvårdsutrustning och mediciner. Det är inte pådet sättet, som många tror, att bara för att det sägsatt man vill ha mediciner, är det bara att frakta i vägmediciner. Vi måste få veta vilka mediciner, vilkendimension på sutur osv. Det är icke alltid så lätt förett land att säga vilka typer av mediciner man villprioritera. Olika grupper vill ha det ena efter detandra, och så får man en begränsad resurs. Harman då inte tidigare varit van vid att förhandla framett beslut om vilken typ av medicin eller kraftfodersom bäst behövs tar det litet tid. Här har manförsökt att skamfila och regeringensanseende. Jag påstår alltså igen, och jag vill gärnaunderstryka det, att den är förstmed hjälp.Handeln skall vi försöka intensifiera. Esterna villdet själva. Katastrofbiståndet sätter vi inte punktför. Byråkrati skall vi naturligtvis motverka såmycket vi kan, var den än uppträder. Det är litetsvårt att rent generellt säga att den byråkratiskakrumbukten eller det byråkratiska hindret har varitgällande i det ena eller andra sammanhanget. Menlåt oss, , ta upp de konkreta fallenoss emellan, så skall vi se vad vi kan göra. Det liggernaturligtvis i mitt intresse att göra detta så smidigtoch snabbt som möjligt.Anf 53 (m):Herr talman! Jag tror inte att det finns någon somhar intresse av att misskreditera ,biståndsministern, för hans insatser. Jag har detavgjort inte. Jag är alldeles övertygad om attregeringen har ett gott uppsåt. Den har ett gedigetopinionsmässigt underlag i landet. Det finns engenuin vilja, tvärsöver alla partigränser, att göra enreell insats för . Det måste vara enunderbar sits för en regering att ha dennabakgrund.Vi sätter inte punkt för insatserna, säger . Det hoppas jag verkligen. Det hade varitett fruktansvärt besked. Men jag ställde en frågasom gällde om biståndsministern kan tänka sig attförslagsvis ett hundratal miljoner ytterligare underdetta år omfördelas till , utan attändamålet specificeras. Det skall ske med hänsyntill de behov som man gradvis kan identifiera ochefter hand som man kan finna lämpliga arangemangför att föra över biståndet. Att jag tog smöret somexempel beror på att jag uppfattar det som såabsurt att man sitter på den typen avlivsmedel -- det finns flera andra sorter, och de gerproblem, problem, problem -- och inte tekniskt kanklara att transportera detta ett antal frånVästeuropa, eller från , ett femtiotal mil.Jag vill gärna återkomma om den byråkrati somupplevs som besvärande. Det är inte byråkratin iEstland. Jag har förståelse för att det, precis sombiståndsministern har sagt, tar tid att ställa om frånplanekonomi till en mer marknadsinriktadekonomi. Men i det här landet, där vi borde hyllamarknadsekonomin, borde myndigheterna varmycket öppna för och ha stor generositet gentemotde många småföretagare som på ett sällsynt kreativtoch obyråkratiskt sätt vill hjälpa människorna påandra sidan Östersjön.Anf. 54 Statsrådet ():Herr talman! Marknadsekonomin hyllas , såvittjag vet, i hela . Jag vet inte var man hyllarnågonting annat. Jag vill än en gång säga att Sverigeär först i med reellt bistånd. Det tar sintid och det finns svårigheter. Men vi skall göra alltvad vi kan för att det skall gå så snabbt som möjligt.Jag håller med om att man skullevilja använda livsmedelsöverskottet. Det gällermåhända smör, det gäller fisk och annat. Vi arbetarmed detta och ser vad vi kan göra. Den insikten ochden viljan torde finnas hos många nationer. Detfinns exempel på att det inte bara är för svensktvidkommande det förekommer vissa svårigheter attklara ut detta. Vi skall göra vad vi kan.När det gäller antalet miljoner hoppas jag attAnders Högmark kan tro mig när jag säger att viskall göra allt vi kan för att få fram mer pengar. Menjag är inte så säker på att det vore korrekt av migsom enskild minister att säga att det handlar om sieller så många miljoner. Regeringens vilja ärentydig. Vi skall göra vad vi kan med vad det varamånde i katastrofhänseende.Anf. 55 ():Herr talman! Mycket har sagts , ochinformationen har utvidgats till en allmändiskussion om bistånd till . Jag tänktebegränsa mig till en reflektion i anknytning till deninformation som vi har fått om nödhjälpsinsatsen iBaltikum.Får jag först säga att vi socialdemokraternaturligtvis är mycket glada över att det görsinsatser. Att det görs snabba insatser är angelägetoch att det görs omfattande insatser. Behoven ärstora.Jag hade som kommunikationsminister tillfälle attflera gånger besöka , numera de baltiskastaterna, och kunde konstatera dels att det finnsstora behov, dels att har ett gott anseende.Sverige var först och tidigt ute när det gällde attkomma till hjälp.Får jag med anknyting till den aktuella frågan sägaatt jag, liksom många andra, lyssnade på radion den22 december. Vi hörde då biståndsministern sägaungefär att det vore otänkbart att fira jul i fest iSverige om vi inte snabbt kom till balternasundsättning, med hänsyn till den situation sområdde där. Jag skall säga att jag kände litet olust,som jag kände glädje. Uttalandet gavintryck av att vi skulle ha gott samvete i och medden allmosa som då annonserades. Men jag gladdesöver att man ändå gjorde en insats och skulle göraden snabbt. Desto mer bestört blev jag och mångaandra när det blev känt att julgåvaninte hade kommit fram. Min reflexion är att dagensinformation inte har gett tillräckligt belägg för attdetta dröjsmål var av nöden, i synnerhet när vi nuser att man på privat initiativ harkunnat göra en insats. Jag tänker på de åtgärdersom har vidtagit.Min fråga är mer filosofisk: Inser intebiståndsministern att det kan skada förtroendet förSveriges förmåga att göra snabba insatser, närinsatsen inte är utförd efter det att denhögtidligen har proklamerats inför hela svenskafolket? Jag ser något av ett moraliskt dilemma närorden inte står i proportion till den handling somutförs.Anf. 56 Statsrådet ():Herr talman! Den allsidigt sammansatta delegationsom hade besökt och kom hemprecis i julveckan. Det var tekniker, läkare,energiexperter och folk från SIDA. Samma dagsom jag skulle lämna mitt tjänsterum, precis förejuldagarna, kom delegationen hem. Man hade dåmed sig de önskemål och idéer som man hadehämtat upp i och Lettland.Det var inte lätt att då få ett regeringsbeslut, förregeringen var spridd. Vi tog kontakt med de fyraregeringspartiernas ledningar för att få enförankring. Det var mycket av det jag ville ha sagtmed uttalandet. Jag kunde inte låta detta ligga ochbero över helgerna. Vi får faktiskt komma ihåg attdet har varit en del häremellan. Det är intevilken månad som helst från tillden , jul, nyår och trettonhelg. Vadkunde jag i det läget mer göra, , änatt se till att det fanns ett beslut från regeringen?Jag tror inte att någon i kammaren menar att jagsedan skulle ha börjat upphandla, att jag skulle haskaffat fram avtal osv. SIDA, som skulle skötadenna upphandling, måste följaupphandlingsreglementet. Men jag kan försäkraGeorg att de människor som arbetademed dessa frågor var i tjänst både jul och nyår föratt få detta att fungera.Jag säger igen: Det är inte alltid så lätt att få beskedom vad mottagaren faktiskt önskar. Det har tagittid, och jag har förståelse för det. Om man tar ettprivat initiativ och åker i väg med i stort sett vadsom helst, höll jag på att säga, tackar mottagarennaturligtvis för det. Men för regeringen är det väländå en nödvändighet att vända sig till den estniskaregeringen och få besked från den om vad denönskar använda de här pengarna till. Det har intevarit så lätt för esterna att ens tala om huruvida detskall vara kraftfoder till kycklingar, till nöt eller tillsvin. Jag förstår det. Det är klart att de som harsvinuppfödning vill ha kraftfoder liksom de som harkycklinguppfödning, och så rullar det vidare.Jag var glad över -- jag begär ingen generositet i detavseendet från någon ledamot -- att jag så passkvickt kunde få till stånd ett godkännande från defyra partierna att detta fick ske. Det var det jaguttalade.Anf. 57 ():Herr talman! Det här resonemanget är någotförbryllande. Det var inte lätt att få till stånd ettbeslut, säger , för det var . Minerfarenhet av regeringsarbete är att det är mycketlätt att få till stånd ett beslut rent tekniskt ochformellt, när man verkligen har bestämt sig förnågot. Det krävs att fem statsråd samlas. Det finnsfem statsråd, även om det är förejulafton, i närhet, så det går att fatta ettformellt beslut.När man går ut och ger hela svenska folketintrycket att ett beslut är fattat, men sedan säger inte kunde fatta beslutet förrän ,tycker jag att man skadar förtroendet för Sverigeshandlingskraft i en nödsituation. Nödhjälp kan inteta hänsyn till helg och söcken. Självfallet måste ettsådant arbete kunna bedrivas av statsråd,tjänstemän och verksmyndigheter i ennödhjälpssituation. Så framställdes faktisktsituationen av biståndsministern den 22 december.Anf. 58 Statsrådet ():Herr talman! Det här blir alltmer filosofiskttillkrånglat. Regeringen var överens den 22december, och fem statsråd behövde inte samlas.Formellt fattades beslutet . Man kanuttrycka det så att regeringsbeslutet fanns redanden , men formellt den 9 januari.Möjligheterna att upphandla och att få allt attfungera fanns i alla fall från . Menlikväl tog det tid.Anf. 59 (nyd):Herr talman! Jag skall be attförst som representant för det femte partiet fåinstämma. Biståndsministern nämnde fyra partiersom ger sitt fulla stöd. Vårt parti ger också fullt stödför insatserna, och vi är mycket glada. Jag skullevilja höja insatsbeloppet högst avsevärt.Vi är mycket nöjda med att höra att det ärmarknadsekonomi som gäller. Tyvärr är det intealltid så. Jag tror att ett av felen är att SIDA har hafthand om hanteringen. Från mitt konsultarbete påSIDA vet jag att det är mycket planekonomi somgäller där. Skall det bli någon effektivitet i det hela,är det nog nödvändigt att gå ut med effektivaflödesscheman utanför SIDA.Jag håller med att betydligt störrebelopp måste allokeras till . I vårt partihar det rått viss turbulens om u-landshjälpen överhuvud taget. Men när det gäller råderinga som helst tvivel. Där är vi villiga att satsamiljarder och inte miljoner. Vi har synpunkten attdet bör finnas tecken på att pengarnanår fram och är till någon hjälp.Först måste vi få fram en organisation som tar handom alla dessa krafter som vill ställa upp.Smörberget nämndes. Det finns mångadistributörer, transportarbetare och firmor somgärna skulle vilja ställa upp, om det fanns enförmåga att engagera dessa människor i ettBaltikumarbete. Här har regeringen en storuppgift. Detta kan aktivera till flera arbetstillfällenoch generera mera pengar till hjälp.Jag skulle vilja se att man använder sig av etttrepunktsschema. Först en punkt med pengar somges oselektivt. Man hoppas alltså att det händernågot med pengarna. Men det vet man inte alltid.Sedan ges ett bistånd där det begärs en redovisning.Mottagaren meddelar om det skall vara svin, oljaeller kycklingar och redovisar sedan att detverkligen händer något. kan ett samarbetemellan svensk och baltisk industri läggas upp. Detbör bli en feedback, så att vinsten kan användas föratt allokera ytterligare hjälp till de baltiskastaterna -- inte för att stoppa in vinsten i densvenska statskassan.Anf. 60 Statsrådet ():Herr talman! Jag nämnde fyra partier, och det varbeträffande regeringsbeslutet. Jag är fullt på detklara med att alla partier i vill hjälpaBaltikum. Inget parti behöver ta åt sig större ära idet avseendet.Det var inte SIDA som gjorde upphandlingen avoljan. Jag tror att ledamöternakänner till att det är ett statligt företag och ettnäringslivsföretag i kombination. Det får intekastas skuggor över dem som inte skall ha skuggor.Jag menar inte att skall ha det. Däremothar SIDA gjort andra upphandlingar.När vi talar om smörberg måste vi komma ihåg attdet finns de som vill lösa sina problem i sin egenproduktion genom att plantera över bekymren inågot annat land.Relationerna mellan svensk och baltisk industriligger inte riktigt på mitt bord. Jag hoppas attledamöterna känner till att vi har tillsatt OveHeyman, tidigare ambassadör i , för attarbeta specifikt med den typen av relationer.Naturligtvis skall jag hjälpa till. Där finns BITS,SAREK och Swedcorp. Jag säger återigen att detinte är så enkelt och att det tar tid. Men ju merbyråkrati vi kan tränga undan desto bättre.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1991/92:74 omstranderosionen i SkåneAnf. 61 Statsrådet ():Herr talman! Per Stenmarck har frågatmiljöminister om regeringen ärberedd att ta sådana initiativ att en ökad forskningbeträffande stranderosion blir möjlig och på vilketsätt staten i övrigt kan medverka till att räddaerosionsskadade stränder.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på interpellationen.De förflyttningar av sand som sker vid Skåneskuster är en naturlig process som pågått underlånga tider och som vi även lär få levamed. Generellt sett är sandstränderna en av demest föränderliga naturtyperna. Att intensiteten idessa förändringar kan variera från tid till annankan också vara fullt naturligt. De kompliceradeorsakssambanden bakom denna process känner viinte till tillräckligt för att kunna gradera olikaprocessers betydelse. Hur den befaradeväxthuseffekten och andra eventuella globalaförändringar av väder och vind kan inverka påsandtransporterna vid skånska kusten tror jagdärför att det nu är för tidigt att ha någon säkeruppfattning om.I mars 1990 avslog den dåvarande regeringen engemensam framställan från iMalmöhus län samt , , Skurupsoch Ystads kommuner om medel rörandestrandbevaradne åtgärder i . Vidare avslogden dåvarande regeringen enframställan från Ystads kommun om särskildamedel för åtgärder mot stranderosion vid Löderupsstrandbad. För egen del anser jag att enbegränsning av stranderosionens effekter främstförutsätter en framförhållning när det gällerlokalisering av anläggningar och byggnader.Landets kommuner har i enlighet medintentionerna i samtnaturresurslagen ett särskilt ansvar i dettaavseende. Inom ramen för sitt verksamhetsområdehar statliga myndigheter ett motsvarande ansvar.En grundläggande princip bör vara att erforderligaåtgärder mot stranderosionens effekter, liksonforskning om dessa, bör utredas, vidtas ochfinansieras inom resp. myndighetersansvarsområden och ramar.I de fall staten undantagsvis kan anses ha skäl attsöka påverka processen bör huvudprincipen varaatt det gäller fall då vitala nationella intressen ärhotade. Det bör vara naturligt att berörda statligasektorsmyndigheter uppmärksammar sådanabehov i anslutning till sin långsiktiga investerings-och underhållsplanering.Beträffande forskning om erosionsproblem vill jagupplysningsvis nämna att statens naturvårdsverkunder lämnat bidrag omtillsammans . för studium avlångtidseffekter på anläggningar avsandtransporter i kustnära områden. har lämnat bidrag till dettaprojekt. Under innevarande budgetår stöderSveriges geologiska undersökning (SGU)forskningsprojekt rörande sandvandring med150 . I detta sammanhang vill jag ocksånämna den maringeologiska kartering som SGUsvarar för. Enligt SGU:s preliminära planer ärsydkusten det område som står närmast i tur attkartläggas sedan verksamheten i Kattegattberäknas bli klar . Sandvandringen har varit etttungt vägande skäl för SGU till denna prioritering.Jag vill vidare framhålla att regeringen i åretsbudgetproposition föreslagit en förstärkning avSGU:s resurser för den maringeologiskaverksamheten med 5 milj.kr., vilket beräknasmedföra ungefär en fördubblad kapacitet iverksamheten. De summor som tillförs statskassangenom avgifter knutna till sandsugning på vårkontinentalsockel är i förhållande till satsningen påmaringeologisk kartläggning jämförelsevisblygsamma.I fråga om erforderliga och lämpliga åtgärder motstranderosionens effekter och hur olika åtgärderskall finansieras finns förvisso olika uppfattningar.Erfarenheter från andra länder visar atterosionsdämpande åtgärder i ett område oftastmedför förändringar i angränsande områden.Dessutom är de ofta ganska kostsamma åtgärdernasällan av engångskaraktär.Diskussionerna om stranderosionen har särskiltfokuserats på problemen vid strandbad.Statens naturvårdsverk har yttrat sig över förslag avYstads kommun till åtgärder mot stranderosion vidLöderup. Verket har som en långsiktig lösningförordat att eventuella allmänna medel inriktas påhjälp att flytta berörda hus till annan plats ellerhjälp till förvärv av ersättningshus på annan plats.Verket har förklarat sig villigt att medverka till attfinna alternativa lokaliseringar av bebyggelsennärmast stranden. Om det visar sig lämpligt ärverket berett att ställa mark till förfogande förbebyggelse.