prot · GG0937 · 1992-12-03 00:00:00 — Jag trodde att vi skullediskutera det internationella samarbetet. Maj-LisLööw talar i stället om att hon vill ha ett annat golv,att det finns ett tomrum, att Ny demokrati härjarfritt och att flyktingpolitiken är otydlig. Det verkarsom om är ute efter att vi skall haen mera restriktiv flyktingpolitik och närma oss demera restriktiva europeiska länderna. Det kan jaginte ställa upp på.Vi har ett ganska nytt exempel, som här. Regeringen kom med förslag omförvar av barn. Socialdemokraterna fann sig medNy demokrati och yrkade avslag på propositionen.Sedan kom man ihop sig om ett kompromissförslagsom inte ställde upp på. Jag tycker attdet skulle ha varit mera renhårigt att säga att manvill ha en mera restriktiv politik som är förenlig medpolitiken i . Jag tycker att vi från svensk sidamåste verka för en human och generösflyktingpolitik. Vi måste försöka få attansluta sig till den. Länderna i har ett stortansvar för vad som händer i andra länder, och manmåste ta konsekvenserna av det. Jag kan inte ställaupp på att vi skall bygga upp ett slags ''FestungEuropa''. Det vore en fördel om de nordiskaländerna kunde agera gemensamt för en humanflyktingpolitik.Till slut vill jag ta upp vad jag tidigare sade omfrämlingsfientlighet. Det är mycket viktigt att mantar upp den debatten internationellt, eftersomdessa frågor, som är hotfulla, dyker upp i så mångaolika länder. I svaret påpekas vikten av frågorna ommänskliga rättigheter och demokrati. Att vi slårtillbaka de främlingsfientliga krafterna gäller ihögsta grad mänskliga rättigheter och demokrati.Anf. 27 Kulturminister ():Herr talman! Jag vill gärna hålla med Hans GöranFranck om att man inte alltid skall varaprestigebunden utan även skall kunna redovisatillkortakommanden. Jag gjorde det t.ex. när detgäller det internationella samarbetet. Det går saktai EG. Vi har inte särskilt mycket framgång.Situationen i är ett tillkortakommandeför oss alla. Dessa faktum skall väl ändå inteinnebära att man skall undanhålla det som görs.Jag skall redovisa ett tillkortakommande som gällerfrågan om den europeiska socialautvecklingsfonden som tarupp. Vi har debatterat den frågan tidigare här ikammaren. Jag sade vid det förra tillfället att jaginte kände till detta särskilt mycket. Jag måsteerkänna att jag inte har tagit reda på det nu heller,vilket jag beklagar. har sagtdetta två gånger, så nu lovar jag att sätta mig in i dethär.Jag skulle vilja göra en markering här i kammarenbeträffande den proposition som drogs tillbaka. offentliga debatten i media har propositionenbeskrivits som om den innehåller en rad konkretaförslag som skulle ta ställning till och somskulle ha påverkat situationen när det gäller deasylsökande från . Så är det på intetsätt. Det finns inga konkreta hemställanspunkterutan enbart allmänna riktlinjer som ,efter diverse utredningar, skulle konkretiseras. Detär viktigt att vi känner till och är överens om detta.Det har sagts att det är otydligt vad den svenskapolitiken innebär. Den har blivit tydligare så tillvida att vi numera tillämpar hela den svenskalagstiftningen, som tidigare delvis var suspenderad.Den socialdemokratiska regeringen ville ta bortbegreppet de facto-flykting och införa en nyskyddsregel som skulle vara något mera restriktiv.Detta beskrevs inte heller särskilt klart ipropositionen. Det skulle sedermera konkretiserasi utredningsverksamhet och genom nya förslag.Arbetet i den kommitté som vi har tillsatt, och somockså skall se över asylreglerna, måste ske parallelltmed det svenska internationella agerandet för att fåfram internationella skyddsregler. Det hängerintimt samman. Det är ganska bra att vi får ensammanhållen utredning där partierna kan deltaoch diskutera detta mycket öppet.Maj-Lis Lööw sade tidigare att hon beklagade attpropositionen egentligen inte uppmärksammats iSverige. Det är riktigt. Därför tror jag att det var endålig grund, så till vida att det inte förekom någonfördiskussion innan propositionen kom tillriksdagen. Därefter skall den behandlas snabbtunder . Det kanske är ganska braatt vi nu får litet mera tid på oss.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare inlägg.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1992/93:41 ominvandrarnas möjligheter till utbildning ocharbeteAnf. 28 Kulturminister ():Herr talman! har mot bakgrundav en skrivelse till regeringen från , , ochArbetsmarknadsstyrelsen, AMS, frågat mig vilkaåtgärder regeringen är beredd att vidta för attförbättra invandrarnas möjligheter till utbildningoch arbete.Regeringen ser självfallet med oro på dentilltagande arbetslösheten bland såväl svenskar sominvandrare. Den snabbt stigande arbetslösheteninnebär en påtaglig risk för en permanent högarbetslöshet, som vi vet skulle drabba invandrareoch andra grupper med svag ställning påarbetsmarknaden hårt. De utomnordiskamedborgarna i synnerhet befinner sig i en besvärligsituation med ökande arbetslöshet somderas förvärvsfrekvens minskar.Den här utvecklingen är utomordentligt allvarligoch det finns en uppenbar risk att en del människorgenom att ställas vid sidan i arbetslivet ocksåkommer att ställas vid sidan av samhället i sinhelhet. Den sammansättning som invandringenhaft ökar denna risk påtagligt.Det var mot bakgrund av bl.a. det exceptionelltsvåra arbetsmarknadsläget som regeringen ochSocialdemokraterna enades om detstabiliseringsprogram för den svenska ekonomin,som ligger på bord. Totalt avsätts 10miljarder kronor för olika arbetsmarknadsinsatservilket beräknas ge arbete eller utbildning till ca130 000 personer motsvarande avarbetskraften. Ungdomspraktiken som infördesredan den 1 juli föreslås få en kraftigförstärkning, vilket kommer att ge totalt 75 000praktikplatser. Erfarenheterna avungdomspraktiken är mycket goda ochpraktikplatserna har stor betydelse förarbetssökande med invandrarbakgrund eftersomde utgör en stor del av de arbetslösa under 25 år.Men det finns också andra faktorer änutbildningsinsatser och åtgärder av skilda slag sompåverkar invandrares möjligheter att få lämpligtarbete. Jag tänker då på den utomordentligtbetydelsefulla roll som arbetsgivare har när detgäller att anställa utländska personer. Det finnstecken som tyder på att det förekommer etniskdiskriminering i arbetslivet.Utredningen för åtgärder mot etnisk diskrimineringhar överlämnat sitt slutbetänkande, som förnärvarande remissbehandlas. Utredningen läggerfram ett förslag mot etnisk diskriminering iarbetslivet. Det viktigaste med en sådanlagstiftning är de mer långsiktigt normbildadeeffekterna. Erfarenheterna frånjämställdhetsområdet visar att lagstiftning kanpåskynda utvecklingen i önskad riktning genom sinopinionsbildande verkan.I och Invandrarverketsskrivelse lämnas vissa förslag till åtgärder; bl.a.påpekas att det behövs en betydande volymökningav svensk- och alfabetiseringsundervisningen ombåde nya och ''gamla'' grupper av invandrare skallkunna ges nödvändig förberedande utbildning.Till detta vill jag svara följande: Såväl invandraresom personer som är uppväxta i vårt land, och somsaknar sådana färdigheter som normalt uppnås iden svenska , har rätt att delta igrundläggande vuxenutbildning. Denna rättföreskrivs i skollagen. Av lagen framgår även attelever som deltar i den grundläggandevuxenutbildningen och som har bristfälligakunskaper i svenska språket kan få undervisningenförmedlad på sitt eget språk. I det senare fallet skallundervisningen kompletteras med undervisningeller träning i det svenska språket.I skollagen anges också att varje kommun är skyldigatt se till att svenska för invandrare (sfi) erbjudsdem som har rätt till sådan undervisning.Undervisningen skall dessutom erbjudas så snartsom möjligt efter invandrarens ankomst tillSverige. För den som omfattas av det kommunalaflyktingmottagandet ingår medel försvenskundervisning i den schablonersättning somkommunerna erhåller.I det nya statsbidraget till kommunerna, som införsden , ingår bl.a. medel för dengrundläggande vuxenutbildningen samt medel ochsfi för andra än flyktingar.Därutöver finns även olika möjligheter att inomramen för de arbetsmarknadspolitiska insatsernaerbjuda utbildning eller andra insatser, som stärkerställningen på arbetsmarknaden också förmänniskor med låg utbildning.Invandrare och flyktingar är sedan flera år tillbakaen prioriterad grupp inomarbetsmarknadspolitiken. Detta gäller både''gamla'' invandrare som kom till avarbetsmarknadsskäl och nyanlända flyktingar ochinvandrare som ännu inte har kunnat få fotfäste iarbetslivet. Innevarande budgetår har 147 miljonerkronor avsatts för särskilda arbetsmarknadsinsatserför invandrare och flyktingar. För särskildförmedlingspersonal för flyktingar och invandrarefinns anslagna. I förslaget omåtgärder för att stabilisera den svenska ekonomin(prop. 1992/93:50), som jag nämnde inledningsvis,föreslås bl.a. en tillfällig personalförstärkning avarbetsförmedlingen på högst 200 miljoner kronorunder /93. Förslaget ompersonalförstärkning kommer att väsentligt ökaarbetsförmedlingens möjligheter att bistå enskildaarbetssökande. Det är av största vikt att denökande tillströmningen av sökande tillarbetsförmedlingen inte leder till att invandrareoch andra grupper med svag ställning påarbetsmarknaden trängs undan och inte får enkvalitativt god service.Många arbetsförmedlingar har lyckatsmycket väl just med att erbjuda invandrareskräddarsydda insatser utifrån derasförutsättningar och behov och med hänsyn till dennärliggande arbetsmarknadens struktur. De måsedan ha varit lågeller högutbildade, viktigast är attflexibiliteten finns och att insatserna sätts in där degör nytta.Georg har vidare tagit upp frågan om attdet arbetssätt som utvecklats inom ramen för detsamordnade flyktingmottagandet bör byggas ut tillatt omfatta alla nyanlända invandrare.Det är med tillfredsställelse som jag har kunnatkonstatera att de vunna erfarenheterna avett samordnat flyktingmottagande och nytt systemför ersättning från staten till kommunerna m.m.(prop. 1989/90:105), som trädde i kraft den 1januari 1991, visar att en väl fungerande samverkanmellan kommun, arbetsförmedling och ansvarig försvenskundervisning har kommit till stånd.Flyktingar kommer i regel från särskilt svåraförhållanden. De har därför särskilda behov av stödden i . Flyktingar skiljer sig frånandra invandrare gnom att de inte har möjlighet attfritt återvända till sina hemländer. Samhället harmot denna bakgrund valt att ge flyktingarna ettsärskilt mottagande som i vissa avseenden innebären positiv särbehandling i jämförelse med andrainvandrare.Regeringen har inte för avsikt att lägga fram förslagsom innebär att samtliga nyanlända invandrareskall omfattas av ett kommunalt samordnatmottagande. Den särskilda statliga ersättning somkommunerna erhåller omfattar visserligen enbartflyktingar och vissa andra utlänningar. Det finnsemellertid ingenting som hindrar att det arbetssättsom utvecklats inom ramen för det kommunalaflyktingmottagandet används så att det ocksåkommer andra nyanlända invandrare till godo. Sågör man t.ex. i Malmö.Arbetet har en central roll i de flesta vuxnas liv. Attvara delaktig i arbetslivet är en väsentligförutsättning för de flesta invandrares integration idet svenska samhället. I den parlamentariskautredning om invandrar- och invandringspolitiken,som regeringen avser att tillsätta,kommer invandrarnas situation påarbetsmarknaden att vara en väsentlig del.Utredningen beräknas kunna redovisa ettdelbetänkande avseende invandrarpolitiken idecember månad 1993.Anf. 29 ():Herr talman! Jag ber att få tacka för svaret. Det varmycket långt, men som svar på min interpellationvar det inte särskilt mycket. Att döma av det härsvaret tänker regeringen inte göra några nyaansträngningar för att möta den mycketalarmerande utvecklingen, som innebär attinvandrare nu i snabbt ökande takt slås ut frånarbetsmarknaden.Här talar kulturministern om kommunernasskyldigheter. Men det är väl känt att regeringenspolitik har berövat kommunerna stora resurser.Därför tvingas de nu till kraftiga nedskärningar,och minskad sysselsättning i den offentliga sektorndrabbar invandrarna extra hårt. Det är nämligendär som de har haft lättast att ta sig in.Kulturministern hänvisar till att AMS har fåttökade resurser. Men den faktiska situationen är attAMS nu tvingas minska sina åtgärder för att undgåatt överskrida sin budgetram.AMS och ingav en skrivelse tillregeringen . Allt vadkulturministern säger i sitt svar var väl känt vid dentidpunkten, och naturligtvis särskilt välkänt fördessa verk. Trots det fann ochAMS skäl till den uppmärksammade åtgärden attgemensamt skriva till regeringen om invandrarnasallt svårare situation på arbetsmarknaden.Skrivelsen mynnade ut i krav på särskilda åtgärder.Men det möttes enbart av irriterade kommentarerfrån kulturministern och andra statsråd. Inte helleri dag ges några positiva signaler om några ökadeansträngningar från regeringen. Det mest konkretaär löftet om en utredning, som skall lämna ettdelbetänkande om tolv månader.Tydligare än så kan väl inte regeringens passivitetmanifesteras. Läget är ytterst alarmerande , . Andelen av utomnordiska medborgare somtillhör arbetskraften har sjunkit från 1980 till62 % . Motsvarande tal för svenska medborgareär . Av dem som fortfarande tillhör denutomnordiska arbetskraften är arbetslösaeller i arbetsmarknadspolitiska åtgärder.Utvecklingen när det också gäller tidigareinvandrare innebär att risken för utslagning frånarbetsmarknaden tilltar. Erfarenheterna från andraländer är i det här avseendet avskräckande.De samhälleliga, sociala och politiskakonsekvenserna av en omfattandemassarbetslöshet bland invandrare kan bli mycketallvarliga. Marginaliseringen leder till utslagning,som skapar segregation, som föder rasism. Därförmåste kampen mot rasism innehålla målmedvetna,kraftfulla, uthålliga insatser för utbildning ocharbete åt invandrare i syfte att ge dem jämlikaförutsättningar i förhållande till svenskamedborgare på arbetsmarknaden.Dagens situation uppvisar stora brister i dessahänseenden. Jag vill peka på några åtgärder som ärviktiga och som måste uppmärksammas.1. Särskilda insatser för lågutbildade behövs.Uppskattningsvis 25--av de nyinflyttadeinvandrarna har en utbildningsnivå som klartunderstiger svensk grundskola. Därav bedömsungefär hälften vara funktionella analfabeter.2. Utbildningen i svenska måste förbättras. En brasvenskundervisning är troligen den allra viktigasteförutsättningen för invandrarnas möjlighet tillintegrering i vårt samhälle. Tyvärr är avhoppen frånSvenska för invandrare, SFI, mycket stor, ca 40 %.Det är en situation som inte kan accepteras.3. Åtskilliga invandrare har en hög utbildning.Tyvärr tar den svenska arbetsmarknaden, av olikaskäl, inte alltid till vara den kunskap och erfarenhetsom dessa invandrare har. AMS program undermottot Öppna dörrarna för invandrare har på dethär området haft vissa framgångar. Men insatsernamåste forsätta och de måste förstärkas.4. Den etniska diskrimineringen måste bekämpas.Det framgår inte av invandrarministerns svar omhon är beredd att vidta några åtgärder medanledning av . Det ärväl känt att många invandrare är överkvalificeradeför de arbetsuppgifter de är hänvisade till. Orsakenär att deras utbildning och yrkeserfarenheternedvärderas. Det de möter är direkt diskrimineringpå grund av sin nationalitet.5. Åtskilliga flyktingar bär på traumatiskaupplevelser från krig, fängelse och av tortyr. Dettakan skapa specifika arbetshinder. Här behövsinsatser genom vägledning och yrkesinriktadrehabilitering.Sammanfattningsvis kräver en bra och uthålligflykting- och invandrarpolitik betydande insatserjust inom utbildnings- ocharbetsmarknadspolitiken. Jag hoppas verkligen attregeringen är beredd att öka ambitionerna på dessaområden. Här avgörs om jämlikhet fortfarande ärett mål för invandrarpolitiken. Kulturministernssvar ger inget tillfredsställande besked på denpunkten.Min avslutande fråga är: KommerArbetsmarknadsstyrelsen och attfå något svar på sin skrivelse ?Anf. 30 ():Fru talman! Efter att ha läst och ochinvandrare tycker nog jag att det är en ganskaglättad bild som ger avinvandrarnas situation på arbetsmarknaden ochäven när det gäller utbildningen.En stor del av SFI-eleverna avbryter sin utbildningutan att ha lärt sig så mycket svenska att de får ettintyg om slutförd kurs. Det framkommer i denutredning som revisorer gjorde ochsom var klar i juni.Det finns naturligtvis många orsaker till avbrotten.En mindre del har fått arbete, några har gått direkttill arbetsmarknadsutbildningen. Men många,framför allt kvinnor, avbryter av familjeskäl.Utredningen visar att av drygt 20 000 elever somlämnade SFI /91 nådde SFI-nivån.3 % fullföljde undervisningen men underkändes.Övriga avbröt. Den här bilden har settlikadan ut under ett antal år.Riksdagens revisorer säger i sin rapport att de anseratt de här resultaten är anmärkningsvärt dåliga. Deunderstryker också behovet av uppföljning, inteminst för att man skall kunna kartlägga orsakernatill att de flesta inte uppnår en tillfredsställandekunskapsnivå.Den viktigaste åtgärd vi kan vidta för att inte heltutestänga invandrare från det svenska samhället ärkanske att ge dem ordentliga möjligheter att lära sigdet svenska språket. En fullföljd SFI-utbildning ärför det mesta ett formellt krav för tillträde till annanutbildning. Dåliga språkkunskaper har också avflera forskare framförts som en mycket viktig orsakbakom utslagningen av invandrare påarbetsmarknaden. Ämnar regeringen vidta någraåtgärder för att förbättra invandrarnas möjligheteratt fullfölja svenskundervisningen?Det finns ytterligare en utredning, somInvandrarverket har gjort och som handlar ominvandrarkvinnorna. Den heter också Kvinna ochinvandrare. är naturligtvis invandrarkvinnorinte någon homogen grupp. Det som de hargemensamt är att de av olika anledningar har flyttattill Sverige.I rapporten sägs det att antalet förvärvsarbetandeinvandrarkvinnor är lägre än antalet svenska ochatt den dolda arbetslösheten också bedöms varahög bland de invandrade kvinnorna. Dessa kvinnorhar också i större utsträckning i monotona ochensidiga arbeten. Andelen förtidspensionärer ärstörre än i de flesta andra kvinnogrupper.Man skulle kunna räkna upp många av de problemsom lyfts fram i den här utredningen. Men jag ärmycket intresserad av att få veta hur regeringeneller tänker hantera förslagen irapporten. Kommer det förslag till åtgärder, och iså fall när? Eller läggs rapporten helt enkelt åtsidan?Anf. 31 ():Fru talman! Jag tycker att det är bra att GeorgAndersson har ställt den här interpellationen tillBirgit . Mycket som står att läsa i svaret ärganska kända fakta för oss som här iriksdagen och utanför det här huset jobbar medbåde arbetsmarknads- och invandrarpolitiskafrågor.På något sätt blev jag ganska nedslagen när jag lästesvaret. Det andas en sådan passivitet. Jag vet inteom det hänger ihop med pågåendebudgetförhandlingar eller någonting annat. I så fallhar kulturministern möjligheten att antingenbekräfta detta eller visa litet mer vilja här idebatten.Att man behöver kunna det svenska språket bordevara en självklarhet för oss alla. Det är så mångasom debatterar flyktingfrågor och invandrarfrågorute i samhället . Det är inte alltför sällan manhör påståendet: Undra på att flykting- ochfrämlingsfientligheten växer, när de inte ens villlära sig svenska.Svenskundervisningen har under årens loppbehandlats ganska här i kammarenoch i olika organ. Ett av mina första minnen avriksdagsarbetet 1979 är att jag iarbetsmarknadsutskottets handlingar hittade enrapport över det s.k. . Det gick ut påatt de kommunala myndigheterna, olika organ ocharbetsförmedlingarna jobbade ihop för att snabbtslussa in flyktingar och andra invandrare påarbetsmarknaden. Man satte in flera olika medel.Det hade bevisligen redan då gett mycket godaresultat. Man uttalade också här i attdessa kunskaper borde spridas.Precis samma frågor behandlade vi iInvandrarpolitiska kommittén . Vigjorde också våra rekommendationer, som sedanåterkom i den efterföljande propositionen.Visst har det skett ganska mycket under årens lopp.Men behoven är enormt stora och, vill jag påstå,växande. Den kommunala mottagningen avflyktingar innebär att arbetsförmedlingen är skyldigatt göra en individuell plan för flyktingen. Men är risken uppenbar att detta börjar fungera alltsämre. Det är naturligtivs arbetssituationen påarbetsförmedlingarna, men ocksåarbetsmarknadsläget, som orsakar detta, eftersomdet effektivaste sättet att lära sig svenska är att manparallellt får undervisning och möjlighet attpraktisera det som man lär sig på kursen.Får man inte möjlighet att praktisera, blir det sämreresultat och ofta avbrutna studier, precis som MaudBjörnemalm sade. Tyvärr omfattar de individuellaplanerna inte andra invandrargrupper, som dockutgör majoriteten av de nya invandrarna. Deomfattar inte alls alla de gamla invandrare som förlorar sina jobb.Apropå passiviteten och hänvisningen till attflyktingarna inte kan återvända till sina hemländerosv. hoppas jag att verkligen intemenar att de gamla invandrare, och även andra, fårklara sig själva bäst de vill, för de kan återvända tillsina hemländer. Det vore verkligen ettmisslyckande för det nordiska samarbetet och dennordiska gemensamma arbetsmarknaden, som vi vill använda som modell i den europeiskaintegrationen. Vi talar vitt och brett om våraungdomars möjligheter att arbeta och studera ute iEuropa.Vi har tusentals gamla nordiska invandrare ochtusentals jugoslaver som värvades hit och som ännu inte har fått tillräckligakunskaper i svenska, är utslagna frånarbetsmarknaden och är utslitna. De riskerar nu atthelt och hållet hamna utanför arbetsmarknadenoch bli förtidspensionerade och bittra över hur liveti blev.Anf. 32 Kulturminister ():Fru talman! Jag delar uppfattning attdet var bra att framställde dennainterpellation. Jag tycker att detta är en av destörsta utmaningar som vi har i vårt samhälle. Detfinns risk att en stor grupp av blivande svenskarkommer att befinna sig helt utanför samhället -- enmarginalisering dels av de personer som nukommer hit, dels av deras barn och eventuellt barnsom kommer att födas här i som svenskar.Vi ser i många andra länder vad det innebär närman får grupper som befinner sig nästan totaltutanför samhällslivet. Man har inte den naturligakontakt med arbetslivet som gör att man fårkontakt med svenskar. Det får ytterligareåterverkningar på den kommande generationen.Detta är en av de största utmaningarna.Utmaningen har blivit större på grund av att nyakategorier människor som kommer till ,framför allt utomnordiska invandrare men ocksåflyktingar som kommer längre bortifrån och sominte kommer av arbetsmarknadsskäl. I den meningen ärfrågan inte alldeles ny.Georg sade att AMS ochInvandrarverkets skrivelse har mötts med irriteradekommentarer. De fyra och en halv första sidorna iskrivelsen handlade om behovet av ökade insatserför utbildning och arbetsmarknadsåtgärder. Tillden delen har jag välkomnat skrivelsen tillregeringen och tyckt att det var alldeles utmärkt attInvandrarverket och AMS har uppmärksammatfrågan. Den utformning skrivelsen fick gjorde attdiskussionen hamnade helt vid sidan av, den haringen sett. Det har i stället blivit en diskussion omatt vi skall reglera flyktingpolitiken efterarbetsmarknadsförhållandena. Då tycker jag inte har främjat saken och det viktiga som togsfram i skrivelsen, nämligen behovet av kraftigtökade insatser för att de människor som sökerskydd i vårt land också skall kunna integreras i vårtland. Då kommer vi fram till de viktiga frågor somhandlar om integration och valfrihet.Jag är glad över att vi alltmer tycks bli samstämdaom att det är oerhört viktigt att man lär sig svenskaför att kunna fungera i det svenska samhällslivet.Här finns olika utredningar, genomgångar,analyser -- bl.a. revisorers analys somMaud Björnemalm pekade på. Den visar attsvenska för invandrare inte fungerar bra. Manhoppar av, man får inte de kunskaper som det ärtänkt. Vi har ett regelsystem som är bra upplagt ochbra tänkt men som inte fungerar.