prot · GF0983 · 1992-03-24 00:00:00 — Detta kommer att gynna Västerbottenliksom andra regionalpolitiskt prioriteradeområden.I den mycket djupa lågkonjunktur som vi nubefinner oss i är det tyvärr så att ett stort antalföretag minskar eller helt lägger ned sinverksamhet. Det sker också omstruktureringar ochomflyttningar av verksamhet. Detta berör alladelar av landet. Regeringen kan självfallet intelägga sig i beslut som fattas av enskilda företag. mån det gäller företag som erhållitregionalpolitiskt stöd kan det däremot bli fråga omatt återkräva sådant stöd.Då , som framställt frågan, anmältatt hon var förhindrad att närvara vidsammanträdet, medgav förste vice talmannen attGeorg i stället fick delta iöverläggningen.Anf. 224 ():Herr talman! Jag vill inledningsvis på CarinLundbergs vägnar tacka för svaret.Det som upprör i det här sammanhanget är att manlägger ner ett antal företag i som gårmed vinst. Befolkningen kan inte begripa hur detkan få vara på det sättet.Carin och jag deltog i en demonstrationpå i tillsammans medett femhundratal ortsbor. Då hade vi enförhoppning om att kunna övertyga företagen attavstå från nedläggningen. Vi hade tyvärr ingenframgång.Då frågar man sig: Vad gör regeringen i ett sådantläge? Hur utnyttjar den sina möjligheter att utövatryck på företagen i fråga?Nu säger arbetsmarknadsministern, liksom enrituell inramning, att alla delar av landet skall leva,där skall man kunna driva företag osv., och hanpåstår att det vidtas en rad åtgärder. Jag finner avsvaret inte särskilt många. tycks inte ha hjälpt. Och varför skulle dehär företagen behöva skattesänkning som redan gårmed vinst?Regelsystem skall förenklas, står det i svaret. Dethar vi nu fått lära oss betyder att löntagarnas villkorskall försämras. Frågan är: Hur långt då? Skall mangå så långt som SAF:s VD gett idéer om,nämligen att sänka lönerna för arbetare i ?När det gäller ökade regionalpolitiska anslag kanjag notera att insatserna inte är särskiltimponerande. Man minskar i budgeten anslagenför lokaliseringsbidrag.Så jag efterlyser fortfarande det kraftfullaagerandet för att övertyga företag om att de inteskall göra som man gjort i Västerbotten.Anf. 225 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! När det gäller Robertforsföretagethar jag tagit personlig kontakt på allra högsta nivåoch samtalat igenom frågorna. Jag kommer att haytterligare ett sammanträffade, men jag hoppas attGeorg har den uppfattningen attföretagen måste få fatta sina beslut själva. Sedankan jag som arbetsmarknadsminister och ministerför regionalpolitiken ta upp samtal och diskuteraosv., men det vore väl mot alla lagar och regler, omjag skulle försöka mig på att överta beslutsfattandeti företagsfrågor.Sedan vill jag ge ett litet tips här.Om socialdemokraterna inte hade stoppatteleverket, skulle vi nu haft i gång investeringar pårunt en miljard i skogslänen.Men det viktiga hade varit att skapa en modernstruktur som företagen hade uppskattat. Men ännuviktigare var att ville sänka rikstaxornaoch utlandstaxorna som är så viktiga för dem sombor där avstånden är långa -- som de är i Norr- ochVästerbotten. Men det förhindrades, och det varregionalpolitiskt ett förödande beslut.Vid en lokalisering långt bort går det att skapa fleratusen arbetstillfällen och billigare förutsättningarför företagen, och det är viktigt. Jag hoppas att detsker en omprövning.Anf. 226 ():Herr talman! Jag tycker att det är ynkligt, herrarbetsmarknadsminister, att försöka användabeslutet om att teletaxorna inte skulle höjasdrastiskt som ursäkt för att det gårdåligt för näringslivet i . Jag har tidigarefört denna diskussion med ochMats och sagt att detta inte får användas somett slags räddningsplanka för att försvara en dåligpolitik, som ni bedriver. Det är ynkedom!Tiden medger inte att jag går in på detaljer, men jagvill ändå säga att det här är ett skamlöst försök attutnyttja det beslutet på ett mycket ohederligt sätt.Upphör med det! Titta i stället på vad ni har ställttill med genom att stoppa byggandet!SAPA i , som föranledde frågan, är ettföretag som är beroende av att man bygger här ilandet.Anf. 227 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag förstår att tarilla upp. Jag vet att folk, kommunalråd,osv. har förklarat för och hanskamrater hur oerhört felaktigt det var att stoppaden viktiga utbyggnaden av infrastrukturen ochskapandet av ett par tusen arbetstillfällen.Det går att diskutera byggandet. Det är klart att40 000 tomma lägenheter och tusentals billigakontor påverkar arbetsmarknaden. Men dessakunde byggas genom att man så att säga köpte folkfrån exportindustrin --1990. Det var ettrus, och känner vi av baksmällan. Vem regeradeunder --1990?Anf. 228 ():Herr talman! Jag tillhörde den regeringen. Jagkämpade med näbbar och klor för att hittalägenheter runt om i landet för att bereda plats åtflyktingar som bodde i förläggningar. Allakommuner sade att de hade brist på lägenheter ochlång bostadskö och att de måste få bygga mer. Dåbromsade nuvarande arbetsmarknadsministerBörje och hans regeringskolleger ettbyggande av bostäder här i landet.Arbetsmarknadsministern talar om att vi harstoppat investering. är ochförblir en av de allra största investerarna i landet.Televerket kan fortsätta att investera alldelesoberoende av beslutet om att förskjuta dendrastiska lokaltaxehöjningen ett halvår.Regeringen hade frihet att se till att fickhöja taxorna på ett annat sätt för att kunnaupprätthålla den planerade investeringsvolymen.För övrigt har detta beslut endast förorsakat enmarginell förändring av inkomster.Beslutet fattades av regeringen efter ett uttalandeav riksdagen.Anf. 229 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Så sent som har ettsocialdemokratiskt kommunalråd från vårt hemlänuppvaktat mig och varit ledsen över det som harhänt med investeringar. Gång på gångkommer representanter för kommuner till mig ochsäger att beslutet inte var bra.Som arbetsmarknadsminister -- om jag nu skall sedetta i ett så snävt perspektiv -- tycker jag inte attdet är bra att 2 000--3 000 arbetstillfällen försvinnerpå grund av att en, som säger,tidigare regering ville skjuta på en förändring etthalvår på grund av några artiklar i en tidning. Dåhar man lånat sig till den allra billigaste politik somman kan låna sig till. Jag trodde att det låg störretankar bakom beslutet.Anf. 230 ():Herr talman! Jag tycker att det här är ganskaupprörande. Vi har en allvarlig situation. I vårtgemensamma hemlän läggs företagsom går med vinst ner. Arbetsmarknadsministernsäger att han inte kan göra något och att han skallprata med företagen.Arbetstillfällen försvinner, bl.a. 72 i Robertsfors.Det är ett hårt slag mot kommunen. Det här gälleräven en rad andra företag, bl.a. gruvnäringen, somni ger en dödsstöt.I det läget flyr arbetsmarknadsministern till fråganom . har gjort ett stortnummer av sin indignation och skapat en väldigopinion på ett helt vilseledande sätt och därmedvilselett ett stort antal kommunalråd.Regeringen är ansvarig för vad har förinvesteringsresurser. kan fortsätta attarbeta på en mycket hög investeringsnivå.Regeringen bör se till att utnyttjar dennahöga investeringsnivå till att bygga ut också iNorrland.Anf. 231 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Vad föreslår närdet gäller de företag som har fattat beslut om attlägga ner? Skall vi övergå till ett stalinistisktstyrelsesätt och ta bort friheten på marknaden? Jaganser -- och det vet jag att ocksågör -- att det vore rätt farligt.Det var inte så ovanligt under densocialdemokratiska regeringens tid att ett statsrådkallade till sig folk inför en nedläggning, inte baraen gång utan även två gånger, för att resoneraigenom situationen. Mer kan statsrådet inte göra.Vet någon annan metod för hurman tar över företagens beslutanderätt?Anf. 232 ():Herr talman! Nusitter ni i regeringen och är ansvarig för landetspolitik, framför allt arbetsmarknads- ochregionalpolitiken. Eftersom det är ni som harmakten, frågar jag vad ni gör i det här läget, närsysselsättningen viker? Den viker på grund av attlönsamma företag i en regionalpolitiskt utsattregion lägger ner verksamheten för att fortsätta deni södra ställer den frågan till den som är ansvarig förregionalpolitiken, och han frågar då mig vad jagskulle göra i den situationen! Ja, jag önskar att jagsatt kvar i regeringen, men väljarna ville inte det.Men om ni fortsätter på det här sättet är vi snarttillbaka.Anf. 233 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! är väljarna klokare än vadGeorg tror.Överläggningen var härmed avslutad.30 § Svar på fråga 1991/92:514 omskolhälsovårdenAnf. 234 (m):Herr talman! har frågat mig vilkainitiativ jag ämnar ta för att klargöra ansvaret förtillsynen över skolhälsovården, så attskolsköterskor känner sig ha stöd av isitt arbete.Först vill jag betona att skollagen är helt klar pådenna punkt. skall ha tillsyn överskolhälsovården.Skolhälsovården är den förebyggande ochmedicinska delen av skolans elevvård.Skolhälsovården är ett led i en kontinuerlighälsoövervakning, som börjar i samband medmödra- och barnhälsovård. På så vis ingårskolhälsovården inte bara i skolans elevvårdandeverksamhet utan är också en del av de offentligaallmänna medicinska insatserna. Skolhälsovårdenberör därmed både och socialstyrelsen.I remissyttrande över betänkandet (SOU 1991:63)Tillsynen över hälso- och sjukvården harskolverket framfört synpunkten attskolhälsovårdens samtliga medicinska frågor bordeöverföras till socialstyrelsen.Jag har för egen del ännu inte hunnit sätta mig in ibakgrunden till ställningstaganden.Däremot kommer vi att ta upp en diskussion medskolverket om skolhälovården. finnsemellertid inga planer på att föreslå någon ändringi tillsynsfunktion.Skolverket är en ny myndighet och kan behöva visstid för att finna bra arbets- och samarbetsformer.För närvarande bereds inom regeringskanslietsärskilda direktiv för den fördjupadeanslagsframställning som skall lämnasenast . I samband med dettaarbete kommer en del frågor om skolverketstillsyns- och bevakningsuppgifter för skolområdetatt aktualiseras.Det är emellertid viktigt att de båda myndigheternasamverkar. Som tillsynsmyndighet förskolhälsovården är det uppgift att t.ex.samordna vissa förebyggande insatser på hälso- ochsjukvårdens område. Det ankommer påmyndigheterna själva att avgöra i vilken form ensamverkan bäst kan ske.Anf. 235 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret. Jag ärnöjd med att statsrådet klart talar om att ansvaretför tillsynen ligger på skolverket.Det finns andra delar avsvaret som jag är mertveksam till. Det gäller bl.a. bakgrunden tillskolverkets ställningstagande om att överföraansvaret till . När SÖ skulleavvecklas blev tillfrågad. Redan dåansåg han att tillsynen över skolhälsovården bordeha fallit på lott och att det intebehövdes någon personal inom fördenna uppgift. Inte ens då hade han någon tanke påatt följa de bestämmelser som är angivna iskollagen, vilket är rätt anmärkningsvärt.Under hösten har och socialstyrelsenvarit i kontakt med varandra för att diskutera vemsom skall ha ansvaret. skall ju ha etttillsynsansvar över hälso- och sjukvården. Trots attlagen är tydlig ramlar frågan mellan två stolar.Vi måste också diskutera den aktuellatillsynsfrågan. har inte skaffat sig enkompetens inom skolhälsovårdens tillsynsdel, ochverket har inte visat något intresse för detta.Socialstyrelsen har viss kompetens men har intenågot större intresse. Däremellan sitterskolsköterskorna.Jag vill att statsrådet tydligare gör klart att det ingåri ansvar att se till att det finns enbemanning så att verket kan ta ansvaret.Aktuellt just nu är en vaccinationsrapport frånskolsköterskor landet runt som lämnades in i maj1991. Rapporten sammanställdes av ,men skolsköterskorna väntar fortfarande på enfeedback.Anf. 236 (m):Herr talman! ansvar på det härområdet är otvetydigt . Jag vidhåller attdet är så.Jag har aktualiserat en diskussion kringskolhälsovården med om frågan ommedicinska handikapp. Där råder stor oro,eftersom man undrar om ansvaret skall ligga påHandikappinstitutet eller . Frågan ärbesvärlig.Personligen tvekar jag till inställning attsocialstyrelsen skall ta över. Jag tycker attskolsköterskan utgör grunden till elevhälsovården.Jag är rädd för att om skolan släpper ansvaret ochsamordningen för verksamheten kan kommunernafå för sig att skolsköterskor inte behövs längre, ochdet är fel slutsats.Jag känner mig olycklig över att jag inte harkommit längre när det gäller att sätta mig in i dessafrågor. Det vore en olycka att ta bort ansvaret frånskolans verksamhet. Vi har alla barn i skolan. Dethär är min allmänna inställning. Jag vill inte i dethär svaret, vilket väl framgår, vara så otroligt tydlig,eftersom jag tycker att man måste ta till sig allasynpunkter på området. Men det är min principiellagrundinställning, och jag känner i ryggmärgen attskolsköterskan har en oerhört viktig plats i skolan.Anf. 237 ():Herr talman! Jag är glad för statsrådets senasteinlägg. Jag har samma inställning. Jag menar attden förebyggande och medicinska skolhälsovårdenär ett nödvändigt komplement till skolanspedagogiska mål. Det är utmärkt om vi är överensom det utgångsläget.De akuta problemen gäller den feedbackskolsköterskorna vill ha. har t.ex. meddelat att aveleverna i årskurs fyra vaccineras mot difteri ochstelkramp, vilket skulle bero på att en mängd småmen ofarliga biverkningar har rapporterats. Mendet är tillräckligt för att de inte skall våga gå vidare.Så länge de inte har stöd för medicinsk kompetensav sin tillsynsmyndighet törs de inte gå vidare. Påsamma sätt är det aktuellt nu i samband med vårenssmittorapport att få ihop blanketter, skicka ut dem,ställa samman och skicka tillbaka dem tillskolsköterskan. Det finns alltså viktiga uppgifterinom skolhälsovården som vacklar, som så att sägaramlat mellan stolarna och där skolsköterskornainte känner att de har det stöd som lagen egentligenger dem.Då är min fråga igen: Är statsrådet beredd atthandfast, dock inte handgripligt, klargöra attskolverkets skyldighet är att följa skollagen, dvs.att utöva tillsyn?Anf. 238 (m):Herr talman! Svaret på frågan är naturligtvis ja. Jagkommer att ta upp den akuta frågan så snart sommöjligt med . Det finns många, det villjag gärna säga, långsiktiga frågor om barns ochungdomars hälsotillstånd som jag tycker hör ihopmed skolverksamheten och som bekymrar mig. Jagtycker att det är sorgligt om ingen känner ansvar fördet. Dessutom rimmar tendenserna litet illa medvad som sker på skolområdet i övrigt, där juskolbarnsomsorgen och skolan går ihop för att hittaen helthetssyn kring barnens situation. Här finnsdet anledning att både analysera och ta mer tid tillatt sätta sig in i frågorna och föra en ordentligdiskussion. Sedan får vi se var vi hamnar.Jag skall som sagt ta kontakt med , fördet här är faktiskt någonting man måste reagera på.Innan vi har ändrat inställning får man i varje fallfölja de regler som gäller.Anf. 239 ():Herr talman! De första grunderna förskolhälsovården i lades redan på 1830-talet.Det har bidragit till att vi har haft låga ohälsotal hosskolbarnen. Jag delar den inställning som statsrådethär framförde, att detta är en väsentlig del i skolansverksamhet, lika viktig som de pedagogiska målen.Den kompletterar de pedagogiska målen.Beträffande överföringen av ansvaret tillsocialstyrelsen tycker jag att ansvaret förskolbarnens hälsa måste ses i ett mycket vidareperspektiv än hälso- och sjukvårdens organisationför vuxna människor, eftersom det här gäller attutnyttja alla resurser i samverkan med skolan --fritid, kultur och socialt kunnande. Kontinuiteten iarbetet med barnen är faktiskt det allra viktigaste,viktigare t.o.m. än kontinuitet i andrasammanhang.Överläggningen var härmed avslutad.31 § Svar på fråga 1991/92:534 om privataskolorAnf. 240 (m):Herr talman! har frågat migom det är regeringens målsättning att bortemot varfemte grundskoleelev skall gå i en fristående skolavid slutet av 90-talet.Regeringens målsättning är att elever och föräldrarskall ha rätt att välja skola på lika villkor, oavsettskolans juridiska upplåtelseform, och att skolorskall ha rätt till offentliga medel enligt likvärdigaprinciper oavsett om skolan är ellerfristående. Detta måste innebära en större valfrihetsåväl inom det kommunala skolväsendet sommellan kommunala och fristående skolor samtklarare och rimligare ekonomiska villkor för defristående skolorna.I dag går av eleverna i friståendeskolor. Internationellt sett är den siffran mycketlåg, vilket också kan ha sin förklaring i att defristående skolorna ofta har behandlats tämligenstyvmoderligt av stat och kommun. Det är rimligtatt anta, att när målsättningen om fritt val på likavillkor förverkligas, kommer andelen elever ifristående skolor att öka.Hur stor andelen elever i fristående skolor kommeratt bli varken kan eller skall regeringenha någon uppfattning om. Regeringens ambition ärinte att var femte, var tionde, varannan eller någonannan andel av eleverna skall välja det ena eller detandra. Regeringens ambition är att alla elever skallkunna välja skola. Jag kan inte erinra mig att hauttalat någon annan uppfattning än denna, varförjag vill veta vilka tidningsuppgifter frågeställarenbygger sin fråga på.Anf. 241 ():Herr talman! Jag vill tacka skolministern för svaret.Bakgrunden till min fråga är vissatidningsuppgifter, som skolministern gärna får tadel av. Enligt dessa har hon uttalat att hon har enmålsättning för hur många elever som fram skall gå i privata skolor. Jag vet attledande företrädare för Moderata samlingspartietvid andra tillfället har uttalat denna målsättning.Därför är det viktigt att vi får diskutera frågan.Om jag skall tolka svaret, kan jag väl säga att detåterigen är en differens mellan det skolministernuttalat i frågan och regeringens uppfattning. Idenna fråga är det precis så som i fråga om betygen.Vi vet att skolministern där har uttalat sin egenuppfattning. Det gäller också frågan om avgifter iprivata skolor. Det har framkommit att det inte ärnågonting som regeringen som helhet står bakom --tror vi i alla fall.När jag läser svaret tycker jag mig se tecken tillidyllisering av vad valfrihet och privatisering inomskolväsendet skulle innebära. Det oroar mig litetgrand. Vad vi brottas med är nedskärningar ikommuner. Det drabbar skolan. Vi vet också -- dethar även borgerliga tidningar varnat för -- att detkan innebära problem med en kraftig utbyggnad avantalet privata skolor. Det kan innebära att vi t.ex.får segregation. Därför skulle jag vilja frågaskolministern, både utifrån den samhällsdebatt sompågår och utifrån det svar som jag har fått och somvi hört här, om inte skolministern ser att det kanskapas problem med en väldigt snabb utbyggnad avantalet privata skolor, då man på något sätt, vi vetännu inte hur, skall fördela pengarna mellan detoffentliga skolväsendet och privata skolor.Anf. 242 (m):Herr talman! Låt mig först säga att jag är väldigtnyfiken på artikeln.Jag vet att andra har uttalat sig om målsättningenför hur stor andel elever som borde göra det enaeller det andra. Jag vet också att jag till journalisterhar sagt att jag själv inte har någon siffra på vadsom är den idealiska målsättningen men att jagnaturligtvis hoppas att vi kan åstadkomma enansenlig mängd fristående skolor, eftersom jag troratt mångfald är bra.Ewa Hedkvist säger att jag har uttalat migannorlunda än regeringen om betyg. Det är sant,därför att jag har uttalat mig om min personligauppfattning. Det gjorde jag på ett tidigt stadium iden debatten. Jag har varit väldigt noga med attvarje gång påpeka att det är min högst personligauppfattning och att understryka vad regeringen harsagt. Det är ju en regering med många deltagare;det måste man reda ut.När det gäller skolavgifterna har jag aldrig uttalatmig på annat sätt än regeringen, av det enkla skäletatt regeringen ännu inte har någon uppfattning omavgifternas vara eller icke vara i fristående skolor.Jag tror att den typ av differenser som EwaHedkvist upplever -- det är hon säkert inteensam om -- bl.a. beror på att intresset,engagemanget och känslostormarna inomskolområdet är ganska stora. Jag försökervara varsam med orden, men det är inte så lätt.Om jag ser några problem med fristånede skolor?Beträffande segregation kan vi faktiskt nu ta ettsteg åt rätt håll, av det skälet att det finns ensegregation, eftersom många inte har möjlighet attvälja bland alternativ. Jag tror inte att flerfristående skolor eller ökad valfrihet automatisktleder till ekonomiska bekymmer ellerorganisatoriska problem för kommunerna.Tvärtom tror jag att det kan finnas lösningar. I mittnästa inlägg skall jag försöka förklara en del av detsom jag tycker är centralt.Anf. 243 ():Herr talman! Visst kan vi alltid diskutera det härmed differenser. Jag tyckte det var bra att få ställafrågan och få klarat ut om regeringen har någonmålsättning. har vi fått ett svar som åtminstonegäller tills propositionen om fristående skolorkommer. Jag vill passa på att fråga: När kommerden propositionen? En av anledningarna till att jagtvingats ställa denna fråga är att vi inte fått den.Hade vi fått propositionen, hade vi kanske vetatlitet mera om motiven bakom regeringens ochskolministerns uttalanden om privata skolor ochhur bra valfriheten skall vara.Sedan måste jag säga att jag anser att skolministernförminskar eller inte ser de problem som kanuppstå om det blir en väldigt snabb utbyggnad avprivata skolor och vi skall fördela pengarna i ettläge då vi måste skära ned i kommunerna. Jagtycker såsom socialdemokrat att det viktigaste äratt alla barn får den bästa utbildningen.Jag vill än en gång fråga om inte skolministernverkligen ser några problem med detta.Anf. 244 (m):Herr talman! Det finns ett ideologiskt skäl till attEwa Hedkvist ser så många problemmedan jag ser fördelarna. Det finns där enideologisk skiljelinje.Visst finns de bekymmer. tror jag inte, även omjag kanske önskar att det vore så, att det kommeratt växa upp horder av fristående skolor, eftersomskolorganisationen är väl utbyggd i landet. Detfinns faktiskt platser till alla barn. Det är ganskabesvärligt och kräver ganska stora insatser att skapanya skolor. Därför tror jag att den här förändringenkommer att ske successivt. Jag ser faktiskt ingastörre bekymmer med att klara av hanteringen.Däremot tycker jag att vi har ett faktiskt problem : Man vill att alla barn skall ha plats i skolan ochatt alla barn skall få den bästa utbildningen. Denavgörande frågan är om det är , jag och andra nationella politiker somskall bestämma vilka skolor det skall vara eller omelever och föräldrar skall kunna ha ett inflytandeöver det hela. Från regeringens sida är inställningenhelt klar: elever och föräldrar skall kunna välja.Detta har vi försökt förverkliga.Anf. 245 ():Herr talman! Jag har försökt gång på gång att fåskolministern att ändå tänka igenom situationenoch se vilka problem det kan bli för de elever somdrabbas i dessa tider, då vi också har nedskärningaroch man skall försöka genomföra en förändring avsystemet. Men det är väldigt svårt att fåskolministern att kommentera det.Jag tycker att det är trist att skoldebatten nu såväldigt mycket handlar om driftsformer.Häromdagen hörde jag en reporter fråga så härmed anledning av den debatt som vi har haft omdriftsformerna: Vad är en elev? Är det ett barn somtragglar läxan och hoppar hopprep i skolan, eller ärdet en vandrande summa pengar? Jag tycker att detvisar litet grand åt vilket håll skoldebatten har gått.Det handlar väldigt mycket om pengar och väldigtlitet om hur vi skall kunna bevaka alla barns rätt attfå en bra utbildning. Jag frågar återigen: Närkommer propositionen om privata skolor?Anf. 246 (m):Herr talman! Jag hann inte svara på den frågan imitt förra inlägg. Jag kan inte ge något exaktbesked om när propositionen kommer. Minambition är att regeringen skall vara klar så snartsom möjligt, men vi har många propositioner ipipelinen, om man får uttrycka sig så. Det är viktigtatt propositionen kommer snabbt, därför att mångakommuner har sina egna skolpengsidéer.