prot · GF0960 · 1992-02-10 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1991/92:60Måndagen den 10 februariKl. 12.001 § Utökning av antalet suppleanter iutrikesutskottetValberedningen hade enligt ett till kammareninkommet protokollsutdrag tillstrykt att antaletsuppleanter i utrikesutskottet skulle utökas från 20till 21.Kammaren biföll denna framställning.2 § Val av suppleant i utrikesutskottetFöretogs val av en suppleant till utrikesutskottet.Kammaren valde i enlighet med valberedningensförslag tillsuppelant i utrikesutskottetAlwa Wennerlund (kds)3 § LedighetTalmannen meddelade att ()ansökt omföräldraledighet -- den30 april.Kammaren biföll denna ansökan.Talmannen anmälde att () skulletjänstgörasom ersättare för § Justering av protokollJusterades protokollet för den 4 februari.5 § Svar på interpellation 1991/92:82 omförsurningenAnf. 1 Miljöminister ():Fru talman! har ställt fyra frågorangående försurningen.Den första frågan gäller om jag nu kan meddela atten för vägtrafik inte kan komma ifråga bl.a. på grund av den allt allvarligareförsurningssituationen. Den andra frågan gällervilka extraordinära åtgärder och krav regeringenkommer att vidta och ställa för att förmå våragrannländer att minska sina försurande utsläpp.Den tredje frågan gäller vilka åtgärder regeringenavser vidta för att fastställda mål beträffandereduceringen av kväveoxidutsläppen skall nås. RolfL fjärde fråga gäller vilka åtgärderregeringen tänker vidta för att minskaförsurningsskadorna tills utsläppen har reduceratstill en nivå som naturen tål.När det gäller den första frågan om en fastförbindelse över har regeringen iregeringsförklaringen konstaterat att hargodkänt avtalet med om byggandet av ensådan förbindelse. Efter godkännande i det danskafolketinget är nu detta ett folkrättsligt bindandeinternationellt avtal. Det framhålls iregeringsförklaringen att det konkreta förslaget tillutformning av förbindelsen kommer att bli föremålför en miljöprövning enligt naturresurslagen,miljöskyddslagen och vattenlagen.Miljöprövningen skall bl.a. gälla en fastförbindelses regionala påverkan samt effekter påÖresund och miljö. Det är viktigt attframhålla att regeringens prövning kommer attstarta först när en ansökan kommit in frånprojektets huvudmän. En sådan ansökan skallenligt naturresurslagen innehålla enmiljökonsekvensbeskrivning. När ansökan harinkommit till regeringen kommer den att sändas påen bred remiss till bl.a. regionala och lokalaintressenter.När det gäller den andra frågan om våragrannländers utsläpp av försurande ämnen vill jaginledningsvis erinra om att gränsöverskridandeluftföroreningar som svaveldioxid och kväveoxidregleras internationellt inom förlångväga gränsöverskridande luftföroreningar,LRTAP. Regeringen verkar inom ramen förkonventionsarbetet för att ett skärpt internationelltavtal om begränsningar av svaveldioxidutsläppenskall undertecknas . driver attdet nya avtalet skall baseras på ett fastställande avde minskningar av utsläpp som behövs för att inteöverskrida de kritiska belastningsgränser naturensätter.Övriga åtgärder som är aktuella är ett intensifieratsamarbete med Öst- och . Ett öppetoch demokratiskt samhälle skapar förutsättningarför en effektiv resurshushållning och ettframgångsrikt miljöarbete. På grund av behovet avåtgärder i Öst- och för att minskanedfallet av försurande ämnen i kommerregeringen att aktivt stödja miljöåtgärder i dessaländer. Speciellt gäller detta effektivareenergisystem.Inom ramen för ett EG-medlemskap skulle Sverigefå visst inflytande på EG:s miljöpolitik samt kunnapåverka EG:s uppträdande i internationellasammanhang.Förutom arbetet inom ramen för LRTAP, för långväga gränsöverskridandeluftföroreningar, arbetar aktivt för ettundertecknande av en bindande internationellöverenskommelse om begränsning av klimatgaser,inom ramen för en klimatkonvention vid om miljö och utveckling . Enklimatkonvention kan komma att påskynda bådeutvecklingen av energisnålare teknik ochutvecklingen av miljömässigt bättre alternativ tillfossila bränslen.När det gäller den tredje frågan om kväveoxidmåletvill jag påminna om att kväveoxidutsläppen växtesnabbt i medande i stort sett har varit konstanta.Utsläppen från energianläggningar har minskat med ungefär en tredjedel medanutsläppen från trafiken har ökat. Hittillsgenomförda och beslutade åtgärder inom framförallt energiproduktions- och trafiksektorn haruppskattats leda till en minskning avkväveoxidutsläppen mellan 1980 och1998. Regeringen kommer att noga följautvecklingen rörande kväveoxidutsläppen bl.a.genom en förbättrad miljörapportering, för attsäkerställa att de fastställda målen nås.När det gäller den fjärde och sista frågan omförsurningsskador vill jag framhålla att det årligensprids ca kalk i sjöar och vattendrag föratt motverka effekterna av försurningen. En treårigförsöksverksamhet pågår medkalkning och vitaliseringsgödsling av skogsmark, dåäven marken är påverkad av försurningen.Kalkningsverksamhet har pågått iSverige och har utökats. Anslagen förkalkning har ökat från ca 10 milj.kr. /92.Den intensivaste kalkningen har bedrivits i södraoch sydvästra , men harkalkningsverksamheten vuxit kraftigt även iNorrland. Genom kalkning återställs sjöarnakemiskt och halterna av aluminium och andragiftiga metaller sjunker.När det gäller kalkningens biologiska effekter visarstudier på att arterna efter hand stabiliseras till vadvi finner i opåverkade vatten. Enligt en nyligengjord uppskattning har vi kalkningen att tacka förca av dagens totala produktion av vild lax iSverige. En fjärdedel av den totala sträckningen avvattendragen skulle utan kalkning ha varit allvarligtförsurningsskadad i dag.Kalkning kan dock aldrig helt återskapa en naturligekologisk balans. En kraftig begränsning avnedfallet av försurande ämnen är nödvändig förnaturligt fungerande ekosystem i vatten.Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill tacka miljöministern för svaret.Jag är dock inte nöjd med det. Jag tycker att detvar ett oengagerat och allmänt svar, där det saknaskonkreta åtgärder för att vända den utveckling somvi har sett under många år.Det problem som jag tar upp i interpellationen ärinte nytt. Det är väl debatterat och väl känt. Dethar funnits förhoppningar att utvecklingen skullevända, att vi skulle kunna se någon form avförbättring när det gäller surhetsgraden i våra sjöareller i marken. Tvärtom visar nu alla rapporter somkommer på motsatsen. De visar att skadorna ärvärre än man har befarat, att försurningen gårlängre och omfattar större markområden och flerasjöar än vad man har trott tidigare. Framför allt gården djupare ner i marklagret. Så sent som i slutetav refererades i dagstidningarna enrapport från växtekologer vid ,där det faktum att surheten har ökat på nivåer flerameter längre ner i marken tas upp. Det gällerframför allt i de sydsvenska skogsområdena.Eftersom vi känner till de flesta av källorna vore detpå sin plats att redovisade någonform av konkreta åtgärder för att komma till rättamed problemen. Det sägs att det skall ske en 30-procentig minskning av kväveoxidutsläppen underperioden --1998. Det är räknat på entjugoårsperiod, varav redan har gått. Underde första tio åren av tjugoårsperioden har ingentingskett när det gäller de totala utsläppen. Utsläppenfrån större anläggningar, främstenergianläggningar, har minskat. Denförbättringen har i stället ätits upp av ökade utsläppfrån trafiken. Det är i det perspektivet vi tar uppÖresundsbron som ett hot, inte bara mot Östersjönsom ett biologiskt system och mot vattenbalansenoch växtlivet i , utan också som ett hotmot den svenska skogen och de svenska insjöarna.Jag vill fråga : Är det möjligt att enmiljöprövning av kan leda till attvägbroprojektet stoppas? Har andra förslag vad gäller främst begränsningav trafikens skadliga inflytande, av det ökadebidraget från vägtrafik till försurningen?Det är i och för sig rätt att demokratiseringen i Öst-och skapar nya möjligheter förförnuftiga, miljöriktiga beslut. Men detta äringenting som kommer med naturnödvändighet.Det finns ett våldsamt välståndsgap till resten avEuropa som man är angelägen att minska. Detinnebär också att det finns ett stort sug efter ökadbilism, privatbilism. Det finns ett behov av ökadetransporter, med den därpå följande risken förökade kväveoxidutsläpp och ökad försurning.Jag skulle vilja veta vilka konkreta förslagregeringen och miljöministern har när det gäller attbidra från svensk sida till en minskning av utsläppenfrån våra grannländer och i vilket tidsperspektivman kan tänka sig att sådana åtgärder kan verkaNär det sedan gäller kalkning är det riktigt att deninte återställer de biologiska systemen helt ochhållet. Det är inte fullt utforskat vad en verkligtmassiv kalkning medför. Därför hanterar man dettamed försiktighet. Det behövs därför ökad forskningpå området, men mer kalkning än vad som skerbehövs också som akut återställande åtgärd. Ärmiljöministern beredd att medverka till attytterligare sådan kalkning sker? Vi har ont om tid.Skadorna ökar och det upptäcks ständigt nyaskador. Det krävs åtgärder för att komma till rättamed detta och vända utvecklingen.Anf. 3 Miljöminister ():Fru talman! Även om jag läste upp ett formelltinterpellationssvar kan jag försäkra det inte är någon brist på engagemang i de härfrågorna. Jag anser att det hot som försurningenutgör är ett av de allvarligaste som vi har att brottasmed. Problemet är att vi har en betydandemiljöskuld, dvs. vi har försummelser i det förflutnasom inte låter sig påverkas på kort sikt. Vi vet bådaatt utgångsläget är sådant.Många av de åtgärder som krävs är dessutom avsystemkaraktär, dvs. de tar att förverkliga.Jag skall bara nämna några exempel som jag ocksåtror att vi är helt överens om. Om vi i i ökadutsträckning satsar på kollektivtrafik ochjärnvägsutbyggnad, vilket vi har segdragit alltförlänge, är det klart att detta också påverkartrafikstrukturen. Det gäller inte minst den tungatrafiken och möjligheten till godstransport påjärnväg etc. Att göra mer effektivt urtransportsynpunkt när det gäller kollektivatransporter är en av regeringens viktigahuvudlinjer. Men det är klart att det inte låter siggöras . Effekterna kommer långsiktigt.En annan sådan fråga gäller ju förändringen avenergisystemet. Jag tillhör dem som ansåg att vi iSverige befann oss i en betydande kris när det gällerenergipolitiken över huvud taget pågrund av att det hade tagit så att få klarapolitiska signaler efter folkomröstningen . Viförlorade nästan ett helt decennium. Därför varenergiöverenskommelsen viktig, även om vi, frånvår utgångspunkt, tycker att den kunde varit ännubättre, men den gav en viktig politisk signal. Dengav en politisk signal för användning av biobränsleoch det är, det vet vi båda, ett av de säkraste sättenatt undvika negativa effekter på klimatet när detgäller koldioxidutsläppen och försurningsskador inaturen i övrigt. Regeringen har på det områdetaviserat en proposition som följer uppenergiöverenskommelsen i den delen.Sedan ytterligare några svar på de konkreta frågorsom ställde.Öresundsbron är ju en del i den här långsiktigastrukturförändringen. Jag skall inte gå in på denpartipolitiska debatten, men det är ett faktum attSveriges riksdag före valet, med majoritet inget avvåra partier deltog i den majoriteten, har beslutatatt en skall byggas. Men den skallföregås av en miljöprövning. Den miljöprövningenhar ännu inte ägt rum. Det var därförregeringsförklaringen särskilt behandlade den härfrågan. Där togs två aspekter upp konkret.Den ena var effekterna på vatten ochgenomströmningen i . Sedan var det deregionala effekterna som jag också nämner iinterpellationssvaret. Problemet är naturligtvis attvi inte har haft den här miljöprövningen ochmiljökonsekvensbeskrivningen i ett tidigare ochförberedande skede. Det har jag kritiserat tidigare,och jag anser fortfarande det.Nu har vi att vänta på ansökan medmiljökonsekvensbeskrivningen. Om jag inte minns fel har vi haft endebatt om detta tidigare. Jag är angelägen om attbetona att i den här frågan istort sett fungerar som en domstol. Vi kan läggaförutsättningarna till rätta för den här prövningen.Det sker genom statsrådet försorg genomkontakter med i första hand och i andrahand också med andra länder runt somhar ett legitimt intresse att lägga fram sinasynpunkter på hur en Öresundsförbindelse kankomma att se ut och vilka konsekvenser den kan få.Svaret på den första frågan som om det är möjligt att vägbron stoppas, liggeregentligen i regeringsförklaringen. Ommiljöprövningen skall ha någon betydelse är detnaturligtvis möjligt. Men det som är avgörande ärfakta i målet. De borde ha kommit fram före dethär beslutet i riksdag. Men de har integjort det. Vi avvaktar alltså på den punkten.Jag har personligen haft samtal med EG-företrädare, och inte vilka som helst, och de ärockså intresserade av att hålla sig informerade. Detvet vi också av deras brevväxling med den danskaregeringen.När det gäller åtgärder mot bilismen vill jag baranämna två åtgärder som regeringen redan vidtagitoch som är två viktiga markeringar. Den ena ärborttagandet av punktbeskattningen när det gälleretanol. Detta är naturligtvis också en markering avbioenergins värde. Den skall värderasmiljömässigt. Den andra är miljöklassningen avbilar. Den togs som principbeslut i juni förra åretoch är verkställd, trots protester från en delhåll. Jag återkommer till övriga frågor i nästainlägg.Anf. 4 ():Fru talman! Anledningen till att jag ställer fråganom miljöprövningen av på det sättsom jag gör är att det förekommit olika uppgifterfrån företrädare för regeringen. , när jag hört och läst honom, uttryckt sammauppfattning som han gjorde , nämligen att omdet skall vara någon mening med en miljöprövningskall den givetvis kunna leda till att hela projektetstoppas.Statsministern har däremot i uttalanden sagt att enmiljöprövning på sin höjd kan leda till att man görjusteringar i läge. Man kan t.ex ändra läge ellerutformning på förbindelsen. Då har jag inte tolkatstatsministern så att han med ändrad utformningmenar att man bygger en tunnel i stället för en bro,utan det är alltså själva bron man diskuterar.Det gör ju att det finns anledning att fråga sig omregeringen har en gemensam politik i den härfrågan och om man har en gemensam uppfattningom vad en miljöprövning kan leda fram till. Omman inte skulle ha det, vem är det då sombestämmer i slutändan?Sedan har regeringen berömt sig om att ha gjortrivstarter på många områden. Det har gälltbeskattning, och det har gällt det näringspolitiskaområdet. Vi är många miljövänner, enskilda ochorganisationer, som gärna ser en rivstart påmiljöpolitikens område. Vi ser gärna konkretaförslag till det som kallade föråtgärder av systemkaraktär. Jag är överens medhonom om att det behövs åtgärder avsystemkaraktär. Jag tror att trovärdigheten ienergipolitiken skulle öka betydligt om man kundegöra en eller några sådana systemförändringar somvisade, eftersom miljövänner och allmänhet ärkunniga på det här området, att man har tagitbetydande steg i rätt riktning. Då vet man attresultaten kommer inte med en gång, men det harvidtagits konkreta åtgärder.Jag har också noterat den kritik som OlofJohansson har riktat mot förslaget tillkonkurrensneutral energibeskattning. Jag tyckeratt det är bra att det har gjorts tydliga markeringarmot försöken att försvåra övergången tillförnyelsebara och miljövänliga energislag för att istället öka industrins konkurrenskraft.Konkreta förslag av systemkaraktär skulle varavälkomna, . 5 Miljöminister ():Fru talman! När det gäller miljöprövningen utgårjag bara från den faktiska situationen, utan att göranågon ''förhandsprövning'' eller värdering.Miljöprövningen innehåller inte enligt de lagar somär uppräknade i mitt interpellationssvar någonuttalad restriktion som förhindrar olika alternativ,dvs. inte heller ett nej. Det är den legala grundenför mitt svar.Dessutom kan man tillägga att inte hellerregeringsförklaringen innehåller någon sådanrestriktion. Det är mitt svar på den första frågan.När det gäller systemförändringar vill jag göra enlitet längre exkurs. Det är viktigt att man ärmedveten om vad det här kräver. Miljö- ochnaturresursdepartementet är ju ett departementsom skall fungera över alla sektorer där enhelhetssyn krävs. Men detta förutsätter naturligtvisen aktiv medverkan från samhällssektorer somverkligen är sektorsavgränsade.Det gäller beträffande kommunikationerna, somjag har nämnt, och där ligger bl.a.järnvägsutbyggnaden. Det gäller också beträffandeenergisystemet, som ligger undernäringsdepartementet. Ni kan därför här iriksdagen ibland möta en och annan skillnad ibetoning, eftersom vi har olika roller i de skildadepartementen. Det är viktigt att veta att miljö- ochnaturresursdepartementets roll är att varapådrivande och kravställande i förhållande tillsektorsdepartementen.Jag har också försökt tala om att ur dennasynpunkt, dvs. ur miljökravens synpunkt, ärmiljödepartementet att jämställa medfinansdepartementet, och så måste det vara. Dennapedagogiska vinkling är viktig att utveckla,eftersom detta också är en del av det tänkande somutvecklades i den miljöproposition som antogs avriksdagen under den förra valperioden. Det härmåste också fullföljas i regeringsarbetet; annars hardet ingen effekt.Men detta innebär inte att miljödepartementetskall sitta med alla styrspakarna i sin hand, utan detskall regeringen i sin helhet ochmiljödepartementet i förhållande tillsektorsdepartementen ha, på det sätt som jag harbeskrivit.Härav framgår också att det ibland kan vara enganska jobbig beslutsprocess, och där är det viktigtatt man är konsekvent. Men på den här punktenhar det ju markerats från regeringen, genom deåtgärder som jag nämnde i mitt förra inlägg, attsaker och ting i varje fall är på väg åt rätt håll närdet gäller miljöanpassad beskattning ochmiljöklassning av bilar. Ställningstagandena pådessa områden är naturligtvis inte omfattade avalla, utan detta har varit konfliktfyllda områden.När det gäller miljöklassning av bilar har det juockså förekommit synpunkter från EG. Jag tänkerbesöka ,och då avser jag att på denna punkt ta upp en öppendebatt och klargöra vårt ställningstagande. Jag hari det avseendet bästa möjliga grund att stå på frånregeringsförklaringen, nämligen att högsta möjligaambitionsnivå skall tillämpas. Jag behöver alltsåinte på något sätt anpassa mig i det sammanhanget.Begreppet grannländerna är ju stort och vitt. Jagvar i och träffade många avmina kolleger. Det viktiga var då naturligtvisförberedelserna för . Jag villbetona att har ett särskilt ansvar för att viskall få konkreta resultat i det sammanhanget. Detkommer inte att vara enkelt. sig då om utsikterna för . Han hade dessutom veckan före varitpå besök i , och vi hade därvid haftöverläggningar med honom. Han sade att de rikaländerna aldrig har känt sig så fattiga som ochatt det påverkar möjligheterna att stå för deadditionella resurser som kommer att behövas föratt skall kunna göra det som krävs avdem.Jag har träffat flera u-landsrepresentanter undermin resa, och jag kan säga att i varje fall enmajoritet av dem inte accepterar något annat än enlikvärdig behandling. Det betyder väl bl.a. att deinte låter sig tvingas till något, om de sedan inte fårvara med och påverka hur saker och ting skallgöras.I fråga om , som ju ligger oss närmare,har regeringen med uppdelningen av anslagen tillbistånd och Östersjösamarbete klargjort att vi ärberedda att gå vidare och satsa på bådadera.Anf. 6 ():Fru talman! Jag tycker att regeringen på ett extremtoch ganska ensidigt sätt har betonat tillväxt, utanatt relatera denna till ekologiska förhållanden. Manhar betonat ekonomiska frågor i myckettraditionell betydelse, även om miljöfrågorna -- jagär medveten om det -- finns med som en fjärdepunkt i regeringsdeklarationen. Jag tror att detallmänna intryck som regeringen har velat ge ärhandlingskraft på det ekonomiska området.Jag tolkar det också så att regeringen medvetet harskjutit miljöfrågorna, de ekologiska frågorna, ibakgrunden. Det är oroväckande. Det innebär juatt de grundläggande överlevnadsfrågorna harkommit i ett sämre läge än under den förraregeringen. Det fanns anledning att kritisera denmycket starkt. Jag menar att det för miljöministernär en mycket angelägen uppgift att göra sådanamarkeringar att det uppstår någon sortstrovärdighet i miljöpolitiken, markeringar av att defrågorna inte har blivit andrahands- ellertredjehandsfrågor, som det verkar nu.Syftet med kväveoxidmålet är ju att uppnå en 30-procentig minskning som är kvar.Är det miljöministerns uppfattning att de åtgärdersom redan är vidtagna, t.ex. miljöklassning avdieselfordon, införande av allt fler katalyseradepersonbilar och av katalysatorer på allt flerområden, är tillräckliga för att den 30-procentigaminskningen skall kunna genomföras som en tioårsperiod är?Det är vidare svårt att säga var EG:s miljöpolitikegentligen hamnar. Det är alldeles uppenbart är medveten om att åtgärder behöver vidtas,men historiskt sett vet vi att man också har träffatbeslut som inte lett till konkreta åtgärder. Jag skullegärna se ett kraftfullt och framgångsrikt agerandefrån i samtalen med EG-ministraroch EG-experter.Jag vill än en gång tacka för svaren.Anf. 7 Miljöminister ():Fru talman! Enligt regeringsförklaringen och enligtregeringens samlade uttalanden är miljön ett avfyra prioriterade områden. Det som har gjort attekonomi och skatter fått en framskjuten roll underregeringens är det självklarautgångsläget, nämligen obalanserna i svenskekonomi. Jag trodde att detta stod alldeles klart förkammarens ledamöter. Det har gällt att försöka fåkontroll över situationen, så att vi t.ex. inte ständigtdrabbas av återkommande räntechocker. Det harändå inträffat en sådan . Det äringenting annat som ligger bakom detta.Att skjuta fram de ekonomiska frågorna har varitnaturligt också för mig, men -- och det är ett viktigtmen -- det nya är att vi nu gemensamt betonar detnära sambandet mellan ekologi och ekonomigenom den gröna bilaga som finns i finansplanen.Observera att det sker i finansplanen, inte somnågon restpost vid sidan om, utan där och ingenannanstans. Det innebär en förpliktelse att knytasamman ekologi och ekonomi, och denförpliktelsen skall regeringen leva upp till.Sedan kan man naturligtvis säga att en hel del av deprinciper som redovisas i denna bilaga är gamla ochkända sedan förut, men det viktiga är derastillämpning och förverkligande, och därvidlagåterstår som bekant en hel del. Det är det som viarbetar med.Vad gäller kväveoxidutsläppen finns det jumyndigheter, t.ex. , som bedömeratt det inte är möjligt att klara det uppsatta målet,med de medel som är föreslagna. Vi har anledningatt mycket nära följa detta, som jag säger iinterpellationssvaret, och med detta menar jag, attom man märker att de vidtagna åtgärderna intefungerar, måste man skärpa dessa. Alternativt fårman erkänna att man inte klarar målet, och denvägen vill inte jag gå. Jag har sagt i en intervju måste försöka skapa samstämmighet mellanmål och medel -- annars är man inte trovärdig.När det gäller EG vill jag säga att som en del i vårtarbete anordnas i miljöberedningens regi en öppenhearing -- tror jag det är -- kringEES-avtalet och EG-frågorna, med en stor krets avinbjudna.Låt mig också säga att det gäller att i EG-sammanhang vara klar över att det är olikainstanser som agerar där och att det också i densamlingen finns länder med litet olikaambitionsnivå.