prot · GF0999 · 1992-04-23 00:00:00 — Men det är självklart att vi måste följade systemen, väga dem mot andra system, prövavilka effekterna faktiskt blir och kanske på siktockså finkalibrera dessa system -- det är ju intesjälvklart att vi hittar de bästa modellerna frånförsta början.På statlig nivå, på mitt eget ansvarsområde, harsocialstyrelsen självfallet en uppgift när det gälleratt följa hur dessa system utvecklas. Som jag sade imitt anförande kommer arbete nuatt i huvudsak inriktas på tillsyn, uppföljning ochkontroll. Där ingår naturligtvis just att utvärdera deolika styrsystem som man nu prövar ute ikommunerna inom den sociala välfärdssektorn.Bo Holmberg frågade mig också om det var aktuelltatt skjuta upp barnbidragshöjningen en gång till.Svaret på den frågan är ett entydigt nej. Denkommer att genomföras från , som jagtidigare har utlovat i olika sammanhang.Till sist frågade om fortsatt dispensför Vidarkliniken. Den frågan ligger inte på mig,men jag tror att jag ändå vågar svara att vi frånregeringens sida utan vidare kommer att kunna geen sådan dispens.Anf. 93 ():Herr talman! Den svenska välfärdspolitiken harhittills varit generell. Principen har varit att socialaförmåner utan behovsprövning skall varatillgängliga för alla medborgare eller helakategorier av medborgare: barn, blivande mödrar,arbetslösa, handikappade, osv.Alternativet till en icke generell välfärdspolitik ären marginell, där sociala förmåner förbehålls deallra sämst ställda genom individuell prövning.Regeringen gör klart i årets budgetproposition attvälfärdspolitiken skall läggas om. Detresursutrymme som skapas skall inte längre satsaspå generella välfärdspolitiska åtgärder utan, enligtfinansplanen, s. 3, användas till ''stöd åt de svagasteoch socialt mest utsatta grupperna i vårt land''.Den valfrihetsrevolution som regeringen säger sigha för avsikt att inleda innefattar inte bara storanedskärningar i välfärden -- jag tänker pådelpensionen och karensdagarna -- utan också enny syn på samhällets ansvar på välfärdsområdet.Jag citerar på nytt ur finansplanen, s. 5: ''Stat ochkommun skall koncentrera sig på de uppgifter somingen annan kan sköta''.En omfattande nedrustning av offentlig verksamhetinleds därför. Nedrustningen på nationell nivå följsav en nedrustning i många kommuner ochlandsting.Detta är mycket oroande. Nedskärningar i dengenerella välfärden drabbar alla men mest dem somhar störst behov av samhällets insatser. En gradvisförskjutning från generell till marginellvälfärdspolitik kommer att innebära att gruppersom behöver mer riskerar att särbehandlas, attpekas ut.Barnomsorgen är exempel på ett område där vihittills haft en mycket långt gående integration avbarn med behov av särskilt stöd, med både synligaoch mindre synliga behov. En barnomsorg som ärtillgänglig för alla barn på lika villkor är en garantiför att dessa barn får det stöd de behöver utan attpekas ut eller särskiljas.Socialdemokratins självklara hållning är att stå fastvid den solidariska offentliga finansieringen avvälfärden, en rättvis fördelning och en hög kvalitetkopplad till ökad valfrihet. Samhällsutvecklingenkommer att förändra människors behov ochönskemål, och det förutsätter att välfärdspolitikenförändras. Det centrala för oss är att dessaförändringar sker utan att grundläggande värdenfrångås.Varför har jag nu talat så mycket om den generellavälfärdspolitiken under detta avsnitt av debatten,som ju skall handla om familjepolitik? Jo, givetvisdärför att familjepolitiken är en så viktig del av dengenerella välfärden.Det handlar om den verklighet som de allra flestabarnfamiljer lever i. Att varasmåbarnsförälder ställer stora krav. Vill man, somde flesta föräldrar, också förvärvsarbeta behövs detrejäla familjepolitiska insatser för attkombinationen arbete och föräldraansvar skallfungera.Vi socialdemokrater vill förverkliga jämställdhetenmellan kvinnor och män, både i hemmet och iarbets- och samhällslivet. Vi vill ge alla barn godaoch likvärdiga uppväxtvillkor. Vi vill attbarnomsorgen och skolan skall kunna utvecklabarnen till fria och självständiga människor, somverkar i gemenskap och solidaritet med varandra.Vi vill ge barn och föräldrar mer tid tillsammans.I konkreta åtgärder handlar det bl.a. ombarnbidrag, bostadsbidrag, föräldraförsäkring ochförskola för alla barn.Genom de allmänna barnbidragen tillförsäkras allabarnfamiljer ett grundläggande ekonomiskt stöd.Det allmänna barnbidraget höjdes den 1 januari1991 med . Den planerade höjningenden1 har regeringen skjutit på.Vi socialdemokrater står fast vid kravet på enhöjning av barnbidraget till . per barn ochår.Den svenska föräldraförsäkringen är unik ivärlden. Den ger föräldrarna mera tid för sina barn.Alla föräldrar, såväl ensamstående somlåginkomsttagare, får mer tid, eftersomföräldraförsäkringen ersätter förloradarbetsinkomst. Föräldraförsäkringen kan ocksåanvändas mycket flexibelt.En fortsatt utbyggnad av föräldraförsäkringen ärvår högst prioriterade reform.Herr talman! Vi socialdemokrater vill sätta barneni främsta rummet. Vi anser att barnomsorgensviktigaste uppgift är att ge alla barn grundläggandekunskaper och erfarenheter inför vuxenlivet.Förskolan är i första hand till för barnen. Därförskall den finansieras solidariskt, så att alla barnoavsett föräldrarnas inkomst kan efterfråga enplats. Förskolan skall styras demokratiskt. Ochverksamheten skall planeras för alla barn, så attockså barn som har behov av särskilt stöd ges likarätt till omsorg.Under 80-talet har barnomsorgen byggts utkraftigt. var vi mycket nära målet omen full behovstäckning. Men har myckethänt som påverkar den generella välfärden.Arbetslösheten har skjutit i höjden, med allt vaddet innebär av otrygghet för många föräldrar ochdärmed för barnen. I många kommuner förlorarman dessutom sin barnomsorgsplats vidarbetslöshet.Kommunerna drar ner på sin verksamhet. Detverkar vara barnomsorgen som på många håll får taden värsta stöten med större barngrupper, minskadpersonaltäthet och kortare öppethållandetider -- ikombination med i vissa fall kraftigt höjda avgifter.Den aviserade valfrihetsrevolutionen har kommitav sig i takt med det allt sämre ekonomiska läget ikommunerna. Ingen törs starta eget. Man vet juinte om man får några platsbeställningar.Jag känner en mycket stark oro för den utvecklingsom nu är på gång. Vad kommer att hända med dentidigare väl fungerande barnomsorgen? Vadkommer att hända med många barnfamiljer? Vadkommer att hända med barnen?Den förda regeringspolitiken med rejälaskattesänkningar för kapitalägare ochhöginkomsttagare finansierade genom att man drarin ekonomiska resurser från löntagare ochbarnfamiljer samt från kommunerna ochbostadsbyggandet är exempel på en klasspolitik i90-talstappning som vi socialdemokrater helt taravstånd från.I motsats till regeringen vill vi gå vidare och ta nyasteg framåt i arbetet för en god barnomsorg för allabarn. Det vill vi göra genom att skapa garantier förkvalitet, en rättvis fördelning, rättssäkerhet ochrätt till en plats.Den grundläggande rättigheten är lagstadgad rätttill en plats. Det är närmast en konsekvens av deöverväganden som gjordes 1985 i samband medbeslutet om en förskola för alla barn. Frågan harockså blivit högaktuell i samband medkommunalekonomiska kommitténs betänkande omgenerella statsbidrag.Nu är det uppenbart att regeringen våndas inför attta tag i denna principiellt mycket viktiga -- men,ack, så partiskiljande -- fråga. I kammaren har vihört vid frågestund efterfrågestund säga: Visst, det skall komma en lag omrätt till barnomsorg. Men i utskottsbetänkandetkan vi finna en totalt urvattnad formulering. I daghar ni chansen att visa färg. Vi socialdemokraterhar en reservation som definitivt bordestödja.I samband med ett lagförslag om bestämmelser somförmodligen kommer att ersätta nuvarandestatsbidragsbestämmelser är det mycket angelägetatt lägga fast kvalitetskrav som skall gälla allbarnomsorg, oavsett huvudman.Det handlar om mål för innehållet i verksamheten.Det handlar om väl utbildad personal,närhetsprincipen, intagningsregler, avgifter osv.Det här framgår av reservation 23 från oss.Till kvaliteten i barnomsorgen hör också garantierom rättssäkerhet, regler om sekretess ochlikabehandlingsprincipen samt möjligheterna tillinsyn och kvalitetsbedömning av verksamheten.Det här är utomordentligt viktiga frågor i ett skededär alternativa driftsformer utvecklas inombarnomsorgen. Vi socialdemokrater anser attlagstiftningen måste ses över i syfte att garanterarättssäkerheten för barn och deras föräldrar. Tyvärrdelar utskottsmajoriteten inte vår uppfattning.Detta är mycket beklagligt.Herr talman! Jag är mycket glad över att BengtWesterberg arbetar med ett lagförslag om rätt till enplats inom barnomsorgen. Jag är bara rädd attpriset blir för högt. Jag tänker på BengtWesterbergs regeringskollegors krav påvårdnadsbidrag och de förhandlingar som jag utgårfrån pågår bakom lyckta dörrar.Eftersom det inte finns några nya pengar till ett såkostnadskrävande förslag som det omvårdnadsbidraget måste pengarna tas från andradelar av familjepolitiken. var detnedskärningar inom barnomsorgen som skullebekosta vårdnadsbidraget. är det uppenbarligenfråga om nedskärningar i föräldraförsäkringen.Om det förslag som har läckt ut förverkligades,skulle det bli mycket besvärligt. I stället för att lösaproblem för dagens småbarnsfamiljer skulle detställa till med problem. Föräldrar kommer attställas mot föräldrar, och kvinnor ställs kanske motkvinnor. De som arbetar får betala för att gefamiljer med hemmamammor en extraslant. Desom förvärvsarbetar förlorar rätten till tremånaders barnledighet och får lägre ersättning förde resterande tolv månaderna. Familjer medhemmamammor får ett uselt vårdnadsbidrag somingen kvinna kan leva på.Mer än 80 % av kvinnor har valt attkombinera barn och förvärvsarbete. Det har varitmöjligt tack vare en familjepolitik med utbyggdbarnomsorg i kombination med en flexibelföräldraförsäkring enligtinkomstbortfallsprincipen. Detta har också lett tillökad jämställdhet mellan kvinnor och män. Ettvårdnadsbidrag kommer att gå helt på tvärs medden utvecklingen.Varför kommer med dettaförslag, som i grunden hotar jämställdheten? Vadbetyder egentligen begreppet jämställdhet förregeringspartierna? Och hur ser ni på den generellavälfärden som den är utformad i den nuvarandefamiljepolitiken? Ställer ni upp på de skrivningar ifinansplanen som jag refererat?Herr talman! För att förenkla kammarenshantering yrkar jag bifall till reservationerna 3, 4,7, 21 och 23. Men självfallet stödjer jag de övrigasocialdemokratiska reservationer som är fogade tillbetänkandet.Anf. 94 Socialminister ():Herr talman! Några saker i föranledde mig att begära ordet.Först och främst vill jag bara ännu en gångbekräfta, vilket också gjorde under denfrågestund som vi haft, att regeringen i höstkommer med ett förslag till en utvidgadlagreglering beträffande barnomsorgsområdet. Dethar jag tidigare gett besked om. Om detta råder fullenighet i regeringen, så ni behöver inte allsspekulera i att det skulle förekomma interna tvisteri regeringen.Det råder också full enighet i regeringen om att viskall lägga fram ett förslag om vårdnadsbidrag.Maj-Inger säger att vi ställer föräldrarmot föräldrar, och i någon mån är det naturligtvisriktigt. Om det är svårt att hitta en finansieringnågon annanstans, måste vi ju försöka hitta ensådan inom det här området. Det är korrekt att tillde förslag som vi överväger hör förslaget omminskad ersättning i föräldraförsäkringen. Själv ärjag inte alls förtjust i det avseendet. Jag har hört atten del andra kolleger i regeringspartierna också ärkritiska mot detta förslag.Men hur man än bär sig åt är det ju så, att man omman i ett läge med ett budgetunderskott skallfinansiera en reform måste ta pengarna någonstans.Därför blir min fråga: Varifrån tycker Maj-IngerKlingvall att vi skall ta pengarna för att finansierade reformer som ni socialdemokrater föreslår pådet här området? Inte heller ni har ju några hemligakassakistor att ösa ur, så även ni måste faktiskt talaom var ni skall ta pengarna.Om vi kan hitta en annan finansiering är detalldeles utmärkt. Men vill jag ge JerzyEinhorn rätt. Han sade tidigare här i talarstolen attdet finns andra reformer som är viktigare, om detbara går att få fram pengar genomomprioriteringar. Det gäller då t.ex. äldre ochhandikappade. Det är reformer som vi tillmäterhögsta prioritet, och det har vi framhållit i vårregeringsförklaring. Därför har vi sagt oss följande:Skall vi dessutom finna utrymme för ettvårdnadsbidrag, bör vi i varje fall i första hand tittapå möjligheterna att omfördela resurser inom detfamiljepolitiska stödet. haruppenbarligen andra tankar om var pengarna skalltas. Det kunde vara intressant att få veta vad hontycker.Anf. 95 () replik:Herr talman! När det gäller vår högst prioriteradereform, föräldraförsäkringen, har vi till skillnadfrån inte uttalat oss om någontidpunkt. Föräldraförsäkringen är alltså vår högstprioriterade reform som genomförs den dagen detfinns pengar.Vi vill satsa mera på det här området, och det visarvi väldigt tydligt just genom att tala om att det är enutbyggd föräldraförsäkring som det handlar om.När det sedan gäller detta med lagstadgad rätt villjag säga att det är trevligt att höra att ni inomregeringen är överens om ett lagförslag. Men då villjag fråga : Hur kommer detförslaget att se ut? Det är oerhört viktigt hur denhär lagstiftningen är utformad. Det handlar ju omalltifrån en sorts förstärkning i socialtjänstlagen tillatt det verkligen blir en lag som föräldrar och barnkan luta sig emot. Jag tänker framför allt pågarantierna. Vilka garantier kommer det att finnasför att det blir kvalitet, rättssäkerhet och likabehandling? Och kommer det att vara möjligt attöverklaga? Det är ju egentligen först när det ärmöjligt som det verkligen är en stark lagstiftning.Jag skulle hemskt gärna vilja få besked på de härpunkterna, . Dessutom undrarjag naturligtvis: Kommer det här att ske parallellt,enligt regeringens planer, med införandet av detgenerella statsbidraget? Dessutom är det oerhörtväsentligt att de här två sakerna i så fall följs åt rentkronologiskt, dvs. att de sker vid samma tidpunkt.Anf. 96 Socialminister ():Herr talman! Först konstaterar jag följande. besked är attföräldraförsäkringen skall förlängas ''den dagenpengarna finns'' -- som sade --blir det ingen föräldraförsäkring på många mångamånga år. Vi kommer nämligen inte att befinna ossi den situationen att pengarna bara finns där ochväntar på att bli använda.I den situation som vi befinner oss i, med knappaekonomiska resurser, måste reformer finansierasgenom omprioriteringar. Det var en insikt somäven den socialdemokratiska regeringen hade,åtminstone så länge man var regering. Jag hoppasatt insikten finns kvar, åtminstone hos en majoritetav den socialdemokratiska riksdagsgruppen.På den andra punkten håller jag med Maj-IngerKlingvall om att det är viktigt hur lagstiftningenutformas. Därför är jag heller inte just bereddatt tala om hur den nya lagstiftningen skall se ut idetalj. Jag kan konstatera att det finns ett förslagframtaget av aktionsgruppen för barnomsorg, därMaj-Inger medverkade, som inte i allastycken är bra, bl.a. därför att ni i den utredningeninte löste frågan om hur man skall kunna garanteraen god kvalitet på barnomsorgen.Vi skall titta på den här frågan under de närmastemånaderna och återkomma till i höstmed ett förslag. Då blir det ett bra förslag som viåterkommer med.Anf. 97 () replik:Herr talman! Jag vill påpeka för vill föra en annanekonomisk politik än den nuvarande regeringen villgöra. Vi vill bl.a. lägga tillbaka skattereformen,som vi kom överens med om på sin tid.Det handlar bl.a. om att det där finns möjligheteratt höja barnbidraget, någonting som vi håller fastvid i vår politik.Att vi har en annorlunda syn på hur denekonomiska utvecklingen och den ekonomiskapolitiken skall vara tycker jag också är viktigt attlägga till i diskussionen om nya reformer.Anf. 98 Socialminister ():Herr talman! Jag bara konstaterar att när skall tala om hur en reform skallfinansieras säger hon att hon vill lägga tillbakaskattereformen som den var tidigare.Vi har inte gjort några stora ingrepp iskattereformen. Framför allt kan man inte genomatt höja barnbidraget skapa utrymme för enförlängd föräldraförsäkring. Om man skall hautrymme för nya utgifter, måste man skapa detgenom att minska utgifterna på något annatområde, inte genom att höja utgifterna på någotannat område. Denna grundläggande insikt är braatt ha om man skall fundera på hur reformer skallfinansieras.Anf. 99 ():Herr talman! Jag har följt debatten som har pågåtthär i kammaren angående barnomsorg. Jagser att fortfarande sitter kvar, ochjag vill fråga honom vad han menade när han i sittinlägg sade att föräldrar skall ha möjlighet att göraavdrag för sina kostnader när de vårdar det egnabarnet. Är det en ny modell som det flaggas föreller var det en felformulering?Jag vill också ha en precisering av dem som harförespråkat grundläggande kvalitetskrav här i dag:Vilka anser man att de grundläggandekvalitetskraven skall vara?På tal om den s.k. valfrihetsrevolutionen kan man iden undersökning som socialministern nämnde attSIFO har gjort på uppdrag av Kommunförbundetför att ta reda på hur kommuninvånarna uppfattadeservicen i sina kommuner vad det gällerbarnomsorgen se att brukarna ansåg sig ha småmöjligheter att själva påverka verksamheten.Att själva få vara med och påverka verksamhetenär väsentligt mycket mer än att få möjlighet attvälja mellan olika barnstugor. Vilket val har man påmindre orter där det inte finns underlag för mer änett daghem. Vilket värde ligger det i att varatvungen att konstatera att jag egentligen skulle viljaha mitt barn på ett visst daghem, därför att det harmycket god kvalitet, men av kostnadsskäl eller avavståndsskäl vara tvungen att välja ett sämrealternativ? Valfrihet för vem -- för dem som redani dag har möjlighet att välja?Jag är ingen rabiat försvarare av att barnomsorgenskall bedrivas i regi. Men jag kräver,mot bakgrund av att vi i har världens bästabarnomsorg, att det för det första skall finnas enefterfrågan på alternativ, att det för det andra skallinnebära att det blir bättre för barn, för föräldraroch för samhället i ett vitt perspektiv. Jag anser inteatt något av de kraven är uppfyllda. Därför ställerjag inte upp på det som sker nu ute i kommunerna.Det är en påtvingad nedmontering avbarnomsorgen.Socialdemokraterna har en reservation där desäger att man skall lagreglera rätten till barnomsorgoch göra klart för kommunerna att de måste satsapå full behovstäckning. Det är så dags . Det socialdemokratiska regeringen haft möjlighetatt göra tillsammans med oss ända sedan 1985.Flexibilitet och valfrihet i barnomsorg är för mig attge föräldrar och personal den fulla möjligheten atttillsammans utforma en bra barnomsorg utifrån denenskilda barnstugans behov och förutsättningar.Det målet anser jag försvåras med rent privataalternativ med vinstintressen. Med fullamöjligheter menar jag möjlighet att bestämma intebara, som det har varit , om man skall åkaoch bada i stället för , utanföräldrarna skall kunna vara med och bestämmaom barnstugans ekonomi, om barngruppens storlekoch om öppettider. Man skall kunna bestämma kan få inkomster till stugan genom att hyra utlokaler, att man kan sköta gräsmattorna själva osv.Det kallar jag valfrihet. Den är möjlig attåstadkomma inom den barnomsorg som finns ikommunerna i dag.Den valfrihet som de borgerliga partierna harförespråkat kommer inte att minska brukarnaskänsla av maktlöshet. För att minska den krävs detatt man kan påverka verksamheten. Ibarnomsorgen i sparade manexempelvis 2 milj.kr. och gjorde en god pedagogiskvinst när man fick den möjligheten.Omprövning av den offentliga sektorn ärnödvändig, men det behövs en genomtänkt ochlogisk planering. De rena panikåtgärderna som viser prov på , exempelvis i , där jag harvarit , är förfärande, inteminst för barnen. Däremot anser jag att detfortfarande finns vinster att göra genom att skärainom administrationen.Det man ser i exempelvis kan manbara tolka på ett sätt, nämligen att de borgerligapartierna är ute efter något slags privatsymboler attvisa upp som lyckade exempel. Det måste kännaslitet snöpligt, tycker jag, när t.o.m. moderatakommunalråd konstaterar att den kommunalabarnomsorgen är billigast, att man inte har råd attsatsa på de här privata symbolerna.Det är mycket synd att vi inte får se det förslag tilllagreglering som aviserade förfjorton dagar sedan ens , utan först tillhösten. Det är mycket viktigt att känna till för attkunna göra bedömningar när det gäller justkvalitetskraven, som tog upp.Om man skall ta pengar från föräldraförsäkringenoch alternativet blir, som det har spekulerats om ipressen, att föräldrar skall få stanna hemma i 24månader i stället för 15, som är fallet , krävs detatt bidraget blir . i 24månader för en förälder som inte har inkomst utanbara får grundbidraget, vilket är . Annars blir det en mindre summa pengar islutänden och en ekonomisk försämring förföräldrarna mot hur det ser ut , även för demsom bara har grundbidraget.Herr talman! Jag yrkar därmed bifall tillVänsterpartiets meningsyttring.Anf. 100 () replik:Herr talman! Jag skall gärna svara den fråga hon ställde i sitt anförande. I mittanförande påpekade jag att om småbarnsföräldrar,utöver ett vårdnadsbidrag, också får göra avdragför kostnader i samband med vården av barn i detegna hemmet ökar möjligheterna försmåbarnsföräldrar att själva vårda sina egna barn.Den kompletteringen till vårdnadsbidraget är ingennyhet för kammaren. Vi har i våra partimotionerunder en följd av år redovisat förslag med den härinnebörden.Som underlag för de förhandlingar som pågår inomregeringen för att bereda den proposition somsocialministern nu har aviserat ligger självfallet deolika förslagen från de fyra olikaregeringspartierna. Då finns naturligtvis även dessasynpunkter från vår sida med.Anf. 101 () replik:Herr talman! var litet fundersamöver hur det här skulle gå ihop i slutändan. Honville veta litet mer om det kommande förslaget.Socialministern har aviserat vad som kommer, sålänge det nu är känt, så det är inte lönt att gå in pådet mer.Jag skulle vilja komplettera frågorlitet grand och säga att närmare 60 miljarder per årgår som statsbidrag tillbarnfamiljerna. Det är en ganska rejäl summa somvi lägger på barnfamiljerna och barnomsorgen. Dettycker vi är riktigt, därför att vi vill värna om en brafamiljepolitik.När det gäller utbyggnaden av barnomsorgen kanjag konstatera att det av den utredning som SCBhar gjort framgår att, vilket man kanske inte skulletro, barnomsorgen i Norrlandslänen är bästutbyggd, likaså i Stockholmslänen. Sämst är den iVästsverige och i . Jag har rest mycketi min egen landsända och varit på många dagis äveni småbyar och småkommuner. Jag är förvånad övervilken fin kvalitet det är på denna barnomsorg. Detingår i systemet att om föräldrar bor nära och ärengagerade i att skapa barnomsorg och medverkatill det så stiger kvalitetskraven. Dialogen mellanförskollärarna och andra som arbetar på dagisetoch föräldrarna innebär att kvaliteten höjs. Jagtycker att detta måste sägas.Nu tar upp förhållandena iUppsala. Jag känner inte till dem. Det jag har settav barnomsorg uppe i norr är utmärkta och finadagis, och dem skall vi fortsätta att driva.Från sida vill vi att det skall finnasmöjligheter för föräldrar som vill förvärvsarbetanär barnen är små att göra det. Vi tycker attkommunerna skall ha skyldighet att se till att detfinns barnomsorg utanför hemmet. Detekonomiska avbräck för dem som väljer att stannahemma när barnen är små måste kunna minskasgenom ett vårdnadsbidrag. Men vi tycker inte attdet skall vara så högt att det blir ekonomisktlikgiltigt om man förvärvsarbetar eller stannarhemma. Det måste löna sig för småbarnsföräldraratt arbeta utanför hemmet. Det här medvårdnadsbidrag ingick ju i den borgerligaregeringens regeringsförklaring, och det vill vifullfölja.Anf. 102 () replik:Herr talman!