prot · GF09125 · 1992-06-03 00:00:00 — I all enkelhet och korthet vill jagbemöta det något patetiska i inlägg.Han säger att försvarsutskottets majoritet harbeslutat om nedläggning av F 13 och att han harreserverat sig mot detta.Det är egentligen alldeles riktigt. Men det betyderegentligen att står vid sidan av denpartimotion som hans parti har lagt fram. Hanställer sig vid sidan av realbehandlingen i utskottet.Det var först vid justeringstillfället somNorrköpingsopinionen hade gett honom kallafötter och han gjorde sin reservation. Jag vill attdetta skall vara noterat för norrköpingsborna, sommenar att är en rese i denna fråga. Jagtycker att hyckleriet har nått sin gräns med dethållna anförandet.Anf. 62 () replik:Herr talman! Jag gjorde på så sätt, ArneAndersson, att jag först röstade för att Karlsborginte skulle läggas ned. Det var min absoluta meningatt det inte skulle ske. Jag var glad för det.Vid nästa omröstningstillfälle gällde detNorrköping. Då fanns ett förslag frånsocialdemokrater, moderater, folkpartister,centerpartister och som talade för att manskulle lägga ned Norrköpingsflottiljen. Jag vägradeatt gå med på detta och röstade emot.Anf. 63 () replik:Herr talman! Jag har ingen anledning att läggaytterligare sten på denna börda. Jag har talat omhur det gick till i utskottet.Anf. 64 ():Herr talman! Jag skall i mitt anförande i huvudsakuppehålla mig vid att kommentera den uppsjö avsocialdemokratiska reservationer som följer medutskottets betänkande. Jag skall inte ta upp alla,eftersom och har behandlat dem som rör den civila delenav totalförsvaret, men också av den anledningen attmånga av reservationerna helt enkelt saknarsubstans att kommentera. En viss klåfingrighettycker jag att mängden reservationer visar. Mångaär egentligen ganska onödiga. Jag tycker faktisktatt jag gör Socialdemokraterna en tjänst genom attgå förbi en del av reservationerna med tystnad.Ledande socialdemokrater har betecknatpropositionen som ett hafsverk. I jämförelse medhur det tog för den tidigaresocialdemokratiska regeringen att inte lämna någotförslag till är det klart att underlaget harproducerats mycket snabbt. Utskottets betänkandehar emellertid visat att propositionen är ett hållbartunderlag för beslut. Det kan man inte med bästavilja säga om den socialdemokratiskapartimotionen och de reservationer som denresulterat i. I delar är motionen, liksom en del avreservationerna, en uppvisning i hugskott ochganska osammanhängande idéer.Låt mig bara ta några exempel. Luftförsvaret, ensäkerhetspolitiskt avgörande faktor, är vi allaöverens om att prioritera. Men, eftersomSocialdemokraterna inte längre sitter iregeringsställning och har de åtaganden dettainnebär, föreslogs i motionen att Drakensystemetskall avvecklas . har manvisserligen dragit tillbaka kravet och vill bevarajakten i , men hur gick den ursprungligatanken om nedläggning av i ochjakten där ihop med den prioritering avluftförsvaret som vi var överens om?Den samlade förmågan att bekämpa sjömål är ettannat sådant exempel, även det säkerhetspolitisktviktigt. som man menar att sexrobotbåtar kan läggas i malpåse -- och intemoderniseras -- eftersomsjömålsbekämpningskapaciteten redan är så högoch hotet om kustinvasion numera är så litet,avvisas i motionen regeringens förslag att lägga neden och en halv division av de äldsta Attackviggen.Även här har Socialdemokraterna klokt nog ändratuppfattning och stöder numera till fullo regeringensförslag till krigsorganisation. Men man måste frågasig: Hur, och om, var det över huvud taget tänktfrån början?Hur det var tänkt från början förstår jag däremotvad gäller de fullföljda reservationerna avseendeJAS-projektet. Det gäller alltså reservationerna 10,11 och 12 om anskaffning av radarjaktrobot, ombemyndigande att beställa delserie 2 och ombetalningsförskjutningar rörande JAS-systemet,det s.k. tusenkronorsanslaget.Jag kan inte se några andra motiv till dessademonstrationer än att vilja, trots att man stöderprojektet, ifrågasätta det genom att angripaformfrågor. Möjligen är det till för att i någon månglädja de mer JAS-fientliga delarna av densocialdemokratiska riksdagsgruppen?Litet anmärkningsvärt är det också att man fyllersina reservationer med både nya motiv och nyaförslag. Jag trodde i min enfald att motionsrättenpå propositionen slutade . T.ex. skallanskaffningen av radarjaktrobot till JAS,reservation 10, ovillkorligen göras till enriksdagsfråga, trots att detta krav inte finns ipartimotionen.Möjligheterna till samförstånd ochöverenskommelse i sådana här frågor är ju intedirekt uppenbara, eftersom vi andra i utskottet integivits möjlighet att ta ställning till de argument somframförs i flera reservationer. Jag hoppas att dettaförfarande är en engångsföreteelse.Vad gäller reservationerna 11 och 12 ärSocialdemokraternas njugghet mot regeringen,som jag ser det, både onödig och obefogad. Detbemyndigande att beställa delserie 2 somSocialdemokraterna motsätter sig, liksomavslagsförslaget vad gäller möjligheten tillbetalningsförskjutningar gentemot det s.k. 1 000-kronorsanslaget, kan jag inte se som annat änobstruktion i opposition. Det underlag i form avförhandlingsresultat som redovisats för utskottetden visar att de 9,3 miljarder som dentidigare regeringen i praktiken accepterat somfördyring nu faktiskt underskrids ganska ordentligt.Räcker inte det för den socialdemokratiskaoppositionen?Möjligheten till betalningsförskjutningar var ennödvändighet när propositionen lades fram,eftersom förhandlingarna med IG JAS inte varklara då. Socialdemokraterna skulle själva iregeringsställning ha varit tvunga att tillgripasamma metod. Men jag måste ha förståelse för attett parti som just förlorat regeringsmakten gärnavill avgöra så många beslut som möjligt i riksdagen.Jag måste också inse att mitt förtroende förregeringen är större än Socialdemokraternas. Detligger ju i sakens natur.I flygvapenfrågorna i övrigt har utskottet nått engod samstämmighet. I praktiken har detta skettgenom att Socialdemokraterna övergivit sinayrkanden vad gäller krigsorganisationensutveckling men också, som tidigare påpekats, övergivit kravet på nedläggning av ,som socialdemokraterna kunde ha fått majoritetför tillsammans med Ny demokrati, i så fall utan attbehöva lägga ner F 13.På armésidan har Socialdemokraterna några viktigasäryrkanden. Man vill minska brigadantalet till 13och utreda stridsvagnsfrågan ytterligare en gång.Om Socialdemokraternas förslag om nedläggningav Värmlandsbrigaden, Hallandsbrigaden ochLapplandsbrigaden hade inneburit stora och nyapengar till materiell förnyelse av de övriga, hade jagmöjligen kunnat förstå bevekelsegrunderna. Menså är det inte. Tvärtom säger man nej till denviktigaste kvalitetshöjningen i nuvarande läge,nämligen anskaffningen av 200 nya stridsvagnar tillSkåne och övre Norrland.Stridsvagnsfrågan har utretts . Baraförband med stridsvagnar kan ta tillbaka terrängsom hålls av en motståndares fientliga stridsvagnar.Angripare har inte annat än förband somfaktikt innehåller just stridsvagnar. Vill vi någonsinkunna slå en angripares styrkor, behöver vimoderna stridsvagnar. Erfarenheterna frånGulfkriget -- där förhållandena förvisso varexceptionella för alla vapensystem -- visar att av de3 480 irakiska stridsvagnar som slogs utbekämpades 290 under hundratimmarskriget avden amerikanska stridsvagnen . Endast 400slogs ut av helikoptrar och 200 av attackflyg. Att nukräva utredningar är rent ut sagt att förhala arménskanske viktigaste materielprojekt.Att minska brigadantalet till 13 är ett onödigtrisktagande. Förvisso kan ingen säga exakt var engräns går för en rimlig möjlighet att försvara helalandet, det är jag väl medveten om. Helt klartmåste det emellertid stå för alla att 13 ger avsevärtsämre möjligheter -- särskilt utan den förnyelse somregeringens förslag innebär -- än 16 brigader.De socialdemokratiska nedläggningsförslagen vadgäller I 2 i , I 16 i och I 20 i Umeåär alltså både onödiga och riskfyllda.Reservation 7 till förmån för en brigadtyp i södraSverige som skulle ersätta IB 77, MekB och PBförtjänar inte att tas på allvar så längeSocialdemokratena vägrar dessa brigader tillförselav det slagkraftigaste vapen som finns i modernamarkstridskrafter, nämligen stridsvagnar.Vad gäller flyttningen av Lv 6 och LvTS vill jagsärskilt påpeka att Socialdemokraterna också härpassat på att ändra sina motiv kraftigt. Egentligen,och enligt partimotionen, har man inget emot enflyttning, men eftersom Socialdemokraternasförslag innebär att I 16 i skall läggas ned,blir det svårt att flytta den dit. I partimotionenkrävs dessutom nyinvesteringsstopp på ochtalas om en tänkbar framtida nedläggning.Konsekvensen hade krävt att denna reservationhade varit villkorad med nedläggningen av I 6. Jagtycker att det är ovärdigt, även om det är ett hårtord, att försöka vinna lokala poäng genom att ännuen gång helt byta argumentation mellan motion ochreservation.Litet av samma sak gäller flyttningen av A 3 tillHässleholm. Liksom i fråga om flyttningen av Lv 6har siffrorna, på socialdemokratisk begäran,kontrollräknats av en utomstående opartiskkonsult. Denne utredningsman vidimerarbesparingar i den storleksordning somdepartementet och ÖB presenterat. Varför låtsasinte Socialdemokraterna om detta?Jag vill också nämna reservation 4, där man föreslåratt hela skall bli ett militärområde med tvåarmékårer, en i syd och en i norr. Det är ett förslagsom skulle innebära ett enda militärområde frånSmygehuk ända upp till Treriksröset. Allsakkunskap säger att det är omöjligt att leda ochsamordna operationer på detta sätt, på de , som land utgör. Det ärett orealistiskt förslag.När det gäller personalfrågorna saknar flerareservationer faktiskt substans. Det är som ommisstänksamheten mot regeringen måstemanifesteras på något sätt, även när vi egentligen,som i det här fallet, ligger väldigt nära varandra.Reservation 28 är ett exempel på det men ocksåreservation 30 om utbildningsreservenssammansättning som jag tycker har en krystadmotivering.När det gäller utbildningsreserven är vi alla överensom, och det har vi diskuterat igenom ipliktutredningen, att de värnpliktiga som placerasdär skall svara upp mot de krav som ställs påbefattningen. Det är själva idén. Annars kan maninte ta dem från reservanterna och eventuelltutbilda dem senare i händelse av krig. Att alla ireserven skall utgöra ett absolut tvärsnitt av deuttagna i hela befattningsgruppen, som krävs ireservationen, är en omöjlighet, eftersom densamlade lämpligheten måste vara styrande.Motivationen, den värnpliktiges önskemål, avståndtill utbildningsort och krigsuppgift påverkarnaturligtvis lämpligheten, även om den objektivtmätbara psykiska och fysiska statusen förvisso kanvara lika i de båda grupperna. Därför kommer deuttagna naturligtvis att passa bättre än en del avdem som placeras i utbildningsreserven. Detta vetbåde och . Varför dåreservera sig?Herr talman! I praktiken är den socialdemokratiskapolitiken, som den presenteras i reservationerna,inget alternativ. Den utgör -- det är jag glad för --bara strimmor av missnöje i ett brett stråk avsamförstånd kring regeringens politik.Krigsorganisationens volym är vi efterutskottsbehandlingen nu överens om, bortsett från15 000 soldater i tre infanteribrigader.Kvalitetssatsningar är vi överens om i ord men närdet verkligen gäller, när det kommer till handling,så lyser röd lampa för viktiga moderniseringar i desocialdemokratiska reservationerna.Jag instämmer i yrkande ombifall till försvarsutskottets hemställan.Anf. 65 () replik:Herr talman! Jag förstår efterhans anförande att han är sakkunnig påsocialdemokratisk försvarspolitik. Jag vill gratulerahonom till det, fortsätt gärna på den vägen. Medtiden kommer att bli enmycket duktig försvarspolitiker genom dethandlingsförfarandet.Problemet är kanske att läservåra motioner som en viss potentat läser Bibeln.Jag inte kommentera alla våra reservationer, för dåskulle debatten börja om där vi var kl. 9.00 i morse.På en punkt vill jag dock göra det, nämligenprioriteringen av luftförsvar. Det HenrikLanderholm fullständigt glömt bort eller valt attbortse ifrån är att det när vi vill prioriteraluftförsvarsförmågan inte handlar bara om Draken35-systemet. Till bilden måste också läggas att AJS-modifieringen de facto innebär en uppdatering avluftförsvarsförmågan.Den andra viktiga sak som vi inte heller får glömmabort är att JAS 39 kommer att tillföras vårkrigsorganisation 1995/96, vilket också innebär enuppdatering av luftförsvarsförmågan. Vi står fastvid denna prioritering, precis som vi tidigareangivit.När det sedan gäller resonemanget om att med stödav Ny demokrati kunna agera på det ena eller andrasättet, konstaterar jag bara att detta tyvärr äromöjligt. Detta partis ställningstagande i olikafrågor ändrar sig , och det gårdess värre inte att utforma en försvarspolitik pådessa grunder.Anf. 66 ()replik:Herr talman! Menar verkligen attförslaget att lägga ned två divisioner J 35 -- vilketni har krävt i en motion och som ni sedermera harfrångått --, som är en mycket viktig del, både förincidentberedskapen och för vårt luftförsvar totaltsett, var i överensstämmelse med den prioriteringav luftförsvaret som vi gemensamt har gjort?Regeringen föreslog ju en nedläggning av en och enhalv attackdivision , som egentligen skulleha kunnat ha uppgraderats till AJS-standard. Ävenom den hade uppgraderats till AJS-standard, hadeden inte förmått att komma upp till samma nivåsom Drakenplanen har efter den modifiering förmånga hundra miljoner, som har skett under desenaste åren, en modifiering som skulle ha varitbortkastad, om Drakensystemet hadelagts ned.Anf. 67 () replik:Herr talman! Jag vet inte om det är meningsfullt attfortsätta den här diskussionen om 35- resp. 37-systemet. Jag vill bara påminna HenrikLanderholm om att enligt min mening är det godförsvarspolitik att försöka begränsa antaletflygplanssystem.Det är dyrbart och exklusivt att hålla sig med fleraolika system. Ett litet flygvapen som vårt har tyvärrinte råd med det. I det läget tror jag att denluftförsvarsförmåga som vi kan uppnå genommodifiering till AJS-standard plus tillförandet avJAS 39 kommer att vara tillfredsställande.Anf. 68 ()replik:Herr talman! När det gäller antalet flygplan hållerjag till fullo med . Det handlar ju om enövergångsperiod fram till dess att JAS införs iorganisationen, dvs. till början av 1995-1996. Vi harbedömt att attackfunktionen inte är så viktig underdenna övergångsperiod, utan att det ärluftförsvarsfunktionen som är det allra viktigaste.Det är därför som vi har velat behålla de tvåDrakendivisionerna, som är avgörande förluftförsvaret, enligt vårt sätt att se.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 69 () replik:Herr talman! sade att detsaknas substans och att det är fråga ommissnöjesyttringar när vi uttalar oss ompersonalområdet. Jag vet inte om HenrikLanderholm riktigt har läst det här avsnittet ipropositionen och vad resonemanget där går ut på.I propositionen nämns ingenting om hur viktigpersonalen är. Vad som beskrivs är huravvecklingen skall gå till och att man skall inriktasig på att den skall ske skyndsamt. Det ståringenting som skulle vara av värde för enkvalitetshöjning inom försvaret.Därtill lade jag också märke till att HenrikLanderholm när det gäller personalområdet endasthänvisade till reservation 28. Jag tror att HenrikLanderholm har ett alldeles speciellt skäl till detta.I reservation 29 trampar vi nämligen litet grand påömma tår.För dem som inte tagit del av dessa reservationerkan jag tala om att reservation 28 bl.a. handlar omlagen om offentlig anställning och huråldersstrukturen skall se ut, vilket jag tidigare togupp i mitt anförande.Befälsutredningen bedömde i sitt betänkande atten yrkesofficer skulle kunna vara kvar ifältförbanden . Detta är vad enutredning kommit fram till, en utredning som föross andra utgjort en typ av plattform. Vad ÖB ochregeringen sanktionerar är att man godtyckligt gårned till en gräns . Om man nu efterpersonalutvecklingarna fastställer gränsen till ,innebär det att det kommer att återstå ytterligareen stor övertalighet av yrkesofficerare. Det är enarméutredning som har beräknat detta.Om man sedan höjer åldersgränsen till ,uppstår helt plötsligt en undertalighet, vilket berorpå att man är så inriktad på att avskeda den äldrepersonalen. Är det detta som när han säger att det saknas substans i det somvi framför i reservation 28? Här skiljer han och jagoss faktiskt väldigt mycket åt.I reservation 29 redovisar jag hur regeringen harhandlagt fullmaktstjänsterna.Anf. 70 ()replik:Herr talman! Som jag ser det har redan medgivit att reservation 28 saknarsubstans annat än i den bemärkelsen att den är ettsätt att manifestera sitt misstänkliggörande avregeringens goda avsikter när det gäller att ta tillvara både den civila och militära personalenskompetens och kunnande.Det är klart att man alltid kan efterlysakompletteringar och ytterligare vänliga rader ipropositionen i fråga om personalsidan. Härhandlar det ju inte om skillnader i hur vi ser påpersonalen som resurs i försvaret, utan det handlarom att utskottsmajoriteten inte har velat skrivaregeringen på näsan att lagen om offentliganställning skall följas, eftersom man har förutsettdet.Jag har själv varit yrkesofficer . Därmed harjag haft en ganska hård och praktisk tjänst, både iden dagliga verksamheten i armén -- dvs. inomutbildningsverksamheten -- och i stora delar av deandra försvarsgrenarna. När det gäller den tjänstsom vi utbildas att bli krigsplacerade i äråldersstrukturen ett stort problem, oavsett omgränsen sätts vid 40 eller . Det finns interelevanta vare sig freds- eller krigsbefattningar förden stora mängd överåriga officerare, som är ettresultat av pensionsåldershöjningen 1971-1972.Det är ett problem som vi står inför. Vi kan inte''avskeda'' dessa officerare av den enklaanledningen att nästan alla i den här åldersgruppenhar fullmaktsanställning.Sedan kan man naturligtvis diskutera vad som ärsaklig grund. Där är möjligheten att genomföraarbetet i fredsorganisationen och ens lämplighet förplacering i krigsorganisationen som måste varasaklig grund för om man skall få behålla sinanställning i försvarsmakten eller inte. När vi nuskall dra ned med 1 500 yrkesofficerare och minskakrigsorganisationen och fredsorganisationen finnsdet inte lika mycket ''slatt'' som den gamlaorganisationen hade i form av inre tjänst-befattningar för äldre yrkesofficerare. Det här inseralla som själva har arbetat inom verksamheten.Anf. 71 (s) replik:Herr talman! I den diskussion som har föranletts avpropositionen har det inte funnits någon ambitionatt försöka undanröja den misstänksamhet motpropositionen, som vi faktiskt har haft. Avdiskussioner som har förevarit vet vi också att detförhåller sig på det sätt som jag har redovisat.Skillnaden mellan och migbestår i hur vi ser på äldre arbetskraft. Visocialdemokrater vägrar att acceptera attmänniskor blir betraktade som förbrukningsvaror.När de inte längre platsar i organisationen skall deskickas ut ur den. Det är därför som vi anser detnödvändigt att lyfta fram lagen om offentliganställning, dvs. ''sist in, först ut''.Herr talman! Jag skall läsa upp vadutskottsmajoriteten uttalade beträffandefullmakterna: ''Utskottet har vidare inhämtat att ettställningstagande i frågan att avveckla fullmakternaför yrkesofficerare kommer att föregås av ingåendeöverväganden i med möjlighet förberörda parter att framföra synpunkter.'' Jagredovisade tidigare att förslaget till förordningendaterades , alltså efter det attdetta betänkande justerades. Parterna fick niodagar på sig att göra erinringar mot förslaget. Jagantar att det är därför som huvud taget inte ville lyfta fram dennareservation.Anf. 72 ()replik:Herr talman! Jag skall inte sticka under stol med attjag anser fullmaktsfrågan vara en praktisk detalj,som inte riktigt har den dignitet som BarbroEvermo Palmelund hävdar att den har. Snarare ärdet en fråga av stor psykologisk betydelse förofficerarna. Av den anledningen valde jag att inteytterligare kommentera denna fråga.När det gäller den allmänna ambitionen, dels ipropositionen, dels i utskottsmajoritetensskrivningar, kan jag bara beklaga om vi inte till fullohar lyckats undanröja den misstänksamhet somBarbro Evermo Palmerlund och övrigasocialdemokrater tydligen har i vad avserregeringens och utskottsmajoritetens goda vilja isättet att hantera personalen.Förste vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet få antecknatatt hon inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 73 ():tHerr talman! För någon vecka sen speglades denförsvarspolitiska debatten i TV-programmetGlashuset. I programmet raljerade man friskt medoss riksdagsledamöter. I slutet av programmetförutsåg man att dagens försvarspolitiska debattenbart skulle handla om bypolitik, dvs. Efter att ha lyssnat på ungefär hälften avdebatten och efter att ha noterat vilka övrigaledamöter som finns kvar på talarlistan, kan jagkonstatera att man i programmet Glashusetkommer att få rätt.Jag skall villigt erkänna att skälet till att jag står italarstolen inte är att jag är någon försvarspolitiker.Jag kan t.o.m. erkänna att jag dessutom ärkronvrak och inte har någon som helst anknytningtill försvarspolitiken eller till försvaret. Jag står härdärför att jag är norrköpingsbo, och det skall jaginte hyckla om. Jag står här därför att jag harlyssnat på de åsikter och synpunkter som harframkommit från dem som är berörda i Norrköpingav det försvarsbeslut som skall fattas.Jag vill ändå försvara bypolitiken. Bypolitikanvänds ofta som ett skällsord. Jag tycker att det ärviktigt att vi i den här församlingen faktiskt tarhänsyn till lokala opinioner. Det finns ändock enviss poäng med att vi i den här församlingenrepresenterar olika delar av landet. Men om vienbart såg till vår egen orts intresse --lokalpatriotism --, vore det allvarligt. Det somemellertid ligger i hela vårt arbetssätt är ju att vägaihop de lokala synpunkterna med helhetssynen.När det gäller F 13, flygflottiljen i ,skulle jag vilja pröva och väga de lokalaargumenten -- kalla dem gärna bypolitiska -- emotde argument som anförs när det gäller helheten iförsvarspolitiken, eftersom det säkert finns andrasom behärskar det här mycket bättre än jag.Det första argument som lokalt har lyfts fram är attF 13 i är en mycket modern flottilj.Såvitt jag förstår finns det ingen i den härförsamlingen som har som sin uppgift att värna omförsvarspolitiken som motsäger detta påstående. Iutskottets betänkande säger man tvärtom att F 13är en utomordentligt modern flottilj. Den är t.o.m.så modern att det inte finns någon som funderar påatt lägga ned eller ens reducera den verksamhetsom bedrivs på F 13 i , utanverksamheten skall flyttas. Det är inte någon enkeloperation.Efter färdigställandet av utskottets betänkande harflygvapenchefen redogjort för de anställda iNorrköping och på andra orter, där F 13 harverksamhet, vad en flyttning innebär. För att kunnalägga ned eller flytta F 13 skall man först flyttajaktdivisionen med personal och flygplan frånNorrköping till . För att få plats med denverksamheten i skall delar avspaningsdivisionen flyttas från tillKarlsborg. För att kunna ta emot delar avspaningsdivisionen i måste man flyttaviss verksamhet från till Söderhamn.Och för att ekvationen i slutänden någorlunda skallkunna gå ihop skall vissa uppgifter som tidigareF 13 ansvarat för övertas av F 16 i Uppsala.Kan det verkligen kallas för bypolitik ochlokalpatriotism att ställa frågan om det ärförsvarspolitiskt förnuftigt med dessaomflyttningar? Är det klokt att sätta i gång den härflyttkarusellen? Naturligtvis skulle man få sådanahär konsekvenser oavsett vilken flottilj man än ladened. Man behöver väl inte vara lokalpatriot för attställa sig frågan om det inte är ''svårare'' att lägganed en flottilj vars verksamhet alla tycker är bra.Det måste vara extra svårt.Så till det andra argumentet.