prot · GG0931 · 1992-11-25 00:00:00 — Jag hoppas att de kan samlas kringuppbyggandet av nationen och demokratin.Dessutom hoppas jag på en bra framtid föreritreanerna och för människorna i det aktuellaområdet.Vad har då gjorts från svensk sida? Ja, redan undermin första månad här i tog jag initiativ tillett erkännande av som biståndsland. Jagbörjade med att skriva ett ganska rakt brev tillbiståndsministern. Som svar på det brevet fick jagen kallelse till UD, där jag träffade ,UD, och , Sverigesambassadör i . Vi förde ettkonstruktivt samtal. Dagen därpå fortsatte visamtalet tillsammans med Tseggai Tasfazion, somär chef för nordiska delegation här uppe.Efter de två samtalen var flera frågeteckenuträtade, och bara någon vecka därefter planeradesen resa från UD:s sida till . Ungefär enmånad senare var UD där nere och SIDA efterytterligare någon vecka. Man började lägga fast ettprogram för hur relationer till ett land som ännuinte fått en laglig regering skulle kunna skapas.Man skulle försöka hjälpa landet till endemokratisk utveckling för att bistå folket där nere.Dessutom tillsatte regeringen en ny ambassadör --jag är inte säker på om det går att uttrycka sig så. Ialla fall är i . Han sitter nu i Stockhomoch har ansvar för det här området liksom för fleraandra stater i . Jag har träffat honom. Detskedde dagen efter det att han hade startat sittarbete.Vi avvaktar valet i . Vi vill se litet mer hurdemokratin utvecklas i landet. Jag vill säga att viinte får vara för rädda för att det som sker intestämmer med den svenska modellen. krig ochbrist på tidigare demokratisk erfarenhet sätter sinaspår. Vi kan också konstatera att det inte hela tidenhar varit roll att hjälpa till att skapademokrati i de här delarna.Nu har några parlamentariker här i bildaten intressegrupp för . Jag skulle vilja föreslåregeringen att sända en grupp parlamentariker tillEritrea för att studera landet och folket samt deltai det val som skall ske . De kan skaffa sigen bild av vad befolkningen vill och hur politikernafungerar.FN har redan lovat att ställa upp med observatörerunder valet, och många andra länder ställer upp förEritrea. är fortfarande ett totalt utslagetland. krig kommer inte välståndet påen gång. Det finns en mycket god vilja och mycketgott arbete är på gång.Jag tror på . kan, som jag sade redanfrån början, bli en startplats för en bra utvecklingför det hårt sargade . I finns ettfolk som jag tror har förmåga att bygga uppvälstånd i det egna landet och som genom sinskicklighet kan delta i uppbyggandet avinfrastruktur och välstånd i hela det här området.Nu vill jag framföra ett tack till regeringen, UD ochSida, som hörsammat min motion och börjat ett,som jag hoppas, fint samarbete med ett mycketintressant folk. Jag hoppas på fred och demokrati ihela det här området och en fin utveckling förmänniskorna.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )19 § Bevarande av kulturmiljöer m.m.Föredrogskulturutskottets betänkande1992/93:KrU4 Bevarande av kulturmiljöer m.m.Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )20 § betänkande1992/93:KrU5 LokalfrågorTredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )21 § Skydd för ortnamnFöredrogskulturutskottets betänkande1992/93:KrU6 Skydd för ortnamnTredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )22 § Ändring i kreditupplysningslagenFöredrogsnäringsutskottets betänkande1992/93:NU4 Ändring i kreditupplysningslagen(prop. 1992/93:12).Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )23 § Det svenska elsäkerhetsarbetetFöredrogsnäringsutskottets betänkande1992/93:NU5 Det svenska elsäkerhetsarbetet(prop. 1992/93:21).Anf. 137 HANS NYHAGE (m):Herr talman! Trots att en våg av frihandel sedanflera år svept över och vi håller på attanpassa oss till EES-marknaden, är det tydligt attdet har pågått något av en motsatt rörelseinom elbranschen.Detta är så mycket mer förvånande som Sverigeredan 1984 undertecknade ett för EG--EFTAgemensamt dokument om ett utvidgat samarbetepå detta område. Tekniska handelshinder skullebort, och det var speciellt viktigt medharmonisering av standarder.Sedan 1973 har EG haft sitt lågvoltsdirektiv (LVD).Genom EES skall vi nu anpassa oss till LVD, ochregeringen föreslår att detta skall ske från den 1 juli1993.Såväl i propositionen som i näringsutskottetsbetänkande nr 5 uttalas, att genom denkontrollordning som beslutade om 1988,och som gäller , gjordes enväsentlig och relativt långtgående anpassning tillLVD.Enligt min mening har denna nyordning blivit ettökat handelshinder i stället för den angivnaanpassningen till LVD. Den tidigaregodkännandeplikten ersattes med enregistreringsplikt, och i realiteten har tillverkareoch importörer påförts dubbla avgifter. För attkunna registrera en produkt krävs godkännande,och man måste då betala både registreringsavgiftoch licensavgift, antingen till SEMKO eller tillnågon annan europeisk provningsanstalt. Det ärjust därför vi motionärer har yrkat attregistreringsplikten skall tas bort från den 1 januari1993.Detta är förvisso ingen stor fråga, men den är avprincipiell betydelse för vår inställning tillEuropasamarbetet. Genom avbyråkratiseringenskulle alla små företag i branschen få möjlighet attarbeta efter samma regler som övriga länder iEuropa.Herr talman! I utskottsbetänkandet sägs att medden nya kontrollordningen gavsmöjligheter att prova produkter även hos andramed SEMKO samverkande provningsanstalter.Faktum är att den möjligheten fanns ,och att den har utvecklats vidare under1960- och 1970-talen. har tillverkarensegna mätningar kunnat användas som underlag förgodkännande.Utskottet avfärdar vårt påpekande i motionen, attregistreringsavgiften i genomsnitt är fem gångerhögre för produkter som provats av andra organ änSEMKO. Man säger att skillnaden sammantaget ärminimal om man lägger till SEMKO:s licensavgift,där avgift för marknadskontroll ingår.Som jag nämnde har ingått avtal meden mängd länder om ömsesidigt accepterande avvarandras godkännande, med början redan under1950-talet. Att ensidigt begär femdubbelregistreringsavgift är i realiteten samma sak på dethär området som om alla utländska brev skulleförses också med svenskt porto vid landsgränsen.Slopande av registreringsavgifterna från den 1januari 1993 avvisas av utskottet av statsfinansiellaoch praktiska skäl. Registreringsavgifterna skalltäcka marknadskontrollen. Redan i SEMKO:slicensavgift ingår avgift för marknadskontroll.Enligt SEMKO:s senaste årsredovisning, 1991/92,fanns 57 688 produkter med giltiga godkännanden.De inbringade 33,3 miljoner kronor.Från starten till och med harelmaterielregistret härutöver, enligt uppgift frånmyndigheten, fått in ca för atttäcka marknadskontrollen för icke s-märktmateriel. har endast 189stycken registreringar gjorts med dokument frånandra provningsanstalter än SEMKO. Mot denbakgrunden ställer jag frågan: Var finns dessapengar, som alltså motsvarar mer än 200 000 kronorper produkt?Ingen kan väl ändå, med anspråk på att bli trodd,hävda att varje registrering skulle betinga enkostnad på mer än . Alltså påstår jagatt det finns pengar som täcker den kostnad på 8,5miljoner kronor som ett tidigareläggande enligtpåståenden skulle innebära. Det går således inte atthävda att motionsyrkandet måste avvisas avstatsfinansiella skäl.Till detta kan läggas att SEMKO:s årsberättelserefter 1990 inte visar någon personalökning förmarknadskontrollen. Däremot visar de attSEMKO:s vinst har ökat medmer än 50 %.Det är ej heller motiverat att avstyrka motionen avpraktiska eller organisatoriska skäl. Enligtpropositionen anses det ju vara möjligt att redanden starta en ny elmyndighet. Dåmåtte det väl också vara möjligt att slopa registretvid samma tidpunkt -- om bara viljan finns.Herr talman! Utskottet redovisar enligt minmening en rad ohållbara skäl för att avstyrka vårtförsta motionsyrkande. Jag yrkar således bifall tilldetta, men kommer med hänsyn till att ett enhälligtutskott står bakom betänkandet att avstå från attbegära votering.Anf. 138 ():Herr talman! betänkande, NU5,är ett enigt betänkande. Jag skall därför mycketkortfattat beröra synpunkter i motion N4, somockså Hans Nyhage har yrkat bifall till.I motionen föreslås att registreringsavgifterna skallslopas från . Utskottet harnoggrant kontrollerat registreringsavgifterna ochäven hur stora kostnaderna är.Registreringsavgifterna finansierar verksamhetenmed kontroll av elektriskt material. Kostnadernaför denna del uppgår till drygt 20miljoner kronor . Avgifternas storlek bestämsav regeringen på förslag av , som ocksåsamråder med Riksrevisionsverket.Enligt uppgift från beror skillnaderna iavgiften för registrering på att SEMKO redan vidcertifiering av S-märket tar ut en avgift, som skalltäcka kostnaderna för granskning av underlag ochefterkontrollen. Motsvarande kostnad vidinlämnande av dokumentation debiterasleverantören först i samband med registreringen.Detta gäller oberoende om provningen är utförd avSEMKO eller något annat provningsorgan.Avgifterna på licens för S-märke tillsammans medregistreringsavgift uppges vara något högre änregistreringsavgift för sådant material somregistrerats medelst dokumentation.Utskottet delar till stor del motionärernasuppfattning och självklart i vad gäller att såsnart som möjligt skall anpassa sig efter reglerna påelmaterialområdet inom EG, som också förutsättsbli gällande enligt . kan vikonstatera att regeringen nu föreslår entidigareläggning med med tanke på detuppskov som medgivits bl.a. för . Detinnebär också utskottets förslag.Om det nuvarande avgiftssystemet skulle slopasredan den 1 januari 1993, som motionärernaföreslår, dvs. redan innan det tilltänkta nyasystemet för elabonnentavgifter har införts, skulledet innebära att man måste tillföra pengar viastatsbudgeten. Den lösningen har utskottet avvisatbl.a. av statsfinansiella skäl, som också HansNyhage var inne på.I motionen ifrågasätts SEMKO:s ställning somprovningsorgan. Konkurrensen måste främjas,skriver man, genom att man tillåter andraprovningslaboratorier. Det kan väl också varariktigt. Men jag kan hänvisa till att ett förslag omett nytt system kommer. Det gamla systemet skallavskaffas . Genom anpassningen fulltut till EG:s lågspänningsdirektiv den 1 juli 1993kommer SEMKO:s ställning somriksprovningsplats att upphävas. SEMKO får,liksom andra provningsorgan, ansöka hosSWEDAC om att bli utsett till anmält provorgan.Det här är en viktig fråga. Motionärerna anför attdet bara handlar om . Det borde därförvara möjligt att godta förslaget. Jag tror attmotionärerna och Hans Nyhage, som yrkade bifalltill motionen, inser att det måste vara möjligt attfortsätta med det gamla tills ett nyttsystem införts.Herr talman! Jag yrkar avslag på motionen NU4och bifall till utskottets hemställan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )24 § Allmänna pensionsfondens verksamhet år1991Föredrogsnäringsutskottets betänkande1992/93:NU6 Allmänna pensionsfondensverksamhet (prop. 1992/93:18).Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut skulle fattas . )25 § Ändringar i fastighetsbildningslagenFöredrogsbostadsutskottets betänkande1992/93:BoU1 Ändringar i fastighetbildningslagen(prop. 1991/92:127).Anf. 139 i (nyd):Herr talman! Vid första föreläsningen sade enjuridikprofessor en gång till sina studenter: Ni somhar kommit hit för att få veta vad som är rätt harkommit fel, men ni som har kommit hit för att vetavad som rätt är har kommit rätt.I dag står vi inför beslut om ändringar ochförenklingar i rättssystemet genom att det föreslåsförändringar i fastighetsbildningslagen. I stället förett domstolsförfarande skall vi få ettförrättningsförfarande vid fastighetsregleringar,dvs. ombildningar av fastigheter.Fastighetsbildningsmyndigheten skall hållasammanträde med sakägarna.Fastighetsbildningsmyndighetens beslut kanöverklagas till Fastighetsdomstolen och vidare tillhovrätt och vidare till . Men detfinns en del saker på vägen som inte är så bra.En fastighetsvärdering är en bedömning av ettsannolikt pris vid försäljning på en öppen marknadvid en viss tidpunkt. Det är en bedömning alltså.Eftersom det är fråga om stora värden för denenskilde, är det utomordentligt viktigt attbedömningen görs riktigt. Förrättningarnakommer att göras av lantmätare som har en brautbildning i botten, vilket jag känner väl till. Det ärdock så att jag är mycket tveksam tillfastighetsbildningsmyndighetens möjligheter sommyndighet att hålla sig à jour om utvecklingen påfastighetsmarknaden. Man har en hel del andrauppgifter än fastighetsvärdering. I fråga om andramyndigheter, t.ex. , har jag hel del hårresande värderingar avlantbruksfastigheter som juborde vara expert på.Låt mig ta ett exempel ur verkligheten. Enöverlantmätare gjorde för sedan en värderingav en skogsfastighet som skulle ligga till grund fören exekutiv auktion. Priset blev mer än tre gångerså högt som värderingen. Som sagt,fastighetsvärderingar är viktiga bedömningar.Människors tilltro till fastighetsvärderingar ochmyndigheter är ofta mycket stor. Jag påstår att få avdem som gör kreditbedömningar på banker kanläsa fastighetsvärderingar på rätt sätt, för det ärsvårt. Just därför att osäkerheten är stor är detviktigt att ha ett förfarande som är säkrast möjligt.Rättssäkerheten måste sättas före rationaliseringar.För sakägare är det fråga om stora belopp, och detmåste man också tänka på.Många människor vill inte bråka, vill inte varabesvärliga, och det är de som riskerar att råka illaut. Det finns andra som överklagar ändå, och demblir vi inte av med i alla fall. Om vi utgår frånmänniskan för en gångs skull, och intemyndigheten, är det oftast oerhört plågsammaprocesser som det här är fråga om. Därför behövsdet bra skyddsregler som skyddar den enskildesintressen. I tvångssituationer bör den enskilde fåersättning för kostnader för egen utredning ochdärmed kunna bli mer jämbördig med sin motpart.I betänkandet står att läsa:''Enligt utskottets mening är det viktigt attförrättningsförfarandet även framgentkännetecknas av snabbhet och enkelhet samt lågakostnader. Om rätt till kostnadsersättning skulleinföras kan befaras att förrättningarna kommer attta till en högre kostnad -- -- --.'' Manmåste komma ihåg att det här rör sig omojämbördiga parter.Vad gäller ersättningar vid expropriation är detoerhört viktigt att den kommitté som utreder fråganverkligen beaktar frågeställningarna ur denenskildes perspektiv och kommer med förslag somförstärker den enskilda äganderätten. Det är viktigtatt ersättningsreglerna ses över. Vår reservation härskall ses som en bestämd markering av hur viktigavi tycker att dessa frågor är. Det är min förhoppningatt det i alla fall skall nå denna utredning.För att inte dra ut på förfarandet vid voteringenyrkar jag bifall till reservationerna 1 och 3 ibostadsutskottets betänkande nr 1, men jag stårgivetvis även bakom reservation 2.Anf. 140 ():Herr talman! Ändringarna ifastighetsbildningslagen syftar till att bl. a. vidgamöjligheterna att användafastighetsregleringsinstitutet vid genomförande avdetaljplan och att anpassa ersättningsreglerna vidfastighetsreglering närmare till reglerna iexpropriationslagen. Ändringarna bygger påförslag i proposition 1991/92:127.Mot förslagen om ändringarna står förslag imotionen från Ny demokrati, som har redogjort för. Propositionsförslagen hartillstyrkts, och motionsförslagen har avstyrkts.Varken argumenten i motionen eller nu i debatten bör föranleda ändradinriktning i riksdagsbehandlingen. Påståendet attändringen skulle hota den enskildes rätt har intenågon som helst bäring. Misstron motfastighetsbildningsmyndigheten är inte befogad.Det är självklart attfastighetsbildningsmyndigheten skall agera så, attden enskilde kan förlita sig på att den gör objektivavärderingar och i övrigt agerar så, att den enskildesberättigade intressen tillgodoses. Det finns helleringet fog för att ifrågasätta myndighetensopartiskhet, lika litet som det finns fog för attifrågasätta ett domstolsförfarande. Förfarandenaär jämförbara från den enskildesrättssäkerhetssynpunkt, enligt mitt sätt att se.Därmed finns det anledning att ta till vara deförenklingar som är möjliga.Förrättningsförfarandet är snabbt, enkelt ochbilligt och ger därmed uppenbara fördelar som till vara.Skulle den enskilde inte vara nöjd finnsöverprövningsinstitutet. Detta ger den enskilde engod rättstrygghet. Denna säkerhet förstärksytterligare om ändringarna som föreslås ibetänkandet om att rättegångskostnaderna vidöverklagande av fastighetsbildningsbeslutgenomförs.Det förvånar mig en aning att Ny demokrati gåremot förenklingar och kostnadsbesparingar. Iandra sammanhang ser man från Ny demokratigärna avregleringar och kostnadsbesparingar inombostadspolitiken, vilka skulle slå hårt mot denenskildes trygghet rent allmänt. Jag yrkar härmedbifall till hemställan i motsvarande del och avslagpå reservation 1.I reservation 2 sägs att ersättning vid expropriationmåste vara högre för att tillgodose den enskildesrättssäkerhet. Rättssäkerheten är inte enbart enfråga om pengar. En viktig del för att garanterarättssäkerheten är att grundlagsfästa äganderätten.Den frågan utreds . I den utredningens direktivfinns också uppgiften att se överersättningsfrågorna. Det finns ingen anledning attföregå det utredningsarbetet. Därmed yrkar jagbifall till propositionens förslag i denna del.När det gäller ersättning för kostnader vid självaförrättningsförfarandet finns det enligtutskottsmajoritetens mening inte anledning attändra den nuvarande ordningen. Det är viktigt attförrättningsförfarandet även framgentkännetecknas av snabbhet och enkelhet samt avlåga kostnader. Om rätt till kostnadsersättningskulle införas, kan man befara att förrättningarnakommer att ta till en högre kostnad utanatt några egentliga fördelar uppnås.Problemet med ojämbördiga parter bör kunnamötas med utökade rådgivnings- ochutredningsinsatser.Fastighetsbildningsmyndigheten besitter i regel storkompetens och erfarenhet när det gäller attbestämma ersättningens storlek. Genom denprecisering och skärpning av riktlinjerna förlantmäteriets uppdragsverksamhet som enligtpropositionen har aviserats bör risken förpartiskhet ytterligare komma att minska. En aktivofficialprövning och de möjligheter som står tillbuds att i högre instans presentera utredningar,med de förslag om bl.a. sakägares rätt till ersättningför sina kostnader i domstol, ger enligt utskottettillfredsställande möjligheter att tillvarata derasrätt på ett godtagbart sätt. Utskottet förutsätternaturligtvis att regeringen med noggrannhetkommer att följa tillämpningen av de nu föreslagnautvidgade möjligheterna till fastighetsreglering ochvidtar de åtgärder som kan visa sig varanödvändiga.Herr talman! Men det anförda yrkar jag bifall tillutskottets hemställan och avslag även påreservation 3.Anf. 141 i (nyd):Herr talman! Det är väl knappast någon hemlighetatt vi i Ny demokrati är för förenklingar. Vi sätterdock rättssäkerheten främst, och det kommer vi attfortsätta att göra.Bostadsutskottets ordförande sade att detta förslagleder till en godtagbar rättssäkerhet. Man kandiskutera vad ordet ''godtagbar'' står för. Vi tyckerinte att detta ens är godtagbart.Agne talade om någonting som skulle slåhårt mot tryggheten. Det vore intressant få en litenprecisering där. Vad som slår hårt mot trygghetenär det senaste krispaketet med de tre miljarderna iökade kostnader för de boende. Detta slår oerhörthårt. Som mycket väl känner till harvi gått emot det förslaget.Det räcker inte med objektiva värderingar.Värderingarna måste vara ordentligt underbyggdaoch utförda av kompetenta personer. Jagifrågasätter i och för sig inte personerna, men jagifrågasätter myndighetens förmåga. Den har såmånga andra uppgifter. Jag vet hur svårt det här är.Vidare kan man läsa i utskottets betänkande attförrättningsförfarandet ger den enskilde en godrättstrygghet. Varför inte i dessa kristider ta stegetfullt ut och förenkla förfarandet i samtliga ärendenvid domstolarna? I stället kan man låtamyndigheter ta över och göra alla möjligabedömningar. Sedan kan den som inte är nöjdöverklaga direkt till hovrätten. Genom att avskaffaförsta instans vid domstolarna kan man göra storabesparingar. I förlängningen är det fråga om vadsom händer med rättstryggheten.Frågan om huruvida man vill öka rättssäkerheten ärprincipiellt viktig. I det här fallet är alla utom Nydemokrati rörande överens om att minskarättssäkerheten. Det är bara att konstatera.Anf. 142 ():Herr talman! Jag har inte funnit ett enda argumentför att rättstryggheten vid ettförrättningsförfarande skulle åsidosättas. i för i debatten fram ettifrågasättande inte av personerna utan avmyndigheten när det gäller att handläggaersättningsfrågor och bedöma fastighetsvärden.Dan gör här en subjektiv bedömning, somjag i och för sig har förståelse för med tanke på atthan har sysslat med fastighetsmäkleri. I denbranschen har man ju inte varit särskiltframgångsrik i fråga om att bedömafastighetsvärden och annat under de senaste åren.Jag har betydligt större tilltro till en myndighets,såsom , förmåga.Lantmäteriverket jobbar på fältet och harkontakt med markägare och har därförförutsättningar att kunna göra en riktig bedömning.Det finns ju alla möjligheter att överklaga i allainstanser. Den som inte vill välja ettförrättningsförfarandet kan naturligtvis gådomstolsvägen. Därför finns det ingen anledningatt avskaffa första instans vid domstol. Jag förstårinte logiken i detta resonemang. Därmed finns detheller ingen anledning att inte förenkla, förbilligaoch rationalisera detta förfarande, såväl till denenskildes som till samhällets fördel.Anf. 143 i (nyd):Herr talman! anförde att han intehade hört en enda argument. Det viktigasteargumentet är att rättssäkerheten är i fara, att denlille mannen kan bli tvungen att godta en värderingsom är felaktig.Jag håller med om att det har hänt mycket påfastighetsmarknaden som har varit fel. Och detfinns banker som har lånat ut för mycket pengar.Men detta beror inte på felaktigafastighetsvärderingar. Vid en fastighetsvärderinggör man en bedömning av ett sannolikt pris på enöppen marknad . Enfastighetsvärderare skall ta hänsyn till olikafaktorer som påverkar priset och bedöma vadmarknaden är villig att betala. Här är det alltidmarknaden som har rätt. När man ser hurmyndigheter har gjort dessa värderingar, har deofta legat väldigt snett. Det beror inte på attmänniskorna vid myndigheterna inte ärkompetenta och duktiga, utan att de också sysslarmed en massa andra saker.Att göra fastighetsvärderingar är så pass svårt attdet skall professionella människor med brabakgrund, som inte sysslar med annat, göra. Dåfinns det större möjligheter att rätt värderingargörs.Problemet med fastigheter i bankkrisens spår ärinte värderingarna, utan att bankerna har lånat uten alltför stor del av värderingarna, av envärdering plus ytterligare tilllagfartskostnaderna. Så fort marknaden viker blirdet ett fiasko. Det var vi många som såg. Det ärbankernas bedömningar av värderingar som ärfelaktiga. Bankerna har haft människor som intehar kunnat läsa värderingarna på rätt sätt.Vad jag är orolig för är att det kan uppstå fall,säkert inte många, där den lilla människan i ställetför att bråka godtar en för låg värdering ochdärmed får för litet betalt. Det kan ocksåförekomma en värdering som blir för hög, men dåär det i alla fall inte lika illa.Här handlar det om stora pengar för den enskildalilla människan. Det är därför som jag vill att mantillsätter ordentliga utredningar där störremöjligheter ges för att anlita professionellamänniskor för att göra egna utredningar. Här stårord mot ord, men jag tror inte attfastighetsbildningsmyndigheten kan hålla sig á jouroch göra detta på ett riktigt sätt. Men jag vill än engång för tydlighetens skull påpeka att det inte ärpersonerna som jag har invändningar emot.Anf. 144 ():Herr talman! Det är ett ganska märkligtresonemang som för. Vi skall inte geoss in i debatten om att värdera fastigheter ochbankernas agerande.