prot · GF0994 · 1992-04-08 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1991/92:94Onsdagen den 8 aprilKl. 9.001 § Meddelande om valAnf. 1 TALMANNEN:Jag får meddela att val av ombud och suppleanter iEuroparådets parlamentariska (rådgivande)församling kommer att företas vid inledningen avmorgondagens sammanträde.2 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 2 april.3 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositionerna1991/92:146 till utrikesutskottet1991/92:162 och 166 till skatteutskottet4 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKulturutskottets betänkanden /92:KrU18,KrU19, KrU21 och betänkanden /92:BoU15och BoU16Frågestunden tisdagen den 21 aprilAnf 2 TALMANNEN:Jag vill erinra om att frågor tillfrågestunden skall lämnas intill kammarkansliet kl.13.30.5 § Beslut rörande utskottsbetänkanden somslutdebatterats den 2 aprilFöretogs till avgörande skatteutskottetsbetänkanden /92:SkU21 och SkU22(beträffande debatten i dessa ärenden, se prot. 90).Skatteutskottets betänkande SkU21Mom. 1 (skatteskalorna vid arvs- ochgåvobeskattningen)Utskottets hemställan bifölls med 165 röster mot119 för reservation 1 av m.fl. 1ledamot avstod från att rösta.Mom. 2 (den framtida utformningen av arvs- ochgåvobeskattningen)Utskottets hemställan -- som ställdes mot delsreservation 2 av m.fl, delsmeningsyttringen av -- bifölls medacklamation.Skatteutskottets betänkande SkU22Mom. 1 (energibeskattningens inriktning)Först biträddes reservation 1 av med28 röster mot 16 för meningsyttringen av LarsBäckström i motsvarande del. 244 ledamöteravstod från att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 251röster mot 25 för reservation 1 av . 13ledamöter avstod från att rösta.Mom. 2 (industrins nedsättning)Utskottets hemställan bifölls med 267 röster mot 23för reservation 2 av . 7 (kilometerskatten)Utskottets hemställan bifölls med 266 röster mot 22för reservation 4 av . 8 (miljöklasser för bensin)Utskottets hemställan bifölls med 166 röster mot124 för reservation 5 av m.fl.Mom. 10 (en regionalt differentierad bensinskatt)Utskottets hemställan bifölls med 272 röster mot 13för meningsyttringen av imotsvarande del.Mom. 22 (förpackningsskatten, m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 165 röster mot124 för reservation 12 av m.fl.Mom. 24 (den särskilda varuskatten, m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 254 röster mot 23för reservation 14 av . 11 ledamöteravstod från att rösta.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Meddelande om samlad voteringTalmannen meddelade att kulturutskottetsbetänkande KrU12 samt utbildningsutskottetsbetänkanden UbU10, UbU8, UbU9, UbU11,UbU12 och UbU18 skulle avgöras i ettsammanhang efter avslutad debatt.6 § betänkande1991/92:KrU12 Folkbildning (prop.1991/92:100delvis).Anf. 3 ():Fru talman! Så sent som fattaderiksdagen ett för studieförbunden ochfolkhögskolorna mycket betydelsefullt beslut.Riksdagen visade genom beslutet en stark tilltro tillfolkbildningen som en demokratisk kraft och enkunskapsresurs i samhället.Beslutet gav också organisationerna påfolkbildningsområdet större möjligheter att självaplanera och utveckla sin verksamhet. De ficktreåriga budgetramar som bl.a. gav nödvändigaekonomiska och andra förutsättningar för ettlångsiktigt förändringsarbete. ochfolkhögskolor välkomnade beslut.Förnyelsearbetet sattes i gång med stor entusiasmutifrån de förutsättningar som angavs iriksdagsbeslutet. Efter treårsperioden skulle enfördjupad utvärdering bl.a. ge svar på hurfolkbildningen uppfyllt de mål som riksdagenangav.Regeringens förslag i årets budgetproposition omen kraftig nedskärning av anslaget tillfolkbildningen kom därför som en storöverraskning. Många reagerade givetvis snabbt ochuttrycksfullt på regeringens kalldusch. Vi har sällani någon fråga fått så många brev, uttalanden ochuppvaktningar. Eleverna och lärarna påfolkhögskolorna protesterade mot de föreslagnanedskärningarna. De har berättat om vad derasfolkhögskola betyder för dem själva och för derasbygd och vad skolan betyder som mötesplats förmänniskor och för det lokala kulturlivet.Många korttidsutbildade har uttrycksfullt beskrivithur de genom folkbildningen fått en ny start både iarbetslivet och som samhällsmedborgare. Förmånga människor har kursen varit första steget tillfortsatt utbildning. Cirkeldeltagare, ledare ochkulturarbetare från olika studieförbund har vädjatom att vi skall slå vakt om, och inte skära ner på denverksamhet som betyder så mycket förhandikappade, invandrare, många kvinnor ochandra grupper som de möter i sin studie-och kulturverksamhet.De handikappades och kulturarbetarnasorganisationer har uppvaktat kulturutskottet ochframfört sin oro för framtiden på grund av förslagetfrån regeringen.Att utveckla och ge innehåll åt demokratin ärfolkbildningens viktigaste uppgift. Folkbildningenbidrar till en demokratisk grundsyn och tillutvecklingen av samhället. Folkbildning ochdemokrati har allt sedan begynnelsen varit näraförbundna med varandra. De antidemokratiskakrafterna växer i samhället. Vi kan se tydligarasistiska strömningar. Det är alarmerande. Mångafolkbildare gör stora insatser för att motverka dessaströmningar. I ett sådant läge borde regeringenvärna om folkbildningen och inte riva ner den.Människor behöver platser att mötas på som geröverblick och helhetssyn över ett alltmer ytligt ochfragmenterat informationsflöde. Människornabehöver kunskaper för att förstå och kunnapåverka de snabba förändringar som sker isamhället. Först då kan de bli verkligt delaktiga.Det är en omfattande verksamhet som bedrivsinom folkbildningen . går ca 20 000elever på folkhögskolans långa kurser och ca220 000 går på kortkurser. deltar ca200 000 människor i en studiecirkel. Folkbildningenskapar mötesplatser, ger kunskaper och delaktighetgenom sin mångfald och en levande debatt. Därförär det fel att skära i anslaget till folkbildningen.Flertalet studieförbund och folkhögskolor ärsprungna ur och har nära anknytning tillfolkrörelser. Folkhögskolor och studieförbund haren stor och viktig uppgift i att tillgodosefolkrörelsernas behov av utbildning. De stödjerkulturverksamhet och hjälper till att förnya ochvitalisera folkrörelsernas arbete. De är ett gott stödför de nya folkliga rörelser som växer fram. Förmångfalden, för engagemanget och för demokratinbehövs levande folkrörelser.En av folkbildningens uppgifter är också att spridakulturverksamhet och att väcka kulturintresse hosalla dem som inte får del av samhällets kulturutbud.I glesbygden svarar studieförbunden oftast för heladet kulturutbud som finns, och folkhögskolornafungerar ofta som kulturcentra i sina områden.Kulturrådets utvärdering av kulturverksamhetenvisade också att folkbildningen når ut bättre ochengagerar en bredare allmänhet, såväl socialt somgeografiskt, än vad kulturinstitutionerna gör.Denna del av folkbildningen är nu alltså i fara.Att nu minska anslaget till folkbildningen, i ett lägedär många kulturarbetare saknar arbete, ärtvärtemot vad man borde göra. Inomstudieförbunden genomförs exempelvis varje årdrygt 100 000 kulturarrangemang, som ger 600 000direkta arbetstillfällen för konstnärer ochkulturarbetare. Detta måste få fortsätta.Ett beslut i enlighet med den socialdemokratiskareservationen skulle både ge kulturarbetare arbeteoch bidra till att fler människor fick tillgång till ettrikt kulturliv.Den snabba förändringen av samhället ochutvecklingen mot ett mer kompetenskrävande ochkunskapsintensivt arbetsliv ställer stora krav på enomfattande vuxenutbildning och ett livslångtlärande. Folkbildningen är bättre än någon annanutbildare när det gäller att nå många människor påderas egna villkor, med breda och flexiblautbildningsinsatser. Då frågar jag: Vad är motiventill att hindra folks tillgång till detta?Tillströmningen till våra folkhögskolor har ökatkraftigt under det senaste verksamhetsåret. Ominte folkhögskolornas resurser var så begränsade,skulle åtskilligt fler kurser för bl.a. arbetslösakunna genomföras. Även studieförbunden gör härstora insatser. Folkbildningen är en resurs sommåste tillvaratas. Vi har just nu hög arbetslöshet,och därför är det motiverat att satsa påvuxenutbildning för att överbryggakonjunktursvackan, så att både människor ochsamhälle kan stå bättre rustade när konjunkturenvänder.Studieförbund och folkhögskolor gör ocksåbetydande insatser för utsatta och socialt ellerkulturellt missgynnade grupper. Där får människormöjlighet till ökade kunskaper, kulturellaupplevelser och delaktighet. Fysiskt och psykiskthandikappade och åldringar på olika institutionerfår genom folkbildningen ett rikare liv. Förförtidspensionerade, långtidssjukskrivna ocharbetslösa är ofta folkbildningen den endamöjligheten att bryta ett i övrigt passiviserandelivsmönster.Minskade anslag slår hårt mot ''det glömdaSverige'', som så ofta talade omi valrörelsen. Folkbildningen, med sina speciellapedagogiska erfarenheter och annorlunda metoder,är ovärderlig för att få dessa människor med.Därför borde regeringen satsa mer påfolkbildningen.Historien har lärt oss att folkbildningen betydermest för dem som fått kort utbildning, har lågainkomster, har blivit arbetslösa, är handikappade,invandrare, eller saknar stimulerandekulturupplevelser. Här skulle jag kunna ta uppfrågan om kvinnorna, som kanske har det störstabehovet av kunskaper för att inte minst fåsjälvkänsla och egenvärde. Men den frågan tarIngegerd upp senare i sitt anförande.Folkbildning handlar alltså om rättvisa. Jag frågar:Varför vill regeringen minska på rättvisan?Regeringens förslag har inte klarat sig genombehandlingen i utskottet. De borgerligaregeringspartierna har under denna och eftermånga skiftande turer stannat för en nedskärningsom är 100 milj.kr. mindre än vad regeringenföreslår i propositionen. Dessa pengar skallfolkbildningsrådet få fördela till dem som ordnarutbildning för dem som är eller väntas bliarbetslösa. Det låter kanske bra, men hur är det?Det är ju inga nya pengar. De skall i en rundgångtas från arbetsmarknadsanslaget. Krasst uttryckttas pengarna från de arbetslösa.Vi socialdemokrater står givetvis fast vid det beslutsom fattade så sent som . Detförslag som vi nu lägger fram, om en ökning med250 milj.kr., är ingen rundgång. Det är friskapengar, som gör den nu diskuterade verksamhetenoch samhället en stor nytta.Därför, fru talman, ber jag att få yrka bifall till desocialdemokratiska reservationerna.(forts.)Anf. 4 TALMANNEN (på grund avdemonstration på åhörarläktaren):Meningsyttringar från läktaren är icke tillåtna.Anf. 5 TALMANNEN (på grund av fortsattdemonstration på åhörarläktaren):Om ordningen inte kan återställas på läktaren,tvingas jag utvisa alla åhörare.AjourneringKammaren beslöt kl. 9.26 på förslag av talmannenatt ajournera förhandlingarna under fem minuterför att ordningen på åhörarläktaren skulle kunnaåterställas.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 9.31.6 § (forts.)Folkbildning (forts. KrU12)Anf. 6 ():Fru talman, ärade åhörare och kammarledamöter!Jag är den första att beklaga dessa yttringar, somförmodligen var tänkta som något slags bejakandeav folkbildningens stora värde -- men som blev såfel och missriktade. I stället vill jag påminna om detrevliga, skötsamma och välljudandedemonstrationer som vi fick ta del av för någramånader sedan utanför riksdaghuset.Representanter för folkhögskolor ochstudieförbund visade på ett charmerande sätt sittställningstagande. Jag beklagar att den traditionoch kunskap som verkligen finns inomfolkbildningen och folkhögskolorna inte kundekomma till uttryck här i dag.Fru talman! Det sägs att det stora slaget omfolkbildningen har börjat -- även om det, som sagt,inte skall utkämpas på det här sättet.Skärmytslingar av annat slag har ju förekommittidigare. har attackeratutposterade folkbildningsvakter, och förraåret fick de viss assistans av -- somvisserligen inte sköt så mycket men ändå stöddeanfallen genom sin passivitet. Jag tänker på detbeslut om folkbildningen som fattades i kammarenden förra året.Då, , uppfattade jag att fortfarandetillhörde oss som utgör folkbildningsförsvaret. Menunder hösten, i regeringsställning, har dessförsvarsvilja uppenbarligen runnit av. när detstora slaget har brutit ut ingår i deanfallande styrkorna ledda av generalerna . Kds fyller rollen av femtekolonnare. I denbelägring som troligen blir långvarig har alla intagitsina roller och positioner.Det stora slaget, bildligt talat, inleddes medregeringens budgetproposition. Dödligt farligabesparingskrav på 306 milj.kr. riktades mot fattigafolkhögskolor och studiecirklar. Femtonprocentiganedskärningar kommer att innebära att vitala delarav folkbildningen slås ut. Det här vet regeringen,och det är själva avsikten med nedskärningarna.Det som kommer att slås ut först är de allmännakurserna som riktar sig till korttidsutbildade,invandrare och handikappade. När de allmännaoch kompetensgivande långkurserna är utdöda, hardet mest specifika i folkhögskolorna försvunnit. Dågår det att avfärda folkhögskolorna somutbildningsanordnare och hävda att statsbidragetkan dras in ytterligare.Det andra som kommer att förblöda på grund avnedskärningarna är studieförbundenssamhällsinriktade cirkelverksamhet. Höjdaavgifter för att kompensera uteblivet statligtekonomiskt stöd gör att de människor som tidigarevarit främsta målgrupp för cirkelverksamheten intelängre har råd att betala för den.Det är verkligen inga överord att påstå att slaget omfolkbildningen har satt i gång på allvar.Den borgerliga majoriteten i kulturutskottet harförsökt att tysta protesterna från representanter förfolkhögskolorna och folkbildningen med hjälp av100 milj.kr. i något slags katastrofbidrag avengångskaraktär. Men vad händer , frutalman? Finns det någon som tvivlar på, att om interegeringen tvingas till reträtt och kapitulationkommer folkbildningsslakten att fortgå? Dessutomhar signalerna från utbildningsdepartementetverkligen nått ut till kommunerna och landstingen.De landstingsbidrag som utgått främst tilllångkurser på folkhögskolor för att täckainternatkostnaderna kommer att kraftigt beskäras.Här rör det sig i allmänhet om nedskärningar påöver 10 %.Fru talman! Det är inte tu tal om saken annat änatt den svenska vuxenutbildningen, som anses varabäst i världen, står inför en katastrof. Dearbetslösa, handikappade och korttidsutbildadetycks inte längre vara värda en andra chans. Nuskall utbildning åter bli ett privilegium för denintellektuella medelklassen, tycks detmoderatstyrda mena.Vi i tror att utbildning och kulturengagerar och utvecklar människor, om den står irelation till deras egna erfarenheter ochupplevelser. Det gäller ju för övrigt all kunskap.Den kan aldrig få fäste om den inte angår. Ett avfolkbildningens särmärken är just att den tarmänniskors egna intressen och erfarenheter somutgångspunkt för lärandet. Det är en avanledningarna till att den i allmänhet når så braresultat. En folkhögskolekurs är ofta början till ettannat och rikare liv. Utbildning ger självförtroendeoch handlingsberedskap. Det är inte för inte sombegreppet ''allmän medborgerlig bildning''är en bra etikett på folkhögskolornasoch studieförbundens verksamheter.Trots stora skol- och utbildningsinsatser de senastedecennierna är utbildningsklyftorna fortfarandedjupa. Klyftorna följer bl.a. av ålder, kön och klass.Jag tror att klasstillhörigheten här förmodligenspelar en större roll än på andra områden. Denhögre utbildningen har förblivit en borg, ganskasvåråtkomlig för dem som inte är uppvuxna i enstudievan tradition. För att ge människor chans attbryta genom är folkbildningen med dessspeciella pedagogik och metodik alldeles särskiltviktig.Fru talman! Alla människor är födda medförutsättningar för fantasi, skapande förmåga ochmed ett behov av att få uttrycka sig och lära sig.Men av olika anledningar får inte alla dessa behovtillgodosedda under barn- och ungdomsåren. Närmänniskors behov av att lära, utvecklas och aktivtskapa snöps och trycks tillbaka, kan det orsakabåde passivitet och destruktivitet och framför alltbrist på glädje och självförtroende. Rädsla för detfrämmande och okända kommer som ett brev påposten. Kunskap är ett bra motgift mot fördomar.Därför spelar folkbildningen en så viktig roll ikampen mot främlingsfientlighet och rasism.Om inte möjligheterna till vuxenutbildning består,blir resultatet att utbildningsklyftorna ökar i taktmed att den allmänna ungdomsutbildningen byggsut och den därmed blir bättre.Med regeringens utbildningspolitik -- där tonviktenläggs på de teoretiska gymnasielinjerna, högskoloroch forskning -- förstärks utbildningsskillnaderna.Men samhället behöver väl utbildade människor påalla nivåer. Arbetslivet förändras ochsamhällsutvecklingen går allt snabbare. Godakunskaper i allmänna ämnen är därför nödvändigasåväl för att hänga med i arbetslivet som för attkunna vara delaktig i debatten om samhällsfrågor.Det kan tyckas att vi har lyckats medutbildningspolitiken i det här landet. Det talas omatt vuxenutbildningen här är bäst i världen.Ser man på statistiken är sanningen någotannorlunda. I har av denarbetande befolkningen gymnasiekompetens. IUSA är motsvarande siffra . De föreslagnanedskärningarna för vuxenutbildningen ochkomvux stryper möjligheterna till den viktigakompetensgivande vuxenutbildningen. Omregeringens förslag går igenom, kommer det att blihart när omöjligt för de utbildningsmässigt redanmissgynnade att komma ikapp.När man nu väljer att så kraftigt beskärafolkbildningen -- det handlar som sagt om 306milj.kr. eller en femtonprocentig nedskärning --innebär det ett definitivt avsteg från tidigare beslutom treårsbudgetering. En sådan, som vi fattadebeslut om , skulle göra det möjligt medlångsiktig planering för folkbildningen,nysatsningar och utveckling av verksamheten, föratt ännu bättre kunna möta de behov som finns. Dåvar så gott som alla överens om att prioriterautbildningsbehovet för de korttidsutbildade, förarbetslösa, för handikappade och för invandrare.Fru talman! Varken folkbildningen eller komvux,som kommer att debatteras , ärnaturligtvis ofelbara eller alltigenom heligaverksamheter. Det har vi i varit deförsta att påpeka. Det förekommer tyvärr bådeslentrianmässiga folkhögskolekurser ochmeningslösa studiecirklar, kanske rent av en ochannan dålig komvuxundervisning.Vi i anser också att det finns godaskäl att vara kritisk beträffande vissa avfolkbildningsrådets fördelninsprinciper när detgäller anslaget, dels fördelningen mellan olikafolkhögskolor, där de små och medelstora skolornahar svårt att hävda sig, dels fördelningen mellanolika studieförbund, där inte minst , detyngsta av bildningsförbunden, misshandlas. Mendessa missförhållanden kommer man inte till rättamed eller motverkas inte av nedskärningar iverksamheten, snarare tvärtom.Med regeringens förslag, som utskottsmajoritetenhar gjort till sitt, med undantag för de tillfälliga 100miljonerna, som man kommer att ta från AMS,försvinner den viktiga uppsökande verksamheteninom nå kulturellt ochutbildningsmässigt utsatta grupper. Cirkelstudieroch kurser vid folkhögskolor, som har haft så storbetydelse för att göra oss till en samhällsmedvetenoch demokratiskt sinnad nation, förpassas till ettslags utbildningsbakgård. Människors möjlighet attfå en andra chans i livet genom studier i vuxen ålderär allvarligt hotad.Vad återstår då, när möjligheterna tillfolkbildningsstudier försvinner? För väldigt mångaär det bara en återgång till arbetslöshet,långtidssjukskrivning eller kanske t.o.m.permanent arbetslöshet. Har vi råd med ett sådantslöseri med mänskliga resurser? Vi i Vänsterpartietanser inte det. Därför föreslår vi att anslaget tillfolkbildningen ökas med de 306 miljoner som manhar velat skära ned med.För den som undrar varför vi har egenmeningsyttring och inte har anslutit oss till densocialdemokratiska reservationen vill jag påpekaatt också Socialdemokraterna går med på vissanedskärningar när det gäller folkbildningen, mende nöjer sig med 56 miljoner. Det gör inte vi iVänsterpartiet. Vi anser att de besparingar på 100miljoner som folkbildningen fått göra detinnevarande året, för så är det faktiskt, är alldelestillräckliga.Jag yrkar alltså, fru talman, bifall tillmeningsyttringen.Anf. 7 ():Fru talman! Låt mig säga allra först att det är ytterstbeklagligt att i en debatt som skall präglas avbildning, kultur och humanism vara med om ensådan chockerande upplevelse som det som händepå läktaren . Är det någon gruppsom inte borde ta till sådana medel, är det väl desom värnar om folkbildningen. Sedan var det ocksålitet grymt att demonstrationen drabbade BeritOscarsson, som kanske mindre än andra skallkritiseras av gruppen som demonstrerade.Men kom ihåg att vi allihop som deltar i den härdebatten älskar folkbildningen, lever medfolkbildningen och anser att folkbildningen harstora värden. Det finns en värdegemenskap som ärmycket värdefull i den mycket stora kontaktyta somfolkbildningen har i samhället. Jag skulle vilja sägaatt det finns nog ingen verksamhet som har en såbred, aktiv och kreativ kontaktyta gentemotsamhället som folkbildningen har.Så vi är hemma i en värnkrets vad gällerfolkbildningen. Däremot tycker jag nog att det varlitet av gnällspikarnas , när förstsocialdemokraten och sedanElisabeth gjorde enkoppling mellan den skattefinansierade andelenoch folkbildningens villkor, för det resonemangetkan jag inte ställa upp på. Det är ett orimligtresonemang. Det är t.o.m. ett felaktigt resonemangfrån folkbildningens utgångspunkt. Folkbildningenlever på sina egna kvaliteter.Låt mig tala om att det beslut som kommer attfattas här i och det förslag som utskottethar resonerat fram innebär att upp emot 2 miljarderkronor av skattemedel på riksnivå används tillfolkbildningen.Vi gör från utskottets sida en besparing, ja.Socialdemokraterna gör också en besparing, ochdärför är resonemang fullkomligtorimligt. Om socialdemokraterna tyckte att detsom resonemang bygger på är såviktigt, skulle ni självklart inte spara. Ni sparar 50miljoner eller egentligen 53 miljoner, och det får niväl göra då, men försök inte framställa er som desom inte tar ett öre från folkbildningen!Jag lever mitt i folkbildningen, och jag menar att visom gör besparingen egentligen inte tar pengar frånfolkbildningen. Vi har ju en situation somsocialdemokraterna egentligen har skapat, BeritOscarsson. Den ekonomiska politik som ni harbedrivit har inverkat påkulturklimatet. Det har blivit svårare och svårareoch svårare att hävda kulturens och folkbildningensvillkor i det klimat som ni har skapat. Hur man dåkan bygga upp ett resonemang så som BeritOscarsson här gör, förstår jag inte.Det vore mycket bättre om och jagoch andra folkbildningens vänner höll varandra ihanden och skapade olika förutsättningar. Titta nupå vad som har hänt ! Vi bordeåtminstone som princip vara överens om det somkallas för bästa skola, att skolan mer äntidigare skall präglas av kvalitet och kunskap, merän tidigare ge människor de bästalivsförutsättningarna, vilket är skolans uppgift, enkombination av kunskap och fostran. Ingenting kanvara viktigare för folkbildningen än att stötta det.Att förbättra kulturklimatet på alla områden ärviktigare än en rad av de materiella ting som underalltför lång socialdemokratisk regeringstid alltidhar lyfts fram, då materialismen alltid har varitviktigare än kultursatsningarna.Vad regeringen nu gör och som utskottet vill stöttaär att markera att kulturklimatet och de allmännakulturförutsättningarna är viktiga i helt andratermer än de termer som är formulerade medskattemedel. Att lyfta fram ämnesgrupper somhumaniora och etik, kan någonting vara viktigareför folkbildningen? Precis det vill vi som ärfolkbildningens vänner.Vi vill mer betona öppningen mot , säga attvi har våra kulturella rötter där.