prot · GG0925 · 1992-11-17 00:00:00 — Bestämmelseni regleringsbrevet om att högskolestyrelserna skallavsätta medel för handikappade studenter är enbetoning av ansvaret för resp. universitet ellerhögskola att de skall ställa medel till förfogande föratt handikappade skall kunna studera. Att såverkligen blir fallet kommer VHS sammanställningoch redovisning av handikappresurser att visa.På samtliga universitet och högskolor finns dethandikappansvariga som utarbetarett gemensamt förslag till program för stödåtgärderför handikappade studenter som föväntas antas avresp. Detta gemensamma förslagbygger på och ersätter UHÄ:s allmänna rådangående jämkning av utbildningsinnehåll m.m.för vissa handikappade studerande.Den nya friheten för universiteten och högskolornaskall leda till att effektivitetsvinster kan göras isamordningen av resurser och principer förhandikappade studenter. Jag har fullt förtroendeför att ledningarna för universitet och högskolorkommer att se till att situationen för handikappadestudenter förbättras.Anf. 47 ():Herr talman! Det är bra attutbildningsministern uttalar fullt förtroende för attledningarna för universitet och högskolor kommeratt se till att situationen för handikappade studenterförbättras. Det finns ändå en oro för att frågan omhögskolestudier för handikappade skallmarginaliseras.I högskoleutredningen, den s.k. Grundbulten,påtalas vikten av en god studiemiljö i vilkenstudenterna tas väl om hand och ges braintroduktion, god kvalitet på undervisningen ochtillgång till professionellt stöd under studietiden.Detta gäller i hög grad handikappadehögskoleelever. Det är viktigt att den gruppenfortsätter studera. Jag förstår att statsrådet ocksåmenar det.Jag har tagit del av en skrivelse från Verket förhögskoleservice, som har givits ut till samtligahandikapphandläggare på universitet ochhögskolor. Där hänvisar man till det regleringsbrevsom statsrådet nämner och den sammanställningman har i uppdrag att lämna till regeringen.Man säger så här:''Verket för högskoleservice kommer därför förstvid budgetårets slut att gå ut med en skrivelse medvilken vi begär in de uppgifter departementetönskar. I vilken form denna insamling av uppgifterskall ske kan vi tyvärr inte informera om förtillfället men klart är att departementet önskaruppgift om att viss avsättning skett och hurresurserna använts. Detaljeringsgraden är dockännu inte bestämd. ''Det låter så konstigt. Vad menas med ''att vissavsättning skett''?Anf. 48 Utbildningsminister ():Herr talman! Det betyder först och främst attverket inte gärna kan begära att få in uppgifternaföre budgetårets slut, om de skall vara av godkvalitet. Det bygger på det enkla antagandet endast vet vad som har inträffat.Formuleringen ''uppgift om att viss avsättningskett'' är helt enkelt en anknytning till de gamlareglerna, som stipulerade att en viss del av deanslag som staten tilldelade varje högskola skulleavsättas för att hjälpa och stödja handikappadestudenter. Detta skall alltså inte utläsas som någotelakartat eller lömskt, utan det är tvärtom enambition från VHS att verka i den anda som vi bådaså gärna vill att högskolorna skall verka i, nämligenatt se till att handikappade studenter har godamöjligheter att tillgodose sina studieambitioner.Får jag också, herr talman, tillägga att jag för tror att en ökad tyngdpunkt pågrundutbildningens kvalitet, om vilken det rådertotal enighet i denna kammare, kommer attinnebära en fokusering på goda studievillkor föralla studenter, inte bara för dem som inte ärhandikappade.Anf. 49 ():Herr talman! Jag tackar så mycket för svaret, ochjag hoppas verkligen att det inte skall vara någonnjugghet när det gäller de handikappade.Gymnasieskolorna ställer ofta upp mycket bra, ochdå förväntar sig de handikappade att de skall kunnagå vidare med studierna.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Svar på fråga 1992/93:201 om ökaderesurser till högskolan i /UddevallaAnf. 50 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat mig om jaghar för avsikt att tillföra Högskolan iTrollhättan/ökade resurser förutbildning och forskning mot bakgrund av denrådande situationen med ökande arbetslöshet iFyrstadsregionen.Sedan läsåret 1991/92 har 14 000 nyautbildningsplatser tillförts grundutbildningen viduniversitet och högskolor, varav 4 000 underinnevarande läsår. Utbyggnaden syftar till att ökaden alltför låga andel av varje ungdomsgenerationsom genomför högre utbildning. Insatserna ärsärskilt angelägna mot bakgrund av den bristandeutbyggnaden under 1980-talet.Till följd av eftersläpande effekter bl.a. i fråga omlokaltillgång, men framför allt när det gällertillgång på lärare med god vetenskaplig kompetens,kan inte en angelägen utbyggnad ske så snabbt somi och för sig vore önskvärt. Om man alltför snabbtökar antalet utbildningsplatser inomhögskoleutbildningen kommer utbildningenskvalitet att bli lidande. Jag är mot denna bakgrundskeptisk till tillfälliga åtgärder. Åtgärder inom denhögre utbildningens område måste ses i ett längretidsperspektiv.Regeringen framlägger för övrigt inom kortytterligare förslag om ökad dimensionering. Jag fårdärför hänvisa till dessa.Anf. 51 ():Herr talman! Jag tackar utbildningsministern försvaret, även om jag tycker att det är ett ganskaallmänt svar.Jag ställde frågan mot bakgrund av det myckethårda slag som har drabbat ochvad som i anledning av detta bör göras just påhögskolans område.Högskoleutbildning och forskning som höjerkompetensen är livsavgörande för regionensföretag när konkurrensen hårdnar. Jag tror atthögskoleutbildning och forskning också krävs föratt ett mera differentierat näringsliv skall kunnabyggas upp, som kan återskapa de förloradejobben. För att man skall kunna bygga upp nyaföretag krävs det förbättrade och delvis nyakunskaper i ämnen som teknik, ekonomi, språk ochinternationell marknadsföring. Om de jobb somförsvinner inom massproduktionen skall ersättasmed jobb inom högteknologin krävs det mycket påforskningens område.Fyrstadsregionen har en relativt låg andelhögutbildade, och regionens högskola är landetsminsta. Det är inte bra förutsättningar iförnyelsearbetet. Vår högskola behöver därför nudels tidigarelägga planerade satsningar, dels fåresurser till nya behov som har uppstått. Enminimimålsättning är att vår högskola nu tillåtsväxa i kapp andra regioners högskolor.Fyrstadsregionen behöver förvisso många slagssatsningar, men jag anser att en rejäl förstärkningav högskolan är en satsning som är strategiskt mestviktig.Jag skulle mot bakgrund av det ganska vaga svaretvilja fråga utbildningsministern om han delar minbedömning i fråga om just högskolans strategiskaroll för att stärka de befintliga företagen och byggaupp nya företag i regionen.Anf. 52 Utbildningsminister ():Herr talman! och jag kan träta omåtskilligt, men inte om att högre utbildning ochkompetensutbyggnad är viktigt för att tillgodosehela vårt lands behov av avancerad och kunnigarbetskraft. Om detta har det utvecklats enbetydande enighet i denna kammare. Detta, herrtalman, är en styrka för hela utvecklingen av vårtutbildningssystem.Jag sade i svaret på fråga attförslag om ytterligare utbyggnad av högskolor ochuniversitet kommer till . För attlätta något på täckelset över denna proposition,kan jag säga att jag har valt att titta på de allraminsta och allra yngsta högskolorna, för att se vilkaförutsättningarna är för att där öka volymen så attutbildningsmiljön i varje fall kommer ett stycke påvägen, om de inte kan komma i paritet med destora. Jag tror att kommer attfinna att högskolan i /tillhördessa högskolor när denna proposition läggs påriksdagens bord.Anf. 53 ():Herr talman! Det gläder mig attutbildningsministern inser betydelsen av att satsapå vår högskola. Jag upplevde det inte så ,när regeringen beslutade att lägga ut 30 nya platservid vår högskola och andra små högskolor,som man lade huvudinriktningen på destörre skolorna. Jag hoppas då att det förslag somkommer verkligen omfattar en rejäl satsning.Jag tror ändå inte att det är en så stor satsning somden som skulle behövas åren framöver och som jaghänvisar till när jag säger att olika delar avutbildningen borde tidigareläggas. Det finnsmycket att satsa på inom det området, t.ex. enpåbyggnad för de gymnasieingenjörer ochgymnasieekonomer som blir arbetslösa. Den storagrupp yrkesarbetare som blir arbetslösa bordestarkare aktualisera satsningen på en yrkestekniskhögskoleutbildning i regionen.Anf. 54 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag måste ändå gräla litet på IngvarJohnsson i fråga om historien, därför att historienhar i detta fall en påtaglig betydelse för framtiden.Under hela 80-talet grälade oppositionen på dendåvarande regeringen för att den skulle öka antaletplatser i den högre utbildningen. Vi grälade påregeringen för att den inte tillräckligt såg om denhögre genom att satsa på fleradoktorander och därigenom lägga grunden för flerakvalificerade lärare vid högskolorna. Men vi ficknej, ända tills , då den dåvaranderegeringen var på väg att bli nedröstad av helaoppositionen -- då svängde man, under galgen.Där ligger det historiska problemet, IngvarJohnsson. Om försummelserna intehade gjorts, hade vi haft flera platser vidhögskolorna, utrustade med vetenskapligtkompetenta lärare. sitter vi där med skägget ibrevlådan och tvingas ta skeden i vacker hand, ochvi kan dess värre inte erbjuda så mångautbildningsplatser som vi egentligen skulle vilja.Anf. 55 ():Herr talman! Statsrådet försöker nu försvinna fråndiskussionen om satsningar på högskolan iFyrstadsregionen. Jag kan gärna diskutera historia,t.ex. när var det enda parti här iriksdagen som röstade mot inrättandet av dennaskola. Jag kan också påminna Per om att visocialdemokrater under det föregående riksmötetvid fyra olika tillfällen föreslog fler platser till desmå högskolorna, bl.a. /, ochgjorde uttalanden om vikten av att satsa på de småhögskolorna.Hitintills har jag upplevt en ovilja från Per Unckelatt satsa just på de små högskolorna. Om han ärberedd att ändra sig är det bra, men då hjälper detinte att ändra sig bara litet grand. Det krävs en rejälsinnesförändring.Anf. 56 Utbildningsminister ():Herr talman! Den regering som jag har glädjen attföreträda har -- trots socialdemokratiskaförsummelser -- snabbareökat dimensioneringen av den högre utbildningenän vad ni socialdemokrater gjorde under 15 år.Således kan den regering som jag företräderknappast anklagas för att vara njugg när det gällerdimensionering av högre utbildning.Likväl är det historiska problemet just det som jagnämnde, , nämligen att om maninte ser till att det finns doktorer som kan varalärare, hjälper det ju inte att snabbt yrka på fleraplatser, när det i alla fall inte finns några lärare. har bara av lärarna vid universitetendisputerat. av lärarna vid de mindrehögskolorna har samma bakgrund. Jag trodde attIngvar och jag var ense om att alla lärarevid alla lärosäten skulle ha dennautbildningsbakgrund.Anf. 57 ():Herr talman! Det är naturligtvis viktigt att det blirfler välutbildade lärare. Men som jag har uppfattatdet har Per just när det gäller att satsa på desmå högskolorna använt problemet som enförevändning för att inte göra några satsningar.Satsningen på högskolan Trollhättan-Uddevallagäller ju inte bara de två städerna. Iansvarsområdet ingår också , där varjekommun som gick blev av med en radarbetstillfällen inom bilindustrin. Det är därförnödvändigt att man får möjlighet att höjakompetensen, både i de företag som blir kvar ochhos de människor blir arbetslösa.Anf. 58 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Jag medger ett ytterligare inlägg från varderatalare.Anf. 59 c1 > Utbildningsminister ():Herr talman! Nej, det är ingen förevändning somjag använder mig av för att man inte skall bygga utde små högskolorna i den takt som . Det är blott och bart hänsyn till de studentersom skall utbilda sig och dessutom måste skuldsättasig ordentligt. Jag vill kunna se dessa studenter iögonen och säga att de får en vetenskapligt välbaserad utbildning.Till sist, herr talman, bortsett från att den regeringjag tillhör har byggt ut den högre utbildningenfortare än någon annan regering, har vi dessutomerbjudit fler arbetslösa meningsfull sysselsättningän någon annan regering i mannaminne -- IngvarJohnssons och socialdemokraternas gamlaregeringar inberäknade.Anf. 60 ():Herr talman! En satsning på vår högskola innebäratt de som studerar där kommer att få en godutbildning. En målsättning bör vara att mantilldelar minst ytterligare 150 platser redan vid dentilldelning som görs.Det vore rimligt att vår högskola fick möjlighet attväxa i kapp andra regioners högskolor. Det innebärett behov av att satsa påatt genomföra en utbyggnad i storleksordningen 15miljoner kronor. Vår region är minst lika stor somandra regioner, och utbildningsbehovet är ocksålika stort -- eller större i den situation som råder.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1992/93:140 om sekretess påbankvalvsritningarAnf. 61 c1 > Statsrådet c0 > (-):Herr talman! har frågatjustitieministern om hon avser att föreslå skärptsekretesslagstiftning till skydd för ritningar överbankvalv. Arbetet inom regeringen är så fördelatatt det är jag som skall svara på frågan.Offentlighetsprincipen innebär bl.a. att den sombegär det har rätt att ta del av allmänna handlingarhos statliga och kommunala myndigheter. Dennaprincip har, som alla vet, stor betydelse.Offentlighetsprincipen måste dock ha sinabegränsningar. Enligt 2 kap. 2 §tryckfrihetsförordningen får offentlighetsprincipenbegränsas bl.a. om det är påkallat med hänsyn tillintresset att förebygga eller beivra brott. Dennasekretessgrund är således tillämplig i fråga om ensådan sekretess som efterlyser.Inom bereds för närvarandeett ärende angående sekretess för ritningar överbanklokaler och därtill angränsande ytor. Det ärSvenska bankföreningen som i en framställning,vilken kom in till departementet, harhemställt att sekretesslagen skall ändras så, attsådana ritningar skall kunna omfattas av sekretess.Frågan kommer att behandlas i endepartementspromemoria som är underutarbetande. Avsikten är att promemorian skallremissbehandlas och att en remissskall kunna överlämnas till lagrådet under våren1993.Anf. 62 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret.Sverige är fantastiskt och alldeles klart ett paradisför presumtiva tjuvar, eller inbrottsarbetare som deibland kallas.För en som funderar på att bryta sig in i ettbankvalv underlättas den brottsliga verksamhetenav att vederbörande under anonymitetsskydd ochmed hjälp av offentlighetsprincipen kan kvittera utbankvalvsritningar på byggnadskontoren utan attens behöva legitimera sig.Statsrådet sade att man skall kunna vägra att lämnaut ritningar med hänvisning till intresset att beivraeller förebygga brott. Enligt uppgift frånJustitiedepartementet är denna sekretessmöjlighetgiltig endast om landets säkerhet berörs. Det kanman kanske inte säga när det gäller bankvalven ochbankverksamhet.Byggnadskontoren har tydligen inte tolkat lagen påsamma sätt som statsrådet, eftersom ritningarlämnats ut i 10--15 fall utan att mottagaren har haftnågot synbarligt legitimt motiv. Mina följdfrågorblir därför: Har lagens möjligheter i dessa fallmisstolkats av byggnadskontoren? Anser statsrådetatt man med stöd av sekretesslagen kan vägra attlämna ut ritningar, om inte mottagaren kan göra dettroligt att skälet till att få ut dem är helt legitimt?Anf. 63 c1 > Statsrådet (-):Herr talman! har gjort rätt.Man har visserligen möjlighet enligttryckfihetsförordningen, som jag hänvisadetill, att vägra lämna ut handlingar, men detförutsätter att detta införs också isekretesslagstiftningen, vilket alltså ännu inte ärgjort. Detta är bakgrunden till att vi inomJustitiedepartementet arbetar med en promemoriaför att se hur problemet skall åtgärdas.Jag håller med om att detförefaller smått vansinnigt att det på detta sätt skallgå att få ut bankvalvsritningar i kanske heltillegitimt syfte.Vid utformningen av en sådan här bestämmelseuppkommer vissa besvärligagränsdragningsproblem, som vi nu skall se närmarepå, t.ex.: Vilka ritningar är det som skall omfattasav sekretess? Är det bara ritningar över självabankvalvet, eller är det ritningar över helabanklokalen? Är det ritningar som omfattar ytorsom angränsar banklokalen? Är det ritningar överlokaler som används för bankändamål , eller somtidigare har använts för bankändamål? Vilkaverksamheter skall omfattas av sekretess? Är detbara banker, eller skall även växlingskontor ochliknande verksamhet omfattas av sekretess? Dessafrågor måste utredas, och det avser jag att vi skallgöra inom ramen för departementspromemorian.Anf. 64 ():Herr talman! Jag tackar för det kompletterandesvaret, som jag tycker är ytterst värdefullt. Det ärnaturligtvis mycket glädjande att man nu inomdepartementet håller på att framställa enpromemoria, som jag hoppas skall mynna ut i ensäkrare lagstiftning och som också kommer attomfatta lokaler intill bankvalv, eftersom det är demsom man måste bryta sig igenom för att komma ini valven. Jag hoppas verkligen att det kommer enlagrådsremiss till våren.Under tiden vill jag uppmana de byggnadskontorsom tvingas att lämna ut ritningar, att de i sin turunderrättar den bank, det växlingskontor eller vaddet nu är fråga om som det har kommit en förfråganom att deras ritningar skall lämnas ut, så att manfrån bankens sida kan förebygga eventuella brott.Jag hoppas att mitt budskap når ut till debyggnadskontor som härnäst står i tur att få enförfrågan om att lämna ut ritningar.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1992/93:177 om vårdnad ochumgänge med barnAnf. 65 c1 > Statsrådet c0 > (-):Herr talman! har medhänvisning till en ändring i somträdde i kraft uppgivit att förvägranoch försvårande av umgängesrätten kan ha enutformning som får icke-avsedda konsekvenser.Mot bakgrund härav har hon frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att ge möjlighettill en bättre helhetssyn i dessa frågor.Reglerna i är utformade så attdomstolen skall utgå från vad som är bäst för barnetnär den beslutar om vem av föräldrarna som skallha vårdnaden om barnet. Vid bedömningen av vadsom är bäst för barnet skall rätten fästa avseendesärskilt vid barnets behov av en nära och godkontakt med båda föräldrarna. Barnetsvårdnadshavare har också ett ansvar för att barnetsbehov av umgänge med en förälder som inte ärvårdnadshavare tillgodoses. Det är alltså barnetsbehov, inte föräldrarnas önskan om umgänge, somskall stå i centrum när man avgör om och i så fall ivilken omfattning som umgänge skall förekomma.Redan gällande rätt innebär således att domstolenskall utgå från barnets bästa när den avgör fråganom umgänge. Detta skall ske genom en bedömningav samtliga omständigheter i det enskilda fallet.Vad som krävs är alltså en helhetssyn påumgängesfrågan.Det är naturligtvis så att barn inte skall behövariskera att fara illa när de umgås med den föräldersom inte är vårdnadshavare. Som jag var innepå innebär redan gällande rätt att en sådan riskskall vägas in vid den helhetsbedömning somdomstolen skall göra när den avgör om umgängeskall förekomma. För att göra det ännu tydligarehar regeringen i en lagrådsremiss föreslagit att ensärskild bestämmelse skall föras in i föräldrabalkenom att domstolen, när den bedömer enumgängesfråga, skall beakta risken för att barnet isamband med utövande av umgänge utsätts förövergrepp, olovligen bortförs eller kvarhålls ellerannars far illa. Det behöver inte vara klarlagt attbarnet kommer att fara illa för att det skall inverkapå beslutet om umgänge. Det räcker med att detföreligger konkreta omständigheter som talar föratt det finns en risk för det. Lagändringen föreslåsträda i kraft den 1 april 1993.Anf. 66 ():Herr talman! Jag tackar för svaret.Det kunde faktiskt inte vara bättre. Jag tackarsärskilt på barnens vägnar.Lagen utgår från barnets bästa i det enskilda fallet.Domstolen har ansvar för att bedömningen blirsådan, att barnet inte utsätts för övergrepp. Dethandlar om oerhört svåra avgöranden. Om beslutetblir felaktigt, är det inte beslutsfattarna somdrabbas utan barnet, som kanske riskerar att fålivet förstört. Då kan man ju fundera över vem somär mest riskbenägen. Därför är det bra med detförtydligande som statsrådet föreslår.Praktexemplet var den 4-åriga flicka som slogs ihjälav sin far , direkt efter det attdomstolen tvingat fram umgänge med fadern i stridmed moderns och barnets vilja.Frågan är om det över huvud taget är riktigt medtvång och våld i umgängesfrågor. Skall man tvingaett barn till umgänge? Är det rimligt att försökagrunda kärlek på våld? Borde inte den förälder somfått umgängesrätt, men inte har barnets förtroende,först bygga upp detta förtroende när en annanperson är närvarande, innan barnet lämnas ensamtmed vederbörande? Det finns snarare risk för attvåld och tvång till umgänge i stället kan leda till attbefästa negativa känslor. Lagstiftningen skall gemöjlighet att ta rimliga psykologiska hänsyn.Frågan om umgängessabotage har uppenbarligenfått en för central ställning vid bedömningen, somkan få konsekvenser som lagstiftaren inte avsåg.Jag påpekade dessa risker för statsrådet lagen infördes, men hon var mycket kallsinnig.Nu har vi fått en del negativa erfarenheter, och jagär glad att statsrådet inser det och inför enlag som inte försvårar för barnet vid skilsmässorutan tvärtom. Min tilltro till statsrådet harytterligare förstärkts efter detta frågesvar.Anf. 67 c1 > Statsrådet c0 > (-):Herr talman! Jag skulle bara vilja tillägga någraord. Eftersom vi talar om umgängessabotage, kanjag säga att bestämmelsen om umgängessabotagepå sina håll har kommit att uppfattas så, attvårdnadshavaren skulle vara skyldig till attmedverka till umgänge även när det riskerar attskada barnet. Så är alltså inte fallet. Det vill jaggärna i det här sammanhanget starkt framhålla.Även om det är viktigt för ett barn att ha nära ochgoda relationer med båda föräldrarna, är det minstlika viktigt att barnet inte far illa, när det umgåsmed en förälder som inte har umgängesrätten.Barnets bästa får inte offras för intresset avumgänge med den ena föräldern.Anf. 68 ():Herr talman! Jag delar helt statsrådetsuppfattningar. Jag vet också att lagstiftningen gerutrymme för den tolkning som statsrådet härpåvisar. Många människor har uppfattat lagen påett oerhört negativt sätt, som om man kan användaumgängessabotage som ett skäl att ta vårdnadenifrån den andra. Det är bra om det sprids attlagstiftningen inte skall fungera på det sättet ochinte kommer att göra det i fortsättningen.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1992/93:135 om mobbning iskolanAnf. 69 (m):Herr talman! har frågat mig vadjag har för avsikt att göra åt det stora problemetmed mobbning.Frågeställaren tar upp ett svårt och mycketangeläget problem. Hur kommer vi till rätta medden mobbning, som vi genom en radundersökningar, vet förekommer i skolan?Skollagen är klar och entydig. I första kapitlet stårbl.a. : ''Utbildningen skall främja elevernasharmoniska utveckling till ansvarskännandemänniskor och samhällsmedlemmar.'' Vidare sägs ilagen att ''verksamheten i skolan skall utformas iöverensstämmelse med grundläggandedemokratiska värderingar. Var och en som verkarinom skolan skall främja aktning för varjemänniskas egenvärde-- -- --. ''I skolan skall varje elev behandlas med aktning ochrespekt och skall i sin tur fostras till att bemötaandra på samma sätt. Alla som är verksamma iskolan har ett ansvar för att skolmiljön skall kunnaupplevas som trygg och positiv för alla elever.Vi arbetar just nu med en ny läroplan förgrundskolan, gymnasieskolan och komvux. I detbetänkande från , som ärute på en bred remiss, finns det i enlighet meddirektiven förslag om hur såväl elevernas, somlärarnas och övrig skolpersonals ansvar förverksamheten i skolan, bl.a. skolmiljön, skalltydliggöras. Jag tror att det är mycket viktigt attklargöra ansvarsfrågor och också att ge myckettydliga signaler om de krav man måste kunna ställapå både elever och personal i skolan när det gällerden sociala miljön. Mobbningstendenser ochtrakasserier av och mot elever får aldrig tolereras iskolan.