prot · GF09127 · 1992-06-09 00:00:00 — Det är av den anledningensom det är så viktigt att statsbidragsreformensjösätts , så att den kan börja ge utslag i en starkförbättring av den kommunala produktiviteten.Anf. 128 ():Herr talman! Modigt att vågarsjösätta det nya statsbidragssystemet! Äntligen blirkommunerna myndigförklarade!Så uttrycker sig ett socialdemokratisktkommunalråd om den ytterligt omfattandekommunala reform som skall fattabeslut om. Om man läser de socialdemokratiskareservationerna till betänkandet, förvånar det ju attdet finns någon socialdemokrat som tycker attfinansministern är modig och att det nyastatsbidragssystemet skulle göra kommunernamyndiga.Som kommunalpolitiker irriteradesjag över hur besvärligt det var att fatta beslut imånga lokala frågor utan att behöva snegla åtriksdag och regering och styrande bestämmelser.Regler och förordningar begränsade minamöjligheter på ett onödigt sätt. Jagär säker på att Per har upplevtdetsamma.Statsbidragsbestämmelserna var och är en ständigkälla till förtret. ändras detta och den s.k.påsprincipen införs -- med andra ord bort meddetaljer och pekpinnar, mer av frihet och generellaprinciper! Det handlar faktiskt om en mindrekommunal revolution och också om en mer rättvisfördelning av statens pengar.Herr talman! När vi talar om kommunsektorn,menar vi ju både kommuner och landsting. Jaghåller mig nu i första hand till kommunerna,eftersom nyordningen främst berör dem.Förändringarna vad gäller landstingen är inte såomfattande, och dessutom har landstingen redan ihög grad generella bidrag.Nu avskaffas tolv av de nuvarande öronmärktastatsbidragen samt det s.k. utjämningsbidraget ochdet extra skatteutjämningsbidraget, . Dessutom avskaffas det bidrag somkommunerna fick som kompensation när denkommunala företagsbeskattningen togs bort. Dethandlar om totalt. Skolan,barnomsorgen och äldreomsorgen står för denabsolut största andelen av de specialdestineradebidragen.Varför då denna nyordning? Mitt svar är attdemokratin kommer att öka, när detaljreglerna ochpekpinnarna upphör. lägger sig den härförsamlingen i mindre, vilket bör glädjakommunalpolitikerna, också i . Men åandra sidan får kommunerna räkna med attmedborgarna blir aktivare och vill utnyttja sinamöjligheter att välja friare. Därför följer ocksåansvar av den ökande friheten. Detta tycker jag ärmycket bra.Ett annat viktigt skäl bakom omläggningen är attrena effektivitetsvinster kommer att kunna görasnu när släpper på reglerna. Det kommeratt bli lättare att samordna verksamheter och hittaokonventionella, om uttrycket tillåtes,''gränsöverskridande'' lösningar. Det blir lättare attpröva nya verksamhetsformer, privata alternativ,fler entreprenader och mer av konkurrens.Skall kommunerna klara av sina åtagandenframöver, måste effektiviteten nämligen höjas,. ökar kommunernas chanser!Man får riktiga signaler av , inte felaktiga.De specialdestinerade bidragen har i många fallinte frammanat effektivt utnyttjande av resurser.Ibland har reglerna tvärtom lett tillmisshushållning. Det kan handla om skolan,äldreomsorgen eller daghemmen, som LennartHedquist var inne på. Styrande regler har alltförofta lagt hämsko på lokala initiativ och intestimulerat till varsamhet med skattemedel.Herr talman! Jag tycker också att det är viktigt attpoängtera att fortfarande blir vissaspecialdestinerade statsbidrag kvar, bl.a. inomsocialdepartementets och kulturdepartementetsområden. Likaså undantas de statliga kostnadernaför KBT och för bostadsbidragen. Ansvaret förbåda dessa system kommer ju framgent att heltövertas av staten. Det är viktigt att poängtera,tycker jag, att de statliga kulturanslagen blir kvar isin gamla tappning, vilket visar att regeringenlyssnat på de oroliga remissinstanserna.Av de tre komponenterna i det generella bidragetär det strukturfaktorernas påverkan som vållatstörst offentlig debatt. Det är också detta som hardiskuterats här , helt följdriktigt enligt minmening. Här finns -- som vanligt -- de störstasvårigheterna när det gäller att hitta ett rättvistfördelningssystem för alla olika kommuner iSverige, allt från storstäder med flera hundra tuseninvånare till vår minsta kommun, iVästerbotten, har jag lärt mig, med 2 938 invånare.Justeringar har gjorts av regeringen i jämförelsemed kommunalekonomiska kommitténs utredning.Bl.a. har den så omdebatterade klimatfaktorntonats ner -- och detta före den senaste tidensvärmebölja.En expertgrupp kommer därtill nu att se över ochvidareutveckla systemet med strukturfaktorer.Utskottet understryker vikten av detta, bl.a.genom att föreslå att en parlamentariskreferensgrupp skall följa arbetet, som inte barahandlar om statistiska formler utan också ompolitiska bedömningar och värderingar.Herr talman! Bl.a. måste man ytterligare studerakonsekvenserna för storstäderna. Det finnstvivelsutan vissa extra kostnader som enligt minmening måste vägas in. egenutredning om statsbidragen -- ''Bestämma i egethus'' hette den -- hade en annan strukturindelningsom gav ett annat utfall än det som vi har attta ställning till. Här gör utskottet också etttillkännagivande, bl.a. med hänvisning till enfolkpartimotion från de tre storstäderna. ''Påsprincipen'' innehåller också en annansvårighet. De specialdestinerade bidragen avsåg juatt framför allt stimulera kommunerna att göra somriksdagen beslutat. De kommuner som byggt utbarnomsorgen enligt intentionerkommer att få sina bidrag med helt andrautgångspunkter, inte längre efter antal barn ochplatser. En hel del kommuner hamnar därför itrångmål.Det nya systemet skulle också kunna gynnanedläggning av daghemsplatser, eftersomkommunen till stor del kompenseras genomkonstruktionen med garantinivå, omskatteunderlaget minskar. Detta inträffar omföräldern slutar att jobba på grund av brist påbarnomsorg, varvid kommunen går miste omskatteintäkter. Detta är en hake i systemet.Regeringen kommer också tillbaka med en specielllagstiftning, som kommer att ställa krav påkommunerna att kunna tillhandhålla någon form avbarnomsorg.Herr talman! Även om jag storligen ogillarpekpinnar ifrån -- denna lagstiftning harju också kritiserats från kommunalt håll -- tyckerjag att det är en rimlig åtgärd från sidaoch ett jämförelsevis ganska ringa ingrepp i denkommunala självstyrelsen.Herr talman! En viktig princip bakom det nyastatsbidragssystemet har varit att det skall bli ennettoström av pengar från staten till kommunerna,inte som det är en rundgång av pengar.Därför avvecklas nu skatteutjämningsavgifter ochavräkningsskatten för kommunernas del. Ettproblem är dock att några kommuner härigenomhelt hamnar utanför systemet; tvåkommuner, som därigenom inte får del i deföreslagna indragningarna. Men detta har utskottetuppmärksammat, och regeringen återkommer ihöst till den slutliga fördelningen. Jag tycker därföratt socialdemokraterna inkl. Per tar till brösttoner i onödan här i kammarenoch i reservationen.Som jag varit inne på sjösätts denna viktiga reformi lagom takt. Det finns speciella övergångsregler, såatt inga kommuner ''förlorar'' eller ''vinner'' mer än1,av den sammanlagda inkomsten och3 % . Jag tycker att detta är ett kloktställningstagande, som gör det möjligt förkommunerna att anpassa sig. Ingen tövan omprinciperna -- som jag tycker attsocialdemokraterna ger uttryck för -- däremotförståelse för att det behövs föromställning.I propositionen finns också andra viktiga förslag: enförlängning av det kommunala skattestoppet,ändrat system för att betala ut och beräknakommunalskatten och en indragning om 7,5miljarder kronor från kommunsektorn totalt.Det kommunala skattestoppet är ju bara enförlängning av den nu gällande ordningen. Jag trorfaktiskt att ingen kommunalpolitiker tror kan lösa problemen genom att höja skatten.Nu föreslås också att det skall införas ett ändratsystem för kommunalskattens utbetalning, ettsystem som är mer rättvisande och som inte lider avden tvååriga eftersläpning som dagens krångligasystem medför. En nyordning på detta område ärefterlängtad.Däremot har övergångsreglerna, som tidigaredebatterats här, medfört viss diskussion ikommunvärlden, bl.a. med utgångspunkt i de s.k.kvittningar som omnämns i propositionen. Jag villockså, liksom , understryka attutskottet ägnat dessa problem mycken möda ochmycken tid. Av utskottets betänkande framgårockså med all önskvärd tydlighet att omläggningenskall vara likviditets- och verksamhetsmässigtneutral mellan staten och kommunerna. De slutligauträkningarna -- tabellerna i propositionen ärfaktiskt bara prognoser -- kommer jufinansministern tillbaka med i höst.Men kommunerna skall alltså inte förlora på dennaomläggning.Herr Talman! Den svåraste frågan i det härbetänkandet är de 7,5 miljarderna i indragning somregeringen förslår. Jag tror att det har sagtsav . Jag håller med om detta, ochjag måste medge att jag tycker att kommunernassparbeting är tufft. publiceras också enenkätundersökning som visar att en majoritet avombuden till i Umeåär kritiska till regeringens förslag. Jag skulle viljasäga: Konstigt vore det annars!Men samhällsekonomin ger tyvärr inga genvägar.Kommunerna måste ta sin del för att klara svenskekonomi. Genom det nya statsbidragssystemetökar tveklöst kommunernas chanser att klara avsituationen. Färre pekpinnar och färre regler ökar ihög grad möjligheterna att höja effektiviteten ochöka produktiviteten, att ge kommunmedborgarnamer valuta för skattepengarna.Men som liberal och f.d. kommunalt aktiv blir jagibland något oroad över en del svepande uttalandenom kommunernas ''obegränsadebesparingsmöjligheter''. Kommunernas ärsedan länge slut.Herr talman! Enligt kommunförbundens s.k.baskalkyler i långtidsutredningen måste volymenökas , om kommuner och landstingskall klara 90-talet. Det kan inte ske genom ökadestatsbidrag eller mer skatter, utan måsteåstadkommas genom högre effektivitet och störreproduktivitet.Ett annat sätt är att öka avgiftsfinansieringen, ävenom detta -- och det vill jag poängtera -- måste skepå ett fördelningspolitiskt rimligt sätt.Jag tror i motsats till Per att det ärmöjligt att göra klara effektivitetsvinster. Detarbete som görs ute i kommuner och landsting visardet. De båda kommunförbunden ligger väl frammei utvecklingsarbetet. Det finns flera sådana godaexempel.Så nog har, och det tycker jag att också dennadebatt måste visa, kommunerna storamöjligheter -- inte bara svårigheter och problem.Det nya statsbidragssystemet, skolpeng,barnomsorgspeng och andra finansieringsmetoder isamma riktning kommer att ge kommunerna deverktyg som de så väl behöver för att klara sinaviktiga uppgifter. Det handlar om avreglering ochkonkurrens.Jag har, som jag sagt, förståelse för kommunernasoro. Som liberal tycker jag att det är av oerhörd viktatt kommunerna med bibehållen kvalitet kan klaraav sina viktiga åtaganden bl.a. för våra gamla ochför våra barn.Kommunernas verksamhet är -- och blir --betydelsefull och viktig för att vi skall kunnaupprätthålla en bra generell välfärdspolitik.Genom ''pås-principen'' tycker jag att riksdagenäntligen myndigförklarar kommunerna. Maktenoch ansvaret förskjuts från tillalla kommuner. Den unika svenskakommunala självstyrelsen ges ett kraftfullare ochtydligare innehåll.Jag tycker därför faktiskt att jag med uppburethuvud kan yrka bifall till finansutskottetshemställan i utskottets betänkande nr 29.Anf. 129 PER ()replik:Herr talman! resonerar för det förstaom detaljregler som om över huvud taget alla reglerskulle försvinna, när man går in i systemet med''påsen''. Jag tror att det är en felaktig syn. Det ärmin erfarenhet att t.ex. när staten ändrade despeciallagar som reglerade den kommunalaverksamheten till att bli ramlagar, sattekommunerna i gång med att formulera lokala reglerför verksamhetens genomförande.Det är alltså vilseledande att säga att de detaljreglersom styr kommer att försvinna. De kommeratt göra det i en mening, men de kommer med storsäkerhet att bestå i en eller annan form som lokalabestämmelser.För det andra säger att ingen kommeratt vinna eller förlora mer än 1 1/på den härreformen. Är det en garanti eller ett löfte som OlleSchmidt ställer ut? Jag tror att vi skulle behövaett svar på den frågan.För det tredje: Hur kan en minskad utbetalning föråren 1993 och 1994 på tillsammans ca 25 miljarderkronor beskrivas som likviditetsmässigt neutral?Det skulle vara intressant att höra på detta.För det fjärde vill jag fråga: Instämmer OlleSchmidt i den garanti som ställdeut för de kommuner som jag påstår kommer atthamna i en problemsituation?För det femte en fråga som är litet besvärligare,men som måste ställas: Varför ville inte folkpartietmedverka till att diskutera vårt förslag tilltvåstegslösning för den här reformen?Anf. 130 () replik:Herr talman! Jag skall försöka besvara alla dessafem frågor, men jag skall börja bakifrån.Varför ville vi inte vara med och diskuterasocialdemokraternas motionsförslag? Därför att vii grunden faktiskt, Per , inte harsamma uppfattning och inställning. Vi har sagt, ochdet står uttryckligen i regeringsförklaringen, attSverige behöver en exportledd tillväxt, och då kanvi inte tillåta att kommunerna expanderar sinverksamhet.Jag har försökt att räkna litet grand på vad eraförslag skulle innebära för den kommunalasektorn, och helt klart är att ni riskerar att sätta fartpå både ränta och inflation med era förslag.Där går en grundläggande skiljelinje, och jag harmycket svårt att förstå att Per ochsocialdemokraterna i övrigt inte är oroade överdenna utveckling. Man kan i tidningen läsa attvi har förlorat 150 000industrijobb.Med anledning av den konkreta frågan omlikviditetsmässigheten ochbalansräkningsproblemen vill jag referera urbetänkandet, där vi från utskottets sida mycket välförklarar detta och dessutom medger att det är ettbekymmer. Vi framhåller att det skall varaverksamhetsmässig och likviditetsmässigneutralitet mellan staten och kommunen.Det skall alltså inte påverka verksamheten ute ikommunerna. Vi måste väl ändå, Per OlofHåkansson, vara överens om att vi båda har dettabekymmer? Såvitt jag förstår, i varje fall av dedirektiv som den förre finansministern gav förutredningen av denna fråga, har ocksåSocialdemokraterna varit beredda att genomföradenna förändring av det kommunalaskattesystemet när det gäller utbetalningsrutiner,eftersom man inte vill ha den tvåårigaeftersläpningen.Lennart talade om garantin. Jag kan dåbara falla tillbaka på vad som står i betänkandet ochvad utskottets majoritet uttryckligen säger,nämligen att detta icke skall innebära attkommunerna förlorar på förändringen. Jag menaratt Per måste kunna vara nöjd meddet.Jag menar att Socialdemokraterna serbekymmer. lättar vi på systemet här frånriksdagens sida, nu säger vi att det skall vara färreregler och pekpinnar, men då säger : Det kommer det inte att bli, förkommunerna själva kommer att införa sådana. Ja,Per , möjligtvis kommer de att göradet i och andra socialdemokratisktstyrda kommuner.Anf. 131 PER ()replik:Herr talman! När skall svara påfrågan varför han inte vill diskutera vårt förslag tvåstegslösning, säger han att han av exportskälinte vill diskutera detta. Jag ser faktiskt ingenkoppling mellan att utforma en bättrefördelningsnyckel och litare sundareövergångsregler och möjligheterna för exporten attutvecklas på ett visst sätt. Det var ett dåligt svepskälsom kom med.När skall förklara hur en minskningav utbetalningen /94 med 25 miljarder kankallas likviditetsmässigt neutral säger han heltkorrekt att detta är ett gemensamt bekymmer. Detär bra att vi får ett erkännande av att detta är ettbekymmer. Mot detta konstaterande står LennartHedquists uttalande att det här inte är någotproblem, att det inte får några som helst effekter påverksamheten.Olle försöker avslutningsvis göra en poängav att vi lyfter fram problemen. Det är klart att manmåste lyfta fram problem, eftersom det är dem viskall lösa. Vi tycker att vi står på en mycketrealistisk grund när vi beskriver de problemsom kommunerna kommer att hamna i om dettaförslag genomförs. Jag är glad över att vi harfått tillfälle att lyfta fram de problemen.Verkligheten och kommersannolikt att se litet annorlunda ut än den mycketljusa bild som och andra debattörer tecknar av den kommunala verksamheten.Anf. 132 ():Herr talman! Jag tror inte att Per på hela mitt anförande. Man måste ocksålyssna på bisatserna, Per . Jag sadeatt detta ger kommunerna möjligheter, det äralldeles riktigt. Jag tror att det här är ett bra system.Men jag har aldrig stuckit under stol med attkommunerna har bekymmer och problem med sinverksamhet. Från mina partivänner landet runt kanjag vidimera att så är fallet.Men kommunerna måste också ta sin del avansvaret för att få ekonomi på rätt köligen. Det är i det avseendet vi skiljer oss åt, det vardärför Per tyckte att mitt förstaargument var ett svepskäl. I grunden har vi tvåolika synsätt. Ni vill expandera den offentligaverksamheten, dvs. samma modell som . Nivill bygga er ur problemen. Ni säger attkommunerna skall investera mer, att det ärkommunerna som skall leda tillväxten. Vi har enannan uppfattning. Om det är ett svepskäl tror jagatt Per får ta upp det ifinansdebatten . Jag tycker inte att det ärett svepskäl. Jag tycker att det är en grundläggandeskillnad, som vi här i vårt land har debatterat underde senaste två åren.Om mottot är ''sundare regler'' är vi överens. Detfinns ett antal tillkännagivanden från utskottet. Visäger bl.a. att strukturindexet behöver ses över.Bl.a. i den stad jag kommer ifrån, , skulledet kunna vara lämpligt att se över strukturindexet.Jag är övertygad om att det underseneftermiddagens debatt kommer att komma flersådana argument.Vad vi däremot inte accepterar -- och det är där viär oense -- är att man låser fast det nuvarandesystemet, som enligt min uppfattning i mångastycken är orättvist eller i varje fall inte tillräckligtbra. Detta kanske även Per bordetycka. Vi säger därför: Ta det nya systemet, taprinciperna, och se till att övergångsreglerna blirrimliga. Lyssna på dem som säger att det kan finnasbekymmer. Det är ju, Per , enväldigt stor skillnad mellan detta och att ta ettgammalt system, cementera orättvisorna och dra indet i 1993/94.Även om det möjligen är oförskämt måste jag sägaatt jag tror att detta också är en förhalningstaktik.På det sättet får vi inte alls något nytt system, ochdå blir det ännu svårare att få en nyordning enligtdessa principer. Jag tror att detta förkommunsektorns del är oerhört viktigt om vi skallklara av uppgifterna och -- och omdet tror jag att Per och jag äröverens -- just kunna bevara och stärka de viktigaverksamheter som kommunerna bedriver. Per OlofHåkansson och Socialdemokraterna gör enligt minmening inte tillräckligt för att stödja devälståndsgrundande krafter som finns ikommunerna. I det avseendet kunde man vänta sigmer av er.Andre vice talmannen meddelade att Per OlofHåkansson anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 133 ()replik:Herr talman! Den socialdemokrat som sade till OlleSchmidt att det var modigt kanske utgick från attförslaget egentligen var dåraktigt förkommunerna -- därav modet. Jag kan inte se att detkan vara på något annat sätt.Olle talar sig varm för detaljregleringensavskaffande, och om det är vi ju helt överens. ersätter ju detaljregleringen med eninlåsningseffekt, ett totalt byggförbud förkommunerna framöver. Det är ju det ni gör.Självstyrelsen är ju en chimär, eftersom man i dethär läget, med den här omställningen, får klara detman kan klara.Olle sade , att visst finns det problem.Den 2-procentiga volymökning somKommunförbundet har pekat på skulle behövas.Den skulle åstadkommas genom effektiviseringaroch avgifter. Sedan glömde av att vii botten redan har ett 30 miljarder stort finansielltunderskott. Det kommer alltså ovanpå detta.Jag har hört att någon vill ha pengar tillhandikappade och genomföra en barnomsorgslag,att någon sade att man inte skall spara in pengar påbiblioteken och att någon vill ha husläkare. Jag vetinte om känner till de statsråd somsäger detta. Allting gäller kommunernasverksamhet. Visst blir det problem, ,när man i ett parti sätter in inlåsningseffekten motkommunerna och i samma parti vill hapengar till alla dessa reformer. Det är ju faktisktfolkpartistiska statsråd som kämpar med näbbaroch klor för att kommunerna skall fullgöra sinauppgifter just inom de här områdena. Är det inteså, , att man i och med att manframöver genomför den här indragningen ochrestriktionen gentemot kommunerna, samtidigtsäger att man någonstans måste ta bortverksamhet?Sedan skyller man på den exportledda tillväxten.Kan säga någonting i det här läget?Jag skulle ha en viss respekt för om sagt detta 1989, när det rådde en storöverhettning. Men vad gör är att idetta konjunkturläge hänvisa till att kommunernabara med en måttlig, liten ökning skall klara av deegentliga behov som utgör grunden förinfrastrukturen bara för att vi skall kunna ha entillväxt på exportsidan. Vilka exempel på detta kanman ta fram från sida?Anf. 134 () replik:Herr talman! Jag var, tillsammans med mångaav er andra, i . I motsats tillnågra andra här i kammaren tyckte jag att det varett intressant besök. Jag vill för övrigt tackatalmannen och dem som har stått för besöket. Jaglärde mig en hel del. Bl.a. fick jag på slottsitta bredvid ett kommunalråd från , enpartivän till . Vi diskuterade dekommunala problemen, vi diskuteradestatsbidragsbestämmelserna,kommunindragningarna, osv. Jag frågadekommunalrådet: Vad är det största problemet?Hans svar var mycket snabbt och mycket kort:Arbetslösheten, givetvis. Det var rädslan för attkommunen skulle förlora ytterligare jobb, attindustrisysselsättningen, jobben skulle lämnakommunen. Det var alltså inte en diskussion omhur mycket pengar man får till barnomsorg elleräldreomsorg, om statsbidragsregler, etc. Det varsysselsättningen han talade om, det var somindustrination, det var somindustrikommun, för att överdriva något.Låt mig sedan gå över till mina egna erfarenheterfrån . Vad är det som håller på att eroderaMalmös ekonomi?Somliga försöker hävda att det skulle varasjukvården eller några andra viktiga behov. Men såär det inte. Det är socialbidragen som håller på atterodera stads ekonomi. Sysselsättning ochindustri slås ut. Jag skall inte räkna upp helaraddan, för den är så dyster. Där ser vi kopplingen,vi fortsätta att låsa in effekterna i denkommunala offentliga verksamheten, eller skall vise till att återigen blir en industrination?Där har vi då olika recept.Jag anser att Socialdemokraternas förslag i den härriktningen är felaktiga, liksom även givetvisVänsterpartiets.Låt mig få ge två exempel som visar att det finnsgoda exempel.På thoraxkliniken i har man lyckatsatt minska kostnaderna per patient med mellan8 000 och . Det är ungefär en 20-procentigeffektivitetshöjning, och man räknar med enytterligare förbättring. Detta har man åstadkommitbl.a. genom en annan personalsammansättningsamt andra arbetstider och ersättningssystem. Trotsdessa minskade kostnader är patienterna nöjda ochköerna kortare.Det finns fler sådana exempel, ,i det s.k. 50-projektet. Jag kan återkommamed nästa exempel när jag har tid. Det finns flersådana exempel som visar att kommunerna faktisktockså har möjligheter.Anf. 135 ()replik:Herr talman! De beroregentligen inte till på systemet, utan påviljan och den politiska inriktningen. Det skall vikomma ihåg.Mycket har gjorts redan. Men jag tror det ärallvarligt med de restriktioner som väntarframöver. Man ser inte kommunen som denenorma plattformen för den sociala infrastrukturenoch möjligheterna framöver. Det är ett gigantisktpolitiskt misstag av bl.a. Folkpartiet.Jag kan inte förstå annat än att måstekänna sig kluvet. Å ena sidan har vi statsråd somgärna vill se sociala verksamheter och slå vakt omdem, å andra sidan skall dessa verksamhetertydligen strypas.Jag har fortfarande inte fått någon hållbarförklaring till den exportledda tillväxten ochkommunernas roll i detta läge. Vi har snart förloratnästan 200 000 jobb i industrin . Då är detganska magstarkt att säga att en måttlig kommunalexpansion skulle tära på utrymmet.