prot · GG095 · 1992-10-13 00:00:00 — Jag vill här bara markera attdet är viktigt att ni också fortsättningsvis påjustitiedepartementet följer det här målet, så att vifår en tydlig och klar lagtexttolkning.Överläggningen var härmed avslutad.25 § Svar på fråga 1992/93:29 omskytteutbildning för intagna ikriminalvårdsanstaltAnf. 159 Justitieminister ():Herr talman! har i sin frågauppgivit att en grupp intagna på enkriminalvårdsanstalt fått utbildning i lerduveskyttemed hagelgevär och frågat mig vilka åtgärder jagämnar vidta i syfte att förhindra nya liknandeutbildningsprojekt inom kriminalvården.Jag har inhämtat att det vid den aktuella anstalteninte bedrivs någon form av utbildning ilerduveskytte.Enligt 14 § kriminalvårdslagen kan en intagenberedas tillfälle att utom anstalten på fritid deltagai sådan föreningsverksamhet eller annan liknandeverksamhet som är ägnad att underlättaanpassningen i samhället. Vid ett sådant tillfälleingick vid anstalten en demonstration av s.k.lerduveskytte för ett par av de intagna.Det är naturligtvis mycket viktigt att de konkretaåtgärder som vidtas med stöd av detta lagrum harsyftet att underlätta anpassningen i samhället. Jaghar svårt att se att eller vapenhantering iövrigt uppfyller detta krav. Jag utgår ifrån attKriminalvårdsstyrelsen i sin tillsynsfunktionfortlöpande följer tillämpningen av lagstiftningeninom kriminalvården och vidtar de åtgärder somstyrelsen anser nödvändiga.Anf. 160 ():Herr talman! Tack, justitieministern. Jag utgårifrån att dessa mycket tydliga signaler tillKriminalvårdsstyrelsen kommer att uppfattas där.Det här är ju inte första gången som man har fåtthöra att det finns mycket märkliga projekt inomfångvården. Jag har i min fråga också erinrat omhur en anstalt skickade i väg en grupp interner tillfjällen för att där få utbildning i bergsklättring. Detpåminner på något sätt om att underlätta förrymning.Människor som läser om det här föreställer sig attinternerna skulle kunna överta vapnen och attsedan det värsta kan hända.Detta publicerades först i tidningen . Därintervjuas en s.k. projektledare vid namn , som medger det som jag har haft somgrund för min fråga.Justitieministerns redovisning av de besked somhon har fått är naturligtvis korrekt, men jag villbegagna tillfället att direkt föreslåanstaltsledningen i att vända sig tillExpressen och begära en rättelse. Det går alldelessäkert att få in en sådan, om man begär det. Om detär så som ledningen uppgivit till justitieministern,har tidningen syndat bl.a. emot vanlig etik.Jag vill fråga justitieministern: det skäl att troatt det kan ha givits felaktiga uppgifter? Jag ställerdenna fråga eftersom så exakt haråtergivit medgivanden från projektledaren.Anf. 161 Justitieminister ():Herr talman! För det första har väl jag erfarenhet av att det som framstår somexakta citat inte alltid är exakta citat. Men jag harför det andra inte förnekat att det förekomlerduveskytte. När jag hörde talas om den härhändelsen såg vi till att få information om den.Det skulle ta för mig att beskriva helahändelseförloppet i vilket detta ingick, men heltklart är att en av de intagna -- jag tror att det varen -- fick avlossa skott i samband med dettalerduveskytte.Som jag säger i mitt svar är det min uppfattning attdet är svårt att se att och vapenhanteringuppfyller kraven på sådant som skall ingå iresocialisering inom kriminalvården.Anf. 162 ():Herr talman! Jag instämmer helt medjustitieministern och tackar för det kompletterandesvaret. Eftersom jag har varit journalist undernågra decennier är jag angelägen om att framhållaatt citat skall vara citat och att ävenkvällstidningarna skall vara mycket noga med attåterge sådana, så att det blir rätt.Man ställer här frågan: ''Men varför låter ni demskjuta med hagelgevär?'' svarar:''De ska ju mucka från anstalten. Ochde måste ju återanpassas till ett normalt liv.'' Sedanbekräftar han sitt svar med ett ja på frågan ''Genomatt skjuta med hagelgevär? ''Vidare ställdes frågan: ''Kommmer det att bli flerskjutövningar framöver?'' Svaret från mannen ianstaltsledningen blev: Det här var första och sistagången. ''Jag skall be att få avsluta mitt inlägg med att nämnaatt rikspolischefen sade att hananser att vapenutbildning är det sista som de som ärintagna på fängelser behöver.Överläggningen var härmed avslutad.26 § Svar på fråga 1992/93:32 om nämndemänskunskaper om våldsbrott mot kvinnorAnf. 163 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig omjag avser att verka för att skärpa nämndemänenskunskaper gällande frågor som rör våld motkvinnor.Det är självfallet mycket viktigt att nämndemänsom skall delta i den dömande verksamheten fården information och utbildning som de behöver föratt kunna fullgöra sina uppdrag på bästa sätt.Samtidigt är det viktigt att poängtera att det är somlekmän nämndemännen har sin roll irättskipningen.När det gäller utbildnings- ochinformationsinsatserna skall dessa inriktas på självarättegångsförfarandet. Nämndemännen börsåledes exempelvis känna till regler som rörsekretess och tystnadsplikt. De skall däremot inte''utbildas'' till jurister.På fråga vill jag därför svaraatt jag inte avser att genom några särskilda insatserfrån rättsväsendets sida verka för attnämndemännens kunskaper ökar beträffandefrågor som rör våld mot kvinnor. En annan sak äratt kunskapen om våld mot kvinnor rent allmäntkan behöva förbättras i samhället. Här kanexempelvis forskningen verksamt bidra.Anf. 164 ():Herr talman! Jag vill först tacka justitieministernför svaret, även om jag inte är speciellt nöjd meddet. Anledningen till att jag har ställt frågan ärnaturligtvis det uppmärksammade målet iTrollhättan. Det är emellertid inte första gångensom man kan reagera på en föråldrad kvinnosyn iuttalanden från exempelvis.Jag tror vi alla kommer ihåg att det för bara någotår sedan fanns ett mål, det s.k. ''fist-fucking''-målet,som gällde våldspornografi på video. Också dåreagerade vi på en kvinnosyn som inte hör hemmaår 1992.Nu kan man undra om lagen i det här fallet skallskärpas eller om nämndemänens kunskaper skallskärpas. Jag tycker det är ytterst angeläget attkunskaper om våld mot kvinnor och om våldetsorsaker och omfattning fortlöpande förmedladestill dem som är satta att tillämpa lagen, även tilllekmännen. är det så, att en föråldradkvinnosyn kan ge resultatet att offret skuldbeläggsi stället för förövaren.Jag har också förstått att nämndemannakårenefterlyser utbildningar. I senaste numret avtidningen såg jag att den yngstenämndemannen i landet, under rubrikenUpprörande att inte nya nämndemän får någonutbildning, efterlyste större kunskaper, och dånaturligtvis på många fler områden än just påområdet kvinnosyn.Kan justitieministern tänka sig att på något sättuppmana organisationer och myndigheter inomrättsväsendet att genomföra fortbildning för att ökakunskapen om våld mot kvinnor?Anf. 165 Justitieminister ():Herr talman! Jag tror att ochjag är helt överens om att kunskapen om våld motkvinnor måste förbättras i samhället över huvudtaget. Jag tror också att vi är överens om attnämndemänen skall representera människor isamhället och att vi måste sätta in vår kraft på attden grupp ur vilken nämndemännen utses skall gesbättre kunskap.Jag vill också säga att rättsväsendet behöver bättrekunskap. I går och startades en utbildning idessa frågor, med företrädare för i stort sett alla län.Dessa företrädare skall därefter i sin tur förainformationen vidare i sina områden. Det är entvådagarskurs, arrangerad av bl.a.Rikspolisstyrelsen, och den handlar just om våldmot kvinnor.Det är viktigt för mig att poängtera attnämndemännen är allmänföreträdare och attinsatser för att öka allmänhetens kunskaper måstegöras.Anf. 166 ():Herr talman! Jag tror nog att vi i stort sett harsamma åsikter. Jag har tagit med mig en tidigareavlämnad proposition kallad Olika på lika villkor,vilken behandlades /91. Ipropositionen togs mycket av den härproblematiken upp. Kurserna som har startat --vilket jag tycker är fantastiskt bra -- är kanske till endel ett resultat av det arbete som när hon var jämställdhetsminister.Hon påtalade mycket tydligt att det just inomgruppen jurister och åklagare behövdes enfördjupad kunskap. Dessa personer sitternaturligtvis i rätten tack vare sin yrkeskunskap.Men även lekmän behöver en fördjupad kunskap,och det kan väl inte vara fel att ge dem fördjupadkunskap, även om de betraktas som lekmän ochinte skall bli jurister eller åklagare. Vi har sett bevispå att synen på våld mot kvinnor behöver skärpashos vissa av dessa människor.Anf. 167 Justitieminister ():Herr talman! Det skadar aldrig med ökad kunskap.Samtidigt tror jag emellertid att vi är överens om attdet om vad som skall ingå i viss utbildning inte skallstiftas, eftersom instrumentet lagstiftning är trögtoch behovet av utbildning varierar mycket.Dagens princip att chefen för domstolen ansvararför nämndemännens utbildning kan säkerligenkomma att visa resultat i bl.a. den här frågan.Rimligen är det så, att den utbildning som ges ärett resultat av en dialog mellan chefen fördomstolen och nämndemännen om vad som skallingå i utbildningen.Anf. 168 ():Herr talman! Jag efterlyser i och för sig ingen lag,utan mer medel för att nå ett mål. I är vifler och fler kvinnor, och vi talar mycket omkvinnors makt och rättigheter. Vi talar ocksåmycket om att föra fram kvinnofrågorna. Jag tyckerdå att det vore bra om en kvinnlig justitieministeruppmuntrade till en sådan här utbildning och ocksåförsökte få fram medel till en utbildning i framtidenför nämndemän.Jag tror inte att vi kommer så mycket längre i dagnär det gäller det här spörsmålet. Jag lovaremellertid att vi i det socialdemokratiskakvinnoförbundet återkommer för att få fram medeloch för att nå ett mål som jag tror att vi alla tyckerär viktigt.Anf. 169 Justitieminister ():Herr talman! Jag tillhör dem som inte vill lova merän vad jag kan hålla. De krispaket som har lagtsfram innebär inte bara att göra omprioriteringar föratt få loss pengar, utan också att göra besparingartotalt sett. Det vore därför inte riktigt hederligt avmig att här lova att få fram medel till den härutbildningen.Anf. 170 ():Herr talman! Vi får väl återkomma när det gällermedlen. Åsikten om behovet av kunskap kan vikanske dela och klart uttala?Anf. 171 Justitieminister ():Herr talman! I min inledning sade jag att det ärviktigt att vi i samhället ökar kunskapen ommisshandlade kvinnor.Överläggningen var härmed avslutad.27 § Svar på fråga 1992/93:42 om ökat skyddmot våldshotade kvinnorAnf. 172 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig omregeringen kommer att pröva möjligheten attpunktbevaka personer som hotar kvinnor.Låt mig först ge en kort bakgrundsbeskrivning.Regeringen beslutade att enförsöksverksamhet med livvaktsskydd för hotadekvinnor skulle inledas. Regeringen anvisadesärskilda medel och sade vidare attförsöksverksamheten skulle bedrivas inom vissalän.Försöksverksamheten har inletts. Den tarsjälvfallet sikte på att ge den utsatta kvinnan detbästa tänkbara skyddet mot sin våldsverkare.Den fråga som ställer ärdensamma som han ställde sedan.Jag svarar på samma sätt som den gången,nämligen att punktbevakning av de våldsverkandemännen utan tvivel skulle vara det mest tilltalandesättet att skydda de utsatta kvinnorna på, så till vidaatt den hotade kvinnan inte själv besväras avsäkerhetsåtgärderna. Det är emellertid, som jag serdet, betydligt svårare att garantera att kvinnanverkligen har ett tillräckligt skydd med denmetoden.Enligt uppgift från polisen är punktbevakning av enperson som inte vill medverka till det mycket svårtoch resurskrävande. Personen kan ju på olika sättskaka av sig sin bevakning och då komma åtkvinnan innan man har hunnit ställa annat skydd tillhennes förfogande. Det är självfallet mycketsäkrare att erbjuda den utsatta kvinnan ettlivvaktsskydd.Inom ramen för den pågåendeförsöksverksamheten får nu polisen tillsammansmed de kvinnor som är i behov av skydd mot sinavåldsverkare möjlighet att pröva olika metoder. Avregeringsuppdraget framgår nämligen att polisensärskilt skall beakta kvinnans krav och önskemål påutförandet av livvaktsskyddet. Det finns,föreställer jag mig, en mängd olika sätt att utformaskyddet på. Inget hindrar i och för sig att polisenexempelvis kombinerar ett livvaktsskydd med enpunktbevakning av en särskilt farlig person. Det äremellertid en fråga som bara kan och skall bedömasav polisen.Då , som framställt frågan, anmältatt han var förhindrad att närvara vidsammanträdet, medgav förste vice talmannen attKarin i stället fick delta i överläggningen.Anf. 173 ():Herr talman! På grund av att ärförhindrad att vara här i kammaren har jagfått tillstånd att ta emot svaret. Jag vill tacka försvaret. Den här frågan är en integritetsfråga. Är detden utsatta kvinnans integritet som skallinskränkas, eller är det våldsmannens? Det här ären viktig fråga i jämställdhetsdebatten, isjälvständighetsdebatten.Det är viktigt att återigen sätta fingret på det hela,eftersom vi ser att många kvinnor inte vill välja detalternativ som den här försöksverksamheten går utpå, nämligen en bevakning. Samhällets syn måstevara, menar jag, att i första hand bevaka den somutövar våld. Som en sista åtgärd är det naturligtvisväldigt viktigt att kvinnan kan ges en trygghetmedelst bevakning, men det måste ändå vara ettsista steg.Jag vet mycket väl att justitieministern harsvarat på den här frågan, eftersom det här förslagetfanns med i propositionen förra året.Justitieministern svarade då att en del i prövningensom självfallet måste göras är att ocksåpunktbevaka våldsmännen. Min fråga är egentligenen uppföljningsfråga: Har justitieministern beaktatden här lösningen vid bedömningen av ett totaltökat rättsskydd?Anf. 174 Justitieminister ():Herr talman! Den frågan finns med vidbedömningen. Precis som sade ärlivvaktsskyddet för kvinnor den sista åtgärden, dvs.när inget annat hjälper.Jag kan nämna vårt arbete på att undersökamöjligheten till elektronisk övervakning, enövervakningsmetod som i och för sig är väl kändmen som i debatten kanske inte har kopplats till dehär sammanhangen. Den dag som vi får möjlighettill elektronisk övervakning -- om vi nu får det --kan vi med större trygghet för kvinnanpunktbevaka man som utgör hot mot kvinna. Denmöjligheten finns inte , men en utredning idenna fråga tillsattes förra vintern.Anf. 175 ():Herr talman! Min följdfråga måste då bli hur längedet dröjer tills vi får den tekniska utrustningen, såatt vi kan ha denna typ av punktbevakning. Svaretär en aning defensivt. Vi ger upp och säger klart utatt vi inte har tillräckliga resurser att punktbevakavåldsmännen. Justitieministern överlåter tillpolisen att finna de kombinerade lösningarna.Det är på sin plats att regeringen gör klarauttalanden att det i första rummet är kvinnan somskall skyddas. Hon skall veta att det inte är hon somskall bevakas . Hennes säkerhet ställsmot mannens nya och återkommande försök.Anf. 176 Justitieminister ():Herr talman! Regeringen har mycket tydligt uttalatmålen. När vi gav uppdraget med livvaktsskyddsade vi mycket tydligt att man särskilt skall beaktakvinnans krav och önskemål, vilket innebär att omkvinnan önskar annan form, skall man ocksåförsöka med det.Självfallet är det en fråga om resurser, räknat ipengar. Men det är inte bara en resursfråga. Det ärockså en fråga om hur man rent praktiskt kangarantera att en man som icke vill bli bevakadkommer att kunna bevakas fullt ut och icke utgöraett hot mot kvinnan. Det kanske jag inte sadetillräckligt tydligt i svaret. Vi vet av egna och avandras erfarenheter att det inte alltid är som mankan lämna full garanti, hur skicklig man än är. Ivetskap om detta kan en del kvinnor uppleva störretrygghet om de har egna livvakter.Anf. 177 ():Herr talman! Då måste jag fråga justitieministernom vi kan lämna full garanti för kvinnan medlivvaktsskydd. Vi måste också se till tredje part.Det kan vara barn eller andra släktingar. Det kanfinnas flera omständigheter som gör det svårt attbara med en livvakt ge ett fullständigt rättsskydd,en fullständig garanti. Om kvinnans önskemålskulle vara att man i stället punktbevakar mannen,kan den lösningen då tillgripas?Anf. 178 Justitieminister ():Herr talman! Det är inget nytt. Punktbevakning avmännen förekommer och har förekommit innandenna försöksverksamhet kom i gång. För en delkvinnor har detta inte upplevts som tillräckligtsäkert.Självklart kan man aldrig garantera absolutsäkerhet. Men det är också frågan om en känsla avtrygghet, att i vart fall allt som är möjligt att göra ärgjort.Överläggningen var härmed avslutad.28 § AvsägelserFörste vice talmannen meddelade att SörenLekberg (s) avsagt sig uppdraget att vara ledamot ikonstitutionsutskottet.Kammaren biföll denna avsägelse.Förste vice talmannen meddelade att JohanLönnroth (v) avsagt sig uppdraget att varasuppleant i konstitutionsutskottet.Kammaren biföll denna avsägelse.Förste vice talmannen meddelade att () avsagt sig att vara suppleant i justitieutskottet.Kammaren biföll denna avsägelse.Förste vice talmannen meddelade att () avsagt sig uppdraget att vara suppleant itrafikutskottet.Kammaren biföll denna avsägelse.Förste vice talmannen meddelade att Karl-ErikPersson (v) avsagt sig uppdraget att vara suppleanti arbetsmarknadsutskottet.Kammaren biföll denna avsägelse.29 § Anmälan om kompletteringsval till vissautskottFörste vice talmannen meddelade att på grund avuppkomna vakanser hadedels Socialdemokratiska riksdagsgruppen anmältHans Göran som ny ledamot ikonstitutionsutskottet efter , SörenLekberg som ny ledamot i bostadsutskottet efterUlf Lönnqvist, som ny suppleant ibostadsutskottet efter och som ny suppleant i utrikesutskottet efterUlla-Britt Åbark,dels riksdagsgrupp anmält BengtHurtig som ny suppleant i konstitutionsutskottetefter , som nysuppleant i finansutskottet efter Lars-OveHagberg, som ny suppleant ijustitieutskottet efter , Karl-ErikPersson som ny suppleant i trafikutskottet efterBengt och som nysuppleant i arbetsmarknadsutskottet efter vice talmannen förklarade valda tillledamot i konstitutionsutskottetHans Göran ()ledamot i bostadsutskottetSören Lekberg (s)suppleant i konstitutionsutskottetBengt ()suppleant i finansutskottetJohan ()suppleant i justitieutskottetJohn ()suppleant i utrikesutskottetAlf ()suppleant i trafikutskottetKarl-Erik ()suppleant i arbetsmarknadsutskottetHans Andersson ()suppleant i bostadsutskottetBjörn ()30 § LedighetFörste vice talmannen meddelade att () ansökt om ledighet för FN-uppdrag under tidenden --den 19 november.Kammaren biföll denna ansökan.Förste vice talmannen anmälde att () skulle tjänstgöra som ersättare förStina Eliasson.31 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 6 och 7 oktober.32 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositionerna1992/93:10 till kulturutskottet1992/93:21 till näringsutskottet1992/93:27 till lagutskottet1992/93:41 till finansutskottet1992/93:43 till socialutskottetMotionerna1992/93:U1--U8 till utrikesutskottet33 § BordläggningAnmäldes och bordladesPropositionerna1992/93:33 Märkning av textilier1992/93:34 Märkning av hushållsapparaterSkrivelse1992/93:44 Hemlig teleavlyssning och hemligteleövervakning vid förundersökning 199134 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 7 oktober1992/93:6 av i (m) tillkulturministern om flyktingpolitiken:Sveriges ekonomi befinner sig, främst tack varegamla försyndelser, i en ytterst besvärlig kris. Denstora allmänheten kommer på olika sätt att''drabbas'' av i och för sig besvärliga, men samtidigtabsolut nödvändiga neddragningar. Sker inte dettakommer vårt lands förmåga att bibehålla engenerell ekonomisk välfärd att försvinna.I detta läge är det dock ytterligt förvånansvärt attSverige även fortsättningsvis verkar behålla enasylpolitik vilken i stort saknar motstycke i Europa.Med tanke på antalet asylsökande till Sverigejämfört med övriga länder i är detuppenbart att vårt land är mer lockande. Hur längehar vi råd med detta och då särskilt med hänsyn tillde stora besparingar den svenska allmänheten numåste acceptera?Under de senaste åren har asylbeviljningarna varitsådana att endast en minoritet har varitkonventionsflyktingar. Ett stort antal utlänningar,vilka erhållit tillstånd att komma till , harutgjorts av anhöriga till redan asylbeviljade. Dettaär en egendomlig situation. Hur kan en person somlidit svårt under politisk förföljelse så lätt få utanhöriga från det land man flytt ifrån? Frågan ärberättigad.Regeringen har beslutat om rätt för asylsökande attunder vissa förutsättningar tillåtas arbeta underutredningstiden. Detta går tvärt emot vad somgäller för övriga och är för övrigt knappastpedagogiskt riktigt mot bakgrund av vårarbetsmarknadssituation.Ett regeringsförslag är ute på remiss som ipraktiken innebär att barn inte kan tagas i förvar iavvaktan på avvisning/utvisning. Mot detta förslaghar sakkunniga instanser som ochRikspolisstyrelsen riktat stark kritik.Kan en utländsk kvinna, som dömts i tillfängelsestraff och därefter utvisning men somunder fängelsetiden fött ett barn, utvisas mot sinvilja om förslaget om förbud att ta barn i förvar blirverklighet?Vilka skäl finns för att i motsats till övrigaEuropa tillåter vissa asylsökande att arbeta underutredningstiden?Är statsrådet berett medverka till en förändring avasylpolitiken så att asyl i huvudsak endast beviljaskonventionsflyktingar?den 12 oktober1992/93:7 av () tillkommunikationsministern om en ny bro överÅngermanälven:Under natten till fredagen fickSandöbron akut stängas för all tung trafik. södra fäste hade ett stort hål uppstått i dennorrgående vägbanan, med över en meter idiameter. Alla fordon över fick dirigeras överHammarbron vilket innebar flera mils omväg.Än en gång tvingas vi nu konstatera att Sandöbronär i ett mycket dåligt skick. Tisdagen den 6 oktoberkunde vi läsa följande rubrik i Nya :''måste repareras igen. ''En ny bro över är en av deviktigaste infrastrukturella satsningarna i Norrland.Därför avsatte den socialdemokratiska regeringen,, till en ny bro.I mars 1992 beslöt den nuvarande regeringen attdessa 2 miljarder skulle användas till andra objekt iSverige. Från talarstol lovadekommunikationsministern att komma tillbaka tillVedabron.Nu är det hög tid att regeringen återkommer.Irritationen över regeringens tystnad, när det gälleren ny bro över , är stor iVästernorrland och övriga delar av norra har en mycket hög arbetslöshet,inte minst bland byggnadsarbetarna. På både långoch kort sikt är en ny bro över ettav de viktigaste objekten för sysselsättningen i länetoch regionen.Vilka åtgärder ämnar kommunikationsministernvidta för att påskynda byggandet av en ny bro överÅngermanälven?35 § Kammaren åtskildes kl. 19.22.Förhandlingarna leddesav andre vice talmannen från sammanträdet börjant.o.m. ajourneringen ochav förste vice talmannen därefter tillsammanträdets slut.