prot · GG0947 · 1992-12-17 00:00:00 — Därför behöver vi ettbeslutsfattande som verkligen ser till att pengarnagår ut i företagen och jobbar där i stället för attfinnas på bankernas inlåningsavdelningar.Det är därför vi vill att Utvecklingsfonder,handelskammare, nyföretagarcentra eller vad detvara månde -- det får gärna varauppfinnarföreningar -- skall konkurrera om att fåfram projekt eller företag till den här fonden. Sedanfår man välja de bästa projekten och verkligen setill att pengarna arbetar.Vi kompletterar detta med , genomytterligare åtgärder som kommer att redovisas i denforskningsproposition som läggs fram den 23februari. Jag tror att detta kommer att ha enmycket positiv inverkan på de här områdena. Jagkan tyvärr inte gå in på propositionensinnehåll, i och med att arbetet med den nu befinnersig i sin intensivfas.Vi avser gå vidare med skattesänkningar försmåföretagen, och vi går vidare med villkorslånen,det som kallar någon form avprojektkapitalfonder och som via en skattekreditsänker avkastningskravet med mellan 3 och 5procentenheter. Därmed drivs litet mer riskfylldaoch litet mer långsiktiga projekt fram. Sådanavillkorslån har haft en väldigt god effekt i de länderdär de införts.Vi har fyrdubblat försörjningen avriskkapital, av statliga medel som förs över tillden här typen av företag. Dessa medel kommer attfå en mångdubblingseffekt i och med att de tartoppriskerna. Det blir alltså fråga om en iförhållande till de faktiska beloppen mycketmycket stor effekt.Jag är helt övertygad om att det är viktigt att satsapå den här delen av näringslivet, på förnyelsen ochpå föryngringen men även på de befintliga delarna,som skapar tillväxt och förändringar. Jag hoppasdärför att det politiska stödet för den här typen avåtgärder ytterligare skall öka. Vi skall inte ha flerstatliga institutioner, utan vi måste i stället vässa desom finns. Pengarna skall ut i arbete i stället för attstå på bankinlåning, och i högsta möjliga grad skalldet råda verklig konkurrens om pengarna.Min farmors far skulle aldrig ha gått till en instanssom styrdes av politiker. Han ville helst inte hellerlåna pengar. Däremot var han mycket öppen förkompanjoner, och det tror jag att också mångasvenska företagare är.Anf. 54 () replik:Herr talman! Jag kan konstatera att jag och PerWesterberg inte har samma förutsättningar när detgäller arvet.Jag tror inte att någon vill gå ut och låna pengar omman inte behöver, men det är faktiskt så att en delbehöver det.Jag konstaterade bara, näringsministern, vad de imitt inledningsanförande uppräknademyndigheterna sade vid utfrågningarna i utskottet.Det är alltså inget större bekymmer för mig, menjag tar åt mig av den kritik som dessa myndigheteroch institutioner kom med. Jag tycker att ocksånäringsministern skulle ta åt sig av kritiken.Kritiken är nämligen inte riktad mot densocialdemokratiska gruppen, utan den är riktadmot utskottsmajoriteten.Jag har sedan en fråga att ställa tillnäringsministern. Jag tycker att det är riktigt att seöver företagens skattesituation. Men många av deetablerade företag som finns i har juett stort bekymmer, och det är att få tag på detriskvilliga kapitalet. Under det år somriskkapitalbolagen har funnits är det väldigt få avde företag som sökt sig till riskkapitalbolagen somverkligen har fått hjälp. Vad vill näringsministernsäga till de företagen? Är det så att de inte ärutvecklingsbara och därför skall läggas ner? Det äri så fall ett konkret besked, och jag accepterar detbeskedet. Men jag tycker ändå att vi skall funderalitet grand över konsekvenserna.Anf. 55 Näringsminister ():Herr talman! Jag förstår att många företagarebehöver låna, i synnerhet med tanke på detskatteklimat som har rått och delvis fortfaranderåder för de mindre företagen i , andelen eget kapital, i företagen är enbråkdel av den i övriga, omgivande konkurrerandeländer. I dessa länder ligger soliditeten mångagånger på 50--, ofta ännu högre. Det har härskapats ett låneberoende som är oerhört negativtoch oerhört hämmande på viljan tillnyinvesteringar och nya satsningar.Vi måste förändra, vi måste reformerabeskattningen och göra den minst likakonkurrenskraftig som den i våra viktigastekonkurrentländer.Min farmors far, repslagarmästaren, hade avförklarliga skäl inga stora pengar när han körde i gång. Men han jobbade, ochhan sparade. Han kanske kan anklagas för att havarit snål, men han ville satsa , görareella investeringar i stället för att konsumera. Jagtycker att det är hedersamt hos en företagare. Jagvill peka på att företagaren är oerhört viktig. Det ärsvårt att få fram nya, växande företag utanföretagare.Vi är medvetna om att det har rått en hel delmissuppfattningar kring Industrifonden. Vår avsikthar varit att Industrifonden även skall kunna satsapå befintliga företag. Vi har varit otydliga iskrivningarna i propositionen, men utskottet har nurättat till det. Vi har emellertid väldigt liten känslaför de andra åtgärder som antydde --möjligen uttryckte han sig oklart i sittinledningsanförande.De riskkapitalbolag som finns och reformeras ärde gamla statliga, som var med ochdrev igenom i , med ett totalt statligtägande. Det är detta som ändras. De blirprivata, de får mer pengar, och de får en annaninriktning. De startar , efter riksdagsbeslutenunder hösten. Det är nu de skall upp till bevis att dekan lyckas, och de skall även ges de instrument debehöver i form av villkorslån, som bara harkunnat lämnas av staten och statliga organisationer,inte av privata företag. De kommer då att få heltandra förutsättningar att visa framfötterna.Mats riskkapitalbolag har inte varit sålyckosamma. De har kanske inte heller riktigt fåttchansen, i och med att de har fått jobba underganska -- de kom i gång på försommaren.Anf. 56 () replik:Herr talman! Skatterna är inte problemet förföretagen . Jag delar Per Westerbergsuppfattning att skatterna har varit ettproblem, men är det inte skatterna som ärproblemet. Det är väldigt få företag som tar framskatterna som ett problem när man träffar dem.Däremot är finansieringen, det riskvilliga kapitalet,ett problem.Per svarade egentligen inte på minfråga. Vad det handlar om är att dessa företag intekommer att få det lättare hos riskkapitalbolagen.Kravet på avkastning i de tidigareriskkapitalbolagen -- om man nu får kalla demriskkapitalbolag -- har inte varit högre; tvärtom hardet varit lägre än vad det kommer att bli i de nyabolagen, som alltså skall behandlas striktkommersiellt. Då kan man fråga sig: Hur ser PerWesterberg på det strikt kommersiella? I tidningsuttalanden har bådeordförandena och de verkställande direktörerna iresp. bolag mycket klart deklarerat att detta icke ärtill för de medelstora och små företagen utan att detär för de nya företagarna med stortexpansionsbehov.Frågan kvarstår alltså: Vilket svar skall man ge tillde små och medelstora företag som inte sernågon expansion?Anf. 57 Näringsminister ():Herr talman! Det vanliga sättet att smita undanskattefrågan är att säga att den inte är aktuell justnu. Jag tycker att det är något beklämmande.Under den gamla regimen har vi ju haftvästvärldens förmodligen hårdast beskattadesmåföretag. Det har blivit bättre , och det skallunder kommande år bli ännu bättre. Då kommerytterligare, väl genomarbetade förslag att läggasfram i riksdagen.Företagen i har inte kunnat bygga upp detegna kapitalet, så som man har gjort i nästan allaandra länder, och detta gör att de är sårbara ochbehöver låna mer -- för att överhuvud taget överleva. Sedan hamnar de, om det gårilla, i stora konkurser.Skattefrågan är viktig, och den måste lösas. Jag ärledsen över att vi i de här frågorna får ett mycketmycket bättre stöd från industrifacken i vårainterna diskussioner än vad vi får frånsocialdemokratin. Jag är ändå mycket glad över attVänsterpartiet i de här frågorna har visat störreförståelse än socialdemokratin.Sedan till frågan om lån och ägarkapital tillbefintliga företag. Jag konstaterar bara att dengamla formen av riskkapitalbolag misslyckades. Jagtycker möjligen att är litet ogin motSocialdemokraternas egen konstruktion avriskkapitalbolag. De kom i gång huvudsakligen påförsommaren och har inte haft värst många veckorpå sig att jobba. Dessa företag har sina målfastslagna via bolagsordningarna, som är svåra attändra . De skall jobbamot små och medelstora företag. Helt självklartkommer de att i första hand välja de bästa ochlönsammaste företagen, de som har störst förmågaatt expandera eller överleva, och sedan tar de demer riskfyllda företagen vartefter. Det är logiskt,och det är bra ur nationens synvinkel.Jag är helt övertygad om att de, i det läge där vi nubefinner oss, kommer att få många propåer. Vi harpå departementet fått en oerhörd anstormning avföretagare som frågar hur man skall komma ikontakt med riskkapitalbolagen. Detta tangerarnaturligtvis fråga. Vi går ut tillsamtliga företag med ytterligare information omdetta månad. Vi håller nupå att jobba med det.Vi tror alltså att dessa riskkapitalbolag har allaförutsättningar att lyckas, men det är viktigt attföretagen framöver också får konsolidera sig, ochvi måste därför ändra på skatterna.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 58 () replik:Herr talman! Jag vill först konstatera att det ,efter en halv riksdagsperiod, har skett en påtagligförändring i regeringens inställning till statligtengagemang i riskkapitalförsörjningen. Det sägs idet här betänkandet klart och tydligt att behovet avstatligt engagemang är stort. Det var något somstarkt ifrågasattes i början av perioden.Det helt nya i det här förslaget är nyföretagarlånen.Jag förstår inte, efter Per inlägg,varför man över huvud taget skall dra inIndustrifonden i den här konstruktionen.Nyföretagarlånen kan finansieras med medel urSmåföretagarfonden. De kan läggas ut på de nuexisterande Utvecklingsfonderna. Industrifondenkan arbeta enligt den modell som har varit såframgångsrik , och sedan kan man utredaUtvecklingsfondernas framtid, varför vissafungerar bra och andra fungerar dåligt, varför vissahar halva sitt kapital på bank och andra har detmesta av sitt kapital utlånat. Det är viktiga frågor.Det är sådant som måste rättas till. Men varför manvill röra om i hela systemet, med risk för attkonstruera parallella byråkratier, det förstår jaginte.Det krävs en del kommentarer kringriskkapitalbolagen. De nu existeranderiskkapitalbolagen, de som inrättades , var förvisso statliga, men denuttalade målsättningen var att fler ägare skulle tasin efter hand. De riskkapitalbolag som inrättasägs av storföretag och banker, staten ochsmåföretag. Man kan säga att man gått ett steglängre på den väg som inleddes med de gamlariskkapitalbolagen. Någonting helt nytt ochannorlunda kan jag inte se att detta är. Det ärsnarare ett fullföljande av en socialdemokratisknäringspolitik som Per bedriver.Till slut en liten fråga: Hur ser näringsministern påde anställdas möjlighet att ta över SIFU?Anf. 59 Näringsminister ():Herr talman! Låt mig ta det senaste först. Är deanställda intresserade har vi ingenting emot det,tvärt om. Det gäller att hitta en metod som gör detmöjligt för SIFU att leva på det ena eller det andrasättet.Det besvärliga med SIFU är att man tidigare fåttstora statsmedel, vilket medfört en osundkonkurrens om utbildning på området. Vi tyckerdet skall vara likvärdigt för resp. institution ellerföretag.När det gäller riskkapitalbolagen vill jag baranotera att vi gör en breddning av dem, inte baraägarmässigt, så att de ägs av rätt företag. I dedirekta skall ägandet domineras av småföretag, ochnu blir det bara småföretag som kommer att ägadem. Man vet ju att banker och storföretag inte ärbra ägare i riskkapitalbolag direkt. De fattar oftanog fel beslut eller skrämmer småföretagare att troatt de skall plocka dem på deras goda idéer.Jag har därför lagt dem i portföljföretag som görindirekta investeringar i andra riskkapitalbolag ochdärmed hamnar på rätt nivå.Dessutom breddar vi de instrument man kan arbetamed, allt från royaltylån till vilkorslån och ett antalandra saker. Inte minst villkorslånen ökar breddenoch förutsättningarna för dessa bolag att lyckas.Den sista s.k. statliga andelen i portföljbolagenförsvinner . Vimenar att detta tillhör löntagarfondssystemet ochskall kunna gå till forskning och utveckling ochkanske hamna i någon av forskningsstiftelserna.Därmed blir det helt privata bolag.Jag vill även notera att det finns väldigt mångasmåföretagare som inte sätter sig i statens ellerlöntagarfondernas knä. Jag tror man måste varamedveten om detta.En fungerande marknad är någonting centralt förriskkapitalförsörjningen för de minsta företagen.Vi menar att det har varit en marknad där det harvarit svårt att få riskkapital, delvis beroende påskattereglerna.Varför gör vi som vi gör med nyföretagarlånen? Vilägger dem ju i Industrifonden. Jo, vi vill inte byggaupp en ny central struktur. Industrifonden harbetydande kompetens som vi vill ta vara på. Det ärframför allt tillväxtföretag som kommer att fånyföretagarlån. Därmed tar vi till vara detkunnande och den kompetens som finns och denmycket starka respons vi även fått frånIndustrifonden att ta hand om detta kapital.Varför binder vi det inte till utvecklingsfonderna?Jag har tidigare förklarat att vi vill att pengarnaskall ut i arbete. Erfarenheterna frånutvecklingsfonderna över åren har varit att ungefärhalva kapitalet står på bankinlåning i stället. Dettycker vi är fel.Dessutom: Skall man utvärdera tekniska produkteroch annat är det bra att man gör det på ett ställe,där man verkligen får en korsbefruktning, och intesprider det på alltför många ställen.Sedan tycker jag att de skall lägga ut en hel del avhanteringen, mentorskapen, uppbackningen avdessa nyföretagarlån på fungerandeutvecklingsfonder, handelskammare, banker ellernyföretagarcentra, vad som är bäst i varje enskiltfall.Anf. 60 () replik:Herr talman! SIFU har oförskyllt hamnat i enkomplicerad situation genom dubbellokaliseringtill både och . Jag tycker att det ärriksdagens skyldighet att hålla nya ägare och deanställda skadeslösa för detta.När det gäller nyföretagarlånen talar PerWesterberg med självklarhet om att det gällerföretag som kommer att växa till och som utgör detsvenska näringslivets framtid. Jag tror att det ärfarligt att ha den där litet blåögda inställningen.Utan att dra jämförelserna alltför långt kan mankonstatera att erfarenheterna från t.ex. Englandvisar att det är oerhört vanskliga satsningar och attmånga av dem slutar i fiaskon.Slutligen har jag svårt att frigöra mig från intrycketatt det Per beskriver är en rättkomplicerad ny byråkrati som man skapar.Anf. 61 Näringsminister ():Herr talman! Vi har försökt att i så storutsträckning som möjligt använda oss av det somfinns. Det är därför vi inte skapar någonting nytt iförhållande till Industrifonden. Det blir enIndustrioch nyföretagarfond. Där finns redan ensmidig organisation, väl på plats för att snabbtkunna komma i arbete i stället föratt börja en rekryteringsprocess, som ofta tar etthalvår innan man är i gång.När det gäller nyföretagarlånen har vi tittat på dentyska varianten. Där har man framför allt sysslatmed och satsat på företag som har förutsättningaratt växa. Det är inte nya sybehörsaffärer manframför allt finansierar, utan företag som harförutsättningar att växa och därmed harkapitalbehov.En av de viktigaste funktionerna är att ställa uppmed mentorer, rådgivning, hjälp för nätverken,information om hur man kan nå ut på marknadernasnabbt. Där tror jag de olika lokala institutionernahar mycket bra förmåga och möjlighet att bidrapositivt för att det skall kunna bli en framgång.Erfarenheterna i är att detta stimuleradenyföretagandet högst påtagligt. Erfarenheten varockså att de företag som fick lån växte väldigtsnabbt.Detta ersätter inte på något sätt befintliga företag.Det handlar om den gamla teorin att man inte baraskall ha den vanliga potatisskörden, utan att manockså måste ha sättpotatis för framtiden. Detta ären del som vi också måste ha. Dethandlar om både--och.Jag är medveten om SIFU:s problem ochriksdagens och regeringens ansvar från tidigare tid.Vi tittar på det konstruktivt för att försöka hitta denbästa lösningen för att kunna ta till vara det positivai SIFU.Anf. 62 (nyd) replik:Herr talman! Jag tackar näringsministern för deövergripande synpunkterna kring frågorna omriskkapitalet och småföretagsamheten. Jag glädermig kanske speciellt över att denbegreppsförvirring, okunskap och osäkerhet somfinns ute inom företagsamheten över vilkalånemöjligheter man har, vilka alternativ som finns,vilka myndigheter som finns nu leder till ensamlande information . Det ärett löfte som jag tar fasta på.Vi vet också alla att behoven av lösningar ärenorma. Näringsministern bekräftade att ni ärbelägrade av företagare som frågar hur mankommer i åtnjutande av olika former av hjälp.Min fråga är: Hur ser tidtabellen ut för den förstautbetalningen från riskkapitalbolaget resp.Industrioch nyföretagarfonden när det gäller EKH-lånen?Anf. 63 Näringsminister ():Herr talman! Angående EKH-lånen: Först måsteklubban falla i denna kammare, förhoppningsvisom , och sedan kan vi ta nästa steg,att tillsätta styrelsen som skall fatta besluten.Sedan måste vi få in ansökningarna från dem somär motiverade och bereda dem. Det kan ta ,men jag hoppas det skall gå fort.Intresset för att göra något här på kansliet förIndustrifonden har varit utomordentligt stort ochentusiastiskt, det vågar jag säga.Vi hoppas alltså att det skall gå fort. Vi har ju ävenblivit KU-anmälda för att vi har haft för snabbberedning och varit för snabbfotade idepartementet i förhållande till . Denkritiken tar jag kanske inte alltför allvarligt på, ivarje fall inte själva snabbfotandet.Vi har försökt vara noggranna ändå. Vi kommernaturligtvis att få ett eller annat problem när visjösätter resp. förslag, men jag är övertygad om attde kommer i sjön . Det är ettbesvärligt läge , och de blir privata.Vi håller på med broschyrerna . Detkommer att jobbas en del . Vihoppas få ut dem under januari månad.Om vi får ett beslut , vilket jag hoppas,tillsätter vi också en utredning omutvecklingsfondernas framtid. De har jobbat , och det finns behov av att se över allting.Jag tror att de har en funktion, bland många andra,som det är väldigt viktigt att fylla och det är att hamycket god kontroll på vart man kan vända sig:NUTEK, industrifond, nyföretagarfond och andrainstanser. De får en förmedlingsroll, litet av encoaching-roll för många företagare på väg attstarta.Anf. 64 (nyd) replik:Herr talman! En fråga vi varit inne på är också justriskkapitalförsörjningen i begynnelseskedet med''seed capital'' till uppfinnare, innovatörer, osv. Vadfinns för kompletterande åtgärder planerade i dettaavseende? Vilka resurser kan man räkna med? Hurligger det i tiden?Anf. 65 Näringsminister ():Herr talman! ''Seed capital'' är ju det som kallassåddföretag eller groddföretag. Det har olika namnsom kärt barn ofta har. Det handlar om företag itidiga utvecklingsskeden där det tar ganska lång tidinnan det kommer fram produkter.Industrifonden har en del av det arbetet att göra.Men vi ser gärna att det ges möjlighet för allaupptänkliga företag, inkl. riskkapitalbolagen, attlämna pengar till detta. Det är detta vi menar medvillkorslånen. Det ligger i praktiken en nästanfärdig promemoria på skattefinansen. Förslagetinnebär en skattekredit för de pengar sominvesteras i denna typ av ''seed capital''. Med denskattekrediten drar man ned avkastningskravenoch kan arbeta mera långsiktigt. Det är vad mangjort kring och andrautvecklingscentra runt om i världen. Engelsmännenhar haft likartade varianter. Vi vill ha detta. Det harfunnits för statliga institutioner, men vi vill öppnamöjligheten för alla företag och alla privatpersoner.Vi tror att inte minst gamla företagare kan varautomordentligt duktiga ''seed capital''-investerareoch dessutom kan tillföra en hel del kunnande.Anf. 66 ():Herr talman! Först en liten kommentar utanförsjälva ärendet. Jag konstaterar att vi måste haunderskattat näringsministerns ålder. Med tanke påatt hans farmors far bedrev näringsverksamhet ibörjan inser jag att hans utseende påintet sätt speglar hans verkliga erfarenhet.Men det var mera skämtsamt sagt.Debatten har visat att det på en rad punkterfinns delade meningar mellan majoriteten ochoppositionen. På en punkt är dock alla rörandeöverens. Det gäller avslag på motion N17, som jagm.fl. har undertecknat.Den handlar om behovet av att decentralisera dennyinrättade fondens verksamhet. Så långt är allaöverens, har jag förstått, att alla vill ha ett lokalt,regionalt ansvarstagande. Däremot gårmeningarna isär om hur detta skall gå till.Vi som skrev motionen utgick ifrån den situationsom råder i vår hemkommun . Därfinns 5 000 arbetslösa, . I denkommunen har dessutom staten ett betydandeansvar för den negativa utvecklingen. börjaravvecklingen för flygflottiljen F13, vilket kommeratt medföra att ytterligare 1 000 arbeten försvinnerfrån kommunen och dess omland.Det är inte så att jag här gråter över en sjuk moster.Jag inser att alla i den här kammaren har sjukamostrar man skulle kunna gråta över. Problemen ärlikartade över hela landet. Vi har försökt att i denhär motionen i stället beskriva ett sätt att komma urdessa problem, som skulle passa vår kommun ochsom vi också tror skulle passa många andra.Man kan egentligen se två intressanta utvecklingarsom delvis är motstridiga. När kommunernaförsöker lösa problemen och komma ur sinasvårigheter blickar de ut i och ser dessbetydelse. Den andra utvecklingen, som är tillsynes motstridig, är att man i allt störreutsträckning funderar över hur man i det lokalasamhället kan finna nya sätt att utvecklaverksamheten på och hur man skall göra för att blimindre sårbar. Vidare frågar man sig hur man skallknyta närmare kontakt med varandra och utnyttjasina lokala resurser på ett effektivare sätt.Inte minst mot bakgrund av flygflottiljensavveckling har det förts resonemang av den härtypen. Det har fötts många spännande idéer. Blandde anställda har det fötts en rad idéer om nyaverksamheter som man skulle vilja utveckla.Problemet är -- som alla har nämnt i den härdebatten -- att det saknas möjligheter att skaffafram kapital under rimliga villkor för att man skallkunna förverkliga sina idéer.I har man tillsammans medsmåföretagarna utvecklat ett samarbete. Man harbildat en stiftelse, där kommunen står som ensamhuvudman, vars uppgift är att utvecklasmåföretagsamheten, underlätta kontakternamellan små och stora företag samt hjälpasmåföretag med rådgivning och kontakter medmyndigheter och andra. Vi såg en möjlighet attknyta fondens verksamhet -- som för övrigt bedrivsi ett mycket nära samarbete med ettuppfinnarcentrum, som är ett privat initiativ -- tillden verksamhet som har utvecklats i Norrköping.Jag är överens med näringsministern om att det äroerhört viktigt att inte inbilla sig att det finns någonmodell eller mall som är tillämplig för hela landet.Man måste ta hänsyn till de förutsättningar och devillkor som finns i varje region. Även om ett enigtutskott har avstyrkt just vår modell, ser jag ändå iutskottets skrivningar och i näringsministernsuttalanden en möjlighet att fortsätta en dialog omatt utveckla det embryo till småföretagarcentrum iNorrköping till någonting som kan få stor betydelsei framtiden.Med det anförda har jag argumenterat för motionN17. är jag medveten om denförkrossande majoritet som vi har emot oss. Därförkommer jag inte att yrka bifall till motionen, utanunder berört moment, mom. 8, kommer jag ochmina medmotionärer avstå från att begäraomröstning.Anf. 67 ():Fru talman! Jag vill inleda med att tackanäringsministern för ett antal mycket godaklarlägganden. Det har i den här diskussionen kringden proposition som behandlas förekommitganska många frågetecken. En hel del av dem harnu blivit uträtade, vilket också den fortsattadiskussionen tjänar på.Det svenska näringslivet har alltför länge befunnitsig i en svart nedåtsluttande tunnel. Vi ser ännu inteljuset vid dess slut.