prot · GF09125 · 1992-06-03 00:00:00 — Det är bra att vi där harlyckats nå fram till en konstruktiv lösning. Det visarjust på vikten av att göra omprövningar och vågadiskutera hur vi skall kunna lyckas upprätthållademokratiska krav och ha kvar pliktsystemet. Vihar ju ändå ett pliktsystem som inte tvingar oss tillonödigt höga försvarskostnader, och vi kandessutom stärka det civila försvaret.Det finns ytterligare en punkt där vi har riktat kritikmot detta förslag. Det rör sig om det sätt på vilketman har behandlat det civila försvaret. Just inomdet civila försvaret finns det oerhört stora problemsom måste lösas och diskuteras. Men tyvärr finnsinte heller här några lösningar. har många avdet civila försvarets uppgifter lagts över påkommunerna och blivit kommunaliserade.Däremot har inte finansieringen och inte hellerpengarna blivit det.Vi ser hur många kommuner negligerar dekrav som ställer. Detta har intediskuterats. De internationella civila hoten, somKent var inne på, har inte heller tagitsmed. Jag tycker därför att betänkandet ärofullständigt. De frågeställningar som är viktiga ärinte med. På något sätt kan man få intrycket av attdetta är det förra försvarsbeslutet, som omskrivitslitet grand för att passa , och något som mangjort i stället för att försöka formulera svar på denya frågorna. Det tror inte jag är rätt metod. Detbehövs nya tankar och nya lösningar.Med detta vill jag yrka bifall till de yrkanden somKent har avgivit.Anf. 120 ()replik:Herr talman! Jag tackar för hansanförande. Han beskriver världen med en ganskastor och bred pensel med rosa färg, en värld prägladav demokrati, samförstånd och öppenhet. Jag kange en bild av en annan värld, en värld av osäkerhet,där risken för storkrig har minskat, men därsmåkrigen faktiskt finns runt omkring oss. I vårtnärområde finns politisk instabilitet med snabbaskiftningar. Det är framför allt en värld där demilitära resurserna i vårt närområde är fortsattstora.Jag skulle vilja be att tänka påskillnaden mellan politiska och militära hot. Vissthar det direkta politiska hotet i form avexpansionism i vårt närområde och snabbtanvändbara militära styrkor som kan användas motvårt land minskat. Men så länge vi kan se storamilitära styrkor i vårt närområde måste vi absolutupprätthålla ett starkt försvar.Vi måste lära oss att skilja mellan militära ochpolitiska hot. Politiska hot kan skifta mycketsnabbt. De kan skifta , som vidsovjetkuppen , underveckor och månader. Att bygga upp förlorad militärkapacitet tar inte veckor eller månader. Det tar åroch decennier att utbilda soldater och utvecklavapensystem för framtiden. Det är därför som viäven för framtidens säkerhet behöver ett starktförsvar.Även om vi kan se många positiva tecken skall vikomma ihåg att det även i vår omvärld kommer attvara de vassaste vapensystemen --marininfanteribrigader,luftlandsättningsdivisioner, modernt jakt- ochattackflyg -- som kommer att skrotas sist, de somär mest användbara och starka som försvar mot entänkbar angripare.Jag skall anknyta till det som Hans Lindbladtidigare sade. En av de viktiga anledningarna till attvi vill satsa 7,3 miljarder ochSocialdemokraterna vill satsa 3,8 miljarder, vilketockså är en ökning av försvarsanslaget, är att deländer i vår omvärld som kan hösta innedrustningens frukter, efter att ha upprustat underen stor del av 80-talet, har ett mycket bättre läge.De har redan köpt stridsvagnar, nya ubåtar, i de fallde har behövt dem och nya jaktflygplan. Det harinte vi kunnat göra, och därför måste vi genomföraden moderniseringen nu.Jag är ledsen att behöva höra det försåtliga talet omatt vi skall få ett vassare försvar med hög kvalitet idessa tio brigader, dvs. 50 000 man, som skallutgöra vår fältarmé, när vi inte skall köpa nyastridsvagnar, något som är en förutsättning för attkunna föra effektiva markstrider, när vi inte skallköpa och inte skall köpa nya ubåtar. Jag undrarverkligen om har tänkt efter vilkamilitära styrkor som faktiskt finns kvar och somkommer att finnas kvar under överskådlig framtid.När stridsvagnarna smids om till plogbillar, skall jagvara den förste som står i denna kammare ochsäger: är det att dra ner våraförsvarsansträngningar.Anf. 121 () replik:Herr talman! Det är fint det, grunden håller vi med varandra. Jag håller medom att det finns en instabilitet i världen, och vi harinte sagt någonting annat. Instabiliteten är ettproblem. Vi säger också i våra motioner och förslagatt vi inte vill avrusta, utan vi vill ha kvar sammasumma pengar till det militära försvaret somsådant.Men vi måste ju också diskutera hur vi bäst kanmotarbeta och förebereda oss för de hot och deninstabilitet vi ser. Det är detta som jag här har försökt diskutera, nämligen vilkahotbilder vi ser och hur vi bäst skulle kunna mötadem. Då måste man tyvärr konstatera att det inteförst och främst är fråga om militära medel. Depengar som vi lägger på militära medel skulle visannolikt kunna få ut mer av genom andrasäkerhetspolitiska åtgärder.Tyvärr är ni inte -- , som tillhörden profession som jag tidigare talade om -- rättpersoner för att komma till rätta med de problem viser . De är i grund och botten inte militära.Man kan alltid vilja ha mer pengar till försvar ocholika angelägna åtgärder. Det tycker också jagskulle vara mycket fint och bra. Men har detsvenska samhället inte obegränsat med resurser.Det borde inte minst veta, somär anhängare av stora skattesänkningar i samhället.För att klara välfärden och de grundläggandeuppgifter som finns i samhället, måste vi faktisktkunna prioritera, och då kommer inte detta högstupp på dagordningen. Det finns andra saker som ärmer angelägna. Satsar vi dessa 7,3 miljarder, plusteknikutvecklingsfaktorn, har vi bundit oss förhögre utgifter inte bara för denna femårsperiodutan även längre fram i tiden.Självfallet kan man som borgerligmajoritetsföreträdare tycka att det är fint medstörre försvarskostnader. Men detta kommertillsammans med exempelvis vårdnadsbidrag ochde skattesänkningar ni nu genomför att leda till attvi kommer att urholka välfärdenännu mer, och vi kommer att ha kvar ett högtskattetryck. Det är möjligt att det är detta niönskar. Men jag tror inte att det är vad majoritetenav svenska folket önskar, nämligen att raseravälfärden för att vi skall ha råd att ökaförsvarskostnaderna och exempelvis införavårdnadsbidrag.Anf. 122 ()replik:Herr talman! gör samma misstagsom hans partikamrater gör när de byterargumentation från motion till reservation. byter argumentation från från anförandetill replik genom att helt plötsligt säga att det nu inteär hotbilden som skall styra försvarets inriktningoch omfattning, utan i första hand de begränsadeekonomiska resurserna. Hur skallförklara den logiska kullerbyttan vet jag inte.Jag säger det igen: målar upp enannan säkerhetspolitisk bild än den som alla partiergemensamt utom har kommitöverens om och som finns beskriven här iförsvarspropositionen. Osäkerheten, den politiskainstabiliteten och småkrigen är viktiga faktorer, ochdet militära hotet kvarstår. Även om det politiskahotet -- den politiska riskbilden, om vi så kallardet -- ter sig ganska mycket snällare än vadden har gjort under en stor del av 80-talet, tyckerjag att det är falskt av att beskrivavår omvärld som en omvärld med enbartdemokrati, samförstånd och öppenhet, när dessamilitära resurser fortfarande finns kvar.Jag menar att vi måste anpassa vårt militära försvarefter i första hand de militära resurser som finns ivår omvärld och först i andra hand efter de ganskaflyktiga och snabba politiska förändringar som kanske.De pengar som vi nu satsar på försvaret är ingagigantiska summor. Det är inte så fruktansvärt storprincipiell skillnad mellan regeringens satsningaroch den socialdemokratiska oppositionenssatsningar. Oppositionen vill satsa 3,8 miljarder ochregeringen vill satsa 7,3 miljarder. I summan 7,3miljarder ingår faktiskt denteknikutvecklingsfaktor som skulle ligga utanför.Nästa gång vi fattar ett försvarsbeslut, oavsett omdet blir 1995, 1996, eller 1997, skall jag vara denförste att ta en ny debatt med och seom de moderna stridsvagnar som fortfarandesprutas ut ur ryska stridsvagnsfabriker har smittsom till plogbillar. Då skall jag vara den förste ikammaren att säga att fick rätt, vikunde nedrusta. Men vi kan inte göra det nu.Jag vill ha svar på frågan i min förra replik: Hur kannågon någonsin påstå att vi får ett vassare försvarom vi inte köper JAS, inte köper nya stridsvagnaroch inte köper nya ubåtar? Att kalla det förkvalitet, för ett vassare försvar, är att lura inte baraden opinion som lyssnar på vår debatt utan ocksåkamraterna i kammaren. Hur ser detta ''vassare''försvar ut?Anf. 123 () replik:Herr talman! säger att hanskulle vara den förste att ställaupp på att minska försvarsanslagen, ifall vi skulle seatt rustningen minskar osv. Det skulle vara hemsktkul. Det skulle nämligen vara en totaltrevolutionerande nyhet bland moderatariksdagsledamöter. Jag tror inte att det har häntnågon gång. Oavsett vilket läge vi har befunnit ossi har sagt att vi skall rusta upp. När nuomvärlden rustar ner, bryter ni helt plötsligt motera principer och säger att vi inte alls skall följaomvärlden. skall vi bilda en ny och helt egenlinje, dvs. vi skall öka omkostnaderna.Henrik menar att det finns enmotsättning i det jag säger, att å ena sidan hotbildenskall styra och å andra sidan välfärden skall styra.Det är självklart att jag säger det. Det gör ni också.Om ni hade fått bestämma helt fritt och säga att detär en osäker värld som skall styra våraförsvarskostnader, skulle ni ha satsat hur mycketpengar som helst, om ni hade haft dem. Men ni harinte de pengarna. Det finns andra angelägenheter isamhället som vi måste sköta gemensamt viaskattefinansiering.Den avvägningen gör ni i propositionen och imotioner precis lika mycket som vi gör den i vårmotion. Men vi kommer fram till att resurserna tillstörre del borde läggas på välfärden och på attbearbeta hotbilden där vi ser den, dvs.instabiliteten. Där finns också ett problem.Ni säger att det finns en instabilitet i första hand iÖsteuropa. Ni delar vår syn att det rör sig omsociala problem i första hand, som kan leda fram tillett auktoritärt samhällssystem i . Men nivågar inte göra någonting åt det. Ni säger att detbästa sättet att motarbeta det är att satsa litet till påvårt eget militära försvar. Vi säger att det bästasättet att åtgärda det är att satsa på bistånd där detbäst behövs, dvs. för tillfället i Östeuropa.Det är mycket möjligt att vi skulle få ett vassareförsvar med JAS och nya stridsvagnar, men jag trorinte det. Jag tror att det är ett gammalt, klumpigtförsvarssystem. Men jag kritiserar inte först ochfrämst det. Vad jag kritiserar är attförsvarsutskottet, framför allt den borgerligamajoriteten, inte har vågat, inte velat tadiskussionen om hur ett framtida försvarssystemskall se ut, om hur hotbilden har förändrats och ombehovet av ett nytt försvarssystem. Så länge ni inteär beredda att ta den diskussionen här i kammareneller ute i samhället, kommer ni att måla upp enbild med bara två system, där det handlar om jaeller nej, och det blir en oerhört förenkladförsvarsdebatt. Det tjänar varken HenrikLanderholm eller jag på, tyvärr.Förste vice talmannen anmälde att HenrikLanderholm anhållit att till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytterligarereplik.Anf. 124 () replik:Herr talman! Jag inser naturligtvis att MartinNilsson inte har kunnat följa debatten i dess helhetunder dagen och i och med det kanske inte hellerhar haft klart för sig vad vi socialdemokrater harhävdat under dagens lopp.Jag avslutade mitt anförande med att säga att jagtycker, när vi nu talar om trendbrott, att detverkligen har skett ett trendbrott . Vi tar t.ex.fram det civila försvaret. Men vi har ocksågemensamt beslutat om en kommitté för enutredning av det totala civila försvaret, och framförallt en uppföljning. Det är ändå någonting som vigemensamt har kommit fram till och som jag trorär mer väsentligt för den framtida diskussionen omtotalförsvaret än många andra resonemang.Martin tar också upp de säkerhetspolitiskahoten. Diskussionen mellan tänker jag inte lägga mig i. Menjag vill nog framhålla att om det är några som harresonerat om de framtida säkerhetspolitiska hoten,så är det vi socialdemokrater i försvarsutskottet. Viser bl.a. miljöhoten som en av de stora frågorna.Själv pekade jag på bristen på rent vatten somkanske ett av de större hoten . Jagtog också upp andra saker, bl.a. konsekvenserna avde etniska och religiösa krig, eller skall vi sägahistoriskt grundade krig, som vi seri . Allt detta kan få konsekvensersom vi inte riktigt kan räkna ut.Jag tror att det måste finnas en öppenhet idiskussionen om säkerhetspolitik. Detsäkerhetspolitiska resonemanget måste innehållaen helhetsbild. Jag vill inte dela den någotförenklade syn som företräder här,och som även andra talare har företrätt.Anf. 125 () replik:Herr talman! Jag delar syn på ettpar områden. Jag menar också attSocialdemokraterna delvis har en bättre syn, bådevad gäller beskrivningen av det civila försvaret ochden säkerhetspolitiska hotbilden som finns i dag.Jag håller med henne. Utskottsgruppen har skrivitbra reservationer. Jag är nöjd med att ni har avgettdem. Men tyvärr går de inte tillräckligt långt.Det kanske inte finns förutsättningar för attdiskutera detta och klara ut det så lätt. Men det somi dag känns viktigt för det civila försvaret är inteförst och främst en kommitté. Det skulle i förstahand behövas lösningar på de resursproblem vi serute i kommunerna . Det är möjligt att enkommitté kan komma fram tillsådana förslag.Det är litet tragiskt att man satsar 7,3 nya miljarderoch i princip inte lägger någon enda krona, ellerväldigt begränsade resurser, på det civila försvaret.Även när det gäller de säkerhetspolitiska hotenfinns en skrivning som är bättre än den skrivningden borgerliga majoriteten har förmått prestera.Men tyvärr leder inte heller den någonstans. Det ären skrivning som är till intet förpliktigande. Denleder inte till några nya resurser eller något nyttförhållningssätt i den praktiska politiken. Det är enbra skrivning. Men det fordras kanske litet mer änså. Jag hoppas att det blir nästa steg i densocialdemokratiska försvarsutskottsgruppen, kommer längre.Anf. 126 () replik:Herr talman! Detta med förhållningssätt tycker jagär mycket intressant. Dessutom är det intressanthur man för en sådan här debatt. Jag tror nog,, att det är viktigare att gå ut ochdiskutera dessa saker på plats, ute i kommunerna,för att också resonera om hur kommunernafördelar de statliga bidragen. De statliga bidragenkommer ju att bli annorlunda konstruerade nu.Jag är medveten om att ochregeringen inte har kommit överens särskilt väl omde ekonomiska ersättningarna. Det har varat underganska . Men det har också att göra medatt kommunerna inte alltid kanske har haft klart försig att fredstida beredskap också gäller för krig.Man har sagt att elavbrott, bekymmermed vatten, värme, sjukvård osv. har medkrigssituationen att göra, och då skall staten betala.Men det fredstida samhället måste också vararobust och klara av dessa saker.Jag är medveten om att en utredning inte kommeratt klara av detta, men jag är övertygad om att enmycket klar diskussion mellan kommunalapolitiker och oss försvarspolitiker måste komma tillstånd för att man skall se helheten.Det är ingen lätt materia, det vet vi, inte minst närman också har andra prioriteringsdiskussioner somjag väl inser är ännu nödvändigare och hårdare. Dåkan det vara lätt att skjuta ifrån sig det här.Jag tog ett exempel . Det är densituation man har i en kommun uppe i , därhela dricksvattentäkten blivit förgiftad. Vad görman där? Det kan hända många kommuner iframtiden. Det är ett av de faktiska miljöhot somfinns nära inpå oss.Den diskussionen tror jag och jagkommer att klara ut tillsammans. Man skall intetala om korståg i detta sammanhang, men vi kan välflagga för det.Anf. 127 () replik:Herr talman! Vi hoppas det. Jag tror att IréneVestlund och jag är överens i mycket. Problemet äratt saken diskuterats men inte kommitnågonstans. Det vi ser är det problem IréneVestlund tar upp, att kommunerna tvingasprioritera mellan olika verksamheter. Då liggertyvärr inte det civila försvaret så högt.Vi får hoppas att regeringen kommer med någotslags rättighetslag även på detta område. Detbrukar man vara rätt duktig på annars.Anf. 128 ():Herr talman! flygvapen står införgenomgripande förändringar. Flygvapnetsbetydelse har kommit alltmer i fokus tack vare desenaste årens internationella händelser. Tålighetoch avancerad teknik har visat sig överlägset i ettmodernt krig.Sammanbrottet i har medfört att denstabilitet som Warszawa- och NATO- pakternatrots allt stod för, inte längre finns. Som exempelkan man peka på motsättningarna inom det gamlaSovjetunionen, sammanbrottet och inbördeskrigeti . Enligt flera bedömare är risken storatt den konflikten kan sprida sig till resten avBalkan.Det är en mycket allvarlig felbedömning att tro attkrigsrisken minskat i vårt närområde på grund avupplösningen av ochnedrustningen i . Motsättningarna ärtydligare än någonsin, och sannolikheten förväpnade konflikter är större . Behovetav ett starkt och effektivt flygvapen har blivitviktigare . Därför är det för tidigt attgöra stora nedskärningar, nedläggningar elleromflyttningar av det svenska flygvapnet utan attsamtidigt göra en bedömning av desäkerhetspolitiska konsekvenserna.Under de senaste tio åren har flygvapnet satsatmycket på att bygga upp ett ''tåligt'' system. Vi harförändrat vår basfilosofi till att, i krig, ha så storspridning av materiel och personal som möjligt.ÖB:s direktiv om försvarets organisation, attarbeta så ''krigslikt'' som möjligt i fred, för attövergången till krig skall kunna genomföras såsnabbt och enkelt som möjligt, innebär attflygvapnet måste finnas nära de baser man kommeratt använda i krig.Besluten om flygvapnet och framför allt vårframtida organisation måste grundas påmöjligheten att hävda vårt luftrum, att bibehålla enhög incidentberedskap och en effektivhavsövervakning.F 13 i spelar en viktig roll för vårnärvaro i det strategiskt viktiga Östersjöområdet.Att från andra flygflottiljer bedriva sammaeffektiva spaningsflygverksamhet är omöjligt.Eftersom F 13 alltid bedömts ligga inom ettstrategiskt viktigt område har omfattandeinvesteringar gjorts här de senaste tre åren.Berghangaren, en av två, är bl.a.förberedd för JAS 39 Gripen.Sammantaget innebär detta att F 13 är en avSveriges modernaste flygflottiljer. Flottiljens läge,uppgifter och kompetensnivå gör F 13 till ett avSveriges viktigaste flygförband. En nedläggning avF 13 skulle avsevärt försämra möjligheteratt effektivt övervaka ett av norra ''hetaste'' områden med en kraftig militär närvaro.Tyvärr har den tidigare socialdemokratiskaregeringen haft ett ganska ljumt intresse för desvenska försvars- och säkerhetspolitiska frågorna.Intresset har varit mer inriktat på länder långt frånEuropa. Urholkningen av försvarets resurser harlett till att vi bl.a. inte klarat skyddet av våra kuster.Försvarets trovärdighet har naggats i kanten.Socialdemokraternas oförmåga att fatta denödvändiga strategiska besluten om försvaretsframtid har lett till att den nuvarande regeringentvingas fatta en rad svåra beslut som dess värrekommer att påverka många människor.Sammanslagningar och nedläggningar av förbandär nödvändiga. Om den tidigaresocialdemokratiska regeringen fattat denödvändiga besluten hade effekten för de orter somnu drabbas kunnat lindras eller uteblivit helt.Riksdagens beslut om vårt framtida flygvapenmåste fattas utifrån en säkerhetspolitik som byggerpå vårt behov av skydd och säkerhet och inte avsysselsättnings- och regionalpolitiska skäl. Sådanabeslut kommer att undergräva flygvapnetsmöjligheter att lösa sina uppgifter, dvs. försvaraSverige i händelse av ofred.Herr talman! För att skall kunna fatta ettlångsiktigt beslut om vårt framtida flygvapen är detnödvändigt att chefen för flygvapnet tillsammansmed ÖB gör en plan för hur freds- ochkrigsorganisationen skall se ut för att flygvapnetskall kunna lösa sina uppgifter effektivt. Det ärnödvändigt att undvika förhastade beslut som ledertill en omfattande flyttkarusell av flygplan, materieloch människor och som kommer att kostaskattebetalarna ansenliga belopp.En nedläggning av F 13 kommer att leda till enmycket omfattande flyttkarusell, eftersomhuvuddelen av verksamheten skall behållas ikrigsorganisationen.F 13:s uppgifter är omfattande, eftersom mantidigare övertagit verksamheterna från fyranedlagda flottiljer. Om F 13 läggs ner kommernuvarande verksamhet att flyttas till F 16 i ,F 17 i och F 6 i Karlsborg.Från flyttas spaningsdivisionen tillKarlsborg. För att ge plats i kommer ettantal att flyttas till . F 16 iUppsala tar över ansvaret för baser, stridsledningoch radarstationer. Så länge chefen för flygvapnetanser att ostkusten är värd att försvara kommerman att vara tvungen att ha personal stationerad inärheten.En flyttkarusell av denna omfattning är oerhörtkostsam. Kostnaderna för att flytta materiel ochmänniskor kommer att öka avsevärt. Detsammagäller kostnaderna för flygspaningen, som nubedrivs från F 13 och som kommer att tas över avF 6. Dessutom kommer försvarseffekten attminska, enligt chefen för flygvapnet vid hans besökpå F den 15 maj.Eftersom även kommer att övertaspaningen från , kommer våra möjlighetertill effektiv havsövervakning att kraftigt försämras.Den ökade transporttiden för både jakt ochspaningsflyg kommer att innebära att intekan klara av en tillfredsställande incidentberedskapi norra och mellersta . '''',hangarfartyg, lämnas utantillfredsställande luftförsvar.Kostnaderna för en avveckling av F 13, tillsammansmed den kraftiga försämringen av luftförsvaretinom , talar emot en nedläggningav F 13.Det är nödvändigt att bildar sig enuppfattning om hur flygvapnet skall varaorganiserat, vilka förband vi skall ha kvar och vardessa skall vara placerade.Alla delar inom flygvapnet skall beaktas,investeringskostnader, utbildning, administration,försvarsuppgifter, etc.Flygvapnets operativa delar skall varadecentraliserade så långt som möjligt för att fåbästa yttäckning. Däremot kan administrationenmycket väl centraliseras. sköter i stort settvarje flottilj sin egen adminstration. Här borde detfinnas stora möjligheter till rationaliseringar.Administrationen för de olika flygförbanden bordekunna slås ihop till att klara tre--fyra flygförband.Historiskt har alltid varit strategisktviktigt för många nationer. Förutom handel ochsjöfart har den militära närvaron alltid varitpåtaglig. Vi delar också med månganationer, alla med samma rätt att färdas över havetoch genom luften men också med samma skyldighetatt respektera varandras suveränitet. Dennaskyldighet har tyvärr inte varit en självklarhet,har fått se sina gränser kränkta otaligagånger. Genom vår närvaro i kanvi visa omvärlden att vi alltid kommer att hävdavårt territorium, att vi kommer att hävda vår rätt attfinnas där.När nu skall besluta om F 13:s framtidkommer också att markera föromvärlden vår syn på det viktiga Östersjöområdet.Bevara suveränitet, slå vakt om F 13!Jag yrkar bifall till regeringens proposition i den delsom avser bevarande av Kungl. Bråvalla flygflottiljF 13 samt avslag på utskottets förslag och samtligamotioner och reservationer. Yrkandet finns utdelati kammaren. (yrkande hade följande lydelse:beträffande nedläggning av Bråvalla flygflottilj(F 13) att med bifall till proposition1991/92:102 i denna del samt med avslag påmotionerna 1991/92:Fö6 i denna del, 1991/92:Fö16yrkande 2, 1991/92:Fö21 i denna del, 1991/92:Fö28yrkande 23, 1991/92:Fö47 och 1991/92:Fö331yrkande 1 godkänner vad regeringen föreslagit. )I detta anförande instämde ochBirger Hagård (båda m).Anf. 129 () replik:Herr talman! Jag finner bedömning milt uttrycktmärklig. torde stå tämligen ensam idenna kammare om denna bedömning.