prot · GG095 · 1992-10-13 00:00:00 — Han har redovisat sin egen inställning, ochhan kritiserar det faktum att det inte är tillräckligtmycket återhållsamhet kring den här typen avmissbruk.En annan person som sysslar med detta, nämligenThorsten , säger i ett tidningsuttalande att dethär är toppen på isberget, att många inte känner tillden stränga lagstifting som finns eller den påföljdsom kan komma i fråga. Han varnar också för attdet här kan bli ett större problem i enlågkonjunktur.Min fråga är då: Tycker justitieministern att detfinns anledning att hålla särskild uppsikt just , föratt vi inte skall råka i de svårigheter somjustitieministern har varnat för? I detsammanhanget skulle jag vilja få ett förtydligande.Tänker regeringen så att säga lägga tyngreintensitet både vid att påtala missbruk och att göraklart att man i den rådande konjunkturen rent avlättare kan råka ut för problem av det här slaget?Anf. 134 Justitieminister ():Herr talman! Först en kommentar till minförsiktighet i uttalandet. Jag tycker att man skallvara försiktig när man är klar över bl.a. debevisproblem som kan förekomma i samband medden här typen av affärer.Jag vidhåller att det är mycket positivt att CurtNicolin har uttalat sig i denna fråga, även om detsjälvfallet är den egna uppfattningen han haruttalat. Men är inom näringslivet enportalfigur, och portalfigurer som uttalar sig harrimligen en viss påverkansmöjlighet när det gällerattityder.Jag kan därutöver ytterligare utveckla regeringensinställning i den här frågan. Regeringen skall inomden besluta om en lagrådsremiss,som bl.a. rör mutbrottet. Vi kommer där attmarkera vår stränga syn genom att höjaminimistraffet för det grova mutbrottet. Jag tyckeratt detta är ett tydligt bevis för vår inställning. Attvi kommer med denna lagrådsremiss kanförhoppningsvis också ge ytterligare information.Anf. 135 ():Herr talman! Låt mig avslutningsvis, frujustitieminister, säga att jag tror att den härmarkeringen kan vara värdefull, eftersom det i höggrad är attityder som vägleder människorshandlande.Jag instämmer också i att den förre SAF-ordföranden säkerligen är en portalfigur och att detdärför gör nytta att han uttalar sig. Men jag menaratt också justitieministern med fördel häruppträder som en portalfigur, och uttalanden idenna kammare här och kan därför tjäna degoda syften som tydligen ligger i hela regeringensintresse.Överläggningen var härmed avslutad.22 § Svar på fråga 1992/93:10 om åtgärder föratt underlätta enskildas skuldsaneringAnf. 136 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att underlätta enskuldsanering för enskilda hushåll och individer.Som bekant överlämnade insolvensutredningen ettförslag till lag om skuldsanering till regeringenhösten . Efter remissbehandling har olikakonsekvenser av förslaget, främst organisatoriskaoch kostnadsmässiga frågor, övervägts inomregeringskansliet. Jag har själv vid flera tillfällenuttalat min tveksamhet till att införa en lag omskuldsanering, bl.a. här i kammaren iår. Det finns flera skäl till att jag är tveksam. Ettskäl är att det under alla förhållanden endast är ettlitet fåtal som skulle kunna komma i åtnjutande aven sådan skuldsanering. För andra med storaskulder skulle en lag om skuldsanering bara väckaförhoppningar om en enkel lösning på derasskuldproblem, förhoppningar som oftast alltså inteskulle kunna infrias. Jag tycker också att man skalltänka sig noga för innan man luckrar upp principenom att avtal skall hållas och beakta dekonsekvenser som kan uppstå för den allmännabetalningsmoralen.Jag tycker dessutom att man kan ifrågasätta --särskilt i dessa tider -- om det är rätt och rimligt attstaten skall bekosta uppbyggandet av ett dyrtskuldsaneringsinstitut. Med utgångspunkt iinsolvensutredningens beräkningar kan statenskostnader beräknas uppgå till minst 50 miljonerkronor . Enligt min mening bör man i ställetförsöka finna vägar till frivilliga lösningar. Bankeroch andra kreditgivare måste här dra sitt strå tillstacken. Kommunernas konsumentvägledare ochsocialförvaltningarna arbetar redan med dessafrågor, och jag vet att olika projekt redan pågår påmånga håll i landet. Det är hoppingivande. Dettabetyder inte på något sätt att regeringen vänderproblemen ryggen. Den ekonomiska krisen gör detsjälvfallet än mer angeläget att finna en lösning.Inom arbetar vi också med denambitionen.Anf. 137 ():Herr talman! Jag vill tacka justitieministern försvaret. Jag är glad att svaret andas en vilja frånjustitieministern att ta tag i frågan omskuldsanering för de enskilda hushållen ochindividerna. Det är klart att jag hade varit ännugladare om justitieministern mer konkret hadeuttalat vad hon vill göra.Justitieministern avvisar insolvensutredningen, ochjag har egentligen inte särskilt mycket att invändamot det. Justitieministern föreslår i stället enfrivillig lösning, och jag tror att en sådan kan varaväl så bra.Jag noterar också hur viktigt det är att lägga ett kravpå bankerna i det här fallet, att betona derasskyldigheter.Min fråga föranleds inte minst av de problem somfinns nu på bostadsmarknaden. Många somdrabbas av räntehöjningarna får nu gå ifrån sinahus. Detta gör i sin tur att det kan skapas problemmed förluster. Det kan bli så att man sitter med lånutan att ha fått ut pengarna för hela skulden trotsatt man har mist huset, och det blir då förluster förbankväsendet.Detta är naturligtvis inte bra, och jag tror därför attdet är bättre att förebygga. Jag tror dessutom attdet är bråttom, och jag skulle vilja att det myckettydligt markerades hur viktigt det är att man kantvinga fram lösningar från bankernas sida utan attde enskilda behöver sitta i kläm. Det är bättre attstämma i bäcken än i ån.Anf. 138 Justitieminister ():Herr talman! Jag kan i sammanhanget nämna attjag har tagit initiativ till diskussioner mellan mitteget departement, ochcivildepartement. Avsikten är just att vi skall finnaformerna för i första hand frivilligaöverenskommelser. Det förekommer, som jagnämnde i mitt svar, på en del håll i landet och hargivit mycket goda resultat, och det innebär, vilketjag menar är viktigt, att också banker och andrakreditinstitut får ta sin del av ansvaret i stället föratt helt och hållet föra över konfliktlösningen på detoffentliga.Anf. 139 ():Herr talman! Jag tackar för den kompletteringen.Jag tar detta som en markering frånjustitieministerns och regeringens sida av att man ärberedd att ta sig an de här frågorna. Det bör enligtmin uppfattning kunna lugna en del av dem som har oerhört stora problem av det här slaget.Det är också rimligt och riktigt att man tar upp dehär frågorna. Mot bakgrund av att staten har varittvungen att gå in och sanera och hjälpa bankernamed får man inte lämnade enskilda individerna i sticket.Anf. 140 Justitieminister ():Herr talman! Jag vill gärna tillägga att vårt sätt attförsöka lösa det här problemet borde lugna fler äninsolvensutredningens förslag, även om det haruppfattats annorlunda. Insolvensutredningensförslag till lag om skuldsanering skulle innebära attkanske 2 000 personer av den halva miljon personersom är föremål för kronofogdeåtgärder skulle fåhjälp. Resterande skulle inte få någon hjälp genomskuldsaneringslagen. Våra idéer bör däremot kunnahjälpa betydligt fler.Anf. 141 ():Herr talman! Jag delar den uppfattningen. Jag troratt det är många fler som behöver hjälp.När vi pratar om skuldsanering vill jag också betonaatt det inte nödvändigtvis behöver vara så att manskall gå in och lyfta av individers och hushållsskulder. Det är snarare fråga om att få till stånd enplanering av människors ekonomiska situation. Detär oerhört viktigt, därför att det skulle kunna räddamånga, som då kan bo kvar i sina hus, i stället föratt banken tar hand om husen och staten får gebanken pengar för förlusterna.Överläggningen var härmed avslutad.23 § Svar på fråga 1992/93:11 om översyn avpåföljderna för förskingringAnf. 142 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig om jagavser att göra en översyn av aktuella lagrum i syfteatt förhindra domslut som uppenbart strider motallmän rättsuppfattning.Bakgrunden till frågan är en dom meddelad avHögsta domstolen i vilken påföljden för grovförskingring har bestämts till villkorlig dom.Vår konstitution bygger på en grundläggandefunktionsfördelning mellan olika delar avstatsmakten, och som justitieminister varken kaneller vill jag kritisera domstolarna för deras sätt atttillämpa lag i enskilda fall.För att vinna allmänt stöd måste rättsväsendetfungera på ett sätt som uppfattas som rimligt ochrättvist. Rättssäkerhet och proportionalitet,opartiskhet och likhet inför lagen är grundläggandeprinciper som måste vara tillgodosedda.Straffskalan för grov förskingring är lägst sexmånaders och högst fängelse. Denna är i ochför sig tillräcklig för att utmäta straff förförskingringsbrott med högt straffvärde. Inom deramar som lagstiftningen ger ankommer detdärefter på domstolarna att självständigt prövamålen. Att detta kan leda till enskilda domar somresulterar i kritik torde vara ofrånkomligt och rentav naturligt i en rättsstat.I sammanhanget förtjänar att uppmärksammas detuppdrag som givits den tillsattastraffsystemkommittén. Kommittén, som ärparlamentarisk, har att närmare se överpåföljdssystemet och bl.a. överväga om kriteriernaför de icke frihetsberövande påföljderna kananpassas bättre till de allmänna principer som ärbestämmande för påföljdsvalet i övrigt. En avtankarna som förs fram i direktiven är införandetav villkorligt fängelse, med eller utan övervakningeller med eller utan olika föreskrifter. Även andrapåföljdsformer kan övervägas. Jag vill inteföregripa kommitténs förslag, men så mycket kansägas att syftet är att ge domstolarna ett merfinstämt instrument vid straffmätning ochpåföljdsval. Ett sådant instrument skulle kunnaverksamt bidra till att upprätthålla den allmännarespekten för vårt rättsväsende.Anf. 143 ():Herr talman! Jag tackar justitieministern för dettasvar.Låt mig säga att det är av omsorg om ett folkligtförtroende för rättsväsendet som jag har tagit uppden här frågan i kammaren. Jag har naturligtvisfullt klart för mig att justitieministern inte kan gå ini det enskilda fallet, och jag skall inte göra migskyldig till det som heter att kvälja dom. Jag utgårdock från att jag får ta ett par citat, bl.a. ur , som har uppmärksammat det här falletsärskilt.Det hör till saken att underrätterna dömdevederbörande till tio månaders fängelse, ocheftersom det var en dom för grovt bedrägeri ärstraffvärdet upp till fängelse.Jag vill peka på det som står i proposition1987/88:120 om brottslighetens straffvärde:''Att gärningen har ett högt straffvärde ärnaturligtvis ofta ett avgörande skäl att döma tillfängelse. Det rör sig då ofta om grova brott, t.ex.mord, våldtäkt, grovt rån och grovt narkotikabrott.Vid så allvarlig brottslighet är annan påföljd änfängelse i praktiken utesluten; jag bortser här frånöverlämnande till särskild vård. Att ange vargränsen går uttryckt i längden av ett fängelsestraffär inte lämpligt. I viss anslutning tillfängelsestraffkommitténs förslag kan emellertidsom ett riktvärde anges att om ett brott vidstraffvärdebedömningen anses böra medföra ett årsfängelse eller mer innebär det en presumtion för attfängelse skall ådömas. ''Det var också underrätternas uppfattning.Likväl slapp vederbörande, som fälldes i HD,ifrån fängelsestraffet. Det blev inte ens böter, utanendast en skyldighet att återbetala denförskingrade summan. Det möter självfallet kritikfrån allmänheten.Jag ber att få citera , som ...Anf. 144 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Taletiden är slut.Anf. 145 Justitieminister ():Herr talman! Jag skall bara göra ett parkommentarer. Jag vill återkomma tillstraffsystemkommittén, som vi tillsatte i våras.Deras arbete är viktigt i det här sammanhanget.Om vi tittar på dagens straffrätt ser vi attstraffstadgandena i mycket stor utsträckning byggerpå prognostänkandet, vilket skapar mycket storamöjligheter för domstolarna att gå ifrån den i lagenangivna straffskalan när de anser att den personsom har begått brottet har en särskilt god prognos.Det här är något som vi från regeringens sida harifrågasatt, inte så att man kan bortse frånprognosen, men vi vill att lika handling behandlaslika. Det innebär att vi håller på med ett arbete somtroligen kommer att resultera i ett annatstraffsystem.Anf. 146 ():Herr talman! Jag ber om ursäkt för att jag inte sågden röda lampan i talarstolen och överskredtaletiden.Tack, justitieministern! Jag hoppas mycket på dethär, just med tanke på allmänhetens förtroende,det som vi kallar allmän rättsuppfattning.Jag har bett att få citera ur en ledare i , där man påpekar -- i anslutning till vadstatsrådet just sade om hänsynen till vederbörandesallmänna förhållanden -- att HD förklarat ''attkvinnan ''lever under ordnade förhållanden och attdet saknas anledning befara att hon kommer attgöra sig skyldig till fortsatt brottslighet'' ''.Då frågar : ''Menar HDverkligen att den som är gift, har barn, arbete, villaoch sommarstuga bör undgå fängelse, medan densom är ensamstående, arbetslös och utan bostadbör buras in?''Anf. 147 Justitieminister ():Herr talman! Jag har också läst den ledaren iSvenska . Jag kan hänvisa till det jag sadei mitt senaste inlägg, dvs. att vi ifrågasätterprognostänkandet med den utformning det har och arbetar mera efter principen likahandling -- lika behandling.Anf. 148 ():Herr talman! Jag tackar för detta mycketklarläggande besked. Det kommer att bli enändring här, genom justitieministerns försorg. Detblir inte så att den som är arbetslös, fattig, sjuk ocheländig får ett hårdare straff än den som har detbra.Överläggningen var härmed avslutad.24 § Svar på frågorna 1992/93:12, 16 och 41 omstraffsatserna för våldtäkt m.m.Anf. 149 Justitieminister ():Herr talman! Såväl som HugoBergdahl och har med utgångspunktfrån en meddelad tingsrättsdom angåendevåldtäkt av en 13-årig flicka ställt frågor till mig.Gullan frågar vilka åtgärder jag avser attvidta för att på något sätt skärpa straffsatserna isådana mål och vilka åtgärderregeringen avser att vidta för att bättre än i daganpassa lagstiftningen till det allmännarättsmedvetandet. frågar om densvenska regeringen överväger att göra en nyöversyn och vidta lagstiftningsåtgärder därrekvisitet låg ålder vid bedömning av gärningensstraffvärde skärps och än klarare markeras.Jag vill även nu betona det självklara att jag varkenfår eller vill kritisera domstolar för derasrättstillämpning i ett enskilt fall.Våldtäkt bestraffas med fängelse i minst två ochhögst . Om brottet med hänsyn till våldetseller hotets art och omständigheterna i övrigt är attanse som mindre allvarliga är påföljden fängelse ihögst . För grov våldtäkt är fängelse. Dessa straffskalor anser jag varatillräckliga. En översiktlig studie av dengenomsnittliga tiden för utdömda fängelsestraff förvåldtäkt visar att den ökat markant . Tilldetta skall läggas att det i lagstiftningen lagtssärskild vikt vid om en våldtäkt begås mot ett barn.Sedan den 1 juli är offrets låga ålderuttryckligen nämnd i lagtexten som en av deomständigheter som särskilt skall beaktas vidbedömningen av om en våldtäkt är grov. Denomständigheten att brottet riktat sig mot enunderårig skall alltså tillmätas stor betydelse vidbedömningen av våldtäktens svårhetsgrad och vidstraffmätningen.Samtidigt är våldtäkt ett brott som kräver uppsåt avgärningsmannen. Jag är inte beredd att tumma påden principen. Det ankommer självfallet pådomstolen att i det enskilda fallet pröva bl.a. deomständigheter som jag har nämnt. Jag är förnärvarande inte beredd att föreslå ändringarrörande våldtäktsbrott eller övriga sexualbrott.Som nämnts i regeringsförklaringen lägger dockregeringen särskilt stor vikt vid bekämpandet avbl.a. förordnade jagstraffrättsprofessorn att undersökastraffmätningspraxis vid grövre våldsbrott, bl.a.våldtäkt. När undersökningen är slutförd kommerjag att närmare överväga behovet av ändringar avstraffmätningsreglerna.Anf. 150 ():Herr talman! Jag ber att få tacka justieminister för svaret. Jag är naturligtvis inte heltnöjd, men jag tycker att det sista stycket är ett fallframåt.Jag har full förståelse för att justitieministern intekan gå in i ett enskilt ärende. Det är inte heller minoch mina meddebattörers mening, men det blir oftaså för oss riksdagsledamöter att en händelseaktualiserar lagstiftningen. Så är det också i dettafall.Både och jag är ordförande ikvinnoförbund, och justitieministern förstår säkertatt vi har fått många frågor från oroliga kvinnor. Jagser också med glädje att en man deltar i debatten --det sätter jag värde på. Det här är en viktig frågaför både män och kvinnor.Det är också mycket viktigt att man nu ilagstiftningen och tillämpningen av lagen sersärskilt allvarligt på att offret är en ung människa,en minderårig, vid våldtäktsbrott i allmänhet ochmot barn i synnerhet. I det enskilda fallet, som ärbakgrunden till frågorna, hänvisade åklagarenockså till att det var särskild hänsynslöshet ochråhet just därför att det gällde en minderårig.Det är viktigt att lagen är utformad så att denstämmer med den allmänna rättsuppfattningen. Pånågot sätt haltar det i detta fall. Jag är därför gladöver att justitieministern har varit förutseende ochbett straffrättsprofessorn se överlagstiftningen över huvud taget när det gällergrövre våldsbrott.Jag skulle bara vilja fråga: När kan vi förvänta ossatt denna utredning är klar, och när kan vi möjligense något förslag i rätt riktning?Anf. 151 ():Herr talman! Även jag vill tacka justitieministernför svaret.Jag vill först konstatera att det hos mångamedborgare i vårt land finns en djupt känd oro ochbesvikelse över domstolarnas utmätning av straffför allvarliga brott. har ettflertal grova brott uppmärksammats, genom attallmänhetens rättsmedvetande inte haröverensstämt med domstolarnas bedömning avstraffpåföljden.Det är mycket allvarligt, i ett rättssamhälle, närallmänhetens tilltro till samhällets rättsvårdandeuppgifter ifrågasätts på det här viset. Ett sådantifrågasättande har skett, bl.a. i fall av våldtäkt motbarn och kvinnor. Man kan i vissa fall tala omrättspolitiskt haveri. Det är ett grovt uttryck, menmånga medborgare uppfattar situationen på detviset.Det är enligt min uppfattning inte alla gångerlagändringar som vi behöver. Det är en vettigareoch mer korrekt användning av lagarna som måstetill. Det är på den punkten som jag tror att detbrister i dagens situation. Antingen användsnuvarande lagstiftning oskickligt, eller så harlagstiftarna misslyckats med att tala om hur lagenskall tolkas.Herr talman! Det är mot denna bakgrund som jaghar ställt frågan till justitieministern om regeringenavser att vidtaga åtgärder för att bättre än i daganpassa lagstiftningen till det allmännarättsmedvetandet. Jag är inte helt nöjd med svaret,men jag ser det ändock som en ljusning attprofessor nu skall undersökastraffmätningspraxis i sådana här mål. Jag skulleändå vilja att justitieministern ytterligare belystehur hon personligen ser på denna problematik.Anf. 152 ():Herr talman! Också jag vill tacka justitieministernför svaret. Jag vill instämma med minameddebattörer i att det här verkligen har upprörtmånga människor. Det är vår skyldighet somriksdagsledamöter att vara länken mellan delagstiftande organen i detta sammanhang.Jag tycker att det är oerhört viktigt att samhället gertydliga signaler om hur vi vill ha det när det gällerrättssäkerheten. Det är bra att vi, somjustitieministern uttrycker det, fått en skärpning avlagstiftningen, innebärande att hänsyn skall tas tilllåg ålder. Men jag vill fråga justitieministern: då med låg ålder? Hur skall lagtexten tolkas?Är det fråga om faktisk ålder eller om enuppskattad ålder? Det är oerhört viktigt att vi gerdomare och tingsrätter klara möjligheter att tolkadet här.Det är viktigt att brottsoffren ställs ifokus och skyddas. Hur ställer sig samhället när detförekommer våldsövergrepp? Måste man inte följaupp konsekvenserna av dessa? Måste inte dettaingå i rättssäkerheten, så att oönskade situationerkan undvikas? Hur ser justitieministern på sådanaeffekter som oönskade graviditeter?Anf. 153 Justitieminister ():Herr talman! Jag kan tala om att jag har fått mångabrev i den här frågan. Jag tycker att det är positivtatt människor hör av sig även till mig och geruttryck för sina reaktioner. Det är ju ett om änbegränsat sätt att visa hur det är medöverensstämmelsen mellan offentlig maktutövningoch allmänhetens uppfattning.Men jag vill också säga att jag inte får svara påKarin fråga om tolkningen. Omdomstolarna tolkar lagen på annat sätt än vad jagoch i första hand har avsett, får vi börjaom från början och göra förändringar. Jag skullegöra mig skyldig till ett brott mot grundlagen, omjag här talade om hur domstolarna skall tolkalagen.Däremot är det viktigt, och det tycker jag ligger imin och varje politikers roll, att följa uppde ändringar som vi har genomfört, för att se om vifår de önskade effekterna. Självfallet kan vi görafel, och vi måste också vara beredda att göraförändringar när vi ser hur lagen tillämpas ipraktiken.Den utredning som genomför tillkom,som jag sade, på mitt initiativ just därför attockså jag är mycket oroad över om allmänhetensrättsuppfattning och domstolarnas dömandeverksamhet inte stämmer överens. Det är oerhörtviktigt att vi har en sådan överensstämmelse. Mendet är fråga om ett mycket omfattande arbete.Utredningen får inte vara ytlig, och den kommer,om jag minns rätt, inte att vara klar förrän någongång under 1993.Anf. 154 ():Herr talman! Jag tycker att det är mycket bra attjustitieministern har tagit detta initiativ. Jag delarden uppfattningen med mina meddebattörer här.Det är också mycket bra att frågan blir mycket välgenomlyst.Jag tillhör dem som i dessa ärenden skulle vilja haen ännu strängare bedömning, framför allt när detgäller våldtäkt mot minderåriga. Men det är kanskeockså så, som jag tror att sade, attvi som lagstiftare inte har nått ut med våraintentioner och inte heller har gett tillräckligt klarasignaler. Vi får väl se detta som en uppfordran tilloss att verkligen tala om vad vi vill när vi ifortsättningen stiftar lagar.Jag tackar för svaret och hoppas att få återkommaefter ett positivt besked i denna fråga.Anf. 155 ():Herr talman! Även om justitieministern inte riktigtvill hålla med om att domstolar har tolkat lagarnågot olika i de fall av grova brott som vi har berörthär, vill jag hävda att allmänhetens uppfattning äratt domstolarna inte dömer på ett sätt somöverensstämmer med de lagar som finns på dettaområde.Det är allvarligt att allmänhetens förtroende förvåra domstolar sviktar och att man i vissa fallifrågasätter deras domar. Jag ser därför fram emotatt professor nu gör sin undersökning, ochjag hoppas att justitieministern drar de rättaslutsatserna och gör insatser på det här området.Annars kommer denna debatt att fortsätta ute isamhället.Anf. 156 ():Herr talman! Jag till tacka för de kompletterandeupplysningarna, men jag är ändå inte riktigt nöjd.Vi fick genom propositionen ett tillägg ilagstiftningen om att det är viktigt att vi får ettstarkt skydd för barn och ungdom. Det stadgasockså att låg ålder är en viktig omständighet att tahänsyn till. Men vad menas i lagstiftningen med lågålder? Eftersom det nu inte räcker att det står ''lågålder'' i lagen, tycker jag att det är lagstiftarensskyldighet att komplettera och utveckla den textenytterligare.Jag vill fråga justitieministern om vi inte ändå börskicka med ett uppdrag till utredningatt ta ställning till om inte begreppet låg ålder måstedefinieras tydligare, så att det inte som i dessa fallblir fråga om uppskattad ålder.Anf. 157 Justitieminister ():Herr talman! Bara en kort kommentar. När detgäller den nu aktuella frågan om ålderns betydelsehar vi ju ännu inget HD-avgörande, och det är HDsom har rollen att ange prejudikat. Får vi ett HD-prejudikat som vi anser strider mot vad vi harönskat, har vi anledning att ta upp den specifikaformuleringen.Anf. 158 ():Herr talman! Det är bra att vi får den försäkringenfrån justitieministern.