prot · GF0955 · 1992-01-22 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1991/92:55Onsdagen den 22 januariKl. 9.001 § LedighetTredje vice talmannen meddelade att MargaretaIsraelsson (s) ansökt om föräldraledighet undertiden -- 22 maj.Kammaren biföll denna ansökan.Tredje vice talmannen anmälde att YngveWernersson (s) skulle tjänstgöra som ersättare förMargareta Israelsson.2 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 16 januari.f401 > 3 § Svar på interpellation 1991/92:76 omtaxinäringenAnf. 1 Kommunikationsminister ():Herr talman! i har frågatmig om vilka åtgärder jag är beredd att vidta isyfte att underlätta seriös verksamhet inomtaxinäringen.Ämnesområdet har ingående behandlats isamband med årets budgetproposition (bilaga 7 iavsnittet Särskilda frågor), där jag vid minanmälan redogör för effekterna av avregleringenav taxitrafiken. Jag konstaterar där att tillgångenpå taxi har ökat kraftigt efter reformen. Störst harökningen av antalet taxifordon varit i Stockholmslän och i . En ökning av utbudet avtaxitjänster är allmänt sett fördelaktig urkonsumentsynpunkt.Beträffande de problem som tarupp vill jag erinra om att det i samband medriksdagens beslut om avregleringen avtaxitrafiken uttalades mycket bestämt att enförutsättning för ett slopande avbehovsprövningen av nya taxitillstånd var enskärpt lämplighetsprövning av den som ansökerom tillstånd. Vidare uttalades att en skärptuppföljning av den personliga och ekonomiskalämpligheten skulle ske. Lagstiftningen ändrades idenna riktning.Vid min anmälan till budgetpropositionenframhåller jag -- i samråd med chefen förcivildepartementet -- att det är i hög gradangeläget att länsstyrelserna prioriterar sinaresurser så att uppföljningen av lämpligheteninom den yrkesmässiga trafiken skärps. Den sominte längre uppfyller tillträdeskraven tillbranschen skall få tillståndet återkallat. Denslopade behovsprövningen måste i än störreutsträckning än vad som förutsattes i 1988 årsriksdagsbeslut, kombineras med skärpta reglerför prövning av tillståndshavarens lämplighet.Bland annat är det viktigt att följa upp effekternaav det stora antal konkurser som förekommerinom branschen. Självfallet skall dentrafikutövare som försatts i konkurs få sitttrafiktillstånd återkallat. Jag vill här påminna omatt insolvensutredningen, som tillsattes avjustitiedepartementet för att övervägafrågor om rekonstruktion av företag i kris, inovember fick tilläggsdirektiv. Enligtdessa skall utredningen särskilt uppmärksammavilka följder det får för konkurrensen mellan olikaföretag i en viss bransch att företag kan drivasvidare med lönegarantimedel under en viss tid.Finner utredningen att användningen avlönegarantimedel medför problem ikonkurrenshänseende, bör utredningen föreslå deändringar som kan behövas för att motverka ellerkomma till rätta med problemen. Utredningensarbete bör vara slutfört under hösten 1992.Jag vill också erinra om att den slopadebehovsprövningen har minskat arbetsbelastningenhos länsstyrelserna. Vidare slipper de allabesvärsärenden rörande anslutning tillbeställningscentraler. Länsstyrelserna har ävenfått minskade arbetsuppgifter i samband medstatsbidragsgivningen till kollektivtrafiken. Detkan också nämnas att länsstyrelserna tillförtsökade resurser i form av enkommunikationsexpert.Allmänt gäller att regeringen lägger stor vikt vidnäringsfrihet och regelförenkling. Avregleringenav taxi ligger därför i linje med dessa strävanden.Anf. 2 i (m):Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret påmin interpellation. Det är positivt att han ärmedveten om de problem som tyvärr i alltför storomfattning har uppstått inom taxinäringen. Detvar bra att man avreglerade taxinäringen 1988.Alla ville göra så, även taxiorganisationerna. Måvara att man var litet oense om hur fort det härskulle gå, men i slutändan ville man ha enavreglering. Det skulle bli en fri konkurrens, ochman skulle slopa det mycket krångliga regelverksom var knutet till taxinäringen.Lagstiftaren framhöll att det skulle bli enskärpning av lämplighetsprövningen. Det skulleställas krav på taxameter för att avregleringenskulle få en så positiv effekt som möjligt. Vi kan , herr talman, se att det mer eller mindreråder kaos, eller öppet krig, inom taxinäringen,åtminstone i en del av våra storstäder. Det harsagts att man kanske skall ha litet is i magen, skall vänta och se vilka effekter somavregleringen får. Men -- som det brukar sägasmedan gräset gror, dör kon.Om man inte gör någonting , drabbas deseriösa taxiägarna. Det är de som inte klarar denojusta konkurrens som finns. Jag skulle härkunna lämna exempel på sådant som harförekommit runt om i landet i samband medavregleringen. Anställda vid olika taxiföretagpratar inte med varandra. Det har t.o.m. itidningarna stått att läsa om att det har varitslagsmål mellan taxichaufförer i en desperat jaktefter kunder.Vi har också sett hur man missbrukarkonkursinstrumentet. Man kan användalönegarantin som ett konkurrensmedel. Det finnsvidare exempel på att den som gått i konkurssnabbt kunnat ombilda företaget med en bulvansom ägare. Den gamle ägaren finns då alltså kvarbakom kulisserna.Det här är ytterst beklagligt. Jag delar heltstatsrådets uppfattning att det är av vikt för alla,för företagare och för konsumenter, att vi har enfri konkurrens och att vi har så litet regler sommöjligt. Men jag vill betona att detta inte får haden effekten att de företagare som försöker skötasig drabbas. Tyvärr har det skett i alltför storomfattning.Statsrådet säger också att avregleringen innebaratt fick större resurser för kontrollav hur taxinäringen sköts. Bland annat harresurser frigjorts på grund av att man slopat dens.k. Efter att ha läst det somstår i tidningarna och efter att ha pratat medtaxifolk runt om i landet vill jag dock påstå att manvid en del länsstyrelser inte har omfördelat sinaresurser i den riktning som statsrådet här talarom.Jag har läst att man säger sig inte ha tid att göradet och att man därför mer eller mindre struntar idet. Detta är skadligt för dem som försökerbedriva en seriös taxiverksamhet. Man gör inteden momskontroll som man borde kunna göra,och det har resulterat i att vi har fått den kaotiskataxisituation som vi tyvärr har i dag.Herr talman! Jag skulle vilja sluta mitt inlägg medatt ställa en fråga till statsrådet som jag har fåttfrån en del taxiägare och från någrataxiorganisationer: Kommer regeringen att föreslåatt lämplighetsprövningen slopas? Jag hoppas attstatsrådet svarar nej på den frågan, för i annat fallramlar hela taxinäringen i ihop som ettkorthus.Anf. 3 Kommunikationsminister ():Herr talman! Jag konstaterar att sitt inlägg med att tycka att det är bra attdet har genomförts en avreglering avtaxibranschen. Men jag kan inte frigöra mig heltfrån känslan av att inlägg ändåmynnar ut i en sammanfattande tanke att seriöstaxiverksamhet egentligen bara kan bedrivas imonopolets hägn.Om det inte är så, är och jagöverens om att en avreglering har en övergångstidsom i det här fallet är extra smärtsam. Detkommer att ske olika förändringar inombranschen, vilken bransch man än avreglerar. Detsker en omstrukturering av marknader, detprövas olika grepp som faller mer eller mindre välut, och stabiliseras marknaden. Detär den grundtanke som ligger bakomavregleringen inte bara av taximarknaden, utan viär ju på gång att avreglera en mängd andraverksamheter som har bedrivts i form avmonopol.Nu frågar vad vi tänker göra. Ärdet inte så att de gamla ägarna ändå kan fortsättai ny skepnad efter en konkurs? Min uppfattning äratt det är oerhört viktigt atttillståndsmyndigheterna, i första handlänsstyrelsen, följer upp effekterna av det storaantal konkurser som förekommer inom den härbranschen. Detta är kärnproblemet som StenAndersson tar upp.Självfallet kan en trafikutövare som försatts ikonkurs få sitt trafiktillstånd återkallat. Jagmenar att dessutom bör allvarligtöverväga att avslå ansökan om trafiktillstånd frånden som har varit trafikansvarig i ettkonkursdrabbat trafikföretag eller haft en ledandeställning i ett sådant företag. Det kan alltså intevara möjligt för sådana personer att efterkonkursen bedriva en likadan verksamhet i ettannat bolagsnamn.Vidare är det väl alldeles uppenbart attlänsstyrelsen vid en ny tillståndsprövning kanbeakta missförhållanden, bl.a. av det här slaget,som ligger bakåt i tiden. Jag tror att vi kan räknamed att uppåt bakåt i tiden bör man kunnabeakta sådana missförhållanden när man gör entillståndsprövning.Sedan, herr talman, tar uppfrågan om resurserna hos tillsynsmyndigheten.Jag kan bara konstatera att det har frigjortsresurser, och det tillkommer en nybefattningshavare som bl.a skall titta på det här.Jag kan säga till att jag i samrådmed chefen för kommer att beatt få framhålla vid ett landshövdingemöte att jagbedömer att tillsynen av lämpligheten inom denyrkesmässiga trafiken är en mycket viktig frågaför länsstyrelserna och att landshövdingarna börta ett ökat ansvar för att den frågan får tillräckligtmed tid och resurser.Slutligen frågar om regeringenhar för avsikt att slopa lämplighetsprövningen. Påden frågan är jag beredd att svara ett kategorisktnej.Anf. 4 i (m):Herr talman! Jag tackar speciellt för den sistameningen i statsrådets nu lämnade svar.Sedan vill jag betona att det kanske råder litetmissuppfattning mellan statsrådet och mig. Jag ärhelt klar över fördelarna med en avreglering ochatt det är någonting som vi måste ha. Jag är ocksåklar över att marknaden stabiliseras efter hand.Frågan är bara hur det kommer att ta, tillvilket pris det sker och vem som skall betala priset.Vi kommer säkert i framöver att få ettantal nya seriösa taxiägare som sköter sig och somefterlever de krav man har rätt att ställa påföretagare. Men frågan är om det kommer att skepå bekostnad av dem som har bedrivit taxirörelsei men som seratt de inte har möjligheter att överleva i enbransch där, framför allt i storstäderna, djungelnslag råder.Vad sedan gäller länsstyrelserna är det positivt attstatsrådet tydligen kommer att ta kontakt och setill att de uppfyller de krav som ställdes frånlagstiftarens sida när beslutet fattades omavregleringen. Det är min bestämda uppfattningoch många taxiägares uppfattning attlänsstyrelserna på vissa håll i inte haranvänt sina resurser på det sätt som lagstiftarenavsåg, nämligen för att se till att taxinäringen efteravregleringen fungerar på ett sätt som ärgynnsamt för taxiföretagen men framför allt förkonsumenterna.Det stora antalet s.k. trottoarstrykare bedriver ettarbete som får som resultat att förtroendet för taximinskar och även viljan att seriöst drivataxiföretag minimeras. Jag hoppas, herr talman,att vi kommer att ha entaxiverksamhet i som är till gagn och tillnytta för alla. Men intill dess borde vi kanske ändåsätta in litet större resurser för att sortera bort deföretag eller företagare som inte avser att drivataxiverksamheten seriöst.Anf. 5 Kommunikationsminister ():Herr talman! frågar: Hur lång tidtar det innan marknaden har stabiliserat sig?Detta är en akademisk fråga för oss i den härkammaren. Den är mycket mer realistisk för demsom arbetar inom näringen.Det här är ett problem som är alldeles uppenbart iandra länder. Jag var i går i i , därman håller på att försöka introducera enmarknadsekonomi efter att ha haft ett annatsystem -- jag vill inte göra några jämförelser iövrigt. Där är frågan oerhört konkret förmänniskorna.Övergång till marknadsekonomi har sinafödslovåndor. Jag menar ändå att i det här fallethar statsmakterna, inte minst via länstyrelserna,mycket goda möjligheter att se till att övergångensker på ett rimligt sätt. menar den sker på bekostnad av dem som har bedrivitverksamheten , särskilt i storstäderna.Ja, det är rätt!Sten talar t.o.m. om att det är något avdjungelns lag som gäller. Trots allt har det lett tillett priskrig som har tagit sig olika uttryck i olikastäder. Det är ingen enhetlighet mellan ,och Malmö.När jag åker taxi brukar jag fråga chaufförernahur det här priskriget fungerar. var jag iGöteborg. Jag erfor att där finns inget priskrig.Det finns det däremot i och . Detfinns alltså ingen enhetlighet, och statsmakten haringen möjlighet att gå in och reglera just den typenav konsekvenser av avregleringen.Herr talman! Slutligen vill jag konstatera att det viskriver om taxinäringen ikommunikationsdepartementets budgetbilaga harvunnit starkt förtroende och anklang, inte minstfrån . Där har manoffentligt bejakat den hållning som regeringenintar.Anf. 6 i (m):Herr talman! Jag skall inte jämföra medLitauen. Det är litet onödigt, eftersom där råderhelt skilda förutsättningar.Jag tycker att det är positivt att det på vissa orterbedrivs ett priskrig inom taxinäringen. Det är braför konsumenten, och det är även bra förtaxinäringen att få finna sig i en konkurrens omkunderna.Statsrådet refererar till ,som offentligt har sagt att man är positiv till detmesta som har skett i samband med avregleringen.Det kan jag också skriva under på. harolika taxiorganisationer riktat mycket skarp kritikmot vissa länsstyrelsers slappa sätt att sköta denverksamhet de har blivit ålagda att sköta.Kan dagens debatt få den effekten att vissalänsstyrelser skärper upp sig, tror jag att vi harnått ett bra steg på vägen mot det mål som vi allavill nå.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1991/92:77 ompostens taxesystem för föreningslivetAnf. 7 Kommunikationsminister ():Herr talman! har frågat migvilka mål postverket fått för att förverkligaregeringens intentioner vad avser stöd för svensktorganisationsliv. Vidare har hon frågat mig om jaganser att den nya administrativa process sompostverket infört för föreningsbrev vittnar omadministrativ effektivitet.Postverket är ett affärsverk. harbeslutat att postverket endast skall målstyras. Meddetta menas att riksdag och regering sätter uppmål för servicenivå, kvalitet och lönsamhet.Verket i sin tur svarar självt för hur dessa målskall uppfyllas. Villkor och avgifter förföreningsbrev beslutas således av postverket.Postverket har ett stort antal anställda, ca 70 000,vilket innebär att verket måste ha regler ochrutiner som är så enkla som möjligt för att uppnåhög kvalitet och ha en effektiv kontroll. Syftet medde förändringar av villkor för föreningsbrev sompostverket genomfört fr.o.m. den 1 januari 1992är just detta.Hittills har föreningar haft rätt att frankera 100-grams brev med 20-grams porto. Detta harförsvårat kontroll av att försändelserna är rättfrankerade, eftersom alla andra brev i sammaviktklass varit frankerade med normalt porto.Föreningar kan emellertid även fortsättningsvisskicka brev upp till för 20-grams porto,men med något förändrade rutiner. Samtidigtförsvinner föreningarnas abonnemangsavgift, ochportot för 20-grams ekonomibrev har sänkts. Förföreningar innebär förändringarna vidare vissaförenklingar genom att abonnemangskort intelängre behöver visas på postkontoret vidinlämning. Breven kan förses med ''B'' liksomandra ekonomibrev.Enligt vad jag erfarit har postverket för avsikt attåterbetala överskjutande porto oftare i de fall enförening får ekonomiska svårigheter medkvartalsvis återbetalning. Detta kan t.ex. kommaatt gälla föreningar med stor andel portokostnaderi förhållande till övriga kostnader. Vidare kommerföreningar med mycket post att erbjudas det s.k.portobetaltsystemet, vilket möjliggör betalning avdet lägre priset direkt. Betalning sker då iefterskott mot faktura utan negativalividitetseffekter för föreningen.Föreningarna kompenseras för postverketsräntevinster på de innestående medlen med ettlägre porto och slopad abonnemangsavgift.Anf. 8 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet svaret på min interpellation.När det gäller den första frågan i mininterpellation om stöd till svenskt förenings- ochorganisationsliv, har frågan fått ökad aktualitetgenom kommunikationsministerns sätt attformulera sig i budgetpropositionen. Där anserstatsrådet att fokrörelsernas verksamhet i förstahand skall bygga på medlemmarnas frivilligaengagemang och bidrag.Av propositionen framgår att folkrörelserna ärviktiga. Men det bör inte utgå ett direktstatsbidrag till verksamheten eftersom risken dåär stor att folkrörelserna kan ses som enmyndighet och inte känner sig tillräckligt fria iförhållande till staten.Det här har oroat föreningsrörelsen ganska starkt.Jag hoppas att den här skrivningen var ettolycksfall i arbetet och inte är relevant förstatsrådets syn på andra folkrörelser. Avsnittetgäller NTF:s verksamhet.Så åter till frågesvaret. Jag har naturligtvis fullförståelse för att postverket är ett affärsverk. , enligt svaret, främst är till för sinaanställda har jag ibland anat. Jag kan också förståatt de regler och rutiner som anförs i svaret är tillför de ca 70 000 anställda. Men det vore väl inte förmycket begärt att även kundernas behov av enklarutiner kunde tillgodoses.Kan ni föreställa er de köer som detta kommer attinnebära? Tänk er alla de organisationer somibland skickar flera hundra brev iveckan. Först skall dessa brev lämnas in, och dåmåste man stå i kö. Det är minsann inte barasystembolaget som har köer. Det drabbar ävenposten ganska ofta. När alla kuvert har markeratsoch frankerats skall en blankett skrivas ut.Därefter skall man gå hem och vänta ett kvartal pååterbäringen av portot. kan det bli något feli rutinerna och pengarna låter vänta på sig eller felbelopp erhålls. Ny kö, och nya blanketter.Jag vet att posten kan ändra sig och blikundorienterad. när jag lämnade inmasskorsband hemmavid fick jag efter 14 dagaren räkning från . Mitt lillaglesbygdspostkontor hade inte fått förtroendet attskriva ut denna räkning. För min förening innebardet en extra kostnad eftersom det tillkom enexpeditionsavgift. Tack vare en kontakt med dendåvarande kommunikationsministern har det härskett en ändring. Fram har jagkunnat lämna in och betala mina försändelserdirekt på postkontoret. Postkontoret har ocksåkunnat tillgodoräkna sig de breven. vardet som noterade den brevskörden.De nya rutinerna måste innebära en onödigbyråkrati som säkert kostar mer än vad detinnebär att ett enstaka brev förmedlas utan att ettkorrekt porto har betalats. I andra organisationerär det ofta en regel att man i längden sparar bådepersonal och resurser genom att undvika alltförinvecklade rutiner.Jag får väl hälsa med tillfredsställelse att postenhar för avsikt att återbetala överskjutande portooftare än varje kvartal. Det är dyrt förföreningarna att ligga ute med så stora summorsom det kan röra sig om. Enklast vore det att klaraav allt detta med ett besök vid postdisken. Ingaränteförluster för föreningarna, och ingablanketter som skall segla runt för attklara av att skicka ett utbetalningskort inomkortare eller längre tid.Jag kan försäkra statsrådet att frivilliginsatsernainom dessa organisationer är stora. Men det finnsgränser för vad dessa ofta hårt pressadeorganisationer orkar med av ytterligare pålagor.Enligt information från posten den 10 decemberskall följande regler gälla. Breven skall märkasmed avsändare och ett ''B''. Det kan man klara av.Breven skall frankeras med ekonomibrevsporto à4:60. Breven skall räknas, och antalet skall fyllas ipå en följesedel. Breven och följesedeln skalllämnas in i kassan på postkontoret tillsammansmed abonnemangskortet. Följesedlarna skallskickas till posten varje kvartal, så kommerpengarna tillbaka med posten.Det verkar som om posten delvis har gått ifrån detsom sades . Det är bra om så är fallet.Man slipper detta med abonnemangskort.Jag förstår att statsrådet inte kan göra något åtdetta byråkratiska system. Min förhoppning är attpostverket snart nog inser att detta var ettolyckligt beslut och ändrar det. De ändradeviktklasserna innebär också att allt flerorganisationer kommer att se sig om efter andrasätt att distribuera sina brev. Kanske en ökadkonkurrens även på detta område kan gagnakundens behov.Jag hoppas att kommunikationsministern harförståelse för den oro som de nya reglerna harskapat i föreningslivet och att han liksom jagkommer att följa utvecklingen med stort intresse.Anf. 9 Kommunikationsminister ():Fru talman! Först vill jag ta tillfället i akt och följaupp det som började med,nämligen en olycklig formulering ikommunikationsdepartementets budgetbilaga därman kan få intrycket att vi på departementetbetraktar folkrörelser över huvud taget sommyndigheter om de tar emot statsbidrag. Så är detnaturligtvis inte alls. Jag skall i annatsammanhang återkomma med ett förtydligande avden språkliga utformningen av detta, som harblivit olycklig. Det vi menar är att NTF har blivitmer och mer av en myndighet. NTF kommer ,inom parentes sagt, att bli en del av deninformationsverksamhet som kommeratt ha när verket blir ansvarigt för säkerheten påsina egna vägar.Fru talman! När det gäller frågan om postverketstaxesystem för föreningslivet tror jag, precis somKarin , att den långsiktiga lösningen pådessa problem är en avreglering och en ökadkonkurrens också inom denna sektor. Det är detsom är riktmärket för regeringens politik på dettaområde. Det framgår också avbudgetpropositionen.Postverket gör inte någon rationaliseringsvinst påde nya rutinerna för föreningsbrev. Vinstenuppkommer i och med att man får ett merenhetligt system med enkla och tydliga regler ochförbättrade kontrollmöjligheter. jag kan naturligtvis diskutera vilket som ärbäst. Det ena alternativet är att föreningarnahåller reda på hur många brev de lämnar in. Rentallmänt tror jag att det är förståndigt attföreningar har kontroll på det. Det andraalternativet är att postverket skall hålla reda påvad som finns i breven. Jag tror att KarinIsraelsson och jag är överens om att det är enolämplig metod. Det var nämligen konsekvensenav det gamla systemet. Vad vet man på postverketom vad dessa innehåller, om detverkligen är föreningspost? I och med det nyaredovisningssystemet blir man av medtveksamheterna.I rapporten om postenskonkurrensförutsättningar fastställdes attpostverkets förlust på föreningsbrev uppgår till4 milj.kr. Den nya rutin som införs möjliggör enmer noggrann beräkning av detta stöd till svensktorganisationsliv, som det faktiskt är.Karin frågar om man inte skulle kunnabetala ut pengarna kontant i kassan vidinlämnandet. Det är alltså inte möjligt medpostens nuvarande kassasystem. För att samla inen riktig statistik och fastställa kostnaden förföreningsbrev måste postverketsredovisningssystem i denna nya rutin införas.Slutligen vill jag säga till att dettasystem innebär en besparing för föreningarna. Låtoss konstatera det. Antag att en förening skickar1 000 brev i kvartalet. Då blir nettovinsten förföreningen högre efter denna förändring. Nogaräknat handlar det, enligt detta räkneexempel, om224 kr. Det är ett marginellt belopp, mendet ger trots allt stöd för tanken att detta är ettökat stöd från postverkets sida, utöver de4 milj.kr. som har satsats genom förlusterpå verksamheten.Anf. 10 ():Fru talman! Jag får tacka för detförtydligande han gav när det gäller dennaolyckliga skrivning i departementetsbudgetförslag. Vi har försökt försvara skrivningenmed just det som statsrådet säger. Det är bra attdet finns i protokoll, så att vi kanhänvisa till att det i detta fall gällde NTF. Detkändes svårt att i organisationsoch föreningslivsäga: Min regering har skrivit på detta sätt. NTFhar blivit en typ av myndighet. Jag kan förstå anser det och att man nu överförarbetsuppgifter.När det gäller postverkets taxesystem är det braom vi är överens om att det kan komma merkonkurrens . Det kan behövas.Fortfarande kvarstår emellertid att det i förstahand är myndigheten som har drivit framomorganisationen, utan tanke på att kunden ställsinför en ökad byråkrati och ökade bekymmer. Detär möjligt att man kan få förståelse för att ävenkundens rutiner skall ha en betydelse närpostverket lägger om sina rutiner.Det är en rationalisering från postverkets sida,som vi ser det, även om man på postverket inteanser det. Jag var inte medveten om attförlusterna kunde beräknas till 4 milj.kr. på debrev som har gått som föreningsbrev.