prot · GG0918 · 1992-11-06 00:00:00 — Det är oerhörtangeläget att det finns en bred, allsidig belysningför och om minoriteterna -- det handlar om att mankan känna att man är accepterad, att man dugersom den man är. Det är inte alldeles självklart idagens , som det låter på vissa debattörer.I dagens behöver information ochkulturutbyte få flöda fritt även beträffandespråkminoriteterna. Bara på det sättet kanjämlikhet mellan människor och demokratinsbevarande garanteras.Herr talman! För att uttrycka det mycket konkret:Programtidernas förläggning över dygnets timmaroch veckans dagar är av betydelse, likaså de nära,lokala aspekterna. Det som här idetalj framfört angående de sändningstider vi hörtryktas om skall komma, trots vad som sägs i denproposition och i det betänkande som föreligger,gör att jag vädjar till kulturminister atthon även fortsättningsvis noga följer utvecklingen iden praktiska verkligheten. Det gäller ju attpropositionens intentioner får genomslagskraft.Anf. 25 ():Herr talman! P2 har valt att tränga in allaminoritetsspråk mellan och 18. Det innebärockså att man spelar ut minoriteterna motvarandra. Det är väldigt fel.Det pratades tidigare om Sameradion. Jag villockså säga litet om vad som har hänt där. P2 har valtatt stryka . Sameradion har fått 20 %nedskärning av sändningstiden. Detta har gjortsutan att man har samrått med Sameradion. Detbara damp ned ett brev på deras bord ioktober. Dels har man alltså skurit ned, dels harman förlagt sändningstiderna annorlunda.Detta har framför allt fört med sig att man intelängre kan samköra med den finska och norskaSameradion. Det är en verksamhet som redan harpågått och som även delfinansieras av finskoch norsk radio. Det innebär också ett ekonomisktavbräck. Naturligtvis innebär det en stor förlust attinte kunna samsända som man har gjort, vilket haruppskattats mycket av samerna.Svenska Sameradion firade 40-årsjubileum den 24oktober. har varit ledande när det gälltsändningar på samiska. Men det som händer,och som egentligen har hänt undan för undan sedan70-talet, är att Sameradion har tappat alltmermark. verksamhet har Sameradion iSverige den minsta redaktionen, man sänder minstoch man har det minsta samarbetet med sinakollegor på andra sidan gränsen. Man kanske ocksåkan tillägga, som de själva tycker där uppe, att densvenska Sameradion vet minst om sin framtid.I exempelvis har man antagit enutvecklingsplan för Sameradion och same-TV somsträcker sig mot . Där redogör man tämligendetaljerat för resursförstärkningar som väntar. Enfördubbling av personalstyrkan förväntas ske, entiodubbling av radiosändningstiden planeras, enrikstäckande radiokanal för de samiskasändningarna utlovas --1996 och enfemdubbling av utbudet på samiska skall ske undernämnda period.Finlands rundradio etablerade en egen kanal försameradio . Finska Sameradion är redanen egen avdelning inom YLE, och därför harsändningarnas omfattning också kunnat ökasväldigt mycket. De sändningarna har även desvenska samerna nytta av.Definitivt handlar det inte om att P 2 har uppfyllt dekrav som riksdag och regering har ställt, att minstgarantera det utbud och de möjligheter som manhar i dag.Anf. 26 Kulturminister ():Herr talman! Jag tycker att det är bra att vi har fåttden här diskussionen och att den har inriktats påalla de tre prioriterade språken.Sinikka säger att hon inte har ställt den frågasom jag påstår att jag har fått. Den fråga som harställts till mig är om jag avser att vidta någraåtgärder, så att utbudet av finska lokalsändnigarstämmer med beslut. Det är i varje fallden interpellation som har överlämnats till mig pådepartementet.Den fråga som påstår sig ha ställt,nämligen om jag anser att haruppfyllt beslutet, är det formellt sett inte minuppgift att ha en åsikt om. Det sker en granskningav i efterhand om bolagen haruppfyllt de avtal som vi har slutit med företagen.Därför är det beslut om att man inte fårminska sändningarna på minoritetsspråk som är detstyrande och som ingår i de avtal som vi skriver.Därefter kan man klaga hos omman anser att beslutet inte är uppfyllt.Detta är också ett svar till , omvad som händer om Sameradion blir misshandlad.Man skall hålla tummen i ögat på dem. Naturligtvisskall man kontakta radiobolagen närman märker förändringar. Men om man inte fårnågon rättelse eller anser att det har blivit fel börman vända sig till Radionämnden.Jag beklagar egentligen litet grand att vi inte fickdet programråd som regeringen föreslog. Tankenvar att man skulle kunna få en ordentlig dialogmellan intressenterna, t.ex. representanter förminoritetsspråken och bolagen, där man kundeföra sådana här resonemang. Vi här i kannaturligtvis rent allmänt säga att vi tycker att dettaär viktigt och värdefullt, men vi har inte de direktaverktygen för att direkt påverka programföretagen.Det skulle ett programråd kunnat ha genomdiskussioner.Bruno Poromaa är nöjd med svaret, eftersomverkligheten uppenbarligen har ändrats under dentid som gått innan frågan besvarats. är fråganom det finns pengar att finansiera en utökadverksamhet.Totalt sett har ochprogrambolagen garanterats mycket generösaekonomiska möjligheter under den kommandeavtalsperioden. Man har fått en uppräkning med10 % realt. Det torde finnas få företag i landet somhar så goda ekonomiska förutsättningar. När detgäller den exakta fördelningen av pengar ochresurser är det programföretagens uppgift att skötaden verksamheten. Det skall varken regering ellerministrar och inte heller ha synpunkterpå under löpande avtalsperiod. Men jag vill ändåpeka på det faktum att det finns betydande resurserhos Svergies Radio i och med beslut omdet nya avtalet.Liisa Rulander hade ett mycket bra inlägg, tyckerjag, som visar språkets betydelse, inte minst för attkunna få information, men också för att i övrigtkunna få inspiration utifrån det egna ursprungligaspråket.Vi har tidigare haft enflyktingdebatt där också språkfrågan har varituppe, även om den inte tillhör självaflyktingpolitiken, utan invandrarpolitiken. Jagmenar att det är oerhört viktigt att invandrare lärsig svenska. Vi skall naturligtvis ställa upp medsådana metoder och möjligheter att de faktiskt kangöra det. Vi har fått alarmerande rapporter om attmänniskor inte kan få arbete på grund av bl.a.språkliga svårigheter. Detta krav och dessaönskemål om att fler skall lära sig ordentlig svenskamotstrider inte att vi också skall ge möjligheter attfå både information och annan typ av sändning,som t.ex. underhållning, på det egna, ursprungligaspråket.Nu har det, om jag har förstått det rätt, skett vissaprioriteringar mot nyhetssändningar. Man minskarantalet underhålls- och förströelseprogram tillförmån för aktualitets- och nyhetsbevakning. Detär naturligtvis en uppgift för programföretagen attsjälva fatta beslut om detta. Men det är ocksåviktigt, tycker jag, att de grupper som ärkonsumenter av den här verksamheten, somlyssnar på radio, hör av sig till programföretagennär man anser att man inte får information på rätttid eller inte får den typ av programutbud som manhelst föredrar.Anf. 27 ():Herr talman! Jag blir litet förvånad närkulturministern säger att hon inte kan svara på denfråga jag har ställt: Anser kulturministern att de häråtgärderna överensstämmer med riksdagensbeslut?Jag upplever att vi riksdagsledamöter är här för attkunna ta ställning till de frågor som riksdagenbeslutar om. Vi kan inte lägga oss i de beslut somSveriges Radio eller programföretagen har fattat,men vi måste kunna tycka till. Ett av de verktygsom vi här i huset har att använda är att ställa enfråga. Jag har som vanlig riksdagsledmot möjlighetatt ställa en fråga till statsrådet, därför upplever jagatt även statsrådet måste ha möjlighet att tycka tillibland.Det jag tycker är litet olyckligt i den härdiskussionen -- det kom fram tidigare -- är att vi pågrund av de beslut som har fattats ställer olikaspråkgrupper mot varandra. Jag tycker ändå attdiskussionen här är ganska dämpad. Vi skällerinte på varandra. Ändå upplever jag att det harblivit olyckligt. Vi har ju sett vad som har hänt närman inte har samordnat de tankar som finns.Det viktigaste är alltså språket. Fastän jag, som harflyktingbakgrund och invandrarbakgrund, nu harlärt mig svenska något så när, så att jag harmöjlighet att stå i den här talarstolen, är mittmodersmål väldigt viktigt för mig, inte bara för attjag skall få information. Det är dit vi är på väg medde nya sändningarna, nyhetssändningar, oftastupprepning av de svenska nyheterna. De är viktiga.Men det viktigaste för mig som invandrare är ändåspråket som sådant. Det är, kan man säga, nästanhela själen som ligger i det språk som jag har sommodersmål, fastän jag är tvåspråkig och kananvända också det andra språket som en spegel försjälen. Det är kanske där det fina medtvåspråkigheten ligger. Vi kan använda mångaolika språk, men vi behöver dem också.Sedan skall vi inte glömma bort de gamlainvandrare som har varit med och byggt upp det härlandet och välfärden och som tyvärr aldrig har lärtsig svenska. De behöver också mycket väl dessasändningar.Anf. 28 ():Herr talman! Samerna har försökt att tala medprogramkommissionen. försöker SverigesRadio att kompensera sändningstiden genom att ge2 x att sändas lokalt i RadioNorrbotten. Men det stämmer ju inte medverkligheten att man har återgivit någonsändningstid, eftersom de hade 60minuter i . SverigesRadio ger inte ytterligare 2 x , utanförsöker med konststycket att säga att man haråtergett tid, när sanningen är att de 1993 fårfortsätta med vad de har , nämligen 60 minuteri veckan över . Summan avkardemumman blir ju fortfarande attnedskärningen är 20 %.Nästa år är urbefolkningsåret. Det vore litetolyckligt om vi inför det året skall få den härnegativa debatten, som ju kommer om inteSveriges Radio P 2 tittar över detta. Det störstafelet är -- det tycker jag har framkommit ganskaklart -- att man helt har struntat i att diskuteraoch samordna med dem som är berörda och somman borde ha diskuterat och samordnat med.För samernas del är den andra viktiga frågan densamsändning som funnits tidigare, men som heltomöjliggörs på grund av att P 2 håller fast vid detider som har tilldelats Sameradion utan tidigareinformation. Detta handlar inte för något avspråken om att man skall gå in med mer pengareller andra resurser, utan om att de skall få denbetydelse de har, att de skall få vara med och läggaut sina programtider och att de skall få minst denprogramtid som de har i dag.Anf. 29 (nyd):Herr talman! Jag vill beklaga att kulturministerninte har kunnat få dessa frågor i förväg. Jag harnämligen alldeles fått dem nedsända frånsamerna. Mycket av det som sagts här kan bli litettårta på tårta. Därför skall jag begränsa mig.Detta med att P 2 i viss mån spelar ut minoriteternamot varandra tycker jag är motbjudande. En annananledning till att jag har engagerat mig är att jag harsydsamiskt påbrå. Genom mitt förtroendeuppdraghär har jag återupptagit släktbanden.En annan aspekt på detta är att det vore ytterstolyckligt om samerna måste anmäladessa förhållanden till deskall rättas till. FN proklamerar ju 1993 somurbefolkningens år. Jag ämnar inte stå här och taupp detta vidare, så att det blir en debatt mellanolika språkgrupper. Det är inte avsikten. Detta ärsaker som engagerar mig, och det engagerarsamerna och de övriga minoritetsspråkgrupperna ivårt land. Det är motbjudande att tränga ihop dem,som man ämnar göra.Anf. 30 ():Herr talman! Jag tolkade statsrådets uttalande sommycket generöst och som att hon har förståelse föratt nya resurser måste tillföras för att radion skallkunna klara dessa åtaganden på etttillfredsställande sätt.Det har sagts väldigt mycket om den samiskaradion. Jag skulle vilja göra några jämförelser.Samerna på som ett folk, har ungefär60 tjänster i olika radioföretag i , ochFinland. Antalet samer på beräknasuppgå till ca 60 000. Om vi då jämför med det antalsom talar ''Meän kieli'', eller ''vårt språk som vikallar tornedalsfinskan för, är det ungefär 50 000som är tvåspråkiga i . Med denjämförelsen kan man konstatera att de satsningarradion gjort för tornedalingarna är synnerligenringa, då man endast har en enda tjänst för dessa50 000 lyssnare. I har den samiska radion 13journalister för de ca 16 000 samer som finns i dethär landet.När jag gör dessa jämförelser vill jag klartdeklarera att jag inte alls är ute efter de tjänsterna.Jag är övertygad om att de säkerligen behövs. Dejournalister som jobbar på Sameradion gör säkertett mycket bra arbete. Jag vill inte heller på någotsätt odla några konflikter oss minoritetsgrupperemellan, men med dessa exempel har jag velat pekapå hur olika radion behandlar oss två minoriteter.Anf. 31 ():Herr talman! Jag är mycket glad över attinvandrarminister på ett så tydligtsätt markerar att användandet av det egnamodersmålet inte utesluter att man också talarsvenska och att ansträngningar bör skeför att utveckla dessa möjligheter för alla landetsinvånare.Jag är också mycket nöjd med skrivningen ipropositionen. Jag hör också att vårinvandrarminister är med på att det som står därskall förverkligas. Jag tror att dagens uttalandenfrån den här interpellationsdebatten också kan blinormerande för fortsatt samarbete medradiobolaget. Vi får säkert anledning attåterkomma till dessa frågor på ett eller annat sätti fortsättningen. Jag vill önska lycka till med dettaarbete. Jag uppskattar invandrarministerns arbete.Anf. 32 Kulturminister ():Herr talman! Jag vill inte föra några formelladiskussioner om hur frågor är ställda. Det ärförmodligen så att partikansli eller kammarkanslihar ändrat formuleringen i någon fråga, eftersomstatsråd inte skall uttrycka åsikter om olika saker,utan skall tillfrågas om man skall vidta någraåtgärder.När det gäller radio och TV har jag valt en profilsom innebär att riksdag och regering inte skall läggasig i den direkta skötsel av företagen underavtalsperioderna. Riktlinjerna är givna. Jag hadeönskat att vi hade haft någon typ av programrådsom kunde fört en dialog, haft diskussioner,genomfört undersökningar och kanske ävenforskning för att kunnafölja utvecklingen av programutbud av olika slag.Nu fick vi inte det, och då blir även ettforum för diskussioner om huruvida man skallminska ett program med tio eller ochliknande.Jag har valt den profilen därför att även SverigesRadio skall kunna garanteras frihet och oberoendeinom avtalstextens ram i takt med att vi får friareradio- och TV-verksamhet. Därför kan kanskenågon känna sig litet missnöjd över att jag inte raktut uttrycker åsikter om vad jag anser på kanskeganska lösa grunder, eftersom den härverksamheten utvecklas under en längre period.Man måste kanske ha en något för attbedöma om man uppfyller avtalet eller inte. Jagtänker därför avstå från att ha mycket bestämdauppfattningar om vad jag anser och vad jag inteanser.Det är som har till uppgift attutvärdera verksamheten och avgöra om avtalet äruppfyllt. Självfallet skall man ha benäget stöd av demänniskor som lyssnar på radion. Det är alldelesutmärkt att riksdagsledamöter, som inte på sammasätt är bundna av att inte lägga sig i den internaverksamheten, bedriver opinionsbildning ochfokuserar på frågor där man inte tycker att avtaletuppfylls. Det behöver inte handla om det heller,utan man kan ha allmänna synpunkter på hurprogramuppläggningen fungerar eller intefungerar. Det är naturligtvis särskilt viktigt när detgäller de frågor som åligger , t.ex.att ta hänsyn till minoritetsgruppernas språk.Jag avstår från fler kommentarer. Svaret är givet isjälva interpellationssvaret.Anf. 33 ():Herr talman! Jag vill inte förlänga debattenangående formaliteter, kulturministern. Den kan vinog klara av någon annan gång.Som sista replik för min del skulle jag vilja lyftafram frågan om minoriteternas ställning i framtideni . Vi har talat väldigt mycket om språket,informationen, möjligheten att ta del avinformationen och möjligheten att verka i landet.Jag fick tag i en tidningsartikel från HelsinginSanomat som är största dagstidning. Dettaär på finska så jag måste göra en översättning. Jagser här en ganska ljus framtidsvision om detta ocksåstämmer i de fortsatta diskussionerna. Vårstatssekreterare säger där attden finska kulturen är en del av det svenskakulturarvet. Man har länge betraktat finskan somett problem, inte som en merit eller en fördel.Detta har varit mycket misslyckat, men är detandra tider. Det skall bli något mycket bra. Hansäger också att han kräver att kommuner och länföljer de beslut som är fattade. Jag hoppas att dettaockså gäller och att statliga verk osv.följer de riksdagsbeslut som är fattade.Jag skulle också vilja skicka med en tanke tillkulturministern. har ju flera länderundertecknat en konvention om att förstärkaminoriteternas ställning. Det har t.ex. Finlandgjort. har inte för tillfället velat skrivaunder den. Jag hoppas att vi i något annatsammanhang kan fortsätta att diskuteraminoriteternas ställning på olika sätt i dennariksdag.Anf. 34 (nyd):Herr talman! Jag skall fatta mig mycket kort. Detmesta har redan sagts. Jag har fått mycket bra ochpositiva svar av kulturministern.Jag tänkte bara avslutningsvis ställa en fråga tillkulturministern. I svaret säger kulturministern atthon skall medverka till dessa saker. Men omprogrambolaget inte följer det som har beslutats idenna riksdag, vad skall man göra då? Skall manöverklaga detta också till ?Såvitt jag förstår skall granskninggälla de avtal som träffas mellan detta nya bolagoch exempelvis Sameradion, men jag har kanskefel. Kan kulturministern svara på var manöverklagar om inte dessa nya radiobolag följerriksdagens intentioner och de beslut som riksdagenfattat?Överläggningen var härmed avslutad.6 § BordläggningAnmäldes och bordladesPropositionerna1992/93:79 Ökade insatser för europeisktforsknings- och utvecklingssamarbete1992/93:98 Ändring i lagen (1984:3) omkärnteknisk verksamhet, m.m.1992/93:99 Vissa åtgärder inom klimatområdet ochi ÖstersjöregionenMotionernamed anledning av prop. 1992/93:91 Vissaekonomiska frågor som gäller inlandsbanan1992/93:T8 av (-)1992/93:T9 av m.fl. (s)betänkande1992/93:JuU3 betänkande1992/93:FöU1 Vissa räddningstjänstfrågorSocialutskottets betänkanden1992/93:SoU1 Vissa behörighetsfrågor m.m.1992/93:SoU2 Socialtjänst1992/93:SoU3 Allmänna arvsfonden1992/93:SoU4 Familjehemsvård för barn ochungdomJordbruksutskottets betänkande1992/93:JoU4 Jakt och viltvårdNäringsutskottets betänkanden1992/93:NU1 Näringsrättslig reglering1992/93:NU2 Återvinning1992/93:NU3 Vissa detaljhandelsfrågor7 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 5 november1992/93:31 av () till jordbruksministernom lokalisering av skoglig högskoleutbildning:Sveriges har beslutat omnedläggning av i Värnamo.Motiven för en nedläggning av SSI ärsvårförståeliga och oklara.I stora delar av är skogsbruket dendominerande näringen, framför allt i Småland.Under allmänna motionstiden påtaladesatt skillnaderna mellan norra och södra delarna avlandet är betydande. I dominerarsmåskogsbruket med ca 100 000 skogsägare.I denna del av landet finns också en annorlundaträdslagsfördelning med bl.a. ädellövskog såsomek, alm, bok, lönn m.m. Dessa trädslag används ihög grad till möbeltillverkning ochmodellsnickerier. Därför är skötselfrågor förblandskog, med forskning och utbildning,nödvändig för . För en fortsattutveckling av skogsbruket i är det avbetydelse att skogsteknikerutbildningen behålls iVärnamo, då institutet är väl etablerat och har godkontakt med företrädare för näringen.Det är ökade kunskaper hos dem som sysslar meddenna näring, som till stor del ger framgångar försvenskt skogsbruk.Det kan också finnas anledning att påpeka attMöbelinstitutet har flyttat sin verksamhet frånStockholm till , främst för samarbetetmed Träcentrum som redan finns i samtatt den skogliga utbildningen för just bland- ochädellövskog är förlagd till Värnamo.Det borde även vara rationellt riktigt att, om så blirfallet, en eventuell ny skoglig utbildning i södraSverige förläggs till . Där finns redan ettstort kunnande som bör utnyttjas.Jag vill ställa följande frågor tilljordbruksministern:1. Instämmer jordbruksministern i att det ärnödvändigt med en skoglig utbildning som tarhänsyn till blandskogen?2. Är jordbruksministern beredd att för SLUpåtala behovet av en skoglig utbildning för södraSverige?3. Kan jordbruksministern hos SLU förordaVärnamo som lokaliseringsort för en eventuellt nyskoglig utbildning?1992/93:32 av () till statsrådet om biståndsanslagen:I ett världsläge där klyftorna växer mellan fattigaoch rika, och där de fattiga länderna och defattigaste människorna tvingadesbetala ett ''bistånd'' motsvarande minst sexMarshallplaner till de rika länderna, har regeringenoch socialdemokraterna valt att ta från de fattigaför att hjälpa ur krisen.Biståndet tll ska skäras ned med 1,5miljarder kronor, vilket är över tio procent.Enprocentmålet överges. Den svenskakursändringen har uppmärksammats utomlands.SIDA-chefen har -- enligt vad DNskrev -- av sina kollegor från andra i-länder fåtthöra att de trodde att de skulle få det svårare atthävda biståndet, då modellandet börjatminska u-hjälpen. skrev att densvenska nedskärningen hade samma symbolvärdesom fall.Det förefaller som om det funnits dem som ikrisförhandlingarna velat skära ännu hårdare ibiståndet. I ett pressmeddelande från den 21september sa biståndsministern att ''vi trots alltlyckats få en rimlig besparing med hänsyn tillutgångsbudet''. Vad var utgångsbudet?13 enskilda biståndsorganisationer har skickat ettbrev till regeringen och , där de kräver''att regering och riksdag klargör attenprocentmålet för svenskt bistånd ligger fast ochatt den föreslagna nedskärningen ej genomförs''.Om avsteg från detta mål ändå görs på grund av denakuta ekonomiska krisen uppmanar de regeringoch riksdag att klargöra.-- att man möjligt når upp tillenprocentmålet,-- att biståndsbudgeten inte urholkas, utan enbartskall omfatta stöd till ,-- att nedskärningar som beslutas inte får drabbabiståndet till de allra fattigaste människorna.De 13 organisationerna är Afrikagrupperna, BIFO,, Handikapprörelsens biståndsorganSHIA, , Pingstmissionens u-landshjälp, , Svenska KyrkansMission, , Svenska RödaKorset, Svensk Volontärsamverkan, UBV ochUtan Gränser.Enligt uppgifter i pressen är det huvudmottagarnaav svenskt bistånd (programländerna) som har atträkna med strykningar av anslagen. SIDA sägs skallskära ner dem med 10--. Det har uppgivits attregeringen ännu inte bestämt omÖsteuropabiståndet skall belasta u-landsbiståndet.Vidare har det uppgivits att den svenskamedverkan i FN-insatsen i det f.d. Jugoslavienskulle finansieras från biståndsbudgeten.Det är många med mig som vill ha en klarredovisning för hur nedskärningarna skall göras.Det kan ju få mycket olika effekter om de görs påprogramländernas anslag eller på exempelvis u-krediterna. Om vi vill bistå de fattiga folken ochfrämja de mänskliga rättigheterna, är det intekrediter för teleprojekt i , Marcko ochTunisien som är bästa tänkbara användning avbiståndsmedel. Om projekten anses nödvändiga försysselsättningen i den svenska exportindustrin,borde de kunna bekostas medarbetsmarknadsmedel. Även anslagen tillVärldsbanken skulle kunna skäras ned -- det skulleinte drabba de fattigaste. I en del fall skulle detrentav bli till gagn för de mänskliga rättigheternaoch miljön i u-länderna.Jag vill därför fråga biståndsministern:1. Kommer biståndsbudgeten att innefatta andrainsatser än bistånd till ?2. Vilka biståndsanslag har regeringen uppdragitåt SIDA att skära ned?3. Har även andra biståndsorgan beordrats skära isina anslag, exempelvis BITS i u-krediterna?1992/93:33 av () till statsrådetBeatrice om hemspråksundervisningen:Möjligheten för invandrarbarnen att fåhemspråksundervisning har varit ett avflaggskeppen i den svenska invandrarpolitiken.Hemspråksundervisningen har varit ett viktigtmedel för att skapa valfrihet i ett mångkulturelltsamhälle.Det är allmänt omvittnat hur stor betydelse den harför många invandrarbarns utveckling. Dessutom ärden ett sätt att ta tillvara en tillgång för landet.