prot · GF09124 · 1992-06-02 00:00:00 — Propositionen om Radioinnehåller i sig inte något konstitutionelltförgripligt. Att den över huvud taget lades framförvånar mot bakgrund av kulturministernsuttalande tidigt . De politiska intentionernaförvånar genom att vara så ogenomtänkta ochnyckfulla.Det verkar som om till varje pris villgenomdriva en egen ny linje, i strid mot vad hon iegenskap av riksdagsledamot röstade för, förmindre än . Målet för hennes strävanverkar vara det som koncernchefen i årsredovisning underrubriken ''Inför ett systemskifte'':Planeringsarbetet från departementets sida harskett med sikte på en successiv demontering avpublic service-verksamheten. Därigenom skyddaskommersiell, privat etermedieverksamhet --existerande och kommande -- från konkurrens.Vid den utfrågning kulturutskottet hade påtaladeÖrjan att till den tunnhet ochimprovisation som i väsentliga avseenden prägladepropositionen hörde att det inte ens fanns en ansatstill konsekvensanalys, verksamhetsmässigt ellerekonomiskt, eller en värdering från företagsmässigsynpunkt.Tidigare har två ting varit höjda över all diskussion:samförstånd, konsensus, över partigränserna iviktiga yttrandefrihets- och därmed mediefrågoroch att förtjänar ett starkt public service-företag, ett företag till för alla, innebärande attgrupper utanför gängse etablissemang kan görasina åsikter gällande.I stället för samförstånd har vi nu fåttkonfrontation. Oppositionen har varit heltsidsteppad. Krafter på högerkanten har varit starkaoch högljudda i sina krav på frihet i etern. Hittillshar denna frihet mest bestått i att göra reklam ochatt tjäna pengar på reklam. Innehållet mellanreklaminslagen har varit skäligen tunt och menlöstoch kommer att så förbli åtminstone under dettaårtusende.Sveriges Radio vill gärna delta i konkurrensen imedievärlden, och leder man skyhögt -- påalla plan. Radion upplever en renässans som snabbtoch tillförlitligt nyhets- och aktualitetsmedium.Kanal och visar i alla publikundersökningaratt det är ett medium allmänheten litar på och attprogrammen är sevärda. Vad som inte bara stärkerSveriges Radios anseende utan även ärt.ex. TV-serien ''Den goda viljan'' ochRadiosymfonikernas turnéverksamhet utomlands.Jag skall tala för en avvikande mening somsocialdemokraterna i KU anför: När det gällerorganisation, finansiering, avtalstidens längd ochstyrelsernas sammansättning skall public service-verksamheten bygga på det riksdagsbeslut somantogs i bred politisk enighet så sent som den 11juni förra året.Avtalstidens längd bör vara . Med den mycketviktiga kontrollstation som finns inbyggd efter treår är enbart licensmedel och i en del fall sponsringtill fyllest för att ge ett kvalitetsmässigt fullgottutbud. Behövs reklam?Vi anser att flera skäl talar emot att moderbolagetavvecklas. Bolaget försvagas som helhet i enmediesituation där konkurrensen hårdnar.Moderbolaget är ett värn mot statligt inflytande ochett värn för integritet och oberoende. Dessakvaliteter upprätthålls bäst om en part tar detsamlade ansvaret för radio och TV i allmänhetenstjänst.Moderbolaget har inom koncernen kunnat regleravissa budgetfrågor. Skall programbolagen med denstelbenta och orubbliga fördelningsnyckel som nuskall råda hänga på låset till departementet om mankommer i ekonomisk knipa?Ägarskapet skall vara så beskaffat att detrepresenterar breda ägargrupper, där en så stor delav samhället som möjligt ingår. Varsamhet ochomsorg om företaget bör känneteckna förändringari ägandet. Vi vänder oss emot den föreslagnahembudsregeln som innebär att staten övertaraktierna om någon ägare frånträder. Statligt ägandeför tankarna till öststatsländernas politikerstyrdaprogramföretag och skapar inte goodwill i dagensmediesituation.Vad gäller bolagets styrelse finns inte skäl att frångådet beslut som i stor enighet fattades vid förra åretsriksmöte. Styrelserna har att ta sig an budgetfrågor,tillsätta och avsätta chefer och inom vida ramar setill att avtalet med staten följs. De skall inte lägganäsan i blöt när det gäller den fortlöpandeprogramverksamheten.Jag har uppfattat talet om att vi måste haprofessionella i styrelserna som en förolämpningmot den grupp som jag representerar --politikerna -- och ytterst som en förolämpning motdemokratin. Vi politiker är professionella påbudget och förvaltningsfrågor. När det gällerprogrammens innehåll och utformning har vi andraprofessionella, nämligen Radiosmedarbetare på alla nivåer i företaget. I Sverigeanses det mycket suspekt att tala i egen sak, menjag tar mig den friheten.Jag tycker också att det är absurt att påstå att det iSveriges förekommer politiskstyrning i slutna rum. Det är struntprat. Jag skulleegentligen önska att , som sitterså fridsam och avtackad i sin bänk, ville vidimeraatt så inte sker. Politiker kan ju ha synpunkter påavtalet mellan staten och ochframföra dem i vilket forum de vill, men detbehöver de inte sitta i styrelse föratt göra. I styrelserna talar man ju inte om hurnågra framtida avtal skall se ut, utan man harsnarare rollen att se till att fullföljersin del av avtalet.Riksdagens majoritet kommer, anser jag, att fattaen rad beslut till men för . Jag kanbara beklaga att så sker, inte främst för SverigesRadios skull utan för dess uppdragsgivares, detsvenska folkets, skull.Anf. 100 Kulturminister ():Herr talman! Jag tycker att det är ettsvaghetstecken att socialdemokrat eftersocialdemokrat går upp och påstår att publicservice-verksamheten skulle försvagas genom dethär beslutet och att det är den person som kanskeär mest berörd av att moderbolaget försvinner somman använder som referens. Jag tycker att det är ettstort svaghetstecken. Genom att hävda att publicservice-verksamheten nu är så försvagad att deninte kan verka spelar man dessutom bara dem ihänderna som vill komma åt public service-verksamheten.Så till avtalsperiodens längd, som CatarinaRönnung nu berörde. Om man skall ha ett avtalskall man hålla det, och det bör gälla den periodsom man kommer överens om.Socialdemokraterna vill ha en sexårig avtalsperiod.Men man säger att det är oerhört viktigt att man fåren kontrollstation , och då skall man heltoch hållet se över förutsättningarna när det gällerden viktiga frågan om finansieringen och huruvidaman skall föra in reklam som finansieringskälla.Det innebär enligt min uppfattning att man heltförändrar grunden för public service-uppdraget.Men detta skall ske under löpande avtalsperiod!Vi har då sagt att vi ger de partier -- nämligenSocialdemokraterna och -- som var mycketangelägna om att få diskutera reklamfrågan ganskasnart den möjligheten: de får göra det efter fyra år.Men då bör man inte ha en avtalsperiod somsträcker sig längre, eftersom förutsättningarna kankomma att helt förändras. Detta är etttillmötesgående mot framför alltSocialdemokraterna och , som villeha en kontrollstation, men under förutsättningenatt vi skall ha avtalsperioder under vilka avtalengäller och att vi politiker inte skall ändraförutsättningarna under avtalsperioden.Catarina Rönnung talade om den stelafördelningen mellan programföretagen. Sanningenär att vi bad om ett förslag till fördelning frånmoderbolaget, men man kunde inte prestera det,utan detta gjorde programföretagen upp självasinsemellan, och det gick också mycket snabbt.Dessutom har programföretagen enligtpropositionen frihet att, om de skulle vilja det,komma överens om förändringar underavtalsperioden, och de har själva deklarerat att desäkert kommer att kunna sköta det här samarbetetpå ett alldeles utomordentligt sätt. Det är dåprogramföretagen själva som deltar iförhandlingarna; de utsätts inte för en överpart somsitter som domare.Anf. 101 ()replik:Herr talman! Jag tycker faktiskt inte att det är ettsvaghetstecken utan en styrka att det storasocialdemokratiska partiet slåss för en stark publicservice-verksamhet i , en public service-verksamhet som gagnar så många människor att vihar ett av världens bästa radio- och TV-företag.Där spelar, tycker jag, moderbolaget en viktigpolicyroll.Vi säger också att moderbolaget är ett värn föroberoende, för integritet för hela företaget.Moderbolaget skall ha det samlade ekonomiskaansvaret och alltså kunna förhandla medregeringen i en del budgetfrågor. Vi tycker att detstärker public service-företaget att hamoderföretaget kvar.Avtalstidens längd är kanske en mindre fråga. Vihar från socialdemokratisk sida varit mycketangelägna om att ha en kontrollstation där vi ser omlicensmedlen är till fyllest för en godprogramkvalitet i en hårdnandekonkurrenssituation. Vi är inte riktigt säkra på attdet förhåller sig så inom , och det ärdärför vi tycker att en kontrollstation är nödvändig.Vi har inte uppfattningen att ett public service-företag inte , om det är nödvändigt,skulle kunna använda sig av reklam sominkomstkälla. Vi har inte en så fundamentalistiskinställning i den frågan som jag tycker attFolkpartiet har.Anf. 102 ():Herr talman! Som talesman för Moderatasamlingspartiet yrkar jag naturligtvis bifall tillutskottets hemställan och avslag på allareservationer utom en, nämligen nr 10; viregeringspartier står bakom den uppfattning somdär framförs när det gäller publikråd -- ettpublikknipande publikråd.Jag kan knyta an till diskussionen om public servicemen ur en annan synvinkel. Jag vill citera vadkulturministern säger på s. 45 i sin proposition; detåterges på s. 17 i kulturutskottets betänkande:''Den svenska modellen för public service har somgrundstenar radiolagens krav på opartiskhet ochsaklighet. Andra viktiga utgångspunkter är den iavtalen med programbolagen föreskrivnaskyldigheten att låta programverksamheten i sinhelhet präglas av en skälig balans mellan olikaåsikter och intressen. I görligaste mån skallminoritetsintressen av olika slag tillgodoses.Grundläggande är vidare kraven på geografiskrättvisa -- -- -- och en hög kvalitet. ''Det där är rätt intressant. Vid detta högtidligatillfälle, när för sista gångendeltar i en debatt här i -- han kom hitredan 1970, , låt vara att han hargjort vissa uppehåll -- tänkte jag överlämna en litengåva, även om han redan har blivit rejält uppvaktadav kulturutskottet. Det är en liten skrift som heterMaximer om marknaden. Det är ungefär 212 citat,av vilka jag vill anföra ett av en lärofader till , nämligen ingen mindre än JohnStuart Mill.Han säger: ''I alla livets praktiska frågor berorsanningen i så hög grad av att motsatta åskådningarjämförs och vägs mot varandra, att mycket få ärtillräckligt vidsynta och opartiska för att kunna göraden någonlunda riktiga avvägningen. ''Jag tycker att har tillägnat siglitet av denna kvalitet, att han gärna väger för- ochnackdelar mot varandra och försöker komma tillnågon salomonisk lösning. Det är väl det som göratt han är nästan lika omtyckt inom detsocialdemokratiska lägret som inom det moderata.Jag tänker då på en avvägning som inte bara ärgeografisk utan också gäller jämställdhet. Jag skallfortsätta att citera en annan lärofader, ocksåliberal, nämligen ingen mindre än -- F. står för , vilket inte många vet.Inom parentes sagt var han far till GunnarHeckscher, och som nationalekonom var hanvärldsberömd för sitt arbete Merchantilism. Hansäger på ett ställe -- det finns givetvis med här:''Den moderna konfektionsindustrin har betytt merför klassklyftornas avlägsnande än alla politiskareformer. ''Just den balansen och strävan efter jämställdhettycker jag är rätt intressant. När man tittar ut överkammaren ser man att alla männen här är klädda ikavaj och konfektionssydda eller kanskeskräddarsydda kostymer, medan kvinnornadäremot har blusar med korta ärmar och kjolar. Vivisar inte våra underarmar; jag får inte gå upp ikammarens talarstol i skjorta med korta ärmar.Kvinnor får gå upp i byxor, men jag kan inte gå uppi kjol. Här är alltså jämställdhetssträvandena långtmindre tillgodosedda än inom Radio.Slutligen får jag väl också hänvisa till ,som tydligen också har varit en god läromästare förJan-Erik . Han säger i sin bok -- den kom ut , som mycket väl vet -- att det aldrig ärfråga om antingen eller utan om både/och. Det kannaturligtvis ge upphov till en viss kluvenhet, mensamtidigt kanske det också i många fall bäddar förgoda kompromisser. För sådana har ju Jan-ErikWikström gjort sig till tolk.Jag skall som sagt med nöje överlämna denna lillaskrift. Jag hoppas att fåranvändning för den då han skalltala och tacka för alla middagar på slott.Anf. 103 ():Herr talman! Jag ber att få tacka för de vänligaorden. Om jag har kunnat föranleda HugoHegeland att på nytt studera de liberala fädernatycker jag att jag har gjort min insats i kammaren.Anf. 104 ():Herr talman! Radio- och TV-frågor är av naturligaskäl ofta föremål för diskussion, både här iriksdagen och utanför . Det är frågor sommycket starkt engagerar allmänheten.Det var intressant att få ta del av Jan-ErikWikströms historiska tillbakablick över vad somhar hänt under de senaste 20 åren.Det finns ingen anledning för mig att upprepa vadsom har sagts tidigare i debatten frånregeringspartiernas företrädare. Därför kommerjag att fatta mig mycket kort.Förändringstakten inom radio- och TV-områdethar varit mycket hög. Det finnsingenting som tyder på att förändringstaktenkommer att dämpas. Den tekniska utvecklingengår mycket snabbt. Allmänheten har fått fler ochfler valmöjligheter, konkurrensen har vitaliseratverksamheten, och större valmöjligheter harmedgivit en större mångfald t.ex. inomopinionsbildningen.Det är viktigt att och SverigesTelevision får goda möjligheter att fullfölja sinapublic service-funktioner. För att kunna fullföljapublic service-funktionen krävs goda ekonomiskaresurser.Kulturministern har tidigare redovisat attverksamheten , i full politisk enighet,tillfördes ytterligare 600 miljoner under fyra år.Medelstilldelningen bör liksom varavärdesäkrad. Därför får vi nog säga att det hartillförts en hel del nya pengar till koncernen.När man läser kulturutskottets betänkande ser manatt propositionen i huvudsak tillstyrks. Men pånågra punkter har utskottet gjort kompletteringaroch ändringar. Jag vill med några ord beröra ett parav förslagen.Jag skall först ta upp styrelserepresentationen.Enligt propositionen bör styrelserna inte innehållanågra suppleanter utöver de lagstadgadesuppleanterna för personalrepresentanter. anser att det därutöver bör utsesytterligare två suppleanter i varje styrelse. Ensuppleant skall utses av regeringen och en av ägarnapå bolagsstämman. Härigenom har kulturutskotteti viss mån tillgodosett framförda önskemål.Förslaget i propositionen innebärhembudsskyldighet till staten. Det förslaget godtasav kulturutskottet, men utskottet anser attregeringen skall ge sitt bemyndigande att säljaaktier som förvärvats via hembud. Dessa aktierskall säljas till sammanslutningar av olika slag somkan hänföras till de fyra ägargrupperna. Jag tror attJan-Erik uttryckte det som att statenskulle vara en parkeringsplats i det sammanhanget.Jag nöjer mig med att beröra dessa tvåkompletteringar som kulturutskottet har gjort.Att jag över huvud taget tog till orda,sammanhänger med att i sittinledningsanförande ställde en fråga till mig om dendistriktsbaserade produktionen.Som mycket riktigt framfördehade endistriktsbaserad produktion på ca 50 %.Motsvarande siffra för Riksradion är . frågade varför inte vill hållafast vid siffran , som det är för närvarande.Vi i ser gärna att Televisionökar andelen distriktsbaserad produktion. Men vilitar på att man på i full frihetsjälv kan åstadkomma detta om vi ger ekonomiskaresurser. Vi hoppas givetvis att den nuvarandeprocentandelen skall kunna öka ytterligare. Efternågra år får vi se hur det har gått. Om det motförmodan visar sig leda till de farhågor som ÅkeGustavsson gett uttryck för, finns det anledning attompröva det. Men gör vibedömningen att vi kan sätta vår tillit helt och hållettill att man på själv kan avgöradetta och se till att man har en hög procentandeldistriktsbaserad produktion.Jag yrkar bifall till hemställan i utskottetsbetänkande utom vad avser mom. 37.Jag vill, liksom flera redan gjort, avslutningsvisvända mig till och framföra ettvarmt tack för hans utomordentliga insatser här iriksdagen.Anf. 105 () replik:Herr talman! Jag vill först tacka för att BirgerAndersson svarade på min fråga. Jag skall göra tvåkommentarer.Det är som skall varadistriktsproduktion för den kommandeavtalsperioden enligt Socialdemokraternasreservation. Regeringens förslag, somregeringspartierna har ställt sig bakom, är 40 %.Man har alltså en lägre ambitionsnivå i detavseendet.Birger vill låsa organisationen avnyhetsredaktionerna så att man inte får möjlighetatt se om man kan öka distriktsproduktionen avnyhetsmaterial. Den utredning som jag refereradetill inledningsvis innebär att man kan frigöra istorleksordningen 8 milj.kr. just ute i distrikten förnyhetsbevakningen.Tyvärr innebär detta -- jag säger tyvärr, eftersomjag har haft ett mycket gott samarbete med bådeCenterpartiet och enskilda centerpartister imediafrågor -- att ambitioner i fråga omdetta har minskat.Sedan kan man fråga om man kan lita påRiksradions styrelse. Det är , i samband medförhandlingarna inför en ny avtalsperiod, som manskall ange riktlinjerna för produktionen. Denchansen avstår från att utnyttja.Anf. 106 ()replik:Herr talman! Jag tror att jag har klargjort vårinställning för . Vi har redan settatt distriktsproduktionen är förnärvarande, trots att kravet har varit . Detinnebär med andra ord att , somhar haft full frihet att själv ta fram andelendistriktsbaserad produktion, mer än väl haruppfyllt målet. Vi tror att man kommer att kunnagöra det även i fortsättningen. Vi från sergärna att man ökar denna procentandel ytterligare.Det hoppas jag att man skall lyckas med.Samtidigt som vill fastlägga enannan procentandel säger han att han vill geSveriges Television en stor frihet. Vi ger i och meddetta frihet att ytterligare ökaprocentandelen.Anf. 107 () replik:Herr talman! Om det skall vara total frihet behöverman inte ha något avtal över huvud taget. Men jagmenar att detta är ett fall då harmöjlighet att gå in och säga att produktionen nuskall vara mindre Stockholmscentrerad. är,som tidigare sade, till sjuåttondelar svenska folket utanför . Ändåär distriktsproduktionen inte mer än hälften.Om vi är överens om den stora friheten när detgäller den inre organisationen på SverigesTelevision, borde vi vara överens även om attriksdagen inte skall låsa upp hur många redaktionersom skall ha.Regeringsförslaget innebär att Kanal , ochtext-TV skall ha var sin redaktion. Även denupplåsningen kan innebära att man avstår frånmöjligheten att vidga nyhetsbevakningen runt om iriket utifrån distrikten.Anf. 108 ()replik:Herr talman! Jag kan lova att viskall följa denna fråga mycket noga. Om det visarsig att inte kan nå upp till denprocentandel som vi från anser ärönskvärd finns det anledning att ompröva detta.Men för dagen visar det sig att Televisionmer än väl har levt upp till den ambitionsnivå somriksdagen har fastställt. Vi hoppas givetvis att mani fortsättningen skall kunna arbeta på samma sätt.Vi litar på Television.Anf. 109 ():Herr talman! Eftersom jag själv harvarit verksam inom medierna, känner jag ett visstbehov av att yttra mig i den här debatten.Hugo Hegeland har redan vältaligt redan talat förden moderata delen av utskottet. är egentligen konstitutionsutskottet.Men vi har ändå haft anledning att ta befattningmed denna fråga där, och eljest intresserar den migav förklarliga skäl.Herr talman! Det förslag angående denavgiftsfinansierade radio- och TV-verksamhetensom skall fatta beslut ominnebär en försiktig om också helt nödvändigbörjan till reformering av den eterburna s.k. publicservice-verksamheten i vårt land.Det är knappast rimligt att i då den tekniskautvecklingen frambringar så många nyamöjligheter, inte minst i mediernas värld, ochsåledes flera alternativa val kan erbjudas denenskilde -- som allt flera också tycks utnyttja -- att iett sådant läge den offentliga, statsreglerade radio-och televisionsverksamheten skall undgå attpåverkas, eller, för den delen, undkommapåverkan och förändringar! Den som inte inserbehovet av en anpassning i tiden och till tidensanda, vill antingen inte inse eller blundar förfaktiska realiteter.Regeringens proposition i dessa frågor 1991/92:140,som i huvudsak också har vunnit såvälkulturutskottets som konstitutionsutskottetsgillande, bör därför ses som en viktig och sundreaktion på en ny tids förändrade krav. Framtidenlär för övrigt framtvinga förnyade reformansatsernär det gäller just den statsreglerade radio- och TV-verksamheten.Jag skall, herr talman, inskränka mig till någrakommentarer av de viktigare delarna i regeringensförslag. Låt mig bara först som sist slå fast en sak,för det fall nu någon skulle tvivla i frågan: jag ärpersonligen en varm anhängare av en kvalitativtgod, rik och varierad, i någon mån offentligt stöddoch reglerad, reklamfri, radio och TV iallmänhetens tjänst, dock i mindre omfattning ochunder andra finansiella villkor än dem som gälleroch föreslås gälla. Så långt sträcker sig dock inteförändringen , vilket kanske är bra;reformer på detta område bör nog ske lugnt ochmetodiskt, då det i mångt och mycket just handlarom att vänja sig vid nya vanor och attityder till nyatekniska möjligheter.Avtalstiden föreslås begränsad till . Det ärbra, ty utvecklingen sker snabbt, och en successivanpassning till tidens krav underlättas av en kortareavtalsperiod. Jag hade dock -- det skall villigterkännas -- helst sett att kulturutskottet föreslagitriksdagen att ge regeringen i uppdrag att under denfyraåriga avtalsperioden låta göra en grundligöversyn av public service-verksamhetens struktur,organisation och finansieringsformer samtsjälvfallet en grundlig utvärdering av deförändringar som föreslås. Man måste nämligennågon gång försöka definiera vad vi egentligenmenar med s.k. public service och vad vi egentligenvill ha ut av just den och de pengar som satsas påden, och vad vi i övrigt sedan kan överlåta åt andra,fristående och frifinansierade, producenter ochdistributörer att sköta.Så länge vi satsar offentliga medel i form avavgifter -- eller i detta fall i form av en apparatskatt,som TV-licensen egentligen är -- och tar mer ellermindre allmänna medel i anspråk förverksamheten, blir det också i slutändan en uppgiftför politikerna att fatta beslut om vad pengarnaskall användas till på bästa sätt, och i den meningenkommer den här verksamheten, så länge vi tarpengar till den genom avgifter, att bli en fråga förpolitikerna i denna församling och i andraförsamlingar.Herr talman! Vissa ägarförändringar föreslås. Jagtror inte att de gör så mycket vare sig till eller från,eftersom själva ägarkonstruktionen i sig är enanomali, där ägarinflytandet genomaktiebolagslagen i detta fall är näst intill obefintligtpå grund av inskränkningar ochspecialbestämmelser i lagar och avtal som ipraktiken ger riksdag och regering det avgörandeinflytandet. Ägarmodellen i sin nuvarandetappning, och även i den föreslagna, bör därförenligt min mening bli föremål för förnyad prövninginför nästkommande avtalsperiod, från 1996.Ledamotsantalet i styrelserna föreslås minskas. Dettror jag bara gagnar arbetssituationen på ömse håll,så att säga, i den mån nu styrelserna alls kan ansesha något direkt avgörande inflytande på företagenslöpande drift och förvaltning, för att nu inte tala omprogramverksamheten. Dessutom understrykerman kravet på en professionalitet hosstyrelseledamöterna och en allmän avpolitisering,såsom föreslås både i regeringens förslag och ikulturutskottets betänkande. Det är en välkommenmarkering, och det kan i varje fall inte skadaverksamheten.Herr talman! Fjolårets beslut om sammanslagningav Riksradion och Lokalradion står fast, och det ärbra.Koncernmoderbolaget föreslås avskaffas. Detinnebär -- tvärtemot vad som har hävdats här idebatten -- en förenkling och renodling avstyrfunktionerna, och det behöver för ingen delheller innebära att de övriga företagens integritetgentemot statsmakterna med nödvändighetminskar.