prot · GF0985 · 1992-03-26 00:00:00 — De 5,5miljarderna är i huvudsak ett bidrag till olikaformer av investeringar i utbildning och bostäder.Men därtill kommer driftskostnaderna. Där tvingaskommunerna till hårda prioriteringar.Vi kan inte trolla bort de ekonomiska problemen.Vi kan inte besluta att de inte skall finnas där. Vibefinner oss i en ganska pressad ekonomisksituation . Regeringen försöker påolika sätt att få i gång den ekonomiskautvecklingen. Det är en diskussion som kan föras iandra fora, och den återkommer ikammaren. Men det är helt klart att inom de snävaramar som finns måste äldreomsorgen ges enmycket hög prioritet. Det räcker inte ens med attbibehålla den standard som finns , utanstandarden måste förbättras när det gälleromhändertagandet av de äldre.Anf. 21 ():Herr talman! Frågan om ÄDEL-reformensinförande eller inte har utgjort en het diskussion iriksdagen. Som konstaterade hadeVänsterpartiet ett annat förslag i den frågan. Vi iVänsterpartiet tyckte inte att svensk sjukvård ochkommuner och landsting hanterade frågan på etttill fullo önskvärt sätt. Vi var klara över att detfanns och finns problem. Vi tyckte att det fannsmöjligheter till frivilliga överenskommelser mellankommuner och landsting.Men jag tycker egentligen inte att det här är såintressant att diskutera , eftersom vi redan harfattat beslut. Det finns ingen anledning att gåtillbaka, utan i stället skall vi försöka se hur det gåratt stärka reformen och få den att fungera ute påfältet.Jag är trots allt nöjd -- eller någonting åt det hållet --när socialministern säger att det inte bara är deekonomiska faktorerna som skall styra och attregeringen har för avsikt att hålla uppsikt överfrågan och inte låta ekonomin fullständigt ta över.Jag är övertygad om att vi kan ha olika sätt att sepå införandet av ÄDEL-reformen. Men är destora besparingar som kan göras i kommuner ochlandsting av större betydelse. De har störrepåverkan på den enskilde gamle och hans ellerhennes möjligheter till bra sjukvård ochhemsjukvård osv.Jag är nöjd om vi tillsammans kan se till attbesparingar inte leder till några negativakonsekvenser och om regeringen är beredd attskjuta till pengar för att undvika dessa besparingar.Jag tycker självklart inte att politiker skall styra ochtala om vem som är färdigbehandlad. Jag utgår frånatt det är läkare som skall göra den bedömningen.Jag tycker att det är viktigt att vi uppmärksammarnär sådana exempel dyker upp och attsocialstyrelsen och andra instanser får skyldighetatt klargöra för kommuner och landsting att det intefår ske sådana olika bedömningar.Anf. 22 ():Herr talman! Det är mycket viktiga signaler somsocialministern har givit här i kammaren . Deär viktiga först och främst för de äldre och derasanhöriga men också för sjukvården.Jag vill gärna tacka socialministern för uttalandet iTV -- jag tror att det var i Aktuellt.Socialministern uttalade mycket klart att densociala välfärden skulle prioriteras. Jag och mångafler vill vara med i det arbetet.Jag vill göra följande jämförelse. När det gällerfrågan om vårdens kvalitet kan man konstatera, attom en kommun i Oskarshamnsområdet skulle gevård dygnet runt för dessa svårt sjuka människornaskulle det kosta . I landstingetskulle det kosta , vilket är billigare.Kommunerna skall ta till vara möjligheten tillbilligare vård för de patienterna.Jag vill tacka socialministern för att han villprioritera äldreomsorgen i ett framtida Sverige.Den kommer att bli en av de allra viktigastefrågorna.Anf. 23 ():Herr talman! Det är klart att läkarna skall avgöraom någon är färdigbehandlad eller inte. Men läkareär inte mer än människor de heller, och risken finnsatt ett ekonomitänkande, som ju nu ärallenarådande, kan påverka besluten, även om detär omedvetet. Man har budgetansvar ochekonomiskt ansvar.Socialministern tror att det enbart ärfelbedömningar av medicinsk art som ligger bakomde tragiska fall med hemsändning som vi har hörttalas om. Då är socialministern fel ute -- tyvärr. Detfinns ett flertal exempel på motsatsen, där alltså deekonomiska relationerna varit avgörande -- var ochen skall slåss för sin vattvälling, som man brukarsäga.Jag vill upprepa min fråga: Delar statsrådet minuppfattning att det behövs en snabb översyn av deekonomiska förhållandena mellan landsting ochkommuner och av hur de inverkar på dessa frågor?Jag skulle vilja höra vad socialministern säger omdet.Anf. 24 BO ():Herr talman! Jag är nöjd med om ÄDEL-reformen, att de äldreskall prioriteras och att de 5,5 miljarderna tillkommuner och landsting för att fullfölja ÄDEL-reformen skall garanteras.På en punkt är jag däremot mycket oroad, och jagskulle vilja fråga om inte ocksåär litet orolig, med tanke på de indragningar somregeringen allmänt gör. skall man dra in 7,5miljarder kronor 1993, och i finansplanen hardeklarerats att man borde ta in 10--15 miljarder ochlägga på ytterligare 1994 och 1995.Det här är så pass stora tal att jag tror att de flestakommunal- och landstingspolitiker inte har förståttvad det handlar om. På resor runt om i landet harjag märkt att en del har lagt in besparingen på 7,5miljarder, men alla har inte gjort det. De säger attdet väl inte kan vara möjligt att det skall göras såstora indragningar.Min fråga är: Tror att det går attklara allt fler äldre och höja kvaliteten, dvs. klaravälfärden och dra in så mycket pengarfrån kommuner och landsting? Socialdemokraternatror inte det.Anf. 25 Socialminister ():Herr talman! Först vill jag säga till jag kan hålla med om att det kanske inte är såstor mening att nu föra en diskussion om ÄDEL-reformen var bra eller inte. Man skall komma ihågatt möjligheten till frivilliga överenskommelsermellan kommuner och landsting fanns redantidigare. Ett skäl till att statsmakterna gick in medhela reformen var att frivilligheten inte fungeradepå detta område, utan det var viktigt att fatta beslutom att kommunerna hade ett entydigt ansvar för deäldres boende. Inte minst de dementa tenderade attfalla mellan stolarna i den tidigare organisationen,trots att denna möjlighet fanns. Det var för attgarantera deras rättigheter som vi genomfördereformen. Intrycket när man åker runt i landet ochträffar människor som arbetar med det här är attdet fungerar mycket väl.Tage tog åter upp frågan om behovet avöversyn av betalningsansvaret. Mitt svar nu ärdetsamma som det skrivna svaret, att denöversynen pågår. Skälet till att vi har tillsatt ensärskild kommitté för att se över betalningsansvaretär naturligtvis att detta är ett nytt sätt att arrangeranågonting mellan kommuner och landsting. Därförär det viktigt att följa upp det här och se hur detfungerar. Det finns inte några andra exempel påden typen av betalningsansvar som vi har infört här.Det preliminära intrycket efter tre månaderserfarenheter är att det har fungerat mycket väl,men kan det naturligtvis ha skett misstagsom går att hänföra till det nya arrangemanget.När jag påstår att det inte är ekonomin utan andrabedömningsgrunder som har legat bakom demisstag som jag känner till, grundar det sig på denskrivelse från som jag har läst ochsom framför allt tar sikte på några fall här iStockholmsregionen som har uppmärksammats.Jag kan naturligtvis inte uttala mig om varje enskiltfall, men i de fall som jag känner till och somsocialstyrelsen har granskat förhåller det sig på detsätt som jag angav.Bo Holmberg tar upp en något större fråga, men låtmig gärna kommentera den i sammanhanget,nämligen möjligheterna att göra ytterligareindragningar från kommuner och landsting underåren framöver. Min bedömning är att något sådantutrymme inte finns. kommerkommuner och landsting att ha en ganska hyggligekonomisk situation, vilket hänger ihop medutbetalningarna av pengar som grundar sig på 1991års inkomster, men enligt alla prognoser som nuföreligger kommer de att haen mycket sämre ekonomisk situation, med ganskabetydande underskott. Det innebär att det intefinns något utrymme för ytterligare indragningar.Det innebär i sin tur att de besparingar som blirnödvändiga i statens budget och1995 huvudsakligen, eller kanske enbart, måstegöras genom andra åtgärder. Då tänker vi i förstahand på de effekter som vi hoppas skall komma avolika åtgärder som vi sätter in för att få nedohälsotalet, dvs. förändringar i sjukförsäkringen,arbetsskadeförsäkringen, de rehabiliteringsinsatsersom beslutades redan under den tidigareregeringen, naturligtvis också förändringar ibostadssubventionssystemet och ipensionssystemet samt en del annat som kan bliaktuellt, förutom det vanliga gnetandet som måstefölja med varje budgetprocess. Några indragningarfrån kommunerna har jagalltså svårt att tro på, om de prognoser som nuföreligger kommer att stå sig framöver.Jag vill säga att jag är tacksam för det stödsom och de övriga debattörernagav för den allmänna kamp för att slå vakt omvälfärden som jag försöker föra i olikasammanhang. Det gör det betydligt lättare för migatt leva med det underbetyg som jag fick avModerata ungdomsförbundet.Anf. 26 ():Herr talman! Jag vill bara kort göra ettkonstaterande. Jag förmodar att socialministerninstämmer i att det krävs en snabb översyn av deekonomiska relationsfrågorna, och jag får tacka fördet. Jag instämmer i bedömningbeträffande gårdagen.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1991/92:122 omVänersjöfartenAnf. 27 Kommunikationsminister ():Herr talman! har frågat mig påvilka grunder jag underkänner om Vänersjöfarten (SOU 1991:73) samtvilken inställning kommunikationsdepartementethar till Vänersjöfartens framtid.Jag vill inledningsvis klargöra att att regeringen underkänt är främmande för mig. Däremot vill jagpoängtera att en fråga som utredningen inte haft iuppdrag att ta ställning till är frågan omhuvudmannaskapet för Trollhätte kanalverk. ansvarar ett nytt kanalverk förförvaltning och drift av kanalverksamheten.Huvudmannaskap och organisationsform anser jagvara utomordentligt viktiga aspekter iövervägandena om den framtidakanalverksamheten.Den 18 mars 1991 förordnades somsärskild utredare för att utreda det statliga stödettill Vänersjöfarten. Betänkandet Vänersjöfartenöverlämnades till iseptember 1991. Utredningen gör bedömningen attVänersjöfarten har spelat en viktig roll förregionens näringsliv. Man konstaterar också, attom denna roll skall kunna bibehållas införframtiden måste kostnaderna sänkas och nyatransportsystem utvecklas. Detta är nödvändigt ominte konkurrensen från lastbil och tåg skall slå utverksamheten. Godsvolymen har varit konstantunder de senaste tio åren.Utredningen konstaterar att Vänersjöfartensfördelar bl.a. är att trafiken kan öka utan att detmedför större investeringar eller driftsunderskott.En nedläggning av handelssjöfarten genom kanalenskulle innebära konsekvenser för miljönoch trafiksäkerheten.Utredningen lämnar förslag till åtgärder som manmenar kan bidra till att skapa goda förutsättningarför en konkurrenskraftig framtida Vänersjöfart.Bl.a. föreslås att hamnarna i bör gåsamman i ett bolag för att effektiviseraverksamheten och därmed också skapaförutsättningar för att sänka kostnaderna.Utredningen föreslår också förändringar iavgiftssystemet. Enligt direktiven till utredningenskulle förändringar i avgiftssystemet övervägas isyfte att skapa starkare kopplingar mellanservicenivå och avgifter. Utredningens förslag idenna del har dock kritiserats från bl.a.sjöfartsverket på en rad punkter.I årets budgetproposition anför regeringenkortfattat följande om Vänersjöfarten. Statenskostnader för subventionering av Vänersjöfarten ärbetydande. Anslaget har ökatbetydligt jämfört med vad andra verksamheterinom departementets område tilldelats. Samtidigthar det transporterade godset inte ökat, vilketbetyder att subventioneringen per transporterat tonnumera är betydande. Mot bakgrund av detstatsfinansiella läget är det därför i högsta gradrimligt att värdera statens insatser på detta område.Utredningens förslag att skapa ett Vänerhamn ABhar regionen på ett förtjänstfullt sätt anammat. Deberörda kommunerna har enligt vad jag har erfaritinlett diskussioner om förutsättningarna för enökad grad av samverkan. Utredningens förslag omförändringar i avgiftssystemet är rimligt, sett urVänersjöfartens synvinkel. Men de medföravsevärda komplikationer för hela systemet medsjöfartsavgifter och för finansieringen avsjöfartsverkets verksamhet. Regeringen kundedärför inte förorda förslaget i budgetpropositionen.Behovet av andra lösningar för att rationalisera ocheffektivisera verksamheten och öka desskonkurrenskraft kvarstår därmed, om systemetmed statliga subventioner skall fortsätta. Vilkenorganisationsform som ger de bästaförutsättningarna för att bedriva en effektivkanalverksamhet är då en av de väsentligasteaspekterna att lösa.Av dessa skäl har regeringen därför ibudgetpropositionen förordat fortsattaöverväganden och analyser kring verksamheten.Men jag vill klargöra att min inriktning därmed intehar varit -- och inte är -- att avskaffa det statligastödet till Trollhätte kanalverk och Vänernsseglationsstyrelse.Jag har blivit informerad om att styrelsen förTrollhätte kanalverk skall påbörja etteffektiviserings- och rationaliseringsarbete. Jagförutsätter att kanalverket i dessa frågorsamarbetar med kommuner, länsstyrelser ochnäringslivets representanter. Jag kan därmedkonstatera att den översyn av verksamheten somjag förordat i budgetpropositionen kommer attutföras, åtminstone till vissa delar. Om dettaförändringsarbete leder till förslag som regeringenbedömer ger långsiktiga förutsättningar att lösafrågan om huvudmannaskap och som innebär attverksamhet kan bedrivas i rimlig omfattning mentill lägre priser, ser jag inget behov av någonytterligare översyn av verksamheten.Jag måste betona vikten av att finna former förverksamheten som är rimliga ur bådeanslagsmässiga och transportmässiga synvinklaroch som skapar lågsiktigt sett goda förutsättningarför regionens framtida transporter.Anf. 28 ():Herr talman! Jag får tackakommunikationsministern för svaret på mininterpellation.Anledningen till att jag ställde interpellationen ärden tilltagande oro som många av oss mött ochmöter när det gäller den framtida sjöfarten påVänern.Kommunikationsministern vill i svaret inte öppetmedge eller deklarera att han i varje fall delvisunderkänner utredning, även om såär fallet.Under tiden som departementet har velat hit ochdit har vi handlat hemma i regionen. På initiativ avlandshövding har de smärrefrågetecken som alltjämt återstod i nu i det närmaste rätats ut av denkompletterande utredning som nuarbetar med.Summan av förslagen blir följande.Samverkan är det förlösande ordet. Näringenkommer att stå för en ökad andel av kostnadernaför kanalverket och farlederna. Dels reducerasdärmed statens kostnader, dels ger det klara beskedoch dimmorna skingras för sjöfarten från regionenssida.I och med detta, menar vi, har vi frånVänerregionens sida visat vägen och tar vår andelav kakan. Vad vi nu efterlyser, herr talman, är ettmer långsiktigt strategiskt engagemang och en klarhandlingslinje från statens sida. Vi tycker att frågandras i långbänk.Av det lämnade interpellationssvaret kan man draskilda slutsatser. På vissa punkter är detklarläggande. En är att departementet tydligenbackat från sina tidigare propåer och uttalandet ibudgetpropositionen om en förutsättningslösutredning om sjöfarten på . En annan är attkanalverket nu ges i uppdrag att analysera debrister som finns på vissa områden, och det är bra.När det gäller huvudmannaskapsfrågan blir jag interiktigt klok på svaret. Jag skulle vilja ha ettförtydligande där. Huvudmannaskapet har nyligenförändrats. Menar departementschefen att man nupå allvar diskuterar en ytterligare förändring avhuvudmannaskapet mycket snart? På den punktenskulle jag vilja ha ett klarläggande.Vad jag och många med mig alltjämt befarar är attdepartementet och regeringen avser att smygvägenkomma med försämringar och förslag till annankostnadsfördelning än den nuvarande mellanstaten, sjöfartsnäringen och övriga berördaintressenter. Svaret visar att man fråndepartementets sida tydligen inte är främmande försådana resonemang. Man kan då befara det allravärsta, dvs. då är steget inte långt till enövervältring av kostnader på regionen.Oklarheten om Vänersjöfartens framtid är detstörsta hotet mot ett ökat tonnage på . I detsammanhanget vill jag hänvisa till de trelandshövdingarnas gemensamma uttalanden,propåer och uppvaktningar på departementet. Vitycker att kommunikationsministern borde halyssnat och tagit intryck av regionens och de trekungliga befallningshavarnas gemensamma syn påsjöfartsnäringen.Samma uppfattning har därutöver alla kommunalaoch regionala företrädare, och vi är också många idenna kammare som delar den oro och denuppfattning som landshövdingarna har gjort sig tilltolk för. I ett tidigare skede var ännu fler avkammarens ledamöter inställda på detta, menunder resans gång har de borgerliga ledamöternaändrat uppfattning.Herr talman! Den stora frågan är alltjämt: Vad skernu med den framtida Vänersjöfarten? Om manskulle övervältra kostnaderna på regionen skulledet få stora konsekvenser. Tydligen fickkommunikationsministern stora skälvan närsjöfartsverket hade invändningar i den delen.Vilken inställning departementet har är enligt minmening svårt att få ett begrepp om. Vad är det somär rimligt anslagsmässigt och transportmässigt? Detskulle vara bra om vi fick ett klarläggande på justden punkten, herr talman!En annan fråga som inte heller tas upp särskilt ärmiljön. Inte en enda gång nämnerdepartementschefen ordet miljö i svaret. Omsjöfarten på läggs ned -- jag säger det renthypotetiskt -- kommer enligt utredaren av detransporterna att hamna på järnvägen, medan 80 %hamnar på landsväg.Vi har betydande petroleumtransporter tillhela Bergslagen. Egentligen förser hamnhela Bergslagen med olja. Skulle man lägga detransporterna på landsväg ända från Göteborgskulle det så att säga uppstå miljöproblem ochtrafikproblem -- jag tänker på trafikolyckor osv.Jag skulle med andra ord vilja ha ett klarläggande ifrågan, om man på departementet utredermiljöfrågorna och lägger in det i de övervägandensom man från departementets sida gör om denframtida sjöfarten. Jag hoppas också få svar på detidigare frågorna om huvudmannaskapet.Det vore bra om kommunikationsministern ochdepartementet i nära samarbete med regionensföreträdare tittade närmare på frågan och kom tillskott. Man kan här påminna om det gamlatalesättet: Medan gräset växer dör kon. Är det detman vill från departementshåll?Anf. 29 ():Herr talman! Vänersjöfarten har utomordentligtstor betydelse för hela regionen. Den har storbetydelse för transportförsörjningen, och därmedär den avgörande för näringslivets sätt att fungera.Den har också, som nämnts, mycket stor betydelseför miljö- och trafiksäkerhetsarbetet.Om de här transporterna skulle föras över på vägar,skulle utsläppen enligt undersökningar minstkomma att fördubblas. Det transporteras genomGöta älv-dalen stora mängder olja och farligt gods,och det skulle inte vara bra att flytta upp dessatransporter på vägarna.Jag kan helt instämma i det harsagt i dessa frågor, men jag skulle vilja tillägganågot som kanske specifikt berör älv-dalenoch regionen runt --. Dethandlar om en mycket starkt industrialiseradregion, som byggts upp under århundraden och därjust möjligheten till goda sjötransporter har betyttoch fortfarande betyder oerhört mycket. Skulleman inte ha tillgång till transporter på --, skulle det innebära att en oerhörtviktig pulsåder klipptes av. Det finns bedömaresom säger att detta skulle kunna leda till enindustriell kollaps i hela regionen. Pulsådernbetyder också väldigt mycket för den växandeturistnäringen, och det skulle vara svårt att ocksåupprätthålla denna om godstransporterna togs bortfrån kanalen.Jag skulle också vilja redovisa ett exempel, sombelyser hur omfattande transporterna är. VargönAlloys transporterar nära genom . Det motsvarar 10 000 långtradare. Nästan alladessa transporter går direkt till kunder, utanomlastning i hamnar ute i . Alternativet tilldessa transporter skulle vara vägtransporter motUddevalla. Det skulle leda till mycket storamerkostnader för industrin, och det skulledessutom innebära 10 000 långtradare på ,som, även om man bortser från miljöaspekterna,absolut inte skulle klara av detta.Detta var ett exempel från ett företag.Grannföretaget har ocksåomfattande transporter just på kanalen och älven.Jag skulle vilja ta upp miljö- ochtrafiksäkerhetsaspekten på detta, även ommiljöaspekter i trafiksäkerhetsarbetet kanske intehar visat sig vara kommunikationsministernsstarkaste sida. Detta gäller ju utöver riksväg 44också mot , som har enundermålig standard och därför inte klarar enutökning av transporterna och som dessutom gårgenom mycket känsliga områden.Mot bakgrund av alla dessa faktorer väckteregeringens propåer i budgetpropositionen väldigtmånga farhågor i området. Om det går att tolkasvaret som har givits på interpellationen som i viss mån har börjat ompröva de ståndpunkterman hade när man skrev budgetpropositionen ihöstas, är det naturligtvis ett bra steg i rätt riktning.Jag vill, precis som , efterlysa ännutydligare uttalanden frånkommunikationsministern om att det inte fårkomma i fråga att godstrafiken på --läggs ner.Anf. 30 ():Herr talman! Jag ber att få tackakommunikationsministern för svaret ochklarläggandet om behovet av förslag som gerförutsättningar för att långsiktigt driva den härverksamheten. Definitionerna var tidigare litetvidare, och det har naturligtvis på sina håll orsakaten viss oro, även om man må tillstå att oron kanskehar blåsts upp en aning. Jag är tacksam överutpekandet och klargörandet av att det ärkanalverkets verksamhet som skall ses över.Magnus antyder att andra ledamöter harändrat uppfattning. Vi har inte hävdatatt allting är klarlagt. Vi har förordat regionaltansvar för det fortsatta utredandet, men vi inserockså att den här översynen av kanalverket ärmycket betydelsefull. Detta är naturligtviskommunikationsdepartementets bord, och jagnoterar med tillfredsställelse att detta har uttalatsoch att vi nu med säkerhet vet var bollen ligger.Vi sade i debatten att man på visst hållinom regionen fortfarande spjärnar emotskapandet av ett regionalt Vänerhamn AB.Personer från hamn har uttalat sig ivärmländska media, så jag yppar ingen hemlighetnär jag säger att man tveksam till ett hamnbolag.Jag hävdade redan i den tidgare debatten att detfortfarande finns ett behov av ett visst s.k.omvandlingstryck i den här frågan. Trycket finns,och det behövs fortfarande, det är jag övertygadom. , jag och även många andrakommer förmodligen att vara ganska glada iframtiden när vi har ett mycket skärpt,rekonstruerat och fungerande Vänerbolag och enrekonstruerad Vänersjöfart. Då kommer vi att varaglada över att det fanns ett omvandlingstryck i denhär frågan.Anf. 31 Kommunikationsminister ():Herr talman! Jag vill först ärligt beklaga attformuleringar i budgetpropositionen har gettupphov till spekulationer om attkommunikationsdepartementet skulle vilja lägganer Vänersjöfarten. Detta är en helt orimlig tanke.Vänersjöfarten är ett riksintresse, och regeringenser självfallet mycket positivt på sjöfarten i Vänern.Den oro många människor känner bör integrunda sig på att det finns en önskan att utreda hurdenna verksamhet skall göras mer effektiv, utanoron bör ta sin utgångspunkt i den förhållandeviskraftiga kostnadsutveckling som har skett under desenaste åren utan att mängden transporterat godshar ökat. Det är därför oerhört bra att regionen nuockså har gått in och tagit ett konkret ansvar förutvecklingen.Man är alltså inte, som tror, uteefter att lägga ner eller försämra verksamheten,utan man eftersträvar att effektiviseraverksamheten, att göra den mer konkurrenskraftigoch att öka den mycket miljövänliga trafiken tillsjöss. De inre vattenvägarna är en potential när detgäller godstransporterPå tar vi faktiskt,, mycket allvarligt påmiljöproblemen, och vi har en mycket högt ställdambition på att åtgärda dem. Vi kommer i olikasammanhang framöver att återkomma till detta.Herr talman!