prot · GF09120 · 1992-05-26 00:00:00 — Tyvärr gör nu den borgerligautskottsmajoriteten med aktivt stöd från Nydemokrati medvetna avsteg från detta.I detta betänkande föreslås att en inomutbildningsdepartementet snabbt ihopkommenämneslärarutbildning återinförs. Jämfört meddagens grundskollärarutbildning kommer den nyaparallella utbildningen att försvåra för lärarna attunder sin utbildning skaffa sig den nödvändigalärarkompetensen.-Den egentliga lärarutbildningen blir alldeles förkort, bara ett år.-Ämnesstudierna skall ligga åtskilda från denegentliga lärarutbildningen.-De akademiska ämnena behöver inte ha någotinbördes samband vare sig eller iskolarbetet.Vi Socialdemokrater menar att det är oförsvarligtatt locka studerande till en utbildningsgång somhelt klart ger ett sämre yrkeskunnande än denlärarutbildning som fungerar inom högskolan.Kritiken mot regeringsförslaget har varit hård ipraktiskt taget hela skolsamhället. I ett brev frångrundskollärarlinjen i skriver SofieNäslund:''För att lyckas med att baka ett bröd måste allaingredienserna vara med i degen. Jästen kan inteläggas på i efterhand som någon sorts dekoration.Unckels förslag med ett fristående sistapedagogiskt år efter alla ämnesstudierna, tror viendast skulle få en sådan dekorativ effekt. ''Just detta är vad alla framhåller: Lärarutbildningenmåste vara en yrkesutbildning. ''Lärarkunskapernahör så intimt samman med hur man tillägnar sigämnesstoffet'', som skriver.Av detta och många andra brev framgår att destuderande är nöjda med den nuvarandegrundskollärarutbildningen. Den är bara fyra årgammal, och visst kan också denna utbildningförbättras. Vi har t.ex. i den socialdemokratiskamotionen framfört att engelska borde ingå somobligatoriskt ämne inom utbildningen medinriktning mot årskurserna 1--7.Men den grundläggande strukturen måste bestå.Det ställer nästa alla berörda upp på. Det gällerstuderande, lärarutbildare, lärare, skolledare ochde båda lärarorganisationerna. Inte minst viktigt äratt en omfattande forskning ger stöd åt denuppläggning som den nuvarande lärarutbildningenhar.Utbildningsminister däremot tror sig vetabättre. Som ny minister drog han sig genast tillminnes att och hade varitemot den nuvarande lärarutbildningen -- alltsåsnabbt fram med ett nytt förslag som motsvarar dengamla övergivna ämneslärarutbildningen.Nu kunde inte utbildningsministern löpa linan utoch helt avskaffa den nuvarande lärarutbildningen.Kompromissen i koalitionsregeringen blev att enny, parallell lärarutbildning skall införas. Dennuvarande grundskollärarutbildningen får i nådervara kvar. Men det är alldeles klart varutbildningsministern har sin lojalitet.Unckelska uttalanden om att nu skulle åter lärarefå goda ämneskunskaper genom lärarutbildningenretade upp många i skolsamhället. Det uppfattadesså, att den nuvarande utbildningen dömdes ut, trotsatt den är så ny att den första kullen utbildadelärare med inriktning mot årskurserna 4--9 inte blirklar med sin utbildning förrän i december 1992.Den utvärdering som sker på regeringens uppdragskall vara färdig först till hösten.Att inte vilja ta reda på hur verkligheten ser ut, attinte invänta utvärderingen och att inte lyssna tillutbildare, forskare och studerande utan iideologiskt nit trampa på i uppkörda spår är en fögarespektingivande attityd hos en utbildnings- ochforskningsminister.Den socialdemokratiska inställningen är attlärarutbildningen måste grundas på forskning ocherfarenhet från dagens grundskola.Vår slutsats är att lärarutbildningen måste vara enyrkesutbildning av hög kvalitet, där godaämneskunskaper vävs samman med ett omfattandepedagogiskt-metodiskt kunnande. I den nuvarandegrundskollärarutbildningen är detta enkungstanke. Därigenom får de lärarstuderandeintegrera kunskap i ämnesområden med hur dennakunskap skall kunna levandegöras i skolarbetet.Det är ju så man grundlägger verkliglärarprofessionalism.Jag beklagar att alla borgerliga partier ställerupp bakom en gammaldags ämneslärarutbildning,där man särskiljer ämneskunskaper från detpedagogiska kunnandet. Den egentligalärarutbildningen blir med det borgerliga förslagetalldeles för kort för att lärarna skall klara detansvarsfulla arbetet att leda elevernas arbete attskaffa sig kunskap och färdigheter och bidra tillelevernas sociala fostran.Den snabbt framkastade idén om att lärarna förstefter en tids tjänstgöring skulle få certifikat sombehörig lärare får väl närmast ses som etterkännande av att lärarutbildningen, som den nuskall genomföras, inte kommer att ge tillräckligakunskaper.Vi socialdemokrater anser att lärarutbildningenmåste ge sådana kunskaper att den leder tilllärarbehörighet. Det är en naturlig uppgift för denutbildande högskolan att bedöma den blivandelärarens lämplighet och kompetens förlärararbetet. Därför avvisar vi idén omlärarcertifikat.Fru talman! Jag tycker att det är litet trist attCentern genom att säga ja till den borgerligautskottsmajoritetens förslag böjer sig för ettmoderat skoltänkande. Glädjande nog finns detfortfarande någon centerpartist som håller fast vidtidigare centeråsikter. Jag kommer med intresse attsenare lyssna till . I hennesmotion framgår, liksom i vår reservation, hur illadet föreslagna ämneslärarsystemet passar in idagens skolverklighet.Det är ofrånkomligt att lärare med smalaämneskombinationer -- här är även enämnesläraremöjligt -- även måste undervisa i andra ämnen ände ämnen som de har fått utbildning för. Problemetmed kvackning, som det har kallats i skolsamhället,blir då mycket tydligt. Det problemet kan inte varaobekant bland utbildningspolitikerna.Ambitionen om ämnesfördjupning i något ämneleder till ämnesförflackning i andra ämnen.Allvarligast blir detta i glesbygden där skolorna ärsmå.Lärarutbildning med smala ämneskombinationergör både skolan och lärarna en otjänst.Jag har förstått att delar av utskottsmajoriteten inteär helt tillfreds med propositionen. I betänkandetomnämns den av Per så omhuldadeutbildningen som en ''alternativ'' utbildning.Argument om att kunna öka rekryteringen genomden här utbildningsmodellen har skjutits iförgrunden i betänkandet till skillnad från ipropositionen.Av betänkandet framgår också att visocialdemokrater inte alls är låsta inför tanken attöppna grunskollärarutbildningen också för andraän de som från början av sina studier vill gå dennautbildning.Vi vill särskilt framhålla att mycket kan göras för attunderlätta för förskollärare och fritidspedagogeratt vidareutbilda sig som grundskollärare. Också desom tjänstgör i skolan utan lärarutbildning börerbjudas vidareutbildning för att få behörighet somgrundskollärare. Detta gäller t.ex. mångahemspråkslärare.En annan grupp utgörs av dem som vill sadla omefter en tids högskolestudier helt utanförlärarutbildningen. Deras intresse av skolan skallnaturligtvis tas till vara. Det kan ske genomgenerösa regler för tillgodoräknande av tidigareämnesstudier. Den här typen av s.k. sneddningfinns redan inom lärarutbildningen. Visocialdemokrater är öppna för att den kan utökasytterligare. Den här vägen kan man kanske ocksåfå in människor med annan yrkesbakgrund i skolan.Man kan underlätta för dem att skaffa sig enförkortad lärarutbildning. Allt detta görs då i avsiktatt vidga rekryteringen till lärarutbildningen.Inom den nuvarande grundskollärarutbildningenfinns en stor flexibilitet och mångfald. Deförbättringar som behöver göras kan i huvudsakgöras inom resp. högskola genom den mycket storafrihet som finns i högskolesystemet.Det hade varit en sak om en alternativ väg tillnuvarande utbildning hade föreslagits ipropositionen, dvs. att ventilen för att ta in sökandegenom s.k. sneddning hade vidgats. Det är en heltannan sak när utbildningsministern tydligtifrågasätter och klassar ner den nuvarandeutbildningen samt tillskapar en ny starkt kritiseradämneslärarutbildning.Därigenom blåser regeringen till strid kring enhistorisk skolideologisk skiljelinje: utvecklandet avfolkskolan/eller fasthållandet vid dengamla realskolemodellen.Vi socialdemokrater avvisar det moderatabakåtsträveriet som alla borgerliga partierdessvärre ställer upp bakom. För oss är detsjälvklart att slå vakt om och därmedgrundskollärarutbildningen.Fru talman! Bland våra reservationer nöjer jag migmed att yrka bifall till nr. 1, 2, 5 och 7.Anf. 34 ():Fru talman! Att satsa på skolan och högreutbildning för att stärka somkunskapsnation är en viktig del iregeringsprogrammet. Före tillträdet skrev den nyaregeringen att målsättningen är att vi skall fåEuropas bästa skola här i . Som ett led iförverkligandet av detta mål har regeringen lagtfram den nu aktuella propositionen om parallelleller alternativ lärarutbildning för årskurserna 4--9.Som inledning vill jag rekommendera skeptiskaåhörare att studera produktivitetsutredningenshuvudbetänkande Drivkrafter för produktivitetoch välstånd. Där beskrivs och analyseras centralaproblem för utvecklingen av välstånd i landet.Utbildning är en av de välståndsbildande krafterna.Utredningen skriver att trots stora och ökanderesurser har kvaliteten i utbildningssystemet inteökat i förhållande till insatserna. Utredningen geren rad förslag till hur utbildningssystemet kanförbättras för att eleverna med självförtroendeskall kunna ta sig an framtidens problem.Utredningen tar upp behovet av lärare med ökadkunskap och kompetens. Skolan måste varatydligare i sina kunskapskrav. Skolans pedagogikmåste följas och utvärderas i internationellajämförelser.Skolans lärare kan ju genom sitt sätt att förhålla sigtill eleverna och använda sina egna kunskaperinspirera och uppmuntra eleverna till ett aktivt ochlivslångt lärande. kan de tyvärr ocksåbidra till att elever lämnar skolan med dåligakunskaper och en vag obehagskänsla inför någotman aldrig riktigt förstod eller kunde tillgodogörasig.Olika barn och ungdomar har olika förutsättningar.Skolan skall ge utrymme för dessa olikheter och tasig an alla elever och vara en motkraft till sociala,ekonomiska och kulturella skillnader igrundförutsättningarna.Det innebär att lärarna måste vara på det klara medsina egna grundvärderingar och varalojala mot samhällets, som de uttrycks i läroplanen.Vi lever t.ex. i ett samhälle med religionsfrihet,vilket självfallet innebär att människor med olikatro och livsåskådningar är lärare i svenska skolor.Barns olika behov innebär också att en skola och enlärare som är bra för vissa elever kan vara dålig förandra elever. Därför är det viktigt att föräldrar ochelever har reell valfrihet att välja skola. Men degrundläggande värderingarna som förmedlas iskolan är oberoende av vilken huvudman somdriver skolan.Sveriges konkurrenskraft avgörs inte endast avelitens prestationer utan i hög grad av kompetensenhos flertalet i befolkningen. För att nå en högkompetens måste lärarförsörjningen och lärarnasbetydelse för elevernas möjligheter och lust att somvuxna söka nya kunskaper och erfarenheterpoängteras som de nyckelfaktorer de faktiskt är.Därför är livserfarenhet, social kompetens,pedagogisk variationsrikedom utövad avämneskompetenta lärare med olika bakgrunderviktigt för att nå målet uttryckt som: bästaskola.Till dessa argument för en parallell, alternativlärarutbildning kommer att behovet av att utbildalärare framöver kommer att öka. Detta har fleraorsaker. Pensionsavgångarna ökar i antal,barnkullarna blir större, den flexibla skolstartenkommer troligtvis att kräva fler lärare, ochundervisningsskyldigheten för vissa lärare harminskat. Till detta kommer något som riksdagensäkert är helt enig om, nämligen att vi får en skolaav hög kvalitet endast om vi har lärare som harlärarutbildning; det finns ju faktiskt fortfarandeskolor som har outbildade lärare som vikarier.När skolorna inom och utom det offentligaskolsystemet nu har möjlighet att profilera sigkommer det att visa sig att lärare -- olika lärare --kompletterar varandra på ett för elevernakonstruktivt sätt. Den aktuella propositionenerbjuder flera olika vägar till läraryrket.Gemensamt för dem alla är att de ger läraren enklar yrkesroll som lärare. Att som elev i skolan halärare som har både ämneskunskaper ocherfarenheter från arbetslivet bidrar till variationoch mångfald i undervisningen, och det kan ge enreell verklighetsanknytning. Att dessa personerockså kommer att vara litet äldre -- erfarenhet tarju som bekant tid att uppnå -- är ingen nackdel.Den lärare som kan krydda sin undervisning medegna erfarenheter har alla möjligheter att fångaelevernas intresse.Med detta anser jag mig delvis ha bemöttreservation 1.I betänkandet behandlas en rad motioner medargument mot en alternativ lärarrekrytering, t.ex.att det på universitet och högskolor inte finns någon60-poängskurs i svenska för den som vill bli lärare iårskurs 4--9. Samma problem gäller i andra ämnen,t.ex. matematik och samhällskunskap. Detta är enkorrekt invändning, men utskottets majoritet ärövertygad om att högskolorna kommer att utvecklasitt kursutbud på ett varierat sätt i samarbeteoch/eller integrerat med lärarutbildningen. Dettaskriver vi också i betänkandet liksom att vi tyckeratt regeringen bör följa utvecklingen vad gällerhögskoleämnenas relevans för undervisningen iskolan. Jag menar att reservationerna 3 och 7 ärbemötta med vad jag nu har sagt.I debatten har ett mer nyanserat och odogmatisktsynsätt redovisats i en artikel, med bl.a. förreutbildningsminister sommedförfattare. beklagar i artikelnatt lärarutbildningen för har blivit enpolitisk stridsfråga, och han är varken upprörd ellerorolig över den alternativa, parallellalärarutbildningen, snarare tvärtom. Han efterlysernyanseringar i fråga om denna utbildning, och jagkan inte annat än instämma i vad han säger,nämligen att lärarutbildningsutredningen från1974, den s.k. LUT 74, inte får vara sista ordet förhur en lärarutbildning för 2000-talet skall varaorganiserad. skriver också iartikeln att morgondagens skola behöver rekryteralärare utifrån en väsentligt bredare bas än vad dennuvarande kan åstadkomma, och han anser därföratt en framtida lärarutbildning bör ha ett flertalingångar medan slutmålet skall vara konkret ochväl definierat.Även jag är övertygad om att alternativa vägar tillläraryrket kommer att attrahera människor somannars hade gått läraryrket förbi. får demöjlighet att bli lärare genom att göra det valetnågot senare i livet.Det är beklagligt att Socialdemokraterna är så fastai övertygelsen att den nuvarande utbildningen ärden enda tänkbara för framtiden. Jag anser att deinte ser skogen för bara träd.I Socialdemokraternas och Vänsterpartietsreservation 1 anförs också att forskningen ger starktstöd åt grundskollärarutbildningen i den form dennu bedrivs. Sanningen är ju att de första kullarna avden pågående lärarutbildningen för årskurserna 4--9 ännu inte är utexaminerade, och därmed finns detväl inte heller någon forskning som säger att den äröverlägsen all annan lärarutbildning. Jag äremellertid även utan stöd av forskningsresultatövertygad om att den utbildning som finns förårskurserna 4--9 är bra, men den blir ju inte sämreav att det kommer att finnas en alternativ, parallellutbildning.Helt klart är att bra lärare behöver teoretiskakunskaper liksom pedagogiska, didaktiska ochpraktiska. Att som enda sanning påstå att dessakunskaper måste inhämtas varvade för attresultatet skall bli en bra lärare är enligt minmening inte trovärdigt. Det var väl detSocialdemokraterna och vänstern hade på känn närde i reservation 4 vill att regeringen skallge förslag som visar större generositet vidtillgodoräknandet av andra högskolestudier. Det ärju precis vad detta betänkande handlar om, och detgår inte, vänner, att sitta på två stolar samtidigt.Utskottet skriver också tydligt i betänkandet attden praktiska pedagogiska utbildningen om 40poäng är den egentliga lärarutbildningen, att i denskall ingå de moment som krävs för att geämnesutbildningen en didaktisk inriktning och attden är samlad till en helhet som skall ligga sist i ettfritt valt utbildningsprogram. Detta gäller både denalternativa utbildningen till grundskollärare förårskurserna 4--9 och utbildningen avgymnasielärare.Jag tror på en skola som har lärare med olikabakgrund och erfarenheter och att det är justolikheterna som bidrar till lärarnasprofessionalism, säkerställer kvalitet och gerutrymme för pedagogisk variation.Om propositionens text om lärarcertifikat var ettförslag eller inte har i utskottet varit föremål förtolkningar. Departementet och jurister menar attinget förslag förts fram, och därmed fanns helleringen anledning att här diskutera frågan. Skullecertifikat bli aktuellt har utskottetförsäkrat sig om att ett eventuellt förslag framställstill . Därmed kunde reservation 5 ha varitoskriven, eftersom det inte fanns något förslag tilllärarcertifikat.Vad gäller reservation 8 om lärarförsörjningen vidsmå skolor i glesbygd kan jag inte förstå att denalternativa, parallella lärarutbildningen förårskurserna 4--9 skall vara ett så avgörande hot. Visåg ju på utskottsresan i Östersundstrakten englesbygdsskola som innehöll samlokaliseratgrundskolans högstadium, gymnasieklasser ochkomvux. En lärare för årskurserna 4--9, utbildadantingen enligt den nuvarande eller enligt den nuaktuella, alternativa gången, passar väl inte sämre iden skolan. Glesbygdens lärarbrister har andraorsaker och förvärras inte av de förslag vi nudiskuterar. Jag tror tvärtom att bristerna kanske tillviss del kan avhjälpas.I propositionen tar regeringen upp problemen medatt få lärare till olika specialpedagogiskautbildningar och anger att en översyn behövergöras. Därmed anser utskottet att det är helt klartatt regeringen har uppmärksammat problemet ochatt man kommer att söka lösningar på det ochpresentera dem för . Detta tror tydligenvarken Socialdemokraterna eller påutan har i stället tillsammans skrivit reservation 10med en text som är nästan identisk utskottets -- jagkan i alla fall inte se någon avgörande skillnad.En rektorsutbildning av bra beskaffenhet är viktig,och därför skall staten garantera att sådan finns.Däremot kan vi inte tvinga kommunerna attanvända sig av den, dvs. att göra den obligatorisk.När staten nu ställer en bra rektorsutbildning tillförfogande, förutsätter vi i utskottet att den blir såattraktiv för rektorerna att de som så önskar fårmöjlighet att gå utbildningen. Men eftersom det ärkommunernas ansvar att nationella mål uppnås,bör de själva få avgöra vilken utbildning rektorernaskall ha, för att de skall kunna både leda denpedagogiska utvecklingen och ta personal- ochekonomiansvar. Jag yrkar avslag på reservation 12om obligatorisk rektorsutbildning och påVänsterpartiets krav på att staten inte alls skallengagera sig i frågan.Högskolan för lärarutbildning i behövernya gemensamma lokaler, men framför allt behöverden besked om sin nya framtida lokalisering.Besked ges . Den skall ligga kvar i Stockholmoch inte flytta till . Det finns och fannsskäl för båda alternativen, ochSödertälje, men utskottet anser att argumenten förStockholm är goda och att planeringen måste sättasi gång fortast möjligt.Socialdemokraterna och anser attargumenten för är bättre och förordardet i reservation 14.Till sist, fru talman, är utskottet enigt i en radfrågor, t.ex. när det gäller avvecklingen avämneslärarlinjen, i och med inrättandet av en 40poängs praktisk- pedagogisk utbildning förgymnasielärare.Vi i utskottet är också eniga i synen på engelska ochbehovet av engelsklärare i grundskolan.Vi är eniga om behovet av att rekrytera lärare iämnena slöjd, hemkunskap och barnkunskap.Vi är eniga om den framtida vårdlärarutbildningenoch möjligheten att utbilda vårdlärare på distans.Vi är eniga om och vill betona vikten och behovetav lektorer i gymnasieskolan.Vi är eniga om att det skall finnas kvar enfolkhögskollärarutbildning och att den skall liggakvar i . Inom parentes sagt fanns detinget förslag i propositionen om motsatsen.Vi är också eniga om att musiklärarutbildningen iArvika kan ta in flera studenter under förutsättningatt man kan hålla sig inom de ekonomiska ramarna.Fru talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillhemställan i dess helhet i utbildningsutskottetsbetänkande 20 och avslag på samtligareservationer.Anf. 35 ()replik:Fru talman! ifrågasätter om detfinns forskning som talar för nuvarandegrundskollärarutbildning och dess uppläggning. Jagtycker att det är ganska avslöjande att MargittaEdgren frågar om det. Man kan läsa nästan vilkenforskare som helst inom skolforskningsområdet föratt se vad de önskar, och de önskar nästan entydigtjust denna varvade utbildning som ger kunskap iämnet, hur man lär ut ämnet och hurinlärningsprocessen fungerar.Det var inte så länge sedan som det fanns en artikeli av , professor ipedagogik. I artikeln går han igenom vad sombehövs. Hans slutsats är: Utbildningsministern ärpå väg att föreslå en ämneslärarutbildning som skallge oss fler adjunkter i . Därmedåterskapar han problem som steg för steg löstsunder lärarutbildningens långa historia. Vad skolanbehöver är i stället de breda grundskollärarna.Det är på detta sätt det är. Därmed inte sagt att viskall ha en utbildning som består av en enda form.Så är det inte heller . Vi har 21 olikautbildningslinjer för grundskollärare på över 20utbildningsenheter. De är sinsemellan ganskaolika. Denna mångfald och flexibilitet skall vi ha.Med hjälp av försöker MargittaEdgren utså split emellan oss främst när det gällerden vidgade rekryteringen. Men, kanske just motden bakgrunden, lade jag ganska stor vikt vid det imitt anförande. Jag visade vilka möjligheter detfinns att vidga rekryteringsbasen justgenom ett generösare sätt att ta in dem som redanhar högskolestudier bakom sig i lärarutbildningen.Den modellen hade man kunnat pröva.Jag tror, , att om vi inte hade haftnågon proposition utan i stället hade satt oss ned iutbildningsutskottet och resonerat, hade viförmodligen kommit fram till en gemensamståndpunkt i denna fråga. Men dess värre fanns detockså en proposition i botten.Slutligen noterar jag att den sida i propositionen,s. 18, som handlar om lärarcertifikat tydligen intefinns. Det är intressant -- det finns inget sådantförslag. Jag slår också fast detta.Anf. 36 () replik:Fru talman! Jag känner väl till den forskning avSixten som åberopades. Men jag lästeupp några rader i den socialdemokratiskareservation där det ges ett starkt stöd förgrundskollärarutbildningen i den form som den nubedrivs. Det starka stödet måste också mätas someffekt när det gäller om det blir bättre utbildadeelever. Är föräldrarna mer nöjda? Det finns ävenforskning som innebär att man hypotetiskt har enåsikt om att det skall gå till på ett visst sätt. Sedanmåste man mäta effekten av detta och om man fickut det som man förväntade sig. Det var det som jaghade synpunkter på, att man nog inte kan vara såkategorisk innan man har några lärare medinriktning mot årskurserna 4--9 ute.Beträffande utökad sneddning, kan jag faktiskt inteförstå vad Socialdemokraterna är ute efter. Attsläppa in människor som har andra erfarenheteroch andra studiegångar bakom sig än dem som bestämmer sig för att bli grundskollärareär ju ett sätt att vidga erfarenheterna. Kalla detgärna för en sorts sneddning. Effekten är judensamma. Jag har inte på något sätt klassat nedeller ifrågasatt den nuvarande utbildningen avlärare med inriktning mot årskurserna 4--9. Det harinte heller utbildningsministern på något sätt gjort.Detta bevisas på ett bra sätt genom att det ipropositionen föreslås fler platser även till denutbildningen.Jag tror att det är Socialdemokraterna som hängersig åt drömmar om att det alltid skall vara som detär . Jag tror att det är litet farligt. Släpp framen alternativ parallell utbildning. Då får vi se. Jagtror på detta.Anf. 37 ()replik:Fru talman! Det är självklart att vi, när vi väl harutvärderingen av den nuvarandegrundskollärarutbildningen, vet mycket mer.Därför hade det varit en idé att först ge den en chansinnan den ifrågasätts. Det är på det sättet som manalldeles entydigt ute i skolsamhället har uppfattatregeringens proposition.Jag ser med glädje fram emot denna utvärdering,och jag är övertygad om att den kommer att visapositiva resultat.