prot · GF09111 · 1992-05-13 00:00:00 — Det finns ingenanledning att den som går på praktik skall ha högreersättning än den som deltar i annan utbildning.Det är viktigt att komma ihåg.En del av tiden skall användas tilljobbsökaraktiviteter. Utskottet skriver ibetänkandet att det är angeläget att ersättningeninte är så lockande att den unge inte anstränger sigatt finna andra vägar ut ur arbetslösheten.Sedan propositionen med förslag omungdomspraktik lades fram har jag träffat enmängd ungdomar, både i gymnasietsavgångsklasser och äldre ungdomar, som riskerararbetslöshet. En förkrossande majoritet ställer upppå förslaget. De menar att det är viktigare attkomma ut i arbetslivet, även till låg ersättning, änatt gå arbetslös -- som är alternativet i denna djupalågkonjunktur. De ser chansen till att få erfarenhetoch praktik, att visa vad de går för och kanskekunna byta bransch -- om de har satsat pånågot som det inte finns någon framtid i --, att fåreferenser att använda vid vidare arbetssökandeeller att allra helst i förlängningen få ett riktigtarbete på den arbetsplats de praktiserar på. Det härhar varit min erfarenhet.Med ungdomspraktik får ungdomarna chansen att iett företag de själva väljer få erfarenhet,handledning och utbildning. De får chansen attverkligen visa vad de går för. Det är naturligtvisönskvärt att de skall få fasta arbeten.Det är viktigt att komma ihåg att vi faktiskt varytterst nära att komma överens medSocialdemokraterna. Vi beklagar djupt att desedan i sista minuten backade. Därför är det litetmärkligt att höra den kraftiga kritiken . Vitycker att det är synd att inte omsorgen omungdomarna sätts först i det här svåra läget. Det harju tidigare talats en hel del om hur viktigt det ärmed samarbete och samförstånd i den här frågan.Johnny och flera andra kritiserar nuförslaget och säger att de inte riktigt förstår det. Deanser att förslaget skulle kunna missbrukas och attdet skall vara fråga om ett anställningsförhållande istället för praktik.Naturligtvis finns risken för missbruk. Vi ärmedvetna om det. Men den risken finns med varjeform av subventionerad åtgärd. Det gäller ävenSocialdemokraternas förslag. Majoriteten iutskottet har skrivit tydligt i betänkandet att om enanvisning avviker från förutsättningarna, dvs.ersätter en ordinarie arbetsplats, skallpraktikanvisningen självklart hävas. Det skalltillsättas en referensgrupp som skall se till attåtgärden fungerar. Arbetsmarknadsministern sadetidigare att det redan är på gång.Vidare har vi frågan om anställningsförhållandenoch avtalsenlig lön. Det är märkligt att höra JohnnyAhlqvists kritik mot tveksamheterna, eftersomSocialdemokraternas förslag också kräver en heldel klargöranden.Företagen har en mycket svår situation. Det äralldeles orealistiskt att i det läget tro att företagen istor utsträckning kommer att betala för att ta emotden mängd ungdomar som det rör sig om, utbildaoch handleda dem. Det är alltså inte fråga om attinte göra någon insats från arbetsgivarnas sida. Detställs faktist ganska stora krav på dem.Dessutom skall ungdomarna vara borta en del avarbetstiden för att delta i jobbsökaraktiviteter. Detär inte fråga om gratis arbetskraft. Utskottet harmycket tydligt angivit arbetsgivarens skyldigheteroch ansvar när det gäller handledning ochutbildning för dessa ungdomar. Det är inte någonobetydlig insats som företagen får göra i dennasvåra situation. Vi tror inte att de dessutom skullebetala för det. Särskilt de små företagen avskyr alltvad krångel och byråkrati heter. För att deföretagen skall ta emot ungdomarna och för attsystemet skall bli så enkelt som möjligt är detviktigt att slå fast att det inte är fråga om enanställning. För att undanröja tvivlen hosföretagen, fastställs i en särskild lagtext att just närdet gäller denna åtgärd är det inte fråga om enanställning.Jag är alldeles övertygad om att den här åtgärdenhar alla förutsättningar att fungera bra, tvärtemotvad påstod att ungdomslagengjorde. Vi vet att de egentligen inte fungeradesärskilt bra.Att sätta det här i sjön är ingen lätt uppgift. Ingensådan här uppgift är lätt, naturligtvis. Alla godakrafter måste samverka för att verksamheten skallbli så effektiv som möjligt, så att vi får ut så mångaungdomar som möjligt på arbetsmarknaden.Det gäller för företagarna, det gäller förarbetsförmedlingarna och arbetsmarknadensparter -- det gäller naturligtvis för fackligaorganisationer också -- och inte minst för osspolitiker att göra allt för att det skall bli ett braresultat. Vi gör det ju för ungdomarnas skull. Detär dem det gäller, och det är det viktiga.Innan jag slutar, herr talman, skall jag kommenteraMartin inlägg litet grand. Han säger att detär olyckligt att vi gör en åtstramning, i denkommunala sektorn t.ex., i en lågkonjunktur. Dethar vi hört förut. Jag kan bara beklaga att den härnödvändiga förändringen inte började någottidigare, för då hade vi inte behövt ha det besvärligaläge som vi har i dag.När säger att lönen är lägre änexistensminimum, vill jag bara hänvisa till det jagsade förut, nämligen att utbildningsbidragen är påsamma nivå.Sedan sade någonting om attpolitiken skulle gynna ''fyrtiotalisterna''. Det ärlitet svårt, när man är ''fyrtiotalist'' själv, attkommentera det, för man känner sig ju litet skyldigdå. Men det är inte syftet, och inte heller blir deteffekten, att den gruppen gynnas. Man tänkerfaktiskt på ungdomarna. Vi har ett besvärligt läge , och det måste man göra någonting åt. Det ärdärför den här åtgärden har kommit till.Allra sist vill jag på förekommen anledningkommentera en reservation av Ny demokratiangående egenföretagarnas sociala situation vidarbetslöshet. I reservationen åberopas fleramotioner från olika partier.Nu finns det en utredning tillsatt med uppgift attutreda frågan om en allmänarbetslöshetsförsäkring. I uppgiften ingår attsärskilt uppmärksamma egenföretagarnas behov avett försäkringsskydd som fungerar på ettkonkurrensneutralt sätt, som det står.Därmed har utskottet ansett att motionerna i stortsett är tillgodosedda. Utskottet föreslår därföringen ytterligare åtgärd, eftersom den frågamotionärerna tagit upp behandlas av utredningen.Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan i dess helhet.Anf. 48 () replik:Herr talman! hävdar attbidragen är på samma nivå somutbildningsbidragen, och det är säkert sant. Jag vetinte, men jag litar helt på i detsammanhanget.Men det finns ju vissa skillnader, och det har ocksåmedgetts här i kammaren . Faktum är att isystemet med praktikplatser ligger inte barautbildning utan också jobb. Då är frågan: Skallungdomar ha sämre betalt än andra som gör sammaarbete? Mitt svar på den frågan är ett klart ochentydigt nej.Då får vi försöka hitta andra metoder att skapajobb för ungdomar. Enligt valet mellan arbetslöshet eller regeringensförslag till ungdomspraktik. Det är inte sant. Detfinns mer än två vägar.Det finns ungdomslagen, som i och för sig är ettdåligt system i vissa avseenden. Det ger inte denmöjlighet att försörja sig själv som det borde göra.Men det finns också det nuvarandesocialdemokratiska förslaget om ungdomsjobb,som är betydligt bättre.Det är ett problem att ungdomar inte känner sigbehövda, säger . Jag hållerhelt med om det. Men jag tror inte att förslaget omungdomspraktik gör att ungdomar känner sig merbehövda. Jag skulle inte känna mig specielltbehövd, om jag kom till en arbetsplats och visste attarbetsgivaren har tagit emot mig tack vare att hanslipper betala någonting för det arbete jag utför. Jagvet inte om det är ett kriterium för att känna sigbehövd, att man skall vara gratis arbetskraft.Så till frågan om socialbidrag. Man kommer underexistensminimum, och jag kan inte tycka att det ärbra. Företrädarna för majoriteten kan möjligtvisförklara varför de tycker att det är bra att påpolitisk väg inrätta system som skaparbidragsberoende. Jag tycker inte att det är någotbra system. får gärna förklaravad hon tycker.Anf. 49 () replik:Herr talman! säger attungdomspraktiken innebär att man utför ett arbetemen får sämre betalt än andra. Självfallet skallungdomarna arbeta, för de skall ju lära sig jobbet.Det är vad det här går ut på.Vilket jobb det än gäller tar det tid att lära sig det.Här är det fråga om praktik, att jämställa med enutbildning. Vi menar att det är oerhört viktigt känner att ett jobb på den reguljäraarbetsmarknaden ger bättre betalt än ett som inteär på den reguljära arbetsmarknaden. Det måstefinnas ett incitament att söka ett riktigt jobb.Det finns fler vägar att välja emellan, säger . Vi har diskuterat väldigt mycket underhela förmiddagen hur ungdomslagen lyckades.Martin säger själv att det inte var något brasystem. Den vägen avvisas alltså.Sedan har vi Socialdemokraternas nuvarandeförslag, som vi inte tror kommer att ge effekt. Detär ju så många ungdomar det gäller, och det viktigaär att många ungdomar kan få praktik och inte gå uti öppen arbetslöshet. Om det gällde några få, skulleman självfallet kunna diskutera andra åtgärder.Men det är just för att slippa ha så många ungdomaröppet arbetslösa som vi vidtar den här åtgärden.Man är inte gratis arbetskraft. Man deltar i enutbildning. Det krävs handledning ochutbildningsinsatser av företagen för att det här skallfungera. De måste också veta att när de lär upp enung människa så är det en investering förframtiden.De flesta företagare -- jag vill inte säga alla men deallra flesta -- är väl medvetna om att de behöverungdomarna . Inom en ganska snarframtid kommer de här ungdomarna att behövas,och om en företagare har sett att ungdomarfungerat bra på arbetsplatsen, är det självklart atthan ser det som en tillgång att kunna anställa demsedan.Anf. 50 () replik:Herr talman! Att den borgerliga majoritetenförespråkar ''den enda vägen'' är inte okänt vid dethär laget. Det verkar ge genomslag även inomarbetsmarknadspolitiken. Där finns tydligen ocksåbara en enda möjlig väg, och det är regeringensförslag om ungdomspraktik.Jag vill återkomma till det harsagt här. Det är klart att det finns ett problem, omdet säger också ärmajoritetens åsikt. Om ungdomar skall ha lägre lönunder tiden de lär in ett jobb, finns det ingenanledning att , när vi har en bättrearbetsmarknadspolitisk situation än vi har ,återgå till fullvärdiga och normala löner förungdomar.Ungdomar kommer ju även att kunnajobbet sämre än de som har erfarenhet, och underden tiden skall de ha lägre lön -- det resonemangetförefaller logiskt för de partier som redan underhögkonjunkturen förespråkade ungdomslöner. Nutror och hoppas jag att inte var med blandde partierna, men det fanns ju de som resoneradeså inom den borgerliga koalitionen.Med det synsättet förefaller resonemanget väldigtlogiskt. Men det är litet tragiskt i så fall, för då ärdet ju delvis nya besked vi ger. Det handlar intebara om ungdomspraktiksbidrag när vi har ett dåligtarbetsmarknadspolitiskt läge, utan då handlar detockså om ett längre perspektiv. Jag tycker att denborgerliga majoriteten klart skall uttala vad det ärman vill.Anf. 51 () replik:Herr talman! Jag vill bara säga att det handlar i dethär sammanhanget inte om ungdomslöner, utan dethandlar faktiskt om skillnaden för ungdomarmellan att vara inne i ett fast arbete eller att intevara det. Jag tror inte att vi skall diskutera denandra frågan just nu.På tal om den enda vägen. Jag talar för den väg somvi har funnit bäst. Vi tror att det är den väg där vihar möjlighet att komma fram, för alla arbetslösaungdomars skull. Det är dem vi tänker på.Anf. 52 () replik:Herr talman! nämnde att ettav problemen med inskolningsplatserna är att mankan fastna i den kommunala verksamheten och attdet skulle bero på att man där har så mycket högrelöner. Jag är inte alldeles övertygad om att man kandra den slutsatsen. En stor och viktig del ärnaturligtvis det kommunala ansvaret, dvs. att mani sista hand är skyldig att ta det ansvaret. På mångaorter är det också så att kommunerna har varit destora arbetsgivarna; de som har varit tillgängliga förungdomar att söka arbete hos. Det kommer nog attvara så även framöver.Marianne tog upp två frågor. När detgäller själva förslaget sade hon attSocialdemokraterna skulle ha backat undan från enuppgörelse. Det var väl ändå en slarvigformulering, , när det gällerden diskussion som pågick iarbetsmarknadsutskottet. Enligt min uppfattningnärmade sig samtliga partier ett centrum där detfanns ett antal utestående frågor. FörSocialdemokraterna fanns det en viktig fråga,nämligen förhållandet mellan arbetsgivaren ocharbetstagaren på arbetsmarknaden. Där lyckades viinte komma överens. Av det skälet fanns det ingenuppgörelse.När det gäller alla de övriga fallen -- de ekonomiskastöden, organisationen i övrigt, klargörandet avarbetsgivarens ansvar, osv. -- tycker jag attmajoritetens skrivning i betänkandet är betydligtbättre än regeringens förslag. Det har gjorts enmycket stark uppstramning, och man har gjortavgränsningar som gör att jag tror att detta är ettmycket bättre förslag än regeringens. Men kvar stårvår viktiga reservation, nämligen de oklarheter somfinns när det gäller förhållandet mellanarbetstagaren och arbetsgivaren. På den punktenanser vi att det socialdemokratiska förslaget varklart, tydligt och enkelt. finns det ju fortfarandeen majoritet för det förslag som de borgerligapartierna tillsammans med Ny demokrati haravtagit, så det är kanske inte mycket mer att ordaom.Marianne sade också att det är krångligtatt ha anställda. Men är det verkligen så attarbetsgivarna tycker att det är krångligt att haanställda? Av mina erfarenheter från både storaoch små arbetsplatser tror jag att de flestaarbetsgivare ändå upplever sina anställda som entillgång, inte som någonting man tycker ärkrångligt.Herr talman! sade att dettainte är fråga om någon gratis arbetskraft. Det gårstick i stäv med vad sade ,nämligen att det här är ett bra förslag, eftersomarbetsgivarna i små företag får gratis arbetskraft.Marianne säger å ena sidan att det härär en utbildningsplats, å andra sidan säger hon attdet här är fråga om att välja mellan fast arbete ellerinte fast arbete.Anf. 53 () replik:Herr talman! Jag vill börja med att kommenterafrågan om krånglet med att ha anställda. Jag trorockså, , att företagen naturligtvisbetraktar sina anställda som en tillgång. Problemenuppstår när man inte tänker anställa någon, och detär det man inte tänker göra i de här fallen. Man taremot ungdomarna för att de skall hjälpa till i enbesvärlig situation. Det är det som är skillnaden.Jag vill tacka för erkännandet att betänkandet ärbetydligt bättre än propositionen. Vi tycker ocksåatt det är en bra skrivning i betänkandet.När det gäller frågan om anställningsförhållandenhar vi olika uppfattning. Vi har olika uppfattningom vad som är oklarheter och klarheter när detgäller anställningsförhållanden och hur man skallhantera detta. Vi har uttryckt vår uppfattningmycket tydligt i betänkandet. Jag kan bara beklagaatt vi inte nådde ända fram i överläggningarna omatt försöka komma överens. Jag hoppas att vi skallkunna genomföra förslaget och se till att resultatetblir bra och att vi skall kunna uppnå detgemensamt. Det är det viktigaste inför framtiden.Anf. 54 () replik:Herr talman! Det som som klarhet i utskottsmajoritetens förslagnär det gäller det arbetsrättsliga förhållandetinnebär den lag som utskottsmajoriteten föreslår,som utgår från tankegångarna att man med den häråtgärden skall vara undantagen frånanställningsförhållandet. Det är det som man kortbrukar kalla för en tvångslag.Utskottets majoritet anser att oavsett förhållandetpå arbetsplatsen skall dessa unga människor inte harätt att förhandla om sina villkor, eftersom de harplacerats där med hjälp av utbildningspraktik.Enligt vår uppfattning är det just detta som skaparosäkerheten på arbetsmarknaden. Med det förslagsom vi har lagt fram skulle man ha röjt undan denosäkerheten.För tydlighetens skull vill jag poängtera att detsocialdemokratiska förslaget inte innebar någontillsvidareanställning. Det var också en särskild,kortsiktig åtgärd för att undanröja ett mycket stortproblem, nämligen att unga människor inte fårnågon fast förankring på arbetsmarknaden i detsysselsättningsläge som vi har . Jag menar attutskottets majoritet har skapat ett problem i ställetför att lösa ett problem.Anf. 55 () replik:Herr talman! När det gäller lagstiftningen vill jagsäga att det mycket tydligt framgår i betänkandetvad som gäller. För att undanröja alla tvivel om attdetta är en fast anställning har vi tagit in de tvårader som man kallar tvångslag i lagtexten. Det ärför att klara ut förhållandet att det inte är fråga omnågon anställning. Vi menar att frågan omersättning är klar; det är staten som betalarersättningen. Det är alltså inte fråga om någonanställning. Det är ju på den här punkten våraåsikter skiljer sig åt, så vi kan nog diskutera det härhur länge som helst utan att komma längre.Vi talade tidigare om det kommunalauppföljningsansvaret och att ungdomarna, när detgäller 18--19-åringar, hamnar på kommunensarbetsplatser. sade att kommunernahar skyldighet att ta ansvar. Naturligtvis ärkommunerna skyldiga att ta ansvar. Men det harvarit svårt att placera ut ungdomarna i det privatanäringslivet eftersom företagen skulle betala. Dåhade man det ändå enklare, eftersom detkonjunkturläget var bättre än dagens. Men detvisade sig att det ändå var svårt, och ungdomarnahamnade i kommunerna. Vi tycker att det är väldigtviktigt att ungdomarna i mycket större utsträckningkommer ut i det privata näringslivet, där man kanse en framtid.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 56 ():Herr talman! I denna viktiga debatt omarbetsmarknadspolitiken vill jag börja med attunderstryka vad arbetsmarknadsministern, minpartikollega . Högmark och andraföreträdare för regeringspartierna har framfört idebatten.Jag kommer från ett län med på sina ställen myckethög arbetslöshet. Det är en klen tröst i bedrövelsenatt vi i dagens läge inte befinner oss som nummertvå i arbetslöshetsligan, vilket längegjorde, utan någonstans på tolfte plats, dvs. påriksmedeltalet med arbetslösa. Det ärklart att det är viktigt med arbetsmarknadspolitiskaåtgärder, som främst har diskuterats här, men detviktigaste är att vi tillsammans strävar mot ett suntnäringsliv som kan ge människor trygga jobb. Detär det det ytterst handlar om.Jag skall i mitt inlägg främst tala om min motionA 251, som handlar om egenföretagarnas socialasituation, dvs. svårigheten, ja nära nogomöjligheten för dessa människor att få någonersättning från a-kassan.Inte minst i mitt eget län är det vanligt att man harkombinationssysselsättningar. Man driver t.ex. ettsmåföretag som säsongsarbete vid sidan om enanställning, exempelvis en skidsportanläggningeller en liten turistbutik. Inte minst vanligt är det attkvinnor i glesbygd arbetar , t.ex. inom vårdeller hemtjänst, och dessutom driver någon form avegen verksamhet. Att dessa strävsamma kvinnorskall ha rätt till samma sociala trygghet som de somenbart har en löneanställning anser jag vara enviktig kvinnofråga. Det är dessa människors talanjag här vill föra.All småföretagsamhet är naturligtvis oerhört viktigför vårt land. Att människor kombinerar olikaverksamheter t.ex. i form av flera småföretag ellerdrift av ett eget företag vid sidan om en anställning,är faktiskt en av grundvalarna för att hela Sverigeskall leva.För närvarande drabbas många småföretagare hårtav lågkonjunkturen. De har helt enkelt inget arbeteoch borde rätteligen få sitt uppehälle genom a-kassa, precis som en anställd. Så är emellertid intefallet, trots att a-kassorna för småföretagare, precissom för anställda, finansieras av staten. För attkunna få ersättning från Småföretagarnasarbetslöshetskassa krävs nämligen att företagetavvecklas helt eller går i konkurs.Småföretagarna är gudskelov ett arbetsvilligt,optimistiskt släkte, som vill tro på ljusare tider.Många skulle därför gärna vilja lägga sitt företag imalpåse , för att förhoppningsvis kunnastarta på nytt igen.Delägare i familjeföretag kan drabbas hårt vidarbetslöshet. Ingen delägare kan få någon som helstersättning vid arbetslöshet i ett sådant fall. Enbartgiftorätt i ett företag som inte har någonarbetstillgång diskvalificerar i regel förarbetslöshetsersättning.Häromveckan ringde en förtvivlad kvinna i enVärmlandsstad till mig. Hon berättade att hon hadearbetat som metallarbetare. De senaste tvåoch ett halvt åren har hon varit anställd somsekreterare i makens företag ifastighetsmäklarbranschen. Kvinnan äger självinga aktier i företaget. Hon är enbart anställd. Honkan inte tillhöra Handels a-kassa, där hon känneratt hon rätteligen borde höra hemma. Hon äranställd hos maken. För att få ersättning urSmåföretagarnas arbetslöshetskassa krävs attföretaget avvecklas helt, att det går i konkurs.Kvinnan är nu arbetslös, eftersom makens företagknappast kan ge honom levebröd. Hon kan inte fånågon arbetslöshetsersättning och inte helleruppbära KAS. Hon kan inte heller få ettberedskapsarbete. Denna kvinna är lika arbetslössom någon annan, men hon är ställd på bar backe,därför att hon råkar vara anställd i sin makesföretag.Nuvarande regler missgynnar alltså småföretagarnasom individer men också själva företagandet. Deutgör helt enkelt ett hinder förentreprenadverksamhet, som är så viktig ochvärdefull inte minst i glesbygder.A-kassereglerna för småföretagarna bör bliföremål för en ordentlig översyn.Arbetsmarknadsministern har betonat att manskall satsa på småföretag och att en utredning är pågång, där dessa frågor skall tas upp. Detta betonasockså i betänkandet. Det har också sagts att deenskilda företagarnas behov av ettförsäkringsskydd särskilt skall uppmärksammas.Jag tycker att det är bra. Jag vet att många av dessamänniskor är i nöd , och det är därför bråttom.Jag skulle vilja se ett lagförslag tämligen omgående.Herr talman! Jag kommer därför att stödjareservation 20 i den följande voteringen. I övrigtyrkar jag bifall till utskottets hemställan.Anf. 57 ():Herr talman! Mycket är redan sagt i denna debatt.Snart börjar det kanske bli rundgång. Det harmålats med mycket dystra färger. Arbetslöshetenökar, och inte oväntat ökar den mest för ungdomar.Unga människor drabbas mycket hårt. Det finnshelt enkelt inte tillräckligt många riktiga jobb justnu. Därför är en ekonomisk politik som skaparriktiga jobb det bästa. Det har diskuterats myckethär redan, och jag lämnar därför den frågan.Vi vet att det är de svagaste på arbetsmarknadensom trängs undan först. Unga människor som harliten eller ingen erfarenhet hör till dem som ställsutanför. De hamnar i en ond cirkel: utanerfarenhet, inget jobb -- utan jobb, ingenerfarenhet. Vi måste hitta ett system som stärkerunga människors konkurrenskraft påarbetsmarknaden. Det kan vi göra genom att gepraktik, erfarenheter, kunskaper och vägledning iett system likt det som föreslås av utskottet. Vi kaninte göra det genom att på ekonomisk vägkonkurrera ut andra människor frånarbetsmarknaden. Det är ingen lösning.Man får i denna diskussion lätt intrycket attungdomar skulle vara en homogen grupp.Ingenting är mer fel. Det enda gemensamma är justatt de inte uppnått en lika aktningsvärd ålder somde flesta av dagens debattörer. I övrigt är de olikamänniskor med olika bakgrund, olika erfarenheter,olika arbetslivserfarenhet, olika framtidsplaner ocholika drömmar. Därför krävs ett flexibelt system.Socialdemokraternas förslag innebärsammanfattningsvis ungefär detsamma som enanställning med rekryteringsstöd eller en avtaladinskolningsplats. Då är det naturligtvis lätt förSocialdemokraterna att ta bort dessa åtgärder. Menverkligheten har visat att dessa åtgärder inte räcker.De är alldelels otillräckliga och passar bara förnågra få. Vi föreslår i stället något helt annat ochbehåller rekryteringsstödet som ett vettigtkomplement.Socialdemokraternas förslag är säkert bra för vissagrupper av ungdomar, och bra i teorin. Men teorioch praktik är inte riktigt samma sak. Det är därförvi föreslår någonting annat.Vi vill inte ha ett smalt system, som bara kan genågra få platser, som bara passar för några fåmänniskor.