prot · GG0941 · 1992-12-09 00:00:00 — Detär en försämring i förhållande till dagens ordning,och den lämnar ett utrymme för att se mindrerestriktivt på dessa bestämmelser, trots detutskottet säger i sin text.Hela utskottstexten andas att man inte vill tala iklartext när det gäller spelreglerna, utan man vill gåomkring med ett antal resonemang ibetänkandetexten, som sedan naturligtvis kanutnyttjas litet hur som helst avkrigsmaterielindustrin. Jag tycker att det räcker atthänvisa till de erfarenheter som vi hitintills har haftav hur krigsmaterielindustrin hanterar de beslutoch de texter som vi antar här i kammaren.Jag vill därför i detta avseende yrka bifall till vårmotions yrkande 11. I övrigt vill jag ansluta mig tilldet som har framfört i sinayrkanden med anledning av vår motion.Anf. 58 () replik:Fru talman! Jag borde egentligen bara kunnahänvisa till min replik gentemot . Jag vill emellertid än en gång medbeklagande markera den allt större splittring somföreligger i ett av de stora partier som står bakomden politik som regeringen har samlats kring. Detär en allvarlig brist i det socialdemokratiska partietsprofil i den här frågan. Det ökar ansvaret för demsom förvaltar socialdemokratins politik i dettahänseende.Jag vill faktiskt till uttala att hansmisstänksamhet mot regeringens beredvillighet attläsa och tillämpa betänkandetext är alldelesonödig. I tillägg till utskottets uttalanden medavseende på praxis såvitt gäller brott mot mänskligarättigheter har statsrådet i denna kammare iett protokollerat inlägg förklarat sin tolkning avdet. Det bör kunna ta till sig såsomen utfästelse av regeringen att rätt tillämpariksdagens anvisningar och riktlinjer.Jag vill slutligen säga att det förmodligen äravsiktligt vilseledande när säger atthan känner att det finns en risk för attkrigsmaterielindustrin skall glida på tolkningarna.Jag understryker på nytt att det är regeringen somprövar. Det kan vara en upplysning som är värd attlämna här i kammaren i anledning av ett tidigareuttalande som gjorts i debatten, nämligen atthandelsministern under har prövattvå ansökningar om export till . Närsocialdemokratiska debattörer står här och hävdaratt det inte förekommer en verklig prövning iregeringskansliet, på grund av att det finns enpresumtion uttalad för bl.a. , är detuttalanden som saknar grund. Jag tror att det ärmycket viktigt att slå fast det.Anf. 59 () replik:Fru talman! Vi tar det sista först, ,nämligen statsrådets tolkning. Om vi hade sett attdet som sägs i den här kammaren beträffandekrigsmaterielexport hade verkställts, hade vi aldrighaft den omfattande debatt vi har i samhället i dehär frågorna. Men det är inte på det sättet. Deträcker att visa på att texten om hur EG-frågan skalltolkas redan har varit uppe till debatt. Skälet är attden är så oklar. Vi talar inte klartext om frågorna.Därför skapar vi oklarheter. Vi bidrar själva till det,i alla fall som jag ser det. Det hade varit mycketbättre att stryka beskrivningen ''omfattande ochgrova kränkningar'' så hade texten blivit entydigoch klar. Ingen hade då kunnat tolka in deutvidgningar som de här begreppen uppenbarligenger möjlighet till. Inte nog med att det står''omfattande'', det står ''och grova''. Det står inte''eller grova''. Enligt min mening är detta enuppmjunkning.Tyvärr, , kan jag inte lita påregeringen, även om har stortförtroende för regeringen. Erfarenheterna på denhär punkten är inte alltför goda.Krigsmaterielindustrins påverkan är naturligtvisstark på grund av sysselsättningsfrågan, på grund avatt det handlar om mycket pengar i det härsammanhanget. Det är viktigt att det finnsparlamentariker som vågar sätta emot i de härfrågorna. Det är beklagligt att det inte är fler frånde andra partierna som vågar göra det. Vi vet attdet finns en opinion i de här frågorna.Jag tycker att det är en styrka för detsocialdemokratiska partiet att det finnsrepresentanter som kan stå för en uppfattning somman har och driva den. Eftersom vi vet att det finnsen sådan här uppfattning i flertalet av de andrapartierna, beklagar jag att de representanterna intevågar stå för sina uppfattningar här i kammaren.Jag ser det som en svaghet att moderaternaär så eniga i den här frågan.Anf. 60 () replik:Fru talman! I den här sista repliken vill jagegentligen bara notera det uppenbaraförhållandet -- jag ber kammaren uppmärksammadet -- att hänvisar till erfarenhet närdet gäller misstron mot regeringens sätt att användariksdagens riktlinjer. Den erfarenheten kan hanegentligen inte ha från någon annan regering än denföregående socialdemokratiska regeringen.Berndt har ingen erfarenhet från dennuvarande regeringens tillämpning avkrigsmaterialexporten. Det kan ju vara ett problemför socialdemokrater i denna kammare att denföregående regeringen hade svårigheter att läsainnantill. Men det gäller inte den nuvaranderegeringen.Anf. 61 () replik:Fru talman! Jag håller det för otroligt att det inteskulle gälla den nuvarande regeringen.Anf. 62 ():Fru talman! I proposition 174 och iutrikesutskottets betänkande föreslås en ny laggällande krigsmaterial. Som motionär har jagtillsammans med en partikamrat riktat kritik motdet här förslaget på fyra punkter. innebärpropositionen förbättringar på vissa punkterjämfört med tidigare lagar. Det gälleröverskådligheten samt breddningen avkrigsmaterialbegreppet. Även de mänskligarättigheterna betonas tydligare i riktlinjerna förvapenexportpolitiken.För att fortsätta på den positiva vägen vill jag sägaatt jag uppfattar utskottets behandling avpropositionen som ett steg framåt. Jag tänker påutskottets korrigering av regeringens förslag om attjämställa med de nordiska ländernaoch de alliansfria staterna i när det gällervapenexportregler. Där heter det nu: ''I takt medatt samarbetet med övriga byggsut -- -- --.'' Det är en betydande skärpning jämförtmed förslaget i propositionen där man vill jämställaEG-länderna med de nordiska länderna redanunder nästa år.Utskottet gör också kraftiga markeringar av hurregeringen bör se på vapenexport till länder sombrutit mot förbudet för vidareexport av svenskavapen. Där har utskottet gjort sådana skrivningaratt jag anser att yrkande 2 i vår motion U2 ärtillgodosett i allt väsentligt.Fru talman! Jag har noterat i propositionen -- detgäller också till stor del debatten i kammaren -- utgår från att behöver en omfattandeförsvarsindustri och att export av krigsmaterielskall begränsas i de fall där den kan skada svensksäkerhetspolitik.Däremot saknas det moraliska perspektivet. Detgäller moraliska ansvar att inte medverkatill spridning av vapen och därmed inte heller bidratill världens rustningar. Det saknas i propositionenoch även i inlägg från utskottets företrädare. Dessafunderingar blir ännu viktigare, eftersom demängder vapen som är till försäljning aldrig varitstörre på grund av sönderfallet i Östeuropa.Jag hade gärna velat ställa en fråga till statsrådetUlf om han hade varit kvar ikammaren. Men min fråga är också berättigad attställa till utskottets företrädare. Känner ni någonform av moraliskt dilemma när det gäller svenskvapenexport? Tycker ni att detta är en etiskt svårfråga? Jag tror att om propositionen tydligt hadeuttryckt sådana funderingar, hade respekten för deavvägningar man slutligen gjorde stigit blandkritikerna mot lagförslaget. Jag tror också att demoraliska reflexionerna kanske hade bidragit tillatt strama åt lagstiftningen något.Pär var egentligen den enda som tog uppde här aspekterna i sitt anförande. Han hävdade attdet är moraliskt fel att hindra länder att köpa av ossnär vi vill köpa av dem. Till detta kan man fälla tvåkommentarer. Den ena är att erfarenheterna harvisat att exporten inte i första hand hamnar i deländer vi själva har handlat från. Jag har svårt atttänka mig att indignationen skulle vara så stor iUSA om de inte skulle få köpa svenska vapen, utantvingas köpa någon annanstans.Det andra man kan säga är att inteberörde det moraliska dilemma som jag försökt attpeka på här, nämligen att vi bidrar till att ökavapenmängden i världen. Vi bidrar -- ibland direkt,ibland indirekt -- till att svenska vapen används ikrig och krigsliknande situationer. Jag tycker inteatt den här frågan är enkel och självklar. Det vill jaggärna säga här i kammaren. Men jag tycker att viborde haft med litet av dessa funderingar,diskussioner och resonemang i propositionen och iutskottets text. Jag ser detta som en fråga som ibotten handlar om etik och moral. Det handlar omatt hantera dessa svåra avvägningar.Problemet med regeringens proposition, som harfått en uppstramning i utskottets betänkande, är attriktlinjerna i praktiken kan komma att tillämpasganska liberalt. Jag tänker särskilt på när det hargått , när den vapenexportdebatt som vi harhaft i har tystnat litet grand.Hur kommer de att tillämpas i praktiken om 5--10år? I den motion som jag och en partikamrat harskrivit uttrycker vi en rädsla för hur det kan bliframöver.Det finns åtminstone två områden som jag skullevilja peka på speciellt.I riktlinjerna skrivs att tillstånd bör ges för utförselav reservdelar till tidigare, med vederbörligttillstånd exporterad materiel, om inte ovillkorligthinder möter. Detsamma bör gälla andraleveranser, t.ex. av ammunition som har sambandmed tidigare utförsel eller där det annars voreoskäligt att inte ge tillstånd.Det innebär att även stater i krig kan komma att fåammunition om man köpt vapen tidigare. Det är iså fall en liberalisering jämfört med nuvarandebestämmelser. Det är egentligen ingen av utskottetsföreträdare som har berört detta. Innebär den härformuleringen av riktlinjerna att ett land som Iranhade kunnat få ammunition under kriget mot ?Skulle ha kunnat köpa ammunitionända fram till FN:s vapenembargo? Då uppstod juett ovillkorligt hinder.Jag tycker att uttrycket ''andra leveranser, t.ex.ammunition'' borde strykas ur riktlinjerna. Minfråga till utskottet blir: Kan ni garantera att den härformuleringen inte i praktiken innebär att svenskammunition hamnar mitt i olika krigskonflikter?Det andra området gäller de fall där samverkansker med utländsk part. Där föreslås att svenskaexportregler skall gälla för export av krigsmaterialsker med övervägande svensk identitet och att detsamverkande landets exportregler skall gälla omdet exporterade materialet har övervägandeutländsk identitet. Dessutom föreslås att undantagkan göras från att tillämpa de svenska reglerna i defall produkterna har övervägande svensk identitet.Den princip som föreslås här kan öppna för en nyform av kringgående av svenskvapenexportlagstiftning. Det gäller speciellt i ettlängre perspektiv. I praktiken kan det medföra enliberalisering. Jag tycker därför att ett nytt förslagavseende en samverkan med utländsk part bordeutarbetas av regeringen. Det bör bygga på enrestriktivare grundsyn.Fru talman! Eftersom vi på två av fyra punkter i vårmotion har fått ett svar som är rimligt, återstår tvåpunkter som vi vill markera här i kammaren. Jagyrkar bifall till meningsyttringen rörande mom. 8och 14, där dessa frågor berörs.Anf. 63 () replik:Fru talman! riktade en fråga till UlfDinkelspiel. Jag är sannerligen inte berättigad atttala å hans vägnar, men jag kan möjligen varaberättigad att tala å Moderata samlingspartietsföreträdare i utrikesutskottes vägnar i den frågaStefan Attefall nämnde. Det gällde om vi inteuppfattar detta som en etiskt svår fråga och om viinte befinner oss i en moralisk konfliktsituation.Jag vill besvara detta genom att först hänvisa tillvad statsrådet sade i sitt anförande. Där underströkhan just det konfliktrika i denna fråga. Det har bl.a.kommit till uttryck i en långvarig och känslomättaddebatt.Jag vill också gärna för min del, och säkerligenockså för Moderata samlingspartiets företrädaresdel, markera att det ligger en svår moralisk konflikti denna fråga. Vi avläser möjligen konfliktens olikaprioriteringar på ett något annorlunda vis än vadStefan Attefall gör och de som har värderingar iöverensstämmelse med hans.Vi avläser nämligen våra värderingar utifrån deåtaganden vi har mot vårt land, mot vårt landsutrikespolitik, säkerhetspolitik och försvarsbehov.I den avvägning som vi då anser nödvändig att göra,gör vi den moraliska värderingen att vi måste fyllavårt lands behov. Jag svarade på precis samma sättpå inlägg för ungefär en timmasedan. Vi upplever i allra högsta grad den moraliskakonflikten, och vi löser den på detta sätt.Stefan Attefall hyser en misstro, som på denpunkten överensstämmer med ,mot regeringens sätt att tillämpa riksdagensriktlinjer och utskottets betänkandetexter. Dennamisstro har möjlighet att hårdhäntexploatera mot den minister som han är missnöjdmed. Det kan ske dels här i kammaren genomfrågor och interpellationer, dels genom åtgärder påannat sätt inom maskineri, men framförallt naturligtvis genom att låta folket veta att manhär har rätt att utkräva politiskt ansvar i val.Jag tror inte att skall behöva vara såorolig för svaghet. Se på vårgemensamma riksdag som den starkaste kraften iSverige i stället för att nedvärdera den!Anf.64 () replik:Fru talman! Jag är tacksam för att ireplikskiftet med mig tar upp de moraliskareflexionerna och visar att sådana funderingarockså bryr honom. Vad jag litet grand saknar i detsom han vill säga är att dessa överväganden inte ärframträdande när man bygger upp resonemangetkring vapenexportpolitiken. De borde utgöra enviktig utgångspunkt, och man borde inte bara se påsvensk försvarsindustris behov.Jag inser att det är fråga om en moralisk avvägning,men jag är beredd att möta det moraliska dilemmatgenom litet mera av köp av materiel utifrån ochsom följd därav kanske kunna minska den svenskavapenexporten. Kanske kan vi betala litet mera förvapnen i och i stället rationalisera på andraområden, för att komma undan från en del andramoraliska dilemman som svenskvapenexportpolitik innebär.De resonemang som jag efterlyser och som ärganska litet framträdande, framför allt ipropositionen, har kommit fram litet mera ikammaren, och det noterar jag med tacksamhet.Jag måste erkänna att den misstro som jag kännerbygger litet grand på erfarenheter . Jagtror inte heller att vi i praktiken kommer att få senågon liberalisering , eller så. Vadjag talar om är snarare hur debatten sjunker undan,hur det uppstår nya intressen som driver på och attdet sedan sakta men säkert kommer enliberalisering på längre sikt.Det kommer att handla mycket om vilka ministrarsom ansvarar för propositionerna, vilka regeringarvi får och hur kammaren driver frågorna. Dethandlar också om hurdan debatten ute i samhälletblir och hur olika organisationer driver på. Men detkommer också att finnas risker, oavsett vilkenregering som vi kommer att få , eftersomdet finns starka ekonomiska intressen i dettasammanhang.Det är svårt att alltid göra de rätta avvägningarna,och det är en fara som jag vill peka på och varna för.Så länge jag finns kvar i denna kammare skall jagförsöka bidra till att hålla kontroll påvapenexportfrågorna. Jag tror också att det finns enärlig vilja från statsråden i de här avseendena, menvi måste kunna resonera om hur trender kan se utpå och skall inte nöja oss med en klarviljeinriktning från nuvarande statsråd. Jag kangarantera att vi kristdemokrater kommer attbevaka denna fråga framöver.Anf. 65 () replik:Fru talman! Jag vill underteckna den garanti somStefan Attefall nu utställer. Vi moderater kommeratt se till att det här betänkandet efterlevs.Systemet kring krigsmaterielexporten är ju meromfattande än lagen. Vi har först och främst vårainternationella åtaganden, där -- det äromvittnat av alla partier här -- biträder deinternationella krafter som verkar för ennedrustning i linje med FN:s åtaganden. Mendärtill har vi ju i skapat ett kontrollinstituti form de skrivelser som skall redovisa sättetför krigsmaterielexportens handläggning. Genomdet instrumentet har och jagmöjligheten att, i de fall där vi finner att dessaredovisningar innehåller antydningar om enliberalisering som inte har avsett, gå tillrätta med regeringens uppträdande.Anf. 66 () replik:Fru talman! Jag noterar att nu harlovat inte bara att övervaka konkurrensregler i helaEuropa, utan också vapenexportpolitiken i ,och det gör mig åtminstone litet tryggare.Anf. 67 HANS ():Fru talman! Jag vill yrka bifall till motion U7 avmig, , , , och enkelhetens skull yrkar jag också bifall tillmeningsyttringen av beträffandemom. 6, 7, 8, 14 och 22, med hemställan om bifalltill vår motion.Jag kan instämma i åtskilligt av det som skrivs iutrikesutskottets betänkande, bl.a. omundertryckande av mänskliga rättigheter somhinder för vapenexport och internationellregistrering av vapenöverföringar. Men på en radolika punkter måste invändningar göras motbetänkandet.Det gäller att utskottet inte ens kan tänka sigatt successivt avveckla vapenexporten, trots att allerfarenhet visar att det är oerhört svårt för att intesäga omöjligt att bedriva vapenexport utan att denblir missbrukad och att successiv avrustning ärvägen till fred och frihet. Visionen bör vara attavveckling sker i takt med internationellavrustning.Säkert vet vi också att varje konflikt i en regionförvärras ju mer vapen som finns att tillgå. I t.ex.det vet ingen hur man skall få slutpå konflikten. Däremot vet vi att genomåren har exporterat stora mängder vapen, somanvänds i det pågående kriget.Utskottet åberopar till stöd för sina ståndpunkter iflera sammanhang de hittillsvarande riktlinjerna,men bortser i stor utsträckning från att de hartillämpats alldeles för liberalt under de senasteårtiondena.Som ett exempel kan nämnas att regeringengodkänt export av robotar till och kanonertill . Enligt från1988 ''förefaller vapenexport till vara förenlig med en strikt tillämpning avriktlinjerna''. Av samma skäl kan vapenexportenifrågasättas exempelvis till , ,och Peru.Bestämmelserna är förhållandevis restriktiva, mentillämpningen i åtskilliga fall alltför liberal. Detkrävs ett mer begränsat urval av länder -- helstendast de nordiska -- men också att riktlinjernalagfästs. Då skulle regeringen på ett helt annat sätttvingas tillse att de regler som finns för export avvapen verkligen efterlevs.Utskottets motiveringar för att avslå yrkandet omatt lagfästa reglerna är tunna. Utskottet anser attkrigsmaterielärenden omfattar bedömningar i enomvärld som ständigt är stadd i förändring. Dettaär snarare ett skäl för att lagfästa riktlinjerna, föratt skapa mer säkerhet och strikthet itillämpningen. Det politiska ansvaret, som ocksååberopas emot en lag, kan utkrävas med störretyngd om reglerna är fastställda i lag och inte endasti anvisningar -- eller hur, ?Jag är positiv till förslaget att vidgakrigsmaterielbegreppet men avvisar förslaget omen kategoriuppdelning. Denna uppdelning har tillsyfte att öppna tidigare stängda marknader försvensk krigsmateriel. Delar av de redan nukrigsmaterielklassade produkterna kommernämligen att klassificeras som ''övrigkrigsmateriel''. Det betyder att denna senarekategori får exporteras till stater i oroshärdar ellertill länder indragna i konflikter som kan befarasleda till krig.Detta är en liberalisering av vapenexportpolitiken.Ett av skälen -- men ett mycket dåligt sådant -- äratt förslaget innebär ''en anpassning av de svenskareglerna till i första hand de kriterier förklassificering som gäller i ''.Anpassningen till EG:s militärsamarbete, som iannat sammanhang av utskottet förklarats icke varaaktuell, leder till dessa negativa konsekvenser förvår utrikes- och försvarspolitik.Leveranser av reservdelar får enligt nu gällanderiktlinjer fortsätta även om köparen kommer i krig.Regeringen föreslår en avsevärd utvidgning:''Detsamma (dvs. reservdelar) bör gälla andraleveranser t.ex. ammunition som har samband medtidigare utförsel. ''Om det nya förslaget hade gällt tidigare skulle densvenska regeringen ha fått godkänna export avammunition till efter militärkuppen , tillIran under hela landets krig mot fram till 1988och till både och underFalklandskriget.I samtliga dessa krig stoppade regeringen fortsattexport av krigsmateriel. Med det nya förslagetskulle leveranserna av ammunition till de pågåendekrigen ha fått fortsätta. Det här är ett förslag somjag inte kan godta. Enligt min mening skall utfärdatexporttillstånd dras in om köparen kommer i krig.Även här har utskottet svaga skäl för sinståndpunkt att godta den av regeringen föreslagnaordningen. Regeringen kan göra en''helhetsbedömning'' och ''i det enskilda falletfrångå de generella riktlinjerna''. Hur naiv får manvara? Hur tolkar egentligen utskottsmajoritetendetta?Utskottet skriver vidare i betänkandet att det ipropositionen inte finns några förslag pårestriktioner om utlandssamverkan med stat somhar militära styrkor stationerade utanför det egnaterritoriet. Utskottet missar poängen, avsiktligteller oavsiktligt, i vad som framförs i vår motion.Utskottet beskriver yrkandet på följande sätt:''Krigsmateriel skall inte säljas till stat med militärastyrkor, som är engagerade i stridshandling utanfördet egna territoriet, -- -- -- såvida intestationeringen är en följd av beslut i FN. ''Yrkandet avstyrks av utskottet med motiveringenatt det strider mot respekten för staters suveränitet,och det utgör alltså inte hinder mot vapenexport.Här fordrar jag en närmare förklaring frånutskottets sida.Riksdagen beslöt 1988 att all krigsmaterielexporttill stat som vidareexporterar svenska vapen börstoppas. Detta var en glasklar markering till allaköpare och omöjlig att missförstå.Jag föreslår inte någon skärpning av riktlinjerna,som utskottet påstår. Utskottet vill inte ta avståndfrån det kautschukartade uttrycket ''så längeomständigheterna kvarstår att det inte kanuteslutas att fall kan uppkomma därmottagarlandet rättar till missförhållandet''. Detvore intressant att få veta hur mottagarlandet i såfall gör detta och hur som skall gå innanvapensamverkan återupptas.Enligt riktlinjer fanns inte utrikespolitiskahinder för vapenexport till och neutralastater i . har regeringsförslaget, som dethar sagts i debatten, justerats. Men det finns ändåen motsägelse i utskottsutlåtandet på den härpunkten. Det framgår att denna ordning med detnuvarande länderurvalet skall fortsätta. Å andrasidan framgår det, att i takt med att samarbetet medövriga byggs ur, finner utskottet detnaturligt att samma principer för utlandssamarbetetillämpas för dessa länder.Det här skall alltså uppfattas som en tolkning avvad som har sagts. Men jag tror att det behövs entolkning av tolkningen.Anf. 68 ():Fru talman! Till att börja med vill jag beklaga attutskottsmajoritetens företrädare inte hade tid att ytterligare följadebatten. Det är synd av två anledningar. Den enaanledningen är att han då hade fått höra ytterligareexempel på den splittring inom socialdemokratin,som han så glädjerikt har konstaterat under dagen.Den andra anledningen är -- och det är kanske i ochför sig inte så konstigt -- att det nog blev litet jobbigtnär han upptäckte att den splittringenuppenbarligen finns inom det borgerliga blocketockså. Det är också synd att inte fårmöjlighet att ytterligare kommentera de frågor somHans Göran har ställt och de påståendensom jag kommer att framföra.Utrikesutskottets betänkande karakteriseras av dedubbla tungornas språk. Å ena sidan talar manvackert och fint i allmänna ordalag om vikten avhårda krav, och å andra sidan innebär reglerna enliberalisering. Man talar om de hårda kraven. Menändå vet vi att tillämpningen i praktiken är mjukareoch snällare. Detta är faktiskt, precis som PärGranstedt sade , fråga omdubbelmoral -- att säga en sak, men göra en annansak.Pär beskyllde oss tidigare för att utövadubbelmoral, eftersom vi i tillåter importav vapen men inte export av dem. Det finns,naturligtvis, en ganska avgörande skillnad i dennafråga. Skillnaden är att vi faktiskt vet och har ettinflytande över vad de svenska vapnen kommer attanvändas till. Den möjligheten finns faktiskt idemokratin och i riksdagen.Men när vapen exporteras finns aldrig möjlighetenatt bestämma vad de svenska vapnen kommer attanvändas till. Det mest extrema fallet var när deallierade under upptäckte att de slogsmot sina ''egna'' vapen.