prot · GG0940 · 1992-12-08 00:00:00 — Jag utgår från att det är regeringensambition att se till att den här frågan prövas sågrundligt som det över huvud taget är möjligt.Jag har uppfattningen att en prövning enligt 4 kap.naturresurslagen är den mest ingående prövningsom är möjlig. Det skulle därför vara av värde omstatsrådet litet grand utvecklade vilkaförutsättningarna är för att få till stånd en sådanprövning. Jag förstår att ett regeringsbeslut inte kanföregripas av statsrådet här i kammaren. Men jagtycker att det vore värdefullt om statsrådet mednågra ord kunde tala om på vilka grunder en sådanprövning skulle kunna komma till stånd.Anf. 236 Statsrådet ():Herr talman! Man kan säga att den första grundenär att en ansökan om ett projekt kommer in tillnågot av departementen. Sedan görs detnaturligtvis en bedömning av huruvida frågan är aven sådan omfattning att t.ex. regeringen tar ett egetinitiativ. Som regel är det en myndighet eller någonannan som anser att frågan kräver en prövningenligt 4 kap. naturresurslagen. Innan ett sådantbeslut fattas skickar regeringen ut frågan på remissoch kontrollerar vad inblandade parter anser om enprövning enligt 4 kap. naturresurslagen. I övrigtfinns det naturligtvis även tillgång till material avvarierande slag.I detta fall finns det en utredning som har gjortmiljökonsekvensbedömningar av olika alternativalägen när det gäller olika hamnar, osv.Det är alltså olika frågor som skall hanteras innanman kan fatta ett beslut. En ny farled kopplas så attsäga till naturresurslagen. Det krävs att en sådanfarled inte strider mot naturresurslagenshushållningsbestämmelser. Denna koppling ärrelativt ny. Den främsta kopplingen gäller kapitletom miljökonsekvensbeskrivningar.Jag vill avsluta med att säga att det, precis som MatsOdell sade vid en tidigare frågestund med PärGranstedt, är viktigt att man gör noggrannamiljöprövningar av nya farleder och att manutreder de långsiktiga miljökonsekvenserna i ensådan känslig del av naturen.Anf. 237 ():Herr talman! Efter det som statsrådet nuhar sagt, känner jag mig ganska förvissad om att detkommer att bli en prövning enligt 4 kap.naturresurslagen. Det är ju alldeles uppenbart attde kriterier som har redovisats här är uppfyllda.Det finns ett ärende som är känsligt urmiljösynpunkt. Det finns framförda önskemål omatt ärendet skall prövas. Det redovisas dels i svaret,dels i kulturlandstingsrådets skrivning. Ävennaturvårdsintressen har hört av sig. Enligtuppgifter som jag har fått uppfattarNaturvårdsverket att dess yttrande också är enbegäran om en prövning enligt 4 kap.naturresurslagen, även om det tydligen var någototydligt formulerat.Det finns starka miljöintressen att ta till vara.Regeringen har uppenbarligen ett mycket stortintresse av att det skall bli en noggrannmiljöprövning. Därmed har jag ganska storaförhoppningar om att det blir en prövning enligt4 kap. naturresurslagen.Anf. 238 Statsrådet ():Herr talman! har gjort en alldeleskorrekt tolkning när det gäller att vi kommer atthantera denna fråga med största allvar. Vilketbeslut som kommer att fattas kan jag inte uttala . Det som jag kan konstatera är att man påKommunikationsdepartementet hanterarmaterialet från utredningen och att vi påMiljödepartementet hanterar de skrivelser som harkommit in. Man kan säga att ärendet är underberedning.Anf. 239 ():Herr talman! Med dessa ord känner jag mig tillsvidare ändå ganska trygg att detta kommer atthanteras på ett seriöst sätt, vilket ärendet faktisktär värt.Överläggningen var härmed avslutad.36 § Svar på fråga 1992/93:268 om ochinfrastruktursatsningarAnf. 240 Kommunikationsminister ():Herr talman! har frågat mig om vilkaåtgärder som jag avser att vidta för attsystemkraven på matartrafik utformas såatt de ligger inom en acceptabel ram.Den ekonomiske rådgivare som regeringenanlitade har lämnat sinslutrapport med förslag till hur vi kan byggaArlandabanan med ett så litet bidrag som möjligtöver statsbudgeten. Den rapporten behandlas i dagav Delegationen för infrastrukturinvesteringar. Ettbeslut kommer därefter att fattas hur projektetskall drivas vidare. På samma sätt som SJ harfull frihet att själva bestämma om biljettpriser,anser jag att det eller de trafikföretag som kommeratt trafikera bör ha rätt att självabestämma över biljettpriset med utgångspunkt iaffärsmässiga överväganden.Lars har också tagit upp frågan om dentredje landningsbanan på , som enligtBiörck ligger i malpåse efterson denna utbyggnadfordrar att får spårburen matartrafik.Påståendet är inte helt korrekt. Det övervägandeskälet till att arbetet med den tredjelandningsbanan inte har startat är ännu ej harmeddelat de närmare villkor som skall gälla förtrafiken på banan.Det är dock mycket riktigt, som säger,att det i tillståndsbeslutet finns en koppling mellanden tredje rullbanan på och järnvägen tillArlanda. Det rör sig då om regeringens beslut den15 om tillstånd enligt 4 kap. inaturresurslagen att utvidga verksamheten vidArlanda flygplats med en tredje rullbana.Anf. 241 ():Herr talman! Jag ber att få tackakommunikationsministern för svaret. Jag varkanske litet dålig med ''timingen''. Jag fick svaretnågra dagar . Om jag förstår detta rätt,behandlar man just i Delegationen förinfrastrukturinvesteringar hur man skall lägga framde vidare förslagen. Det blir förstås mycketintressant för oss alla att nu se vilka förslag som vikommer att få ta del av från denna utredning.Om jag har förstått detta rätt, gällde det uppdragsom den ekonomiske rådgivaren fick att se på demöjligheter som finns att ordna en extern ochkommersiell finansiering av denna bana. Men idetta kanske även ligger att överväga hur bananskall byggas, hur den skall sträckas och vad den fårkosta. Det finns ju ett talesätt i som lyder:Man skall inte låta det bästa bli det godas fiende.Jag är litet rädd för att vi just i detta fall har haftett sådant problem. Det kanske är det problem somSverige över lag har lidit av, nämligen att vi har haftstora ambitioner som vi inte har kunnat bekosta.Då får vi de ekonomiska problem som vi har råkatut för.När det gäller finns det sedangammalt ett förslag som är mycket elegant ochfuturistiskt. Det är en mycket tjusig lösning när detgäller möjligheterna för trafikanterna i helaSverige. Men det kanske har visat sig att vi inte kanvälja det som är det bästa, eftersom vi egentligeninte har råd med det.Jag skulle vilja höra kommunikationsministernssynpunkter på de förslag som har lagts fram påsenare tid. Jag tänker på det som kommunhar arbetat med och som gäller möjligheten att draett spår en kortare väg från till Arlanda.Men det finns även ett annat förslag, nämligen attutveckla kollektivtrafiken med buss.Anf. 242 Kommunikationsminister ():Herr talman! Först tycker jag ändå att vi skall slåfast att byggs förfullt. startade byggetmed att bygga ut fyrspåret mellan ochUlriksdal. Det arbetet har fått ett anslag på totalt750 . Dessa pengar beräknas räckaunder hela nästa år.Det andra är att den ekonomiske rådgivarenfaktiskt håller på att studera exakt de saker somLars tar upp här. Man studerar om det gåratt slimma projektet, minska kostnaderna för det.Man ser på en mängd olika alternativ, bl.a. påSigtunaalternativet. Målsättningen är, som jag sadei mitt svar, att minimera statens engagemang överstatsbudgeten. Man har, som sagt, haft ettsammanträde i delegationen, och arbetet gårvidare. Sedermera skall ett förslag överlämnas fråndelegationen till regeringen.Anf. 243 ():Herr talman! Det är riktigt att banan håller på attbyggas. Den ingår som en del i stamnätet, somockså används för pendeltågstrafiken i ,där trafikbelastningen ökar dag för dag. Det ärdärför viktigt att de investeringar som görsfortsätter.Om jag har förstått det hela rätt kommer detkanske att kosta ca till attslutföra hela etappen till . Det ärdärefter som frågetecknen hopar sig. Vi tycks ocksåfå en arkeologisk utredning att glädjas åt.Jag har tydligen gjort ett fel i min fråga, nämligennär jag utgick från att koncessionsnämnden harfattat ett beslut som tills vidare omöjliggör att gåvidare. Det är uppenbarligen ett regeringsbeslutsom jag syftar på. En av de utgångspunkter som jaghade när jag tog upp denna fråga var önskemålet atti dagens dåliga konjunkturläge sätta i gång byggetav den tredje landningsbanan på Arlanda.Anf. 244 Kommunikationsminister ():Herr talman! Vad gäller den senare delen tror jaginte att det vore särskilt lyckligt att starta ett så stortoch omfattande projekt av enbartarbetsmarknadspolitiska skäl, om det inte finnstrafik som gör att investeringen blir lönsam. investeringsplaner finns det ingenkonflikt mellan tidpunkterna för färdigställandet avjärnvägen och av rullbanan.Anf. 245 ():Herr talman! Jag misstänker att vi båda tror att dentredje landningsbanan på kommer attbehövas förr eller . Det är naturligtvis ocksåen fråga om timing. Jag hör nu med glädje att man,som kommunikationsministern säger, ser påmöjligheter att åstadkomma en slimmad lösning.När jag talar om det bästa och det goda vill jag intepåstå att en förlängd pendeltågstrafik på Arlandaskulle vara dålig, tvärtom. Det är kanske fråga omfem minuters förlängd restid. Men vi får kommaihåg att folk faktiskt inte bor i en klump påStockholms Central eller har gångavstånd dit. Detär viktigt att de kommunikationer som vi arbetarmed har en räckvidd utöver helaStockholmsområdet. Det skall vara lätt att ta sig tillArlanda, gärna via pendeltågstrafik ellerkollektivtrafik per buss.Överläggningen var härmed avslutad.37 § Svar på fråga 1992/93:270 om samarbetetmellan och . 246 Kommunikationsminister ():Herr talman! har frågat mig omvad jag avser att göra för att få och SJ attsamverka till bra lösningar. Som exempel har CarlOlov angivit de förhandlingar som förs omen planskild korsning som skall byggas vidbangården i 1988 års trafikpolitiska proposition''Trafikpolitiken inför 1990-talet'' angavs bl.a. attför att åstadkomma en effektivarejärnvägsverksamhet krävs en klarare rollfördelningmellan SJ och staten. Den modell somkonstruerades innebär att staten tar ansvaret förinfrastrukturen. Detta ansvar tas genomBanverket.Utgångspunkten i min bedömning om samarbetetmellan och SJ blir därmed att de bådamyndigheterna har olika intressen att bevaka. SJbevakar sina intressen utifrån en affärsmässig bas,och bevakar samhällets intressen utifrånen samhällsekonomisk bas. För mig är det därförnaturligt att deras åsikter ibland går isär. Skildauppfattningar mellan och SJ kommerockså upp till ytan på ett annat sätt än tidigareoch kan därmed ges konstruktiva lösningar.De kontakter som jag och mina medarbetare pådepartementet har med och SJ visar attsamarbetet mellan de båda myndigheternafungerar väl.Beträffande problemen med den planskildakorsningen i , eller gångtunneln, som jagtror avser, är fördelningenmellan och SJ sådan att SJ skall stå fördessa kostnader. Exploateringen avstationsområdet skulle betalat denna gångtunnel.Med de fallande fastighetspriserna säger sig SJ inteha råd att finansiera gångtunneln, och därmedinträffade en låsning i förhandlingarna närfastighetsmarknaden föll.Jag vet emellertid att man nu fortsätterförhandlingarna för att söka finna en så bra lösningsom möjligt för alla inblandade parter, och jagtycker att detta skall ses som ett bevis på attsamarbetet faktiskt fungerar utmärkt utifrån deolika intressen som de båda myndigheterna har attbevaka.Anf. 247 ():Herr talman! Tack så mycket för svaret,kommunikationsministern. Jag vill faktiskt förstpassa på att hälsa från ambassadören i . Jagvar där tillsammans med näringsutskottet för en tidsedan, och kommunikationsministern hade varitdär . Ambassadören framfördehälsningar, eftersom han tyckte att hadefört samtal med myndighetsföreträdare och andrapersoner där på ett mycket professionellt sätt. Detvar mycket roligt att få höra om på detsättet.När det gäller tågförbindelserna med Mälarbanantill skall man starta med ''timtåg'' isamarbete med . Man har där storaproblem. Man vet inte vem som skall sköta trafikenpå denna bana, och det är stora svårigheter medplaneringen. SJ är paralyserat och är mycket svårtatt förhandla med. Man kan kanske ha förståelseför det efter att ha sett på text-TV och lyssnatpå nyheterna. SJ har agerat så radikalt att man harsagt upp hela personalen.Det här är en praktisk fråga, som belyserproblemen. vill bygga en provisorisklågprislösning, eftersom SJ inte vill vara med om attsatsa pengarna. Det går att tala med ,men de som jag har varit i kontakt med frånVästerås säger att SJ är helt hopplöst.Anf. 248 Kommunikationsminister ():Herr talman! Vad beträffar dessa olika verksuppgifter har ansvaret förinfrastrukturen, och gränsen går vid självaplattformen. I infrastrukturen ingår deanläggningar som gör att folk kan kliva på och avtåget, men all service därutöver, t.ex.plattformstak, information osv. är en fråga förtrafikutövaren, i det här fallet SJ. Häri ingår ocksågångtunnlar.Mälarbanan byggs med dubbelspår, och Banverketvill av säkerhetsskäl stänga en övergång frånstationsområdet till plattformarna. Ett nyttresecentrum planeras något österut i förhållandetill nuvarande stationer, och exploateringen avmarken skulle, som jag sade, betala gångtunneln.Men när fastighetsmarknaden mer eller mindrerasade samman fanns det ingen möjlighet attfinansiera tunneln den vägen.Nu har dock förhandlingarna alltså återupptagitsmellan , SJ och kommunen för attförsöka lösa detta problem, och har sagtatt man skall betala en del av kostnaderna sommotsvarar kapitalbildningen för dagens övergångfrån stationen till plattformarna. Jag tycker, herrtalman, att detta är en konstruktiv utgångspunktför att lösa de problem som tarupp i sin fråga.Anf. 249 ():Herr talman! Det ser ut som om det skulle ha blivitproblem vid uppdelningen av ansvaret mellanBanverket och SJ för sex, . Kanskeskulle det vara bra om SJ hade ansvaret för allt somrullade och för allt det som är fast, ocksåstationshusen och perrongerna. Skall man ha frikonkurrens på spåret, är det tokigt om en av demsom skall agera som säljare av rullande vagnar tillBanverket skall äga en del av den fastaanläggningen. Jag skulle gärna se att det blev enomförhandling.Anf. 250 Kommunikationsminister ():Herr talman! Jag kan säga till attgränsdragningsproblemen är ett av de områdensom nu är föremål för den utredning som görs avförre generaldirektören för BengtJohansson och som syftar till en avreglering avjärnvägen med konkurrens på spåren, vilken skallkunna börja genomföras 1995. I den delen kommerCarl synpunkter alltså att prövas avdenne utredningsman.Anf. 251 ():Herr talman! Jag tror att den här frågan är ganskaviktig. Från början var det kanske tänkt att SJskulle kunna tjäna litet pengar på att ägastationshusen och de centralt belägnafastigheterna. Som fastightesmarknaden ser ut , torde det inte heller för SJ vara så särskiltlukrativt att äga dessa fastigheter.Dessutom är det ur konkurrenssynpunkt ganskavettigt att man försöker lösa problemet på ett annatsätt. Det är brådskande -- rallarna står beredda ochvill börja lägga spår, och problemet är inte löstmellan SJ, och kommunen.Överläggningen var härmed avslutad.38 § Svar på fråga 1992/93:280 om ökad tillgångpå järnvägsförbindelserAnf. 252 Komunikationsminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag kan vidta för att öka tillgången på godajärnvägsförbindelser, utan att detta medför ökadekostnader för kommunerna.I enlighet med det trafikpolitiska beslutet år 1988skall SJ bedriva tågtrafik på affärsmässiga grunder.Statsmakternas uppgift är att fastställa deövergripande målen för SJ:s verksamhet. Dettainnebär bl.a. att SJ väljer vilka järnvägslinjer manvill trafikera. Staten upphandlar sedan vissregionalpolitiskt angelägen interregionalpersontrafik som SJ beslutat lägga ned påföretagsekonomiska grunder.Henrik S Järrel tar upp frågan om s.k.stoppavgifter, som betalas av vissa kommuner föratt SJ skall göra ett uppehåll på en station för attkoppla på en sittvagn på ett sovvagnståg. Dessaavgifter förhandlas fram mellan SJ och resp.kommun för att SJ skall få täckning för verksamhetsom inte grundar sig på kommersiellaställningstaganden.Jag är mot denna bakgrund inteberedd att vidta några åtgärder med anledning avHenrik S Järrels fråga.Anf. 253 (m):Herr talman! Jag tackar kommunikationsministernför svaret på denna enkla fråga. Svaret synes ju rättenkelt, men jag undrar om det inte är en något merkomplicerad fråga än så.Avsikten måste väl ändå vara att ge en god servicetill de kommuner som ligger utmed längretrafiksträckningar. Det handlar omjust sådana. Jag ger som exempel i den enkla fråganNyköping, , och , somligger på sträckor mellan större trafikantorter,såsom --eller --. Där begär man ofta att tåget skall stannaför att ge bättre service åt invånarna i de kommunersom ligger på behagligt avstånd från t.ex.Stockholm.Man kan undra, kommunikationsministern, omalla de trafiksträckningar som intebelastas med dessa stoppavgifter verkligen ärkommersiellt lönsamma i enlighet medriksdagsbeslutet från 1988.Jag konstaterar att denna regering satsar oerhörtmycket på infrastrukturella investeringar, och detgörs därför att det är bra för samhället i stort. Detgäller såväl vägar som järnvägar och broar. Mot denbakgrunden måste väl ändå ocksåkommunikationsministern vidlåda uppfattningenatt en god trafikservice är värdefull även för demsom inte avser att åka sovvagn, men som vill hamöjlighet att åka sittvagn på bekväma avgångar.Jag antyder i min enkla fråga att det ofta rör sig omkvällsavgångarna mellan ca och 23.30.Dessa avgångar vill man komma åt, och man får betala för dem, t.ex. i och Katrineholm.Det rör sig sammantaget om ca 950--1 000 kronorpå årsbasis.Anf. 254 Kommunikationsminister ():Herr talman! Problemet här är ju 1988 årstrafikpolitiska beslut, där staten överlämnar åtStatens järnvägar att göra de kommersiellabedömningarna. Därefter rör det sig om enaffärsmässig förhandling mellan kommunen ochdenna operatör.Ett annat problem är att vi haft enmonopoloperatör, såvida det inte har handlat omlänsjärnvägarna. Regeringen har tillsatt enutredningsman som, föreställer jag mig, också skallstudera denna typ av prissättning. Det är knappastsinnebilden för en fri konkurrens att en operatörmed monopol förhandlar med någon som ärberoende av att tjänsterna utförs.Jag tror att det stora genombrottet vad gäller dentyp av problemkomplex som finns för exempelvismellanliggande stationer sker den dag runt 1995 dådet finns en fri konkurrens på spåren. Vi har justgenomfört en avreglering på flygets område, somhar inneburit att priserna har sjunkit med mellan10 % och . Vi har en mängd nya operatörer,en mängd nya destinationer och en mängd nyatrafikupplägg som attraherar nya resandegrupper.Jag är helt övertygad om att det grundproblem somHenrik S Järrel tar upp inte kommer att lösas förränmotsvarande avreglering har skett även påjärnvägens område.Anf. 255 (m):Herr talman! Det är möjligt attkommunikationsministern har rätt i det han sägerom att det först genom en ökad konkurrens kan blien annorlunda differentiering i tjänsterna ochprissättningen.Jag välkomnar också, precis somkommunikationsministern, en sådan utveckling.Men i en del av dessa kommuner undras det säkertvilka kriterier det är som reglerardebiteringsrutinen, vad det är för förutsättningaroch gränsvärden för trafikantunderlag osv. Manundrar säkert vilka faktorer det är som i övrigtavgör att just en viss kommun måste betala förstopptjänsten.Man kan fråga sig om den här ordningen äroundgängligen nödvändig för att uppfyllaintentionerna bakom trafikpolitiskabeslut, som just anger att varje trafikslag skall bärasina egna kostnader. Det är möjligt att svaret påden frågan ligger i en ökad avreglering, men framtill att det blir så belastas kommunerna på ett sättsom de irriteras över.Överläggningen var härmed avslutad.39 § Svar på fråga 1992/93:281 om BrommaflygplatsAnf. 256 Kommunikationsminister ():Herr talman! har frågat mig omregeringen är beredd att ompröva sin ståndpunktoch verka för en nedläggning av flygplats.Frågan ställs mot bakgrund av den tragiskaflygolyckan med ett enmotorigt sportflygplan iÅkeslund den 3 december.Som frågeställaren känner till kan vi tyvärr aldrighelt bortse från att det finns risker med luftfart,vare sig det gäller trafik från eller någanannan flygplats. Det är dock givetvis varjeregerings strävan att minimera dessa risker, ochSverige tillhör de länder som satsar mest påflygsäkerhetsarbete. äransvarig myndighet i dessa frågor.Vad gäller är situationen den attStockholms stad, som upplåter marken förflygplatsen, har beslutat att behålla flygtrafiken.Det är känt att kräver tvåflygplatser. Så länge andra alternativ saknas iStockholmsområdet är viktig förflygtrafiksystemet.Beträffande miljöeffekterna av flygtrafiken påBromma kommer att inom kortingå till meden ansökan om förnyad prövning av verksamhetenpå , bl.a. för att fastställa acceptablavillkor för buller och utsläpp till luft.Anf. 257 ():Herr talman! Jag tackar kommunikationsministernför svaret.Frågan handlar egentligen om tre saker: säkerhet,buller och avgaser, dvs. lukt och annat frånflygtrafiken.Det är tragiskt med den olycka som har skett.Statsrådet säger att det givetvis är varje regeringssträvan att minimera riskerna med flygtrafiken.Det kan vi vara överens om, men jag ifrågasätterom regeringen verkligen gör det i den här frågan.Jag tycker inte att man minimerar riskerna genomatt ha en stor flygplats mitt i ett tättbebyggtområde. Vi vet att för både små och stora flygplanär riskerna för incidenter av olika slag större vidstart och landning. Det har vi fått bevis för här, ochvi har ganska fått bevis för det iNederländerna.Om man verkligen vill sträva efter att göra riskernamed flygtrafiken så små som möjligt, skall enflygplats givetvis inte ligga i ett sådant här område.När det gäller bullret är det helt uppenbart attinriktningen var att skulleläggas ner. Det har medfört att bebyggelsen harkrupit närmare . De boende störsav buller från inflygningsleder och liknande. Det ärett stort problem för brommaborna, men även försödermalmsborna.Även om nu skall prövadetta är det ändå så att det skapar stora problem attha en flygplats som ligger så nära bebyggelsen. Jaghar fått uppgift om att buller uppåt 90-100 decibelhar uppmätts i de kringliggande områdena.Avslutningsvis vill jag säga att det inte bara ärStockholms stad som har ett ord med i laget, utandet har också staten, eftersom staten har ingått ettavtal. Om regeringen vill kan den säga att den inteönskar fortsätta att använda somflygplats.Anf. 258 Kommunikationsminister ():Herr talman! I finns det en politiskmajoritet för att behålla flygtrafiken på Bromma.Så länge det är fallet har staten ingen anledning attmotsätta sig det, särskilt som det behövs tvåflygplatser i Stockholm.För närvarande finns det inget realistiskt alternativ,eftersom varken eller Barkaby ärtänkbara. Någon politiskt vilja att bygga en nyflygplats förefaller inte heller föreligga.Regeringen har genom det strategibeslut somfattades fastställt villkoren förflygtrafiken på utifrån dagensförutsättningar. Vidare kommer inom kortförhandlingar om markfrågorna att återupptas medstaden, bl.a. för att utreda förutsättningarna förfortsatt flygtrafik. Vi vet att det finns intresse attfortsätta, men villkoren därför skall nu fastställas.Jag är övertyga om att risk- och miljöfaktorerkommer att inkluderas i denna bedömning.Sammanfattningsvis är framtidhelt avhängig av dels koncessionsprövningen ochde miljörestriktioner som slås fast där, delsfrågorna om markupplåtelsevillkor ochhuvudmannaskap för flygplatsen. Dessa frågorligger under det år som kommer och under kanskeytterligare ett eller i stöpsleven.Anf. 259 ():Herr talman! Det är den borgerliga majoriteten iStockholms stad som har önskat att flygtrafikenskall vara kvar, men , som har ettövergripande ansvar för flygsäkerheten, kan välinte med öppna ögon fortsätta att driva en sådanhär verksamhet. Bevisligen har det förekommit etttrettiotal incidenter -- ett par med dödligutgång.