prot · GG097 · 1992-10-15 00:00:00 — Det är ganska anmärkningsvärt,eftersom kommersiella fastigheter första året gickmed förlust i storleksordningen . Det finnsmycket att säga om bristande kunskaper i bankeroch riskbedömningar, men jag skall inte uppehållamig vid det. Många har försökt precisera vad dethär beror på.Bankernas ledning, som var styv ikorken, måste nu ta på sig ett ansvar fullt ut, ävenom den i alltför många fall slipper betala notan.Den kommer efteråt att få betalas av vanligt folk.Jag tänker på låntagarna och skattebetalarna. Motbakgrund av vad som har hänt är det litet märkligtatt Nordbankens chefsekonom under den värstakrisen framträdde som ett slags finansorakel inyhetssändningarna. Han uttalade sig auktoritärtom hur skall ta sig ut ur krisen. Resultatet kunde utläsas i hans egen bank,minus 34 miljoner . Det är enunderlig värld vi lever i.Nu sitter staten, och ytterst skattebetalarna, medSvarte som vanligt. gäller det för oss attta oss ur den uppkomna situationen. Det gällerockså att det här inte kommer att upprepas. Jag vetatt det är en proposition på gång om ändring i lagenom banker och kreditinstitut. Dessa ändringarkommer troligtvis att träda i kraft fr.o.m. årsskiftet.Det är bra. Konkurrenslagstiftningen kommer attskärpas fr.o.m. , om allt går som detskall med och annat. Detta framgår aven annan proposition på gång. Det är välkommetoch bra så att vi kan få konkurrens mellanbankerna. Vi kan då få hit utländska banker.Räntesmällarna är, som vi alla vet, litet för stora idag.Jag beskyller inte på något sätt skatteministern förvad som har hänt på finansmarknaden. Men detligger på ministerns bord att ta hand om surdegen.Det är nu dags att börja tala om denna fråga påallvar. Det har handlat så mycket om finanskrisenatt vi av naturliga skäl har glömt bort bankerna.Problemen är akuta för människor och företag somplågas av höga räntesatser. Den bristandekonkurrensen leder till att det läggs sten på bördan.Bankerna kan ta ut högre räntor än vad de skullekunna göra i en riktig konkurrenssituation, för attkompensera sig för kreditförluster. Det finns i dagingen vilja hos bankerna att sänka räntorna,eftersom alla banker har stora kreditförluster.Jag skulle vilja ställa några frågor tillskatteministern, som jag hoppas att jag skall få svarpå. Jag tror att det är ganska många människor somställer dessa frågor . Hur stor bedömerskatteministern att notan blir totalt för statens delnär det gäller krisen på finansmarknaden? Huravser man att finansiera den?Skatteministern har sagt att staten garanterarbankernas förpliktelser. Därmed har staten ettengagemang i så gott som alla banker. Kommerstaten också att garantera försäkringsbolagens ochfinansbolagens verksamhet?Framdeles hoppas vi att bankerna fullt ut skall få taansvar för sina handlingar. När kan det tänkas ske,så att staten kan släppa sitt engagemang?Allt fler banker och kreditinstitut har svårighetermed kapitaltäckningsgraden. Det medför atttillgången på kapital minskar. Det kan knappastpåverka räntorna positivt. Hur ser skatteministernpå dessa problem?Jag var tidigare inne på att hushållen får betala medännu högre rörliga räntor än vad som skulle behövavara fallet om det fanns en konkurrens värdnamnet. Kommer Nordbanken att varakonkurrensneutral och fortsättningsvis hålla likahöga räntesatser som alla andra banker? Jag har hären intressant annons. Tre banker -- SE-Banken,Nordbanken och -- annonseradesamma dag om en räntesänkning på . Det ärganska intressant.Olika signaler har sänts ut den senaste tiden.Kommer regeringen att låta banker gå i konkurseller kommer man att ta över flera banker om såbehövs? Hur ställer sig skatteministern tillmöjligheten att i vissa fall göra ränteavtal medbankerna och lyfta ut fastigheter i stället för att taöver både banker och fastigheter i de fall det kan bliaktuellt?Anf. 146 Statsrådet ():Fru talman! Det här tror jag var rekord i antaletfrågor.Det går inte att säga hur hög notan kommeratt bli för skattebetalarna. Vår ambition är attförsöka minimera insatserna och riskerna och se tillatt minska utnyttjandet av de garantier som finns.Det går inte att förutsäga någonting om hurstora kostnaderna blir.Även om det är fråga om engångskostnader, får denaturligtvis finansieras på samma sätt somkostnader över huvud taget finansieras av staten.Statens åtaganden omfattar svenska banker, derasdotterbolag samt kreditinstitut med statliganknytning. Någon utvidgning är inte aktuell.Dan , frågade när bankernaskall börja ta ansvar och när staten skall kunnasläppa sitt åtagande. Först och främst är det viktigtatt konstatera att när staten lämnar den här sektornutan att ha denna typ av åtagande, måste det ske påett sådant sätt att de fordringsägare som finns inteåsamkas några speciella risker. Det är mycketviktigt att notera detta. Åtagandena kannaturligtvis inte vara för evigt, men det är för tidigtatt säga när de kan försvinna. Jag vill nu inte göraen sådan bedömning.Jag tror att vi har en tillräckligutlåningskapacitet i svensk ekonomi. Omkapitalbasen krymper och kapitaltäckningskravetknappt uppfylls, är det riktigt att det leder tillmindre utlåningskapacitet. Jag tror ändock attkapaciteten skulle räcka till. Problemet är snarareatt det förekommer en kritik mot banksektorn --som jag har tagit upp i något sammanhang --om att man inte är beredd att låna ut trots att detfinns seriösa säkerheter och rimliga antaganden omatt det är en bra kredit. Jag tycker att bankernamåste ta sitt ansvar. När staten gör sitt för detfinansiella systemet, måste bankerna se till attkreditförsörjningen fungerar på ett bra sätt. Detinnebär inget annat än att säkerheterna måste varafullgoda.Vid rekonstruktionen av Nordbanken måste mansjälvfallet se till att man har konkurrensneutralitet.Men varje situation där staten går in eller där statenblir ägare innebär potentiellt en risk försnedvridningar. Man skall då minska den risken.Det är ett av skälen till att staten så snabbt sommöjligt vill göra sig av med Nordbanken.Det är inte aktuellt att låta någon bank gå ikonkurs. innebär ju att allafordringsägare, förutom ägarna, kommer att råkailla ut. Vårt åtagande, som är nödvändigt för attgarantera stabiliteten i systemet, innebär attfordringsägarna kommer att se sina förpliktelseruppfyllda, och då kan man inte användakonkursinstitutet.Vi har heller ingen ambitioner att ta överbankerna -- tvärtom. Vi skall hålla dem ifrån oss sålångt som möjligt. Staten är nämligen inte bra på attäga och driva banker.Vi ser det inte heller som speciellt lämpligt attstaten blir en mycket stor fastighetsägare. Vi fårhantera bankproblemet på annat sätt än genom attha ett stort som staten skall hantera.Anf. 147 i (nyd)replik:Fru talman! Jag tackar skatteministern för svaren,även om jag inte blev så mycket klokare. Jag vet attdet här är svåra frågor att svara på, och det ärviktigt att vi får i gång en debatt.Intressant är dock hur dyr notan förbankkrisen blir totalt för statens del. Hur bedömerskatteministern den saken med det underlag somfinns ?Ett annat problem som jag skulle vilja ta upp är detfaktum att den lille mannen inte är så attraktivför bankerna. Människor har alltid fått stå medmössan i handen därför att bankerna har krävt godasäkerheter och konkurrensen har varit dålig. Detman har att sätta emot banken är att gå till enannan bank, och då är det inte ens säkert att manfår ett checkhäfte. Det är alltså ett väldigt problemi dag att bankerna har ett sådant övertag översmåfolket.En annan intressant sak som jag inte hann ta upp imitt förra inlägg är att integjorde så mycket nytta när de kunde. Kommeråtgärder att vidtas för att förbättra och stärkaFinansinspektionen? Skatteministern var inne påden frågan tidigare. Det är i det sammanhangetintressant att få veta när vi här i får ta delav uppgifter om detta. Jag förstod det som att detvar en undersökning på gång.Anf. 148 Statsrådet ()replik:Fru talman! Självfallet går det att görabedömningar och förutsägelser, men allt detta ärmellan tummen och pekfingret, och det vore därförfel av mig att göra några förutsägelser om vare sigstorleken av kreditförlusterna under de kommandeåren eller notan för skattebetalarna. Jag vill betonaatt vi tänker vidta åtgärder som gör att man så långtmöjligt kan begränsa kostnaden förskattebetalarna.Under den tid då dessa problem så att säga uppstodvar det som för sedan blev sammanslaget tillFinansinspektionen uppdelat i en bank- och enförsäkringsinspektion. Det är alltså framför allt dentidigare Bankinspektionen det nu gäller. Jagkommer att tillsätta en finansmarknadskommittébestående av människor med kunskap omfinansmarknadens sätt att fungera. De kommer attfå i uppdrag att undersöka vad som på djupetorsakade problemen, vilka mekanismer som skulleha kunnat förebygga problemen -- även om det äratt titta i backspegeln -- samt att se efter hurtillsynen har fungerat och om det ger anledning attföreslå några förändringar. tycker jag atttillsynen fungerar tillfredsställande. Vi har godakontakter och bra rapportering. Det är förnärvarande för tidigt att säga när kommittén blirfärdig med sitt arbete.Anf. 149 ():Fru talman! Det är onekligen litet svårare attbedriva oppositionspolitik på skatteområdet nu ändet var vid . Då hade vi attdiskutera en regeringsdeklaration som innehölllångt gående skattesänkningslöften.Skattetrycket skulle sänkas, hette det.Förmögenhetsskatten skulle avskaffas,kapitalinkomstskatten skulle sänkas, momsenskulle sänkas inte bara på livsmedel utan på allavaror och tjänster, och den genomförda sänkningenav den statliga inkomstskatten skulle ligga fast.Så blev det nu inte. Skattetrycket kommer att blihögre. Förmögenhetsskatten kommer inte attavskaffas. Kapitalinkomstskatten kommer inte attsänkas och inte heller momsen, och den statligainkomstskatten kommer att höjas.Orsaken till allt detta är naturligtvis att den s.k.verkligheten nu har hunnit i fatt regeringen. Manhar tvingats inse att det helt enkelt inte finns någotutrymme för skattesänkningar om man vill slå vaktom sysselsättning, välfärd och en budget inågorlunda balans.Jag dristade mig faktiskt att säga just detta i denallmänpolitiska debatten . BoLundgren, som var med då, svarade med en ganskaså brysk tillrättavisning: ''Ändå har talare eftertalare från socialdemokratin i denna debatt slagitvakt om de världsrekordhöga skatterna. I realitetenhar man nästan pläderat för att höja demytterligare. Det är bra med höga skatter, säger man,och med de offentliga utgifter som skatternafinansierar. Detta kunde man höra nu senast frånLars . Var och en inser naturligtvis att detär en fullkomligt omöjlig politik att sticka huvudeti sanden och inte låtsas om skatternas avgörandebetydelse. Vi måste sänka skatterna.'' Dettabudskap har sedan fortsatt att hamrain i år.Nu är det alltså den moderate skatteministern som slår vakt om ''de världsrekordhögaskatterna''. Det låter nästan litet patetiskt närstatsministern och skatteministern i åretsregeringsdeklaration försöker slingra sig från dettabesvärande faktum. De skall minsann se till så attkapitalinkomstbeskattningen sänks till ochförmögenhetsskatten avskaffas . Menvar och en vet ju att det är val i och attdet är resultatet av det valet som avgör hurskattepolitiken skall utformas 1995.När nu allt detta är sagt finns det anledning attbetona att vi socialdemokrater naturligtvis inte ärnöjda och inte kommer att sitta med armarna i korsi skattepolitiken i fortsättningen. Det finns mycketkvar att göra t.ex. för att återställa skattereformen.Vi har heller inte för avsikt att avskaffaförmögenhetsskatten. Vi vill behålla den ochreformera den så att den blir enklare, rättvisare ocheffektivare.Ett annat område som länge legat osssocialdemokrater varmt om hjärtat är kampen motden ekonomiska brottsligheten i allmänhet ochskattebrottsligheten i synnerhet. Den frågan är numer aktuell än någonsin.Brottsförebyggande rådet har låtitskattemyndigheterna specialstudera 830 företaginom branscherna bilreparation, städning, måleri,restauranger, ombyggnader, taxi och åkeri. Detman fann i den undersökningen var minst sagtupprörande: Inte av de undersöktaföretagen hade sysslat med oegentligheter av olikaslag, framför allt rent skattefusk.Man fann också att det var ganska riskfritt att sysslamed den typen av verksamhet. Av debrottsmisstänkta företagen hade endast 24 %anmälts till åtal. Skatterevisorerna ansåg det intemödan värt att göra sådana anmälningar. De visstenämligen att det oftast tar så innan det blirnågon rättegång att brottet hinner preskriberas,och det beror naturligtvis på brist på resurser hosskattemyndigheter, polis och åklagare.Vi socialdemokrater har -- senast ivår ekonomisk-politiska motion -- velat gedessa myndigheter bättre möjligheter i kampenmot ekonomisk brottslighet. Det har varit mycketsvårt att få gehör för sådana förslag bland deborgerliga partierna, framför allt hos Moderatasamlingspartiet. Det är faktiskt ganska typiskt attårets regeringsdeklaration över huvud taget intenämner den ekonomiska brottsligheten.Däremot får vi nu från höraatt stora resurser skall satsas på att komma till rättamed snatterierna i våra varuhus. kan vi idagspressen läsa om hur ekobrottslingarna kommerundan och t.o.m. kan leva lyxliv i och andraskatteparadis.Vi socialdemokrater menar att det nu är dags att påallvar ta itu med den ekonomiska brottsligheten.Det kan ske genom mer resurser till polis, åklagareoch skattemyndigheter, men framför allt genom attdessa myndigheter samverkar på ett effektivaresätt. Det kan komma att kosta pengar, menerfarenheten visar att sådana satsningar ärmycket lönsamma genom att statensskatteinkomster ökar dramatiskt. På det viset blirdet ett viktigt led i kampen mot den ekonomiskakrisen.Anf. 150 STATSRÅDET BO () replik:Fru talman! Jag saknar faktiskt de trevliga trätorna,både i kammaren och i skatteutskottet, med LarsHedfors och andra.Det är ju så, att hade vi själva kunnatordna en krisuppgörelse och skapa en bredmajoritet i skulle den inte sett likadan utsom de uppgörelser vi träffat medSocialdemokraterna. Varje uppgörelse som syftartill att göra vad som är bäst för landet måste mednödvändighet innehålla inslag från bägge parter.Det är självklart. Det vore fel att säga att det är påannat vis.Det är ingen hemlighet att det är partisom har påyrkat att i uppgörelsen måste ingåskattehöjning. Detta har inte yrkats frånregeringspartiernas sida. Och fårSocialdemokraterna ta ett visst ansvar.Det vi får göra är att ta ett ansvar för helheten. Vimåste bedöma om vi tycker att priset är värt attbetala för att Socialdemokraterna skall accepteraatt det grundläggande problemet i svensk ekonomiär och har varit de alltför höga offentliga utgifterna.De har accepterat en neddragning med 30miljarder kronor , och då tycker vi attdet är värt priset.Det gäller då att de skattehöjningar som påyrkas ärså litet skadliga som möjligt. Det har vi naturligtvisockså sett till. Man kan t.o.m. hävda att höjningenav tobaksskatten har positiva värden på den andrasidan.Det som är problematiskt är att vi också haraccepterat en del förskjutningar avskattesänkningen, men inte att man river upptidigare beslut. Det är viktigt. Beslutet om att slopaförmögenhetsskatten ligger fast, men med enövergångsregel som innebär att man har en litenförmögenhetsskatt kvar till den 1 januari 1995.Samma sak gäller kapitalinkomstskatten.Det är viktigt att komma ihåg att valet ägerrum oavsett om vi träffat en uppgörelse eller inte.Lars säger att eftersom vi har förskjutitbeslutet kommer valet att avgöra frågan.Innebär det att Socialdemokraterna hadeaccepterat att förmögenhetsskatten hade slopatsom det hade skett i stället för1995? Säkert inte.Det kvarstår för oss ett pedagogiskt problem,nämligen att förklara för Socialdemokraterna attSverige, och framför allt de allra svagastemänniskorna i , inte gynnas av att viåterinför skatter som gör att människor medkompetens, tillgångar och entreprenörskap lämnarlandet för att slippa betala skatt.Socialdemokraterna har ju drivit människor urSverige som skulle ha behövts i för att klaravåra problem. Jag är ganska övertygad om att nikommer att få svårt att i valrörelsen förklaravarför ni vill återinföra förmögenhetsskatten, ochvarför ni vill göra det på ett sådant sätt att denspeciellt hårt drabbar mindre och medelstoraföretag. Det är ju detta menar medreformering.Anf. 151 () replik:Fru talman! Jag vet inte om det möjligen är litet aveftertankens kranka blekhet som drabbar BoLundgren nu när han säger: Vi har minsann inteyrkat på att skatterna skulle höjas. Nej, men ni harunder förespeglat svenska folket att niskulle sänka skatten. Tvärsäkert har ni sagt att dettahar varit möjligt. Ni började med Ny start förSverige. Ni fortsatte med Skatter förtillväxt. Ni fortsatte medkompletteringspropositionen, och så sent som iaugusti månad 1992 gav ni ut en skrift som heterSkattebomben, som syftade på desocialdemokratiska skattehöjningarna. Men någraveckor efter detta höjer ni skatterna själva. Litetmindre tvärsäkerhet och litet större ödmjukhethade kanske varit på sin plats.När det gäller kapitalinkomstskatten: Jag vet att BoLundgren inte varit med i förhandlingarna, så hankan inte veta hur det har gått till. Men enligt derapporter jag har fått är det inte fråga om någotslags moratorium när det gäller kapitalvinstskatten.Den skall höjas till , punkt och slut, ingatidsbegränsningar.Får jag sedan slutligen be att möjligenockså kommentera det jag sade om denekonomiska brottsligheten. Det är inte nog med attni struntar i det i regeringsdeklarationen. BoLundgren tycks strunta i det här också. Det ärallvarligt, eftersom det är ett så stort ekonomisktoch moraliskt problem för Sverige.Anf. 152 Statsrådet ()replik:Fru talman! Självklart bagatelliserar vi inte denekonomiska brottsligheten. I den mån detförekommer skattebrott skall de beivras. Det ärmot den bakgrunden som harvarit fredat för besparingskravsom har påverkat andra statliga myndigheter. Manligger kvar på ungefär den möjlighet till verksamhetsom gällde under den socialdemokratiska tiden.Det är en självklarhet att vi inte får accepterasådana saker som skattebrott. Det kan vi varaöverens om.Låt mig nu gå tillbaka till att resonera om detta medskattehöjningar.Lars sade att mitt parti för sedanpresenterade rapporten . Det är rätt.Den redovisade vad Socialdemokraternaantagligen skulle göra om de själva hade fåttbestämma om den ekonomiska politiken. Då hadeskatterna höjts dramatiskt.Från 1991 till 1993, med de beslut som har fattats iriksdagen och som är aviserade i uppgörelsernamellan oss och Socialdemokraterna, kommerskatteuttaget att minska med drygt 12 miljarderkronor. Det är alltså en skattesänkning. Det är enannan inriktning på politiken än den som drevs avSocialdemokraterna i regeringsställning, därskatterna successivt höjdes med de negativaeffekter det har.Det är slutligen viktigt att klarlägga litet om dettamed insikten. , är det rimligt attåterinföra och t.o.m. skärpa jämfört med tidigare --vilket blir resultatet av det ni kallar reformering --förmögenhetsskatten för både mindre ochmedelstora företag? Är det rimligt, ,att återinföra en skatt som har lett till att de sombyggde upp företag som Tetrapak och harlämnat i stället för att kunna vara kvar iSverige och verka med sin kompetens och sinatillgångar?Anf. 153 () replik:Fru talman! Det är i allra högsta grad rimligt attåterinföra förmögenhetsskatten. De åtgärder vi nuvidtar drabbar i mycket stor utsträckning de''vanliga människorna''. De med storaförmögenheter kommer ofta väldigt billigt undanoch har så gjort . Därför är det viktigtatt vi får tillbaka förmögenhetsskatten och att vi fården utformad på ett sådant sätt att den verkligen äreffektiv och rättvis. Det kommer visocialdemokrater att kämpa för framöver.Bo Lundgren säger att han inte bagatelliserar denekonomiska brottsligheten. Det anser jag vara enläpparnas bekännelse, för det är precis vadModerata samlingspartiet har gjort under desenaste 10 åren.När vi socialdemokrater har lagt fram det enaförslaget efter det andra för att komma till rättamed dessa avarter, då har ni sagt nej. Gång på gång,till vartenda förslag faktiskt. Ni vill dessutomberöva skattemyndigheterna de instrument som debehöver för att komma till rätta med dessa avarter.Jag tänker på att ni vill avskaffa generalklausulen.Ni vill luckra upp betalnings- ochbevissäkringslagen. Det är att bagatellisera den härtypen av brottslighet. Dessutom har ni konsekventsagt nej till ökade resurser för sådana här saker hosskattemyndigheterna.Jag vet inte om jag uppfattade rätt,om han hävdade att det varskattesänkningar som och regeringengenomfört.Jag kan berätta för att skatteutskottetvar på studiebesök hos . De är väldigtpedagogiska. De visade kurvor på skattetrycket. Vifick se en rejäl uppgång på kurvan . Dehävdar att den moderatledda skattepolitiken i dethär landet leder till en höjning av skattetrycket.Vi vet också att den organisation oftastöder sig på, nämligen ,anklagar för att höja skattetrycket iSverige. Det måste kännas ganska pinsamt för enmoderat skatteminister som under hela sin politiskatid har hävdat att skatterna skall sänkas.Anf. 154 (nyd):Fru talman! Jag tänker börja mitt anförande i dagmed att tala litet om de krispaket som regeringenoch Socialdemokraterna tvingats till. Dessa paketär i det stora hela bra, men, fru talman, det finns enmycket negativ åtgärd i det sista paketet, och detär den uteblivna momssänkningen från 25 till 22 %samt den aviserade höjningen av momsen pålivsmedel och turism från 18 till 21 %.Detta leder givetvis till en kraftigt minskadköpkraft. Därmed börjar handeln knäa och fårproblem med konkurser. Medbetalningssvårigheterna får fastighetsbranschenytterligare problem, och bankerna får störreproblem.Jag menar att den här uteblivna momssänkningen,och höjningen, kan leda till mycket störrekostnader för statskassan i slutändan. Den leder tillföretagskonkurser, högre arbetslöshet och ökadebidrag, samt framför allt att bankerna kan få detsvårare. Detta måste vi i slutändan betala.Jag vill också nämna turismen. Den är en stornäringsgren i , som har över 200 000arbetstillfällen. Den har börjat se en ljusning, trotsen nedgång . Man sågen liten ljusning i den momssänkning som gjordes.Men vad får den nu? Man slår undan benen totalt --pladask!30 företag har gått i konkurs bara i en sådanliten ort som Åre. Vi har samma mönster inomnästan hela turistbranschen.Danmark och har ökat med20 %.Nej, vi kommer att få stora problem medturistnäringen om vi inte sänker momsen.Vi i Ny demokrati tror att vid en kraftigmomssänkning på turismen skulle man få in merapengar till statskassan. Framför allt skulle vi slippabetala de personer som blir arbetslösa. Där handlardet om miljardbelopp direkt, det vet vi.Då kommer vi in på den prekära frågan om att dettaskall finansieras. Vi har om föreslagitfinansiering av detta. Vi vill spara kraftigt påflyktingpolitiken. Vi vill sänka anslagen tillbiståndet men effektivisera det. Detbetyder att biståndet blir bättre med en sänkningom man kör en riktig rationalisering.Vi har talat om organisationsbidragen,behovsanpassade barnbidrag, slopadhemspråksundervisning.Detta är ju ingenting att skämmas för. Våra kunder,dvs. väljarna, sluter upp bakom dessa punkter.Över halva den svenska befolkningen tycker attdessa punkter är bra. Och detta är strukturellanedskärningar i budgeten, det vet vi.Varför är det så farligt att lyssna på våra kunder,våra väljare?Vi har ju ett brett stöd för de här åtgärderna.Fortsatta besparingar i socialförsäkringssystemet ärockså ett nödvändigt ont. Jag tar som exempelprivatiseringen av arbetslöshetsförsäkringen. Detfinns mer pengar att spara.Anf. 155 ():Herr talman! I en visa sägs det: ''Ge mig fyraminuter och så skall jag strax blipopulär.'' Men alla visor är inte sanna. Politik gårheller inte ut på att man skall bli populär i alla lägenoch i alla läger. Politik när den är som bäst innebäri stället att diskutera sakligt och ta beslut för detgemensamma bästa.När jag inte är riksdagsledamot är jag lärare. Jaghar lärt mina elever att först disuterar ochsedan tar beslut.