prot · GF0973 · 1992-03-10 00:00:00 — Man lyssnar ibland också på de borgerliga och de socialdemokratiskaekonomer som säger att regeringen bedriver precis fel politik i fel tid. Denpolitiken leder till att kvinnor förlorar jobb, och den leder till problem påarbetsmarknaden.Visst behöver vi omstrukturera inom statsförvaltningen -- det vet ocksådessa kvinnor. Många av dem är beredda att byta jobb. Men de uppleversaken så att regeringen är okänslig som arbetsgivare. Varför tog t.ex. regeringen beslutet om att myndigheterna skulle bära pensionskostnaderna? Det var ju precis fel åtgärd, om man vill stimulera kvinnor och villlåta dem få möjlighet att stanna kvar på sina jobb. Det är kvinnor som kanske har 15--kvar i arbetslivet. Och varför är man okänslig när det gällerexempelvis utvecklingen av vuxenutbildningen, sådant som skall stärkadessa kvinnor?Anf. 196 Finansminister ():Herr talman! Om vill föra en diskussion i allmänhet omkvinnornas situation på arbetsmarknaden eller för den delen om förhållandena för sådana som är kommunalanställda skall jag gärna göra det. Menfrågan gällde de statligt anställda, och det var därför som jag i svaret redovisade det statliga trygghetsavtalet som ju är mycket långtgående och såvitt jagvet enligt alla bedömningar anses mycket bra och mycket generöst. Jagtycker det är viktigt att det förblir så.Jag håller med om att kvinnor har en mycket stor kompetenssom alltför litet har tagits till vara under många, . Där finns en delförsyndelser som man kanske inte behöver prata så mycket om. Men det ärändå i hög grad nya möjligheter som öppnar sig för de kvinnor som vill görainsatser vid sidan av anställningen hos den statliga arbetsgivaren inom justde områden där de har kompetens och mångårig erfarenhet. Jag tänker dåpå start av nya företag inom en rad olika områden som speciellt har varitkvinnors arbetsmarknad och där dessa verkligen har mycket stor kompetens.Får jag också påminna om att det program för rationalisering och annat inomstatsförvaltningen som löper, påbörjades för ett och ett halvt eller två årsedan. Såvitt jag förstår är det ett program som det råder en ganska betydande politisk enighet om. Det finns inte någon anledning att ha så att sägaen övertung administration, utan det är viktigt att de resurser och de jobbsom finns inom området satsas på de väsentliga verksamheterna. Jag tror atti längden kommer de kvinnor som talar om och i lika höggrad de män som jobbar med motvarande arbetsuppgifter att finna att det ären ganska positiv lösning som man därigenom går till mötes.Anf. 197 ():Herr talman! Jag hade inte för avsikt att ta upp en allmän politisk debatt,men finansministern upprepade i sitt svar den trosinriktning som snart barahon och regeringen har när det gäller effekterna av den borgerliga politiken.Jag tycker det är viktigt att vi är ense om kvinnors kompetens och kvinnorsmöjlighet att utvecklas, men det måste också vara så att kvinnor ser att detfinns en framtida arbetsmarknad.Vi kan ha olika syn på saken utifrån skilda ideologiska utgångspunkter, mendet är inte så att det blir fler jobb i barnomsorgen därför att det inrättas privata daghem eller fler jobb i skolan därför att det inrättas privata skolor.Detta om det inte är så att finansministern de facto bedömer saken så, att deprivata alternativen är mindre effektiva när det gäller personalutnyttjandeo. d.Finansministern svarade inte på frågan om pensionerna.Anf. 198 Finansminister ():Herr talman! beskrivning av antalet jobb som tillkommereller avgår genom privat barnomsorg var en aning konstig. Jag tror att vaddet finns anledning att slå fast är att för de människor som jobbar på områdetoch för de människor som behöver få dessa tjänster utförda -- vare sig det ärbarnomsorgen eller statliga förvaltningstjänster eller någonting annat -- ärdet helt avgörande och det helt centrala att vi kan få i gång den ekonomiskautvecklingen, så att det finns en bas för de olika systemen. Det hoppas jagatt håller med om. Jag tror inte att vi har haft olikaåsikter mellan partierna om denna grundläggande föreställning.Det som sedan tog upp var, tycker jag, en något annorlundafråga än den som ställdes inledningsvis, för den ursprungliga frågan gälldeom regeringen vill hjälpa dem som får problem i samband med omstrukturering inom statsförvaltningen. Den frågan har jag besvarat.Anf. 199 ():Herr talman! Helt kort: Genom att minska efterfrågan minskar ni ocksåmöjligheten till tillväxt och möjligheten att bredda den bas som behövs förkvinnojobben. Men jag tycker, praktiskt sett, att finansministern inte sätterin frågan om regeringens hantering av pensionerna hos myndigheterna i detsammanhang som min ursprungliga fråga är ställd inom. Den handlar justom den politik som den borgerliga regeringen för såsom arbetsgivare.Anf. 200 Finansminister ():Herr talman! Just i fråga om pensioner för de statligt anställda kan jag baratala om för att det slöts ett nytt pensionsavtal avseende dessaför . Den förra regeringen hade icke avsatt till depensionerna. Det är fråga om i ökade pensionsutbetalningar som den socialdemokratiska regeringen trots att avtal fanns ickehade avsatt en enda krona för i budgeten. Jag tycker att det är anmärkningsvärt, och vi kommer att rätta till detta. Den historieskrivning som IngerLundberg gör är faktiskt felaktig.Anf. 201 ():Herr talman! Men visst är det ändå, finansministern, sant att regeringen idecember 1991 beslöt att myndigheterna skulle bära kostnaderna under detförsta året i samband med pensioneringar som skedde med anledning av omställningar o. d. Och visst är det ett faktum att detta ute på statliga myndigheter innebär att personer som kanske har 20--anställning inomett jobb tvingas gå för att den enskilda myndigheten skall klara sitt budgetsaldo.Anf.202 Finansminister ():Herr talman! Att de enskilda myndigheterna betalar kostnader för personaltycker jag är alldeles självklart -- det är rimligt och riktigt. Den effekt somInger beskriver har jag inte hört talas om förut. Mera anmärkningsvärd är den tidigare socialdemokratiska regeringens brist på hanteringav pensioner till statligt anställda, vilken jag upplever som utomordentligtnegativ gentemot de anställda.Anf. 203 ():Herr talman! Finansministern är en nästan lika skicklig oppositionspolitikersom . Hon talar om den socialdemokratiska regeringens politik närjag ställer frågor om effekterna för dem som är anställda på statliga myndigheter när man minskar personalen. Finansministern har inte hört talas omhur det fungerar praktiskt, och jag kan ha respekt för det -- det är inte lättatt se effekterna av varje enskilt beslut man fattar. Jag vill upprepa det rådjag gav inledningsvis: Gå ut och träffa dem som jobbar på statliga myndigheter! Det här är kanske inte ett jättestort problem, men det är ett faktisktproblem, och det är fel beslut i fel tid.Anf. 204 Finansminister ():Herr talman! Att myndigheterna ansvarar för lönekostnader inkl. det somibland på fikonspråk kallas bikostnader, dvs. sociala avgifter och pensionskostnader, är rimligt och bra. Vad som däremot är mera besvärande är omregeringen inte avsätter pengar för ingångna avtal. Vi rättar till detta, ochdet är en mycket stor fördel för just de pensionsutgifter som har kommit att diskutera.Anf. 205 ():Herr talman! Det är inte pensionsutgifterna som sådana jag talar om, utandet är koncernen statens ansvar för sin personalpolitik. Det kan finnas frågorsom man skall bära gemensamt, t.ex. pensionskostnaderna i samband medomställning. Det är möjligt att finansministern och jag har olika åsikter i denhär frågan, som i så många andra frågor, men jag vill ändå vädja till henneatt ta reda på vilka praktiska effekter regeringens politik får.Anf. 206 Finansminister ():Herr talman! Frågan om statens personalpolitik har diskuterats mångagånger i . Jag deltog själv i de diskussionerna i finansutskottet påden tid jag var oppositionspolitiker, och det har funnits en betydande samstämmighet om vikten av att ha en bra personalpolitik, som tillgodoser arbetsgivaren statens önskemål om att ha en kompetent personal ochde anställdas behov av att ha bra arbetsvillkor och bra pensionsrättigheter.Jag beklagar om vill bryta upp den samsyn som har varit tillstor fördel för de statligt anställda.Anf. 207 ():Herr talman! Jag hoppas att vi kan vara eniga när det gäller den statliga personalpolitiken. Det är inget tvivel om att vi socialdemokrater ser sysselsättningsfrågorna och att vi socialdemokratiska kvinnor ser kvinnors sysselsättning som den viktigaste framtidsfrågan.Jag vill peka på att det är lätt att diskutera statliga sysselsättningsfrågornärproblemen inte är så stora. Vi befinner oss nu i en mycket svår situation, ochscenariot för framtiden är inte hoppfullt, . Det finns utomordentligt många orostecken, och jag vill bara vädja till finansministern att tadem till sig så att vi tillsammans kan driva en ansvarsfull personalpolitik.Anf. 208 Finansminister ():Herr talman! Jag tycker att har rätt i mycket, men hon harfel i två saker. Framtiden är inte dyster, utan jag ser en positiv framtid försysselsättningen. Det gäller inte bara kvinnorna, utan också om den andrahälften av befolkningen. Det finns ett antal män som jobbar i staten och påannat sätt, och det är viktigt att sysselsättningsutvecklingen är positiv ocksåför den delen av den svenska befolkningen.Överläggningen var härmed avslutad.f401 > 30 § Svar på fråga 1991/92:463 om information om att starta eget daghemm.m.Anf. 209 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig hurmycket det har kostat att framställa och distribuera de två broschyrer och det ljudband som ingåtti information om att startaeget daghem.Regeringen har fått väljarnas förtroende att genomföra en kraftfull förnyelse av den sociala sektorn. Att öka valfriheten för de människor som efterfrågar vård och service är en viktig del i dennaförnyelse.Beslutet att ge barnomsorgspersonal och andramöjlighet att med bibehållet statligt stöd startadagoch fritidshem i egen regi var ett viktigt steg idenna valfrihetsstrategi. Det var också naturligtatt gå ut med en bred information till bl.a. kommunala tjänstemän och barnomsorgspersonal omde nya möjligheterna.Att det finns ett stort intresse framgår av att privatpersoner, kommuner och företag redan underde har beställt ca 4 000 exemplar av det fördjupningsmaterial som finns tillgängligt i . Det överträffaräven mina egna förväntningar.Den totala kostnaden för informationskampanjenuppgår till drygt 1 milj.kr. Kostnaderna har belastat departementets anslag för initiativverksamhet.Anf. 210 ():Herr talman! Jag tackar för svaret.Jag tycker att regeringens s.k. valfrihetsrevolutionfår alltmer besynnerliga drag, och det är tråkigtatt med sitt engagemang skalltvingas ägna sin energi åt en så smal sektor pådetta område.Först skrev en proposition, sommer handlade om företagsamhet än om barn. Sedan uppmanades hans tjänstemän att ringa till 150kommuner och fråga om barnomsorgen, inte allmänt hur det går med behovstäckningen, medkvaliteten, med mångfalden, utan hur många privata dagis man möjligtvis kunde få fram. harBengt använt departementets anslagför initiativverksamhet till en broschyr som riktarsig enbart till de förhållandevis få som vill startaeget men som inte innehåller allmän rådgivning tilldem som bedriver verksamhet.Min första fråga är: Varför har inte och använt de här pengarna till en allmän rådgivning till alla oavsett huvudmannaskap om hur man kan främja mångfaldoch kvalitet i barnomsorgen? Något sådant skullejag ha applåderat.Jag tror att talet om att öka valfriheten ter sig närmast bisarrt för alla de förtvivlade föräldrar ochall den personal som upplever hur daghemstängs och dagmammor avskedas fast det finnsbarn som behöver dem. Vad har säga till dem? Är t.ex. beredd att rikta en kraftfull uppmaning till kommunerna att skydda barnen och barnomsorgen i deneddragningsprogram och besparingsprogramsom nu genomförs?Anf. 211 Socialminister ():Herr talman! Låt mig först säga att det ankommerpå att gå ut med allmänna råd närdet gäller barnomsorgen, och det sker också imycket stor omfattning. Det har kommit ett antalpublikationer om detta under senare år.Vad gäller barnomsorgen i kommunerna har jagmot bakgrund av fråga och en artikel som hon har publicerat i vissa tidningar -- därhon påstår att har sett tendenser till att behovstäckningen minskar genom regeringens och de nya borgerliga kommunledningarnas åtstramningar -- haft kontakt dels med , dels med vilken täckning det finns för de här påståendena. På har jag fått beskedfrån den tjänsteman som är ansvarig för detta attde inte har sett några tecken på att behovstäckningen minskar i kommunerna. Lärarförbundetuppger att det inte sker någon ökning av antaletarbetslösa förskollärare, och man har inte hellersett att antalet varsel har ökat.Det är möjligt att det finns en oro för vad framtiden kan bära i sitt sköte -- som det alltid gör närman har ekonomiska problem -- men det har ännuinte manifesterats i någon nedläggning av daghemeller någon ökad arbetslöshet bland förskollärare.Därför undrar jag vilken källa åberopar i artikeln, eftersom uppger till mig att man inte känner till de här tendenserna.Anf. 212 ():Herr talman! Min källa är ,och jag kan bara konstatera att man har gett ossolika uppgifter. I och för sig säger man att detännu är svårt att förutse effekterna och att mantror att det kommer att bli mycket värre än vaddet nu är. Likaså är de fackliga organisationernadjupt oroliga.Jag kan inte nöja mig med att att det är hans uppgift som ansvarigt statsråd på det här området att ägna sig enbart åt frågan om hur många privata dagis som startas, medan myndigheterna skall få göra resten. Jag tyckeratt det ansvariga statsrådet har till uppgift attdriva på, att engagera. Jag kan bara dra en slutsats: tycker inte att de andra alternativen och de som arbetar där är lika viktiga.Det är inte bra.Bengt gav inte heller den uppmaningsom jag gav honom möjlighet att ge, dvs. att sägaåt kommunerna att skydda barnen och barnomsorgen i de nedskärningsprogram som genomförs. Kan inte göra den insatsenför barnen?Anf. 213 Socialminister ():Herr talman! Jo, det är självklart, är också den linje jag har drivit i många debatter och i många sammanhang när det gäller barnomsorgen, att barnen skall skyddas. i denna kammare sedan en replikväxling där jag hävdade, att givet att man genomför det nya förslaget till statsbidrag till kommunerna bör man införa en lagstiftning om barnomsorg. Det om något är väl ett uttryck för dennaönskan.Det skulle vara intressant att få veta på , eftersom de personersom är ansvariga för verksamheten som jag har talat med uppger att de inte har sett några tendenser.Eftersom åberopar i tidningsartikeln skulle jag gärna vilja vetavem som hon har talat med där.Det är självklart att jag inte bara ägnar mig åt privata dagis. I den broschyr som åberopar konstaterar vi att huvuddelen av dagisverksamheten med all sannolikhet också i framtidenkommer att bedrivas i regi. Jag har under resor, både som oppositionspolitiker och nusom socialminister, huvudsakligen besökt kommunala dagis, inte privata dagis.Anf. 214 ():Herr talman! Det är bra att dåoch då säger att det behövs lagstiftning om rätt tilldagis för alla barn och om kvalitet i barnomsorgen. Men det är handlingarna som räknas, och ihöstas röstade den borgerliga majoriteten emot ettsådant förslag som vi hade väckt. Vi har upprepatdet . I den förra replikväxlingen kunde jag intefå något löfte från om detta.Kan jag få det nu?Jag tycker inte att uppmaningtill kommunerna var särskilt kraftfull, och hanspartikamrater medverkar ju i de nedskärningarsom faktiskt pågår.Kan jag få ett löfte om att ochsocialdepartementet kommer att använda det häranslaget för den stimulans och den informationsom alla dagis behöver oavsett huvudmannaskap?Det är mycket som är bra i denna information,men varför skall bara de som vill starta eget haden?Anf. 215 Socialminister ():Herr talman! Jag efterlyser fortfarande BirgittaDahls källa på . Jag har ställtfrågan , och det är angeläget att få vetadet, eftersom ger mig annaninformation. Jag har talat med ,som är ansvarig på . Vem harBirgitta talat med?Vi håller på att titta på frågan om ett lagförslag.Det har inte hänt någonting under den socialdemokratiska regeringstiden. Jag har varit socialminister några månader och räknar med att inte behöva vara det särskilt länge innan jag kan läggafram ett lagförslag. har suttit i en regering utan att det hände någonting. Undertiden har ni också sagt nej till förslag som vi harlagt fram i , så någon större handlingskraft har ni inte visat på den här punkten förränni hamnade i opposition. Vi skall försöka visahandlingskraft också i regeringsställning.Anf. 216 ():Herr talman! vi satt i regeringsställning närmast fördubblade vi antalet daghemsplatser, från 210 000 till 410 000. Det gjorde det möjligt att flytta fram positionerna för attockså kräva lagstiftning, och den behövs , närregeringen och borgerliga kommunledningar harbörjat stänga daghem och avskeda dagmammoroch på det sättet öka bristen på barnomsorg.Anf. 217 Socialminister ():Herr talman! Än en gång: Vem är på ? Skall det vara alldeles omöjligt att svara på denna fråga, när hon självi tidningsartikeln säger att hon har fått uppgifterfrån ?Det ni efterlämnade var en kö på ca 60 000 barnsom inte kunde få plats på daghem. Det var mycketbeklagligt, men vi sätter nu in kraftfulla åtgärderför att bli av med den kön.Jag vill ta upp ytterligare en fråga. I den här tidningsartikeln säger att vi i det informationsmaterial vi har gått ut med talar om hurman skall gå till väga för att starta privata dagis --det är alldeles riktigt -- och för att slippa det förskräckliga gemensamma. Kan talaom var i materialet det finns en antydan åt det hållet? Det står också att jag har låtit göra en videomed mig själv. Denna video är ett litet kassettbanddär jag talar i och bl.a. konstateraratt min egen son går på kommunalt dagis, att jagär mycket nöjd med det och inte har några tankarom att kommunala dagis inte skulle kunna fungeraväl. Kan medge att den bild som i artikeln inte är sanningsenlig?Anf. 218 ():Herr talman! Jag kan medge att jag använde ordetvideo i stället för ordet kassett, och det var naturligtvis fel.Verkligheten är den, , att förtvivlade föräldrar och förtvivlad personal påmånga håll diskuterar tanken att göra om kommunala dagis till privata för att kunna fortsätta verksamheten när kommunen stänger dessa daghem.Där sitter förtvivlade föräldrar och diskuterarmed förtvivlade dagmammor om dessa möjligtviskan börja jobba svart så att man kan klara verksamheten och så att föräldrarna kan få sin barnomsorg och dagmammorna sin inkomst -- dockutan social trygghet och pension. Det är den verklighet som tvingar fram en privatisering som varken de anställda eller föräldrarna vill ha. Det ärdenna verklighet jag beskriver i min artikel, ochdet står jag för.Anf. 219 Socialminister ():Herr talman! Det är inte alls det som i artikeln.Dessutom vill jag säga att privatisering av daghemnaturligtvis bara kommer att ske om det finns personal som är intresserad av detta. Daghemsplatserpå privata dagis kommer bara att efterfrågas omdet finns föräldrar som är intresserade av detta.Nu frågar jag för jag vet inte vilkengång i ordningen: Vem är källan till den uppgiftsom går ut med i sin artikel? Och varnågonstans i vårt material står det att vi går utmed detta för att man skall ''slippa ifrån det förskräckliga gemensamma''? Man kan väl inteskriva sådana saker i en artikel utan att vara beredd att tala om var i det material man skriver omsom det finns formuleringar av den typen.Kan inte medge att ni efterlämnadeen barnomsorgskö på 60 000 det år då ni hade lovat att kön skulle vara borta?Anf. 220 ():Herr talman! Vi byggde ut barnomsorgen med200 000 platser. Under den tiden ökade antaletbarn i förskoleåldern med mer än 100 000 extra,eftersom vi hade en så bra familjepolitik ochbyggde ut barnomsorgen, byggde ut föräldraförsäkringen och flerdubblade barnbidragen. Vi ficken ''baby boom'', som gjorde att det krävdesmånga fler platser än ursprungligen för att full behovstäckning skulle . Ingen annan hade klarat av den väldiga utbyggnad som vi klarade.Verkligheten ute i , den jag möter fleragånger , är den att barnomsorgen i dagprivatiseras under tvång, eftersom borgerligtstyrda kommuner stänger daghem och avskedardagmammor. I vissa stadsdelar i min egen kommun avskedas alla dagmammor, och i en endastadsdel läggs fem barnstugor ner.Anf. 221 Socialminister ():Herr talman! Låt mig konstatera tre saker.Birgitta förnekar inte att 60 000 barn fortfarande stod i barnomsorgskö det år då barnomsorgsköerna skulle vara borta. Socialdemokraterna misslyckades att leva upp till det mål som vitillsammans fattade beslut om i 1985.Birgitta kan inte tala om var i den broschyrsom hon kritiserar som hon har läst att vi talar om''det förskräckliga gemensamma'', utan det somsägs om det i artikeln är ett rent falsarium.Birgitta vägrar också att tala om vem det ärpå som hon har talat med ochsom hon åberopar i artikeln. Jag börjar tro attockså det bara är ett påhitt.Anf. 222 ():Herr talman! Jag tänker under inga omständigheter lämna ut det namnet. Jag tycker faktiskt attBengt själv borde begripa att detskulle innebära risker som ingen skall behöva ta.Jag har givit en hederlig beskrivning av den barnomsorgsutbyggnad som är utan motstycke i svenskhistoria och av orsakerna till att det blev svårareän vad någon kunde förutse att inom given tiduppnå det målet. Hade barnafödandet hållit de födelsetal vi har haft sedan , hade målet uppnåtts . Kan inteBengt erkänna det och ge den socialdemokratiska regeringen en eloge för att vi faktisktklarade en näst intill hundraprocentig behovstäckning trots det mycket kraftigt ökade barnantalet,som ökade kostnaderna inte bara för barnomsorgutan också för föräldraförsäkring och barnbidrag,som vi kraftfullt förstärkte?Anf. 223 Socialminister ():Herr talman! Om tjänstemän på talar om hur den faktiska situationen enligt deras bedömning är, kan det ju inte vara några källor som man har anledning att dölja. Jag har talatmed de personer på som sysslar med dessa frågor, och jag är naturligtvis beredd att ange min källa, eftersom jag har talat medpersoner som kan detta.Jag kan, herr talman, bara konstatera att jag harsvarat på frågor, men hon kan intesvara på mina.Anf. 224 ():Herr talman! har inte svarat påmina frågor. Han har t.ex. inte svarat på varförhan inte är beredd att ägna samma intresse åtandra dagis än privata och se till att dessa fårminst lika bra information. harinte heller givit den kraftfulla uppmaning till kommunerna som jag begärde.Anf. 225 Socialminister ():Herr talman! Jag ägnar ett betydligt större intresse åt kommunala dagis än åt privata av detenkla skälet att de kommunala daghemmen är såmånga fler. På den punkten har redan tidigare fått ett mycket klart besked, och jaghar nu upprepat det.Vidare driver jag i alla tänkbara sammanhang --men jag tycker inte att en uppmaning till BirgittaDahl på den punkten är så intressant -- kravet påatt kommunerna skall priotera barnomsorgen ochse till att vi får bort den kö som efterlämnade.Överläggningen var härmed avslutad.31 § Svar på fråga 1991/92:468 om --Brunnsviken-områdetAnf. 226 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omregeringen avser att lokalisera verksamheter somt.ex. och till detkänsliga --Brunnsviken-området.Det finns många exploateringsintressen som göranspråk på --Brunnsviken-området. Bristenpå en samordnad syn på områdets framtida utveckling försvårar ställningstagandena till enskilda projekt. De berörda kommunerna, Solnaoch , har naturligtvis ansvaret för planeringen av området.Regeringen fattade ettbeslut om planeringen av bl.a. --Brunnsviken-området. Beslutet, som fattades med stöd avnaturresurslagen, innebär att och kommuner skall redovisa hur kommunernai sin planering avser att tillgodose naturvårdens,kulturminnesvårdens och friluftslivets intressen iområdet kring --samt Ulriksdaloch Norra och .