prot · GF0973 · 1992-03-10 00:00:00 — Till grund för ändringen ligger då också uppfattningen att djurskyddslagstiftningen inte kan anses utgöra något hinder mot att en veterinär, som förskriver det bedövningsmedelsom behövs för avhorningen, överlåter till någon annan att utföra ingreppet.I det enskilda fallet ankommer det givetvis på veterinären att själv pröva omen sådan delegering kan ske.Regeringen har således inte för avsikt att vidta någon ytterligare åtgärd idenna fråga.Anf. 49 ():Fru talman! Jag tackar för svaret, men inte heller är jag särskiltnöjd. Vad jordbruksministern säger är i klartext att det egentligen är hansoch regeringens uppfattning att avhorning av kalvar inte är ett operativt ingrepp och att man inte behöver vara veterinär för att syssla med bedövning,men att -- tyvärr -- denna uppfattning inte överensstämmer med lagen ochatt man därför får försöka gå diverse slingervägar för att ta sig runt den. Dethar man också verkligen gjort i det här fallet. Det svar som jordbruksmininstern gav är sannerligen inte klargörande, utan i stället oerhört förvirrande.Frågan om avhorning av kalvar har också blivit föremål för en delvis ganskainflammerad debatt mellan två yrkesgrupper, djurskyddsteknikerna och veterinärerna. Jag lägger mig inte i den, utan min utgångspunkt är djurskyddsaspekten. Min ståndpunkt är också den att avhorning av kalvar inte står iöverensstämmelse med djurskyddslagen. Den säger nämligen att vi skallhålla husdjur så, att de kan leva i enlighet med sitt naturliga beteende. Omdjuren av naturen är utrustade med horn, borde det också vara rimligt att vihöll dem på ett sådant sätt att de kunde leva med sina horn.Jag inser att man inte alltid kan undvika avhorning, men av det anförda följer att jag anser att man skall vara mycket restriktiv med avhorning. I praktiken ökar faktiskt avhorningen av kalvar, och det tyder på att det är något feli djurhållningen. I stället för att närma sig en ökad uppfyllelse av lagen gårman åt det andra hållet, och det är fel. Då kan jag inte tycka annat än att detär ytterst beklagligt att regeringen med detta beslut accepterar och befrämjar ett sådant beteende.Lagen säger att avhorning av kalvar är att anse som ett operativt ingrepp,vilket förutsätter att veterinär skall medverka. Veterinären kan dock knappast medverka om han över huvud taget inte är närvarande. Regeringen gördå den abrovinken att säga att med operativt ingrepp skall i det här falletmenas bara att ingreppet sker under bedövning. Det är ett helt orimligt sättatt tolka en lag, och det är inte acceptabelt.Anf. 50 Jordbruksminister ():Fru talman! Först en liten kommentar till den egentligen grundläggande frågan om nötkreatur skall avhornas eller inte. De s.k. husdjuren, som inte heltlever sitt vilda liv, har fått inrätta sig i ett något annorlunda ''samhälle''-- låtmig kalla det så. Bl.a. annat är de mer hopträngda än om de levde helt vilt idet fria. Å andra sidan: om de levde fritt här i våra trakter, skulle de kanskeinte må så väl som när de får husrum, ströbädd och sådant vintertid.Med många djur tillsammans i lösdrift kan det uppstå ganska stora skadorpå djuren, om de inte avhornas. Vilket som är lämpligast är en fråga somkan diskuteras mycket . Ofta är det nog med tanke på vad som händernär djuren blir äldre mer djurvänligt att avhorna kalvarna än att låta dem hahorn.Det grundläggande är då naturligtvis att djuren inte skall utsättas för onödigtlidande i samband med avhorningen, och det är en punkt som tas upp i djurskyddslagen. Det är denna förbättring som har åstadkommits. Vem somskall göra ingreppet kan naturligtvis diskuteras mellan olika yrkesgrupper,men det viktiga är att veterinär anlitas. Det är nödvändigt för att få tillgångtill bedövningsmedlet, som bara veterinär kan förskriva. Om ingreppet sedan görs av veterinären själv eller av någon som veterinären har förtroendeför må i detta fall vara en fråga för den enskilde veterinären att avgöra.Anf. 51 ():Fru talman! Självfallet måste man ha en rätt pragmatisk hållning. i praktiken ta ställning till om det är bättre att ha djuren i lösdriftochavhorna dem än att ha dem i trånga bås och inte avhorna dem. Men principen måste ändå vara att vi skall eftersträva en djurhållning som i allt högregrad uppfyller djurskyddslagens anda och mening. Det är väl t.ex. också därför som vi har beslutat att kalvar numera skall avhornas under bedövning.Det är vi alla överens om, vilket inte har varit fallet från början.Men om bedövningen av kalvarna är en sådan typ av behandling som kräverveterinärs närvaro, måste vi väl också ta nästa steg och se till att detta bliruppfyllt. Det finns exempel på att bedövningen inte faller ut rätt, utan djuretreagerar. Man behöver då ingripa på något sätt, vilket är svårt att göra närveterinären inte är närvarande. Det finns också exempel på att man kanskebränner för djupt när djuret är bedövat och inte kan visa någon reaktion.Har vi sagt att det gäller ett smärtsamt ingrepp och att man därför måstebedöva, måste vi också ta nästa steg, nämligen att se till att bedövningen skerpå ett acceptabelt sätt. Dessutom: Vill man ändra lagen, måste man göra deti den ordning som tillämpas i den här församlingen, inte genom att omdefiniera ord.Anf. 52 Jordbruksminister ():Fru talman! påstår att det är nödvändigt att veterinär ärnärvarande när dessa ingrepp sker. Det är inte nödvändigt. I förarbetena anges inte någonstans att anlitande av veterinär betyder att veterinären skallvara närvarande. Det finns alltså ett utrymme för att hantera denna frågaprecis så som regeringen har gjort. Jag tror att det är ett mycket praktisktsätt att hantera det. Fram var det faktiskt ofta så att det häroperativa ingreppet utfördes utan bedövning, av djurägarna själva. Det ärnu slut på det, och det krävs en annan ordning. Jag tycker att det är ett stortsteg i rätt riktning.Anf. 53 ():Fru talman! Jag delar inte regeringens uppfattning om hur lagen skall tolkasi det här avseendet, och det är många med mig som inte göra det. Jag villbara ställa följande fråga: Kommer vi att kunna se fram emot nya omdefinitioner av begreppet operativt ingrepp? Kommer det att dyka upp andra företeelser där regeringen i begreppet lägger in något helt annat än vad det uppenbarligen täcker, något som möjliggör för helt nya grupper att göra operativa ingrepp?Det rimliga är väl att man, om man anser att avhorning inte är operativt ingrepp och att bedövning inte kräver veterinärs närvaro, får komma tillbakatill med ett förslag av den innebörden och försöka övertyga och den allmänna opinionen om att man har rätt. Då kan vi få en allmänoch bred diskussion. Då kan vi få se om allmänheten och den här församlingen delar regeringens uppfattning på den här punkten eller inte.Anf. 54 Jordbruksminister ():Fru talman! Det står i bakgrunden till lagstiftningen att det när det gälleroperativa ingrepp i princip inte bör få förekomma att annan än veterinärsjälv verkställer ingreppet. Orden ''i princip'' innebär att det finns ett visstutrymme att tänja. I det här fallet gäller det en mycket specifik åtgärd, somär klart definierad. Man vet hur den hanteras, och det har under många årvarit normalt att djurskyddstekniker med utbildning på området, t.ex. anställda av husdjursföreningar, utför detta arbete. Om veterinär ställer sigbakom detta, måste denne bedöma att den person som får uppdraget erforderliga kompetensen. Det är en praktisk väg och en mer djurvänlighantering än vad vi har varit vana vid tidigare.Anf. 55 ():Fru talman! Det är naturligtvis bra att vi är överens om det grundläggandesyftet att få fram en mera djurvänlig hantering, men jag tycker ändå att detsom jordbruksministern nu säger är rätt allvarligt. Han säger att lagen innehåller ett begrepp som det går att tänja på och dessutom att det är regeringens uppgift att göra det. Den uppfattning som regeringen har i denna frågadelas uppenbarligen inte av myndigheten på detta område, statens jordbruksverk.Jag tycker att det finns all anledning att ordentligt utreda denna tolkningsfråga och att regeringen själv borde ta på sig ansvaret att se till att så sker.Detta är definitivt inte en fråga som vi kommer till slutet med genom dennadebatt , utan vi har all anledning att återkomma.Anf. 56 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag noterar att och jag är överens om dengrundläggande inställningen, att det är djurskyddet som är det väsentliga,inte vem som utför en viss åtgärd. Det är därför som det också är möjligt atthantera det här på ett praktiskt sätt, precis som regeringen nu i sitt besluthar bestämt skall ske.Anf. 57 ():Fru talman! Av den grundläggande gemensamma inställningen att det ärdjurskyddet som är det väsentliga följer enligt min mening också den självklara slutledningen att det blir rätt viktigt vem som har att göra olika typerav ingrepp. Jag tror inte att vi kommer längre med diskussionen , menden är definitivt inte avslutad med detta.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1991/92:466 om konkurrens mellan producenter av mejeri- och charkuterivarorAnf. 58 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig om vad regeringen avser att göra föratt vi i skall få en fungerande konkurrens mellan producenter av mejerioch charkuteriprodukter.Ökad konkurens står högt på dagordningen för regeringen. I regeringsförklaringen understryks att konkurrenspolitiken skall skärpas och att såväl offentlig som enskild maktkoncentration skall motarbetas.Riksdagen fattade ett viktigt beslut om en reformering av densvenska livsmedelspolitiken. Detta beslut innebär ett avsevärt ökat inslag avmarknadslösningar inom livsmedelssektorn genom intern avreglering. I riksdagsbeslutet understryks också den småskaliga livsmedelsindustrins betydelse för en fungerande konkurrens.Effekterna av den livsmedelspolitiska reformen är positiva. Bland annat har priserna på livsmedel i stort sett legat stilla, medanKPI totalt ökat med 8,1 %.För att förhindra att näringen tar över de regleringar som beslutade skulle avvecklas fattade vidare beslut om en förstärkt konkurrenslagstiftning inom livsmedelssektorn. Denna lag skall varai kraft tills en ny generell konkurrenslagstiftning träder i kraft. Regeringenkommer att förelägga en proposition om en sådan nyförstärkt konkurrenslagstiftning.I regeringsdeklarationen understryks att omställningen av jordbruket skallfullföljas och att syftet är att vid inträdet i EG skall ha en stark ochkonkurrenskraftig jordbruksnäring. Ett svenskt medlemskap i kommerockså att innebära att den svenska livsmedelsindustrin utsätts för ökad konkurrens.Den arbetar också aktivt inom ramen för för attgenom ömsesidiga sänkningar av gränsskydd och interna stöd till jordbruketfå till stånd en ökad internationell handel med jordbruksråvaror och livsmedel. För att kunna tala om en fungerande konkurrens är det emellertid avstörsta vikt att konkurrensen sker på lika villkor.Jag vill i det här sammanhanget också peka på den viktiga roll som konsumenterna har på marknaden. Genom bl.a. konsumentberedningen och priskommissionen bevakar regeringen konsumenternas intressen.Anf. 59 ():Fru talman! Jag vill tacka herr jordbruksministern, som i sitt svar talar varmtom konkurrens på lika villkor, om marknadslösningar, om behovet av EG-anslutning och om önskemålet om ökad internationell handel. Allt detta ärbra. Det är också bra att jordbruksministern uppenbarligen spelade en rollför att få Arla att ta tillbaka sina prishöjningar.Men egentligen är det litet dystert att det skall behövas ministerord för attpåverka prisutvecklingen på viktiga matprodukter. Det skulle inte behövas,om det i fanns en fungerande konkurrens på dessa områden. Det ärju så -- inte sant, herr minister? -- att vi i betalar mycket förmjölken,även i vår roll som skattebetalare. Genom de kobidrag som infördes har vi i dagens penningvärde nu betalat över 6miljarder kronor till dem som håller kor. Det innebär naturligtvis att vi betalar mer för de produkter som de framställer, inkl. färskmjölk. Mjölken äralltså väsentligt dyrare för konsumenten än vad som syns i affären.Låt oss jämföra med hur det är i EG. EG ger per liter mjölk ett stöd omungefär . I uppgår stödet till . Det svenska stödet är alltsånästan dubbelt så högt som EG-stödet.Min slutsats av detta angående det här väsentligt högre stödet är att man iSverige borde genomföra en förtida sänkning av stödet till färskmjölk tillEG:s nivå gentemot alla länder, dvs. helt i enlighet med GATT-reglerna. Detskall göras i syfte att förbättra konkurrensen i . Åtgärden kan ses, omman så vill, som en förtida EG-anpassning.Är detta också regeringens syn? Vill ministern ta sådana initiativ att Sverigei god tid anpassas till på det här området?Anf. 60 Jordbruksminister ():Fru talman! går betydligt utöver den grundläggande frågan. Menjag har ingenting emot att diskutera hela området.Först har vi den aktuella debatten om Arlas mjölkpris. Debatten visade attdär fanns en reaktion i samhället. Jag vill inte övervärdera min egen roll isammanhanget. Det fanns andra statsråd som gjorde ännu klarare uttalanden än vad jag gjorde. Men det var debatten i samhället som utgjorde etthinder för att höja mjölkpriset i det här fallet. Det tyder på att det, även omden vanliga konkurrensen, som kan vara större på andra områden, inte ärlika stor inom mjölksektorn, finns ett medvetande som gör att livsmedelspriserna hålls nere.Utvecklingen visar på att livsmedelspriserna inte följde med i denallmänna prisutvecklingen. Det tycker jag är positivt. Vi har brutit trenden,och det tycker jag, sett ur ett konsumentperspektiv, är angeläget.Det går naturligtvis att diskutera de s.k. kobidragen, som i och för sig komtill som en ersättning för en icke gjord gränsskyddshöjning -- det är alltsåfråga om en ersättning för ett pris. Jag ger rätt på den punkten.Samtidigt vet vi att det i , precis som i andra länder, förs en debattom på vilket sätt jordbruket skall kompenseras för en del samhällsuppgiftersom inte utgör direkt livsmedelsproduktion. Jag vet att inte minst från sida vid upprepade tillfällen har förts på tal frågan om att tillförasådant stöd, t.ex. som arealbidrag.Inom EG är den debatten ännu livligare. Ofta kompletteras relativtförsiktiga stöd till mjölken med direktstöd eller med andra subventioner,t.ex. mycket gynnsamma investeringsregler och låneregler som inte finns iSverige. Jag skall inte gå in på en matematisk beräkning. Men, ,de siffror som nämndes förenklar bilden.Jag anser att vi skall anpassa det svenska jordbruket till EG. Det finns skälatt på vissa områden göra det tidigare. Jag tror att man skall vara försiktigmed att på det här området gå för långt för . Det kan slå ut svensktjordbruk i onödan.Anf. 61 TALMANNEN:Jag får erinra om de debattregler som gäller.Anf. 62 ():Fru talman! Jag tar fasta på det som jordbruksministern sade, nämligen attvi kan anpassa det svenska jordbruket tidigare till EG än vad som är nödvändigt med hänsyn till medlemskapet. Jag tycker att det är ett mycket viktigtuttalande.Det är helt riktigt, som jordbruksministern sade, att vi i tyckeratt arealbidrag är ett bra sätt att ersätta jordbrukarna för den miljöinsats somde gör. Låt oss skilja på miljöinsatsen och deras produktion och framför alltbetydelsen av konkurrens för att kunna hålla priserna nere.Subventionerna utgörs inte bara av kobidragen utan också av den förmånsbehandling som ges jordbruksprodukterna genom att en lägre moms läggspå dem. Vi satsar mycket på att hålla jordbrukspriserna nere med hjälp avskattepengar. Men ändå hjälper inte det. Ministern måste rycka ut och göraen insats eftersom det saknas konkurrens. Hur skall vi, herr jordbruksminister, se till att vi får en ökad konkurrens snabbt inom livsmedelsområdet?Anf. 63 Jordbruksminister ():Fru talman! Först och främst har vi frågan om s.k. förtida anpassning till EG.Det är många saker som är inblandade i den debatten. Vi vet att EG planerarför att kraftigt sänka sina redan låga foderpriser. Det har naturligtvis betydelse för produktionen. Det går inte att bara se till den ena delen utan attäven se till den andra delen.Jag tror att det finns möjligheter att komma fram på området. Men om vi iSverige, som planeras i EG, vill sänka foderpriserna, måste det kompenserasmed ett arealbidrag som tas från skattemedel. Men det skulle kunna sänkaproduktionskostnaderna för animalieområdet.Konkurrensen kommer! Företag av ny karaktär kommer att växa upp, t.ex.med lokal produktion. Produkter från omvärlden kommer till . Vidett EG-medlemskap kommer det här att fungera mer eller mindre av sigsjälvt. Till detta kommer det faktum att konkurrenslagstiftningen skärps.Anf. 64 ():Fru talman! Arealbidraget är egentligen inte ett bidrag utan en ersättning fören tjänst, nämligen att man värnar om miljön. Jag tycker att vi skall skiljapå detta och de bidrag som vi ger på grund av en olönsam produktion.Att matpriserna stiger beror främst på att de svenska matproducenterna möter alldeles för litet konkurrens. Vad skall konsumenten göra? Skall hansluta att äta? Det är inget alternativ. Statsrådet pekar i sitt svar på denviktigaroll som konsumenten har på marknaden. Hur skall konsumenten utöva denrollen, om det bara finns en producent av de livsmedel som konsumentenmåste ha för sin försörjning?Stöten måste sättas in där. Vi måste se till att vi får fram en sänkning av matpriserna genom att konkurrens skapas. En förtida anpassning till EG:s reglerskulle hjälpa oss med detta när det gäller t.ex. mjölkpriserna. Jag tycker attvi skall satsa på detta tillsammans och se till att vi snabbt får samma regler iSverige som EG har när det gäller subventioner av mjölken.Anf. 65 Jordbruksminister ():Fru talman! Man måste se jordbrukspolitiken som en helhet, och man måstesäkert också inkludera ett stöd för andra insatser än till livsmedelsproduktionen, dvs. miljöinsatser.I den internationella debatten finns en mycket klar koppling mellan reducerade priser och direktstöd. Låt sedan gärna direktstödet vara ett stöd somonödiggör en överproduktion. Det är ju bra. Men vi måste se att det finnsett samband.Om vi vill ha ett öppet landskap och bevara den miljön i , kommerdet kanske att kosta litet mer i än det gör i vissa andra delar avEuropa. I är det på sina håll sämre klimatiska betingelser -- inte såmycket i produktionsavseende som att det krävs dyrare byggnader. Vi harockså ålagt oss bättre djurskydd och större miljörestriktioner. Därför får vivara beredda på en något högre kostnad. Det skall vi också ha med i dennakonkurrens -- som jag vill ha på lika villkor.Anf. 66 ():Fru talman! Vi i är beredda att betala för öppna landskap. Vi kanvisst diskutera -- det är jag övertygad om -- hur mycket det skall kosta.Men vad vi i liberalerna oroade oss för var att sänkningen av matmomsen inte skulle leda till en motsvarande sänkning av matpriserna i affärerna. Så har det inte heller blivit. Därför tycker jag att man måste konstatera att ingen momssänkning hjälper så länge inte konkurrensen fungerar.Statsrådet har gett uttryck för ungefär samma grundläggande värderingarsom dem som vi har i liberalerna. Jag tycker att det är utmärkt.Jag hoppas att de positiva förslag som har nämnts av statsrådet i den härdiskussionen om en förtida EG-anpassning också visar sig vara något somregeringen är beredd att driva igenom under en nära framtid.Anf. 67 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag tycker att det är angeläget att vi inte fortsätter att odlamytenom att livsmedelspriserna skulle stiga snabbare än något annat. Det är precistvärtom. Livsmedelspriserna medverkade till att hålla inflationennere. Det var innan momsen på maten sänktes. Kurvan var flack -- ingenökning av livsmedelspriserna för konsumentens del som utvecklingen av KPI var , dvs. en inflation som var . Det här ärviktigt att komma ihåg.När det gäller mejerisektorn är det värt att notera att mejeriprodukterna , , har i löpande priser stigit med medan däremot inflationen har varit . Omräknat i fasta priser ärdet fråga om en sänkning i storleksordningen 15 %.Jag är medveten om att här finns direktstöd osv. Men det har haft effekt ochinte ätits upp av prisutvecklingen. Samma sak är det med momssänkningen.Den gäller fortfarande i affärerna, och det är jag glad för. Jag bevakar det.Anf. 68 ():Fru talman! Det hade varit förfärligt om den momssänkning som vi har genomfört inte hade fått någon effekt, utan livsmedelpriserna hade stigit merän andra priser trots momssänkningen. Så har tack och lov inte skett. Men vimåste också ta med de direkta subventionerna i beräkningen. Det instämdejordbruksministern i. Vi har kobidragen på 6 000 miljoner. Dessutom ärmatsubventionerna lägre.Jag uppfattar det som att vi är överens på en grundläggande punkt. Det är iså fall alldeles utmärkt. Det är inte konsumenternas övervakning av prisernaeller jordbruksministrars uttalanden som skall bestämma priserna. Det skallfinnas konkurrens också när det gäller livsmedel, som ger konsumenternamöjlighet att välja var de skall handla. De skall kunna köpa där det är billigast. Det är så konkurrensen fungerar på andra områden. Om det kan bli såäven på detta område är det bra.Anf. 69 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag skulle förmoda att vi i vissa grundläggande avseenden äröverens. Annars skulle inte våra båda partier ingå i samma regering.Jag håller med om att det är konkurrensen, marknaden, som skall lösa problemen. Jag har själv engagerat mig mycket i den jordbrukspolitiska reformsom har lett fram till detta. Däremot får man inte allting på en gång. Menvar säker, , det kommer.Anf. 70 ():Fru talman! Vi har belyst de skillnader som finns mellan oss och också destora likheterna. Jag tycker att debatten har varit klargörande.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på fråga 1991/92:467 om det svenska jordbruket och EGAnf. 71 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidtaför att det svenska jordbruket inte skall behöva konkurrera på vissa i fråganangivna villkor i fråga om djurhållning vid ett framtida medlemskap i har ännu inte börjat förhandla med EG om ett medlemskap. Genomdet slutförhandlade föreligger dock överenskommelsermed EG inom flera områden som berörts i fråga. Härvidhar erhållit möjligheter att behålla våra nationella regler på flera förSverige väsentliga punkter.En allmän utgångspunkt för de fortsatta förhandlingarna med EG är att skall hävda sina intressen och försöka behålla den goda hälso- och smittskyddsnivå vi har i landet. Det är viktigt att svenska konsumenter kan erhållalivsmedel som kommer från friska djur och uppfyller höga hygieniska krav.Detta kommer att vara en av våra utgångspunkter i förhandlingarna medEG. lista över skillnader mellan svenska regler och EG:sregler är ett bra exempel på att svenskt jordbruk inom flera områden harkonkurrensfördelar som är viktiga att framhålla i marknadsföringen på enfri marknad.Anf. 72 ():Fru talman! Jag får tacka jordbruksministern för svaret på min fråga. Jagutgår från att jordbruksministern och jag är överens om att vi skall ha enfungerande livsmedelsförsörjning i landet oavsett vad som händer framöver.Det skall också vara bra livsmedel och en bra djurhållning.Jag kan se av svaret att jordbruksministern har stora förhoppningar om attjordbruket i vårt land skall klara en EG-anpassning. Jag kan tillägga att dettaäven gäller LRF. Det är en synpunkt som många i jordbrukssektorn ställersig tvivlande till och allra , eftersom jordbruksministern har sagtatt han är beredd att göra en förtida anpassning. Det tycker jag är en mycketmärklig deklaration av en bonde.Jordbruksministern säger i svaret att redan har erhållit möjligheteratt behålla vissa regler på flera för väsentliga punkter. Jag skullevaraglad om jordbruksministern kunde nämna några exempel på väsentligapunkter där man har tillmötesgått oss.Jordbruksministern säger att en utgångspunkt är att vi skall behålla den godahälso- och smittskyddsnivå som vi har i landet när det gäller livsmedelsproduktionen. Vidare sägs att har konkurrensfördelar som kommer attvara viktiga framöver.