prot · GG0948 · 1992-12-18 00:00:00 — Det ärden digra lunta som visar vadKommunikationsdepartementet har uträttat.(Applåder)Anf. 52 (nyd)replik:Herr talman! Det var mycket bra, herrbiståndsminister, på de flesta punkter. Jag tyckerspeciellt om det han sade om ''andra som skall göraallting, samhället där alla kräver av andra att deskall t.ex. spola isen'', eller vad det nu var.Jag tror att vi alla som är här har en uppgift, inteminst ni i regeringen. Det är en ganska enkeluppgift, men den kommer nästan aldrig fram, ochdet är att tala om för folk att det är de själva sombetalar allting. Man säger lätt så här: Äsch, det ärstaten som betalar, så det är inte så farligt. Menstaten är ju folk. Det finns inte en krona som intekommer från folk. Man tror att man lurar någonoch begår ett ekonomiskt brott eller fuskar medbidrag och bidragsmaximeras. Det var en avanledningarna till att jag tidigare tog upp detta attslå ihop bidragen i ett system. Man kanske skullesluta med det också och få loss enorma belopp, omman bara förstod hur ekonomin fungerar, vilka detär som betalar. Jag tycker att var innepå rätt spår där.När det gäller egna domäner har hanlitet svårare. Frågan är om inte skulleha en annan ministerpost än den han har, därför atthan är så duktig.Inom t.ex. flyktingpolitiken kan vi se -- det är inteexakt ansvarsområde men ändåbesläktat -- att satsningen kom 10 miljarder kronorför sent och 50 000 personer i flyktingläger för sent.Börjar man inte ändra sig åt det håll som vi helatiden har talat om? Man har förväxlat godhet meddumhet. Det har funnits mycket bättresätt att hjälpa människor och att hjälpa fler. Dettror jag att vet.Nu måste riksdag och regering faktiskt ändra sigvad gäller biståndet. För mig är dessa frågor --flykting- och biståndsfrågor -- faktiskt närabesläktade, alltså om vi hjälper folk genom att låtadem komma hit eller om vi hjälper dem på andraställen. Det är horribelt med den sortens biståndoch med de mottagarländer som vi har och med debelopp som vi betalar ut. Vi lånar de pengarna. Desom betalar biståndet , , ärfaktiskt de som inte ens har rösträtt och t.o.m. desom ännu inte är födda.Vår biståndspolitik är inte bra, den är inte avmodell . Den är icke typisk för en icke-socialistisk regering. Den är faktiskt inte riktigtklok.Vi har konkreta förslag. Jag hinner bara nämna ett:katastrofbrigad. var inne på att låtafolk engagera sig själva. Ja, säger vi. Låt dem göravärnplikt i katastrofbrigader, där det gäller atträdda människors liv. Låt oss fortsätta dendebatten, för nu avbryter talmannen mig.Anf. 53 Statsrådet ():Herr talman! Mina medarbetare påtalade att jagglömde att tacka . har jag intedebatterat så mycket med av lättinsedda skäl, däremot har jag haft nöjet atttillsammans med honom på ett SJ-tåg sjungaPärleporten. Det var nog så trivsamt. Jag hoppasförstås att det dröjer åtskilliga år innan han når dit,eftersom han är en så sympatisk person.Så till . Jag minns mycket väl närman från Ny Demokratis sida annonserade att desom kommer från krigshärdarna, t.ex. Bosnien,skulle få stanna. Det är de som kommer hit. Nuvill vi veta hur många av dem som kommer hittycker skall få stanna -- 1 700under . Eller skall de inte få stanna ,även om de är lika många som de ständigt omtaladekosovoalbanerna?Ian säger att vi inte skall ha flyktingarhär, vi skall hjälpa dem där de kommer ifrån. Menhan vill skära ner bidraget för att hjälpadem där de kommer ifrån. Det går dåligt ihop,måste jag säga.Något om biståndspolitiken. tidigare, och det lät väldigt bra: Vi får fleruteliggare här i , och då skall vi ta resurserfrån etablissemanget och hjälpa dem. Jag hållermed om detta. Men hur kan IanWachtmeister bara göragällande att dem som inte har någon bostad alls,någon infrastruktur eller mat för dagen skall vihjälpa genom att skära ner stödet till dem? Jaghåller med om att vi kan effektivisera och förbättrastödet, men vi kan hjälpa även sedan stödet äreffektiviserat och förbättrat. Det kan jag försäkra.Anf. 54 (nyd)replik:Herr talman! Vi skall hjälpa folk där de är i denutsträckning det finns möjlighet att göra det. Omdet inte går att göra det, skall vi låta dem somverkligen är drabbade komma hit. Det har vi intenågra invändningar mot.Observera att jag sade: 50 000 flyktingar i läger försent. Det finns 77 000 . Jag skulle ha kunnaträtta mig. Det är först som de som AlfSvensson talar om har kommit hit.Jag vill också ta upp en annan sak. Vi måste kommaihåg att vi inte har råd med en massa av de sakersom vi sysslar med. Också jag skulle vilja hjälpahela världen, och jag vet att även harett stort hjärta. Vi skulle kunna skänka i väg flerahundra miljarder, och det kunde nog behövas påsina håll, men vi har inte de pengarna.Vi är valda av folk, av de svenska väljarna,att företräda deras intressen på bästa sätt. Då måstevi maximera utfallet av satsningar som vi gör. Detgör vi bättre genom att satsa på folk där de är. Vifår då, som mycket väl vet, möjlighetatt ge hjälp till 100 gånger fler människor, och defår hjälpen där de är i stället för där vi är.Jag vill vidare fråga omkatastrofbrigaden. Vi drar nu ned på värnplikten,så att människor inte kommer att gå ut imilitärtjänst. Är det inte ett utmärkt tillfälle attkalla in ungdomar till katastrofbrigader för att utei världen göra det jobb som och jagefterlyser? De skulle kunna rycka in rent fysiskt ochständigt vara i beredskap, i stället för att vi skallsprida pengar omkring oss. Jag tror att det är nyttigtför engagemanget hos ungdomar och andra sombåde och jag är oroade för.Anf. 55 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill göra kammarens ledamöteruppmärksamma på -- om de inte tänkt den tankentidigare -- att det alltid är till biståndet som vi lånar.Det är till solidariteten med de sämst ställda, desom ingenting har, som vi lånar. Till verksamheteni övrigt, de resterande -- till våra egna lönerhär eller i -- lånar vi inte, utanbara till stödet för de sämst ställda.Är det inte litet genant att alltid lyfta fram dem ochgöra gällande att det är till dessa arma människorsom vi lånar pengar och att det är till stödet till demsom våra barn och barnbarn skall vara med ochbetala?Detta med en katastrofbrigad låter mycket enkelt,men jag tror också att det är ganska enkelt att förståatt vi inte är skickade att göra insatser under precisvilka förhållanden som helst och i vilka kulturersom helst bara därför att en del inte längre kallas intill svensk värnplikt.Partiledardebatten var härmed avslutad.2 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositionerna1992/93:142 till justitieutskottet1992/93:154 till utrikesutskottetMotionerna1992/93:L14--L16 till lagutskottet3 § Åtgärder för att stärka det finansiellasystemetFöredrogsnäringsutskottets betänkande1992/93:NU16 Åtgärder för att stärka detfinansiella systemet (prop. 1992/93:135).Anf. 56 ():Herr talman! står inför etthistoriskt beslut, och det är historiskt ur flerautgångspunkter.För det första har vi socialdemokrater gjort enuppgörelse med den borgerliga regeringen som ärägnad att minska påfrestningarna på det finansiellasystemet. Vi socialdemokrater ställer upp påregeringens proposition som innebär att staten skallgarantera banker och vissa andra kreditinstitutmöjlighet att fullgöra sina förpliktelser i rätt tid.Det skall ske genom att stöd lämnas till fortsattverksamhet i livskraftiga institut eller genom attstöd lämnas till rekonstruktion eller avveckling iordnade former av institut som inte kan förväntasuppnå lönsamhet på lång sikt.De problem i den finansiella sektorn som plågarden svenska ekonomin är inte unika för Sverige.Liknande problem återfinns i en lång rad länder.Orsakerna är till stor del desamma. Avregleringarav finansmarknaderna i kombination med enuppåtgående konjunktur skapade ett drivhusklimatsom ledde till att kredit- ochfastighetsmarknaderna expanderade för kraftigtoch kom ur balans.Det andra är att detta beslut kan komma att kostaoss skattebetalare många miljarder genom att vi nukommer att få betala den fest som så mångakostade på sig . Många är nu ien situation där man oroar sig mycket för sitt egetarbete, för hot om uppsägningar och för hur hyranskall kunna betalas. Löntagarna inom industrin ochvår gemensamma sektorn får i stället ständigt höraatt kostnadsläget är för högt, att man inte ärtillräckligt effektiv.Herr talman! Det är inte den ideologiskaprofileringen av den egna politiken som bör gällanär vi behandlar detta ärende.Alla har vi ett ansvar. Vi måste vara ödmjuka ochmed stor inlevelseförmåga möta de mångamänniskor som känner oro bl.a. inför stundandejulhelg och inför 1993.Skattebetalarnas oro utgår ifrån att man först varmed om att festa , genom bankernasoch andra kreditinstituts glada utlåningspolicy.Många gånger fick låntagaren rådet att låna litetmer än vad som behövdes. Ingen ifrågasatte varesig låntagarens kreditvärdighet eller behov av lån.Detta gällde oavsett om det var privatpersoner ellerom det var fastighetsspekulanter.Åtgärder som säkrar betalningssystemets stabilitetär av central betydelse. Förtroendet för det svenskabetalningssystemet har redan rubbats i sådan gradatt bankers och andra instituts utländskafinansiering försvårats. Det är omsorgen omSveriges ekonomiska utveckling som motiverardenna extraordinära åtgärd, inte omsorgen ombankinstituten. Det är bankernas inlåning ochannan extern finansiering som skall garanteras, intederas egna kapital eller ägarnas tillgångar.Vi socialdemokrater menar att det icke får rådanågon som helst tvekan om handläggningen av deärenden som kommer att handhas avBankstödsnämnden och regeringen. Under senaretid har vi genom massmedia, och på annat sätt, fåttveta att det finns förhoppningar från olika institutatt de skall kunna omfattas av den statliga garantin.I onsdags begärde därför vi socialdemokrateröverläggningar med regeringen om de frågor som viinte i handläggning av detta betänkandekunnat bedöma. Ett sådant exempel ärförsäkringsbolaget köp av Bohusbanken.Det har ifrågasatts om det finns kryphål iregeringsförslaget, som i så fall skulle ge möjlighetatt köpa sig statlig garanti för sådana egna riskfylldafinansieringar som inte nu avsetts bli omfattade avgarantin.Jag utgår från att regeringens företrädare iutskottet och regeringen mycket klart markerar varman står i denna fråga. Det får icke råda någon somhelst tvekan hur denna typ av frågor skall behandlasframöver.Vi socialdemokrater har två reservationer vid dettabetänkande.Reservation nr 3 handlar om de så allmäntdiskuterade fallskärmsavtalen. Vi vill att engenerell utredning om sådana avtal kommertill stånd. Vi vill att det skall finnas möjlighet attsäga upp avtal. Vidare vill vi att i årsredovisningaroch andra handlingar skall redovisas defallskärmsavtal som finns tecknade i banker,kreditinstitut och andra företag.Reservation nr 5 handlar om en utredning avbankkrisen. Vi anser det oerhört viktigt attklarlägga orsakerna till den finansiella krisen, bådenationellt och internationellt. Vidare vill vi att mananalyserar effekterna i olika avseenden av krisen.Vi måste få fram underlag som gör det möjligt attbedöma hur den ekonomiska politiken ochtillsynen över finanssektorn skall utformas iframtiden.Mot bakgrund av vad jag har sagt om våra tvåreservationer yrkar jag nu bifall till reservationerna3 och 5.En majoritet i utskottet står bakom förslaget i vårmotion om att inrätta en allmänhetensbankombudsman. Beslutet innebär att formernaför bankombudsmannens arbete skall utredasnärmare och att regeringen därefter skallåterkomma till med ett förslag. Det finnsett stort behov av en ombudsmannainstitution somkan stärka konsumenternas ställning gentemotbanker och andra kreditinstitut.Vi förutsätter därför nu att detta blir riksdagensbeslut . Jag yrkar bifall till betänkandet i dennadel.Anf. 57 FÖRSTE VICE TALMANNEN:För att undvika missförstånd vill jag meddela att ienlighet med gällande regler kommer detta ärendeatt avgöras då det är färdigbehandlat. Därefterkommer det att från podiet föreslås att deåterstående ärendena skall avgöras i ettsammanhang.Anf. 58 (nyd):Herr talman! Det beslut vi skall fattabeträffande åtgärderna att stärka det svenskabanksystemet har av vissa ''insiders'' kallats för denviktigaste frågan för . Vi diskuterar stora tal. Sverigesupplåning uppgår till 400--500 miljarder kronor.Det är de framtida villkoren för denna upplåningsom skall stadfästas i dag.Propositionen har redan lästs av de utländskabankerna. De väntar på besked frånriksdagen. En statsgaranti kan betyda att svenskabanker nu kan omsätta sina lån till kanske någonprocent lägre ränta än den de har fåttbetala då de endast har lånat på sin egenbalansräkning. Glöm inte att betyder 4--5miljarder kronor i besparingar påräntekostnaderna. kan detta betyda att desvenska bankerna kan arbeta med lägre marginaler.Det är ett konstruktivt sätt att sänka den högaräntan.Med tanke på propositionens betydelse för densvenska ekonomin är det eländigt att vi har haft enmotionstid på endast . Det här är i allaavseenden en tung proposition, 55 sidor, som bl.a.förutsätter stora kunskaper i balansvärdelära. Detär kunskaper som jag trodde att jag besatt innan jagläste propositionen. Propositionens innehåll är förallvarligt för att man skall tvingas arbeta i tidsnöd.Jag vill redan i inledningen betona att Ny demokratimed stor kraft ställer sig bakom propositionenshuvudförslag, nämligen att staten garanterar attbanker och vissa andra kreditinstitut kan fullgörasina förpliktelser i rätt tid. Hade vi inte haftfullständig enighet om detta, hade risken varit storatt kronan hade accelererat sin nedåtgående trend.I vår motion, som vi har väckt med anledning avpropositionen, har vi koncentrerat oss på attuppmärksamma regeringen på nödvändigheten attstatens intressen, med hjälp avBankstödsnämnden, skall tillvaratas bättre iförhandlingar med banker och andrakreditinstitut -- eller ''bankakuten'', som t.o.m.finansministern har kallat nämnden.Vi får inte glömma att bankerna har samlat på sigen hord av skickliga jurister, som vill utnyttja dennya lagens möjligheter maximalt för den egnabankens eller institutets intressen.Vi i Ny demokrati vill att lagen skall stärkas. Det ärdärför något förvånande att utskottet har gått emotalla våra förslag i vår motion. Jag återkommer ikorthet till några av våra huvudteser i motionen.Men vill jag i någon mån kommenteraden bakgrund till dagens kreditkris som regeringenhar presenterat i propositionen.Regeringen har, enligt vår åsikt, inte tillräckligtklart betonat att dagens svårigheter till stor delberor på att stora och små företagare, av vilka jagrepresenterar en, och entreprenörer i skaror drevsut ur . låg då i toppenbland länderna i världen när det gällerföretagsskatter och individuella skatter.Industrins utredningsinstitut har nyligenpresenterat siffror som verifierar detta. Svenskägdtillverkningsindustri hade 525 000 anställda somarbetade utomlands , medan endast470 000 anställda arbetade i . Endast 15 %av dessa företags koncernomsättningar hänfördesig till . I mitt gamla företag ärsiffran . Jag känner mig som enförrädare. Jag var själv med om att genomförautflyttningen av svensk industri i Europa.Denna trend med utflyttning av industri utomlandsgår inte att stoppa så länge vi har dagens högaränteläge. Om det var skatterna somtvingade våra livskraftiga företag ut i världen, är deti dag det höga ränteläget. Från mitt eget lilla bolagshorisont har jag svårt att förstå varför jag skallbetala ränta på min checkräkningskredit,medan mitt bolag i endast betalar 13 %.En viktig anledning till denna skillnad är attbankerna i har skyhöga marginalräntor. Devill kompensera för misslyckandena i finansbolags-och fastighetsaffärer. Det gäller därför förbankakuten att i sina förhandlingar med bankernapressa ner dessa marginalräntor.Från min egen erfarenhet som företagare vet jag attinget är viktigare än att rekrytera rätt chef. MarcusWallenberg -- som S-E-Banken säkert saknar idessa dagar av förvillelser -- ansåg att hansviktigaste uppgift var att anställa och sparka chefer.En bra chef tror på sig själv och behöver ingetfallskärmsavtal. När den statliga Nordbankens chefkänner sig osäker, kränger han på sig fallskärmen.Det är en av orsakerna till varför Nordbanken nukraschlandar. Ansvaret går i sista hand tillstyrelsen, som måste vara kompetent och intepolitiserad.Vi i Ny demokrati har därför, med den kraft ett litetparti är mäktigt, framhållit i motionen attregeringen måste göra allt som står i dess makt föratt som chef för bankakuten finna den mestkompetenta företagsledaren i landet. Det är för migsom politiker svårt att förstå varför utskottet intehar velat skriva under dessa kungsord som vi harframfört i vår motion.I riktlinjerna till bankakuten står det bl.a. att stödetsom ges skall ha en konkurrensneutral utformning.Det blir svårt att efterleva detta villkor, då den ellerde banker som kan klara sig på egen hand lätt blirförfördelade. Det står vidare att stödet inte skallomfatta aktiebolag och förlagslån. Detta är ingenlyckad lösning. Följden blir att marknaden fördessa förlagslån kommer nästan helt att försvinna,vilket påverkar möjligheterna att uppnåkapitaltäckningsvillkoret på . Detta har viockså med kraft påtalat i vår motion.Det står i propositionen att det skall finnas enmångfald på marknaden så att en effektivkonkurrens kan upprätthållas. Detta är en viktigpekpinne åt bankakuten, som aktivt måste verkaför att främmande banker etablerar sig i Sverige.Kanske kan bankakuten locka hit en utländsk banksom kan ta över kontorsnät. Detgäller att till varje pris bryta det svenska mönstretmed ''följa '' när det gäller bankräntorna. Omvi kan få en utländsk bank som arbetar med t.ex.tyska marginalräntor på 1,5--att etablera sighär, skulle mycket vara vunnet. Räntenivånkommer att sjunka -- till allas vår välsignelse.Den förväntade utvecklingen är att samtligabanker, kanske med något undantag, kommer atttvingas in i garantisvängen, alternativt få in statensom huvudaktieägare. I propositionen står det attstödsystemet skall avvecklas först närfordringsägarnas intressen har tillgodosetts. Jag hardå troligen pensionerats på riktigt.Ny demokrati har motionerat att bankakuten,genom avtalet med bankerna, måste se till attstatens aktier vid lämpligt tillfälle övergår i privatägandeform. T.ex. skall bankens kunder erbjudasatt bli aktieägare. Detta har vi också kraftfulltdiskuterat i vår motion, som avfärdas av utskottet.Jag vill summera genom att än en gånguppmärksamma regeringen på att den starkachefen för bankakuten måste få behörighet attkunna förhandla hårt med bankerna. De måstesättas under press. Jag måste få kunna få reda påsaldot på mitt konto utan attfå höra talas om problem med ''datan''.Det behövs en chef för bankakuten som kan byta utodugliga chefer inom banksystemet och som kan setill att kontorsföreståndarna vågar låna ut kapitaltill företag med växtkraft. Så är inte fallet i dag.Utan en förnyelse går det svenska bankväsendet istå.Jag och Ny demokrati önskar regeringen ochBankstödsnämnden lycka till i sitt svåra värv.Herr talman! Det är självklart att jag ställer migbakom samtliga yrkanden i vår motion N46, som ären bestseller. Med hänsyn till kammarensarbetsbelastning väljer jag att endast yrka bifall tillNy demokratis reservationer 1, 2 och 4.(Applåder)Anf. 59 ():Herr talman! Det här är förhoppningsvisslutkapitlet i en ganska lång roman, där riksdagenhar fått rycka ut och göra insatser för att rädda detsvenska kreditsystemet efter champagneyran under80-talet. Det är viktigt att slutkapitlet i en roman ärbra för att hela romanen skall bli bra. Jag hoppasoch förutser att detta blir ett bra beslut och att detblir en bra åtgärd att inrätta en bankstödsnämnd.Vidare hoppas jag att man på ett omsorgsfullt sättkommer att utforma regler för utgivande av stöd,så att de målsättningar som regeringen redovisar ipropositionen kan uppfyllas.Jag vill börja med att deklarera att Vänsterpartietställer sig fullt ut bakom dessa målsättningar. Jagtycker att de är bra.Vi har däremot en del invändningar mot hurregeringen och skall hamöjlighet att uppfylla dessa goda målsättningar. Vitycker att det är för diffust och oprecist redovisat ipropositionen och i förslagen till beslut ibetänkandet. Vi har tagit upp detta i den motion vihar väckt med anledning av propositionen, och vihar följt upp detta i vår meningsyttring.Vi menar att regeringen måste återkomma medutförligare redovisning av villkoren för stöd. Enliten, men inte oviktig, del i detta är de s.k.fallskärmsavtalen. De måste få rätt proportioner idet hela. Som debatten förs nu kan man få för sig,att om man bara kommer till rätta medfallskärmsavtalen kan alla problem lösas i detekonomiska systemet. Men det här är bara en liten,men upprörande, del. Vi tycker att som villkor föratt stöd skall utgå till en bank, får banken göra sigav med förpliktelser i form av fallskärmsavtal e.d.Hur de gör är deras ''business''. Det skall inte varariksdagens eller regeringens sak.Bankstödsnämnden bör vara beredd att ställa uppmed stöd. Men det skall vara under förutsättningatt bankerna har städat upp efter sig.En annan synpunkt som vi inte har fört fram imotionen, men som har kommit fram i debatten,och som jag tycker är rimlig, är att alla avtal somBankstödsnämnden träffar med banker skall blioffentliga. Det finns ett stort och berättigatifrågasättande av hur banksystemet har fungerat.Det är oerhört viktigt att det inte uppstår någramissuppfattningar på grund av onödigthemlighetsmakeri. Det skall alltså vara fulloffentlighet i de uppgörelser som träffas.För att systemet skall bli effektivt krävs attBankstödsnämnden får möjlighet att agerakraftfullt. Vi tycker inte att det förslag regeringenhar lagt fram är tillräckligt kraftfullt. Man borde istörre utsträckning arbeta efter den modell somfinns i , där har rätt att gåin och ställa långtgående krav på dem som mottarstöd. Det kan gälla att byta ut styrelser eller attförbjuda aktieutdelning.Jag vill yrka bifall till meningsyttringen avseendemom. 5, där vi kräver preciseringar av hur manskall uppnå de goda målsättningarna. Det gälleralltså formerna för stödet.Både i propositionen och i betänkandet förs ettresonemang om hur kreditväsendet skall ägas. Detär rimligt att det svenska kreditväsendet i huvudsakär privatägt. Men det framställs ofta från borgerligthåll som om det vore onormalt och ett hinder förgod bankverksamhet om staten äger kreditinstituthelt eller delvis. Det är vilseledande. Det är inte allsonormalt i andra länder att staten äger en bank ellerdel i en bank.I meningsyttringen avseende mom. 2 säger vi att viinte stöder utskottsmajoritetens syn på det statligabankägandet och att staten skall dra sig urbanksektorn så snabbt som möjligt. Vi delar inteheller uppfattningen att det skall ligga påregeringen att avgöra när statligt engagemang ibanksektorn skall avvecklas. När det skallavvecklas i större omfattning är det enriksdagsfråga -- om det skulle bli aktuellt att görasig av med t.ex. Nordbanken eller en störreaktiepost i en annan bank. Det är inget somregeringen bör avgöra.Jag vill instämma i vad föregående talare har sagtoch understryka att det kunde ha varit rimligt attför att öka konkurrensen inom det svenskabankväsendet söka utländska ägare till i första handGotabanken. Ta det som ett råd, ! Närsådana kontakter har redovisats i pressen har jagmed en viss skadeglädje konstaterat att en tyskintressent har varit en delstatsägd bank. Det skullevara intressant om en utländsk statligt ägd ellerdelstatsägd bank köpte en statligt ägd ellerbeskyddad bank. Det skulle vara bra med utländskkonkurrens.Jag instämmer i vad har sagt ombehovet av en bankombudsman och nöjer mig medatt yrka bifall till vår meningsyttring avseendemom.2 och 5.Jag vill avsluta med en fråga till . Vihar ett statligt engagemang på istorleksordningen 50 miljarder. Var bedömer BoLundgren att det statliga engagemanget kan sluta?Jag begär inte några exakta siffror, utan ett beskedom vilken storleksordning man kan tänka sig.Anf. 60 ():Herr talman!