prot · GG096 · 1992-10-14 00:00:00 — Jag tror att vi då skulle kunna skapamera jobb och ett rättvisare och få störreförståelse från löntagarna i och från defackliga organisationerna.Tredje vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 82 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! I vårt land görskommande vinter den största satsningen någonsinför att lindra arbetslöshet -- en arbetslöshet somberor på en lång och tung internationelllågkonjunktur, men som också har sina rötter i denspekulation som i hög grad kännetecknade delar av80-talet.Sammantaget kommer arbetsmarknadsverketsåtgärder och de satsningar som görs på vägar,järnvägar, högskoleutbyggnad m.m. att innebäraatt närmare 340 000 människor sysselsätts itillfälliga arbeten, i utbildningar eller iungdomspraktik. Det här innebär bl.a. attarbetsmarknadsverket, som så sent som för ett årsedan ansåg sig kunna ta hand om avarbetskraften, hamnar på5-procentsnivån.Tyvärr kommer vi i vårt land ocksåatt få uppleva att cirka var tionde person kommeratt stå utanför den ordinarie arbetsmarknaden. Nusjunker den öppna arbetslösheten. Under densenaste månaden sjönk den med närmare 30 000personer. Men det beror på att olika åtgärder ökadei en takt motsvarande 50 000 människor. Det är jupositivt att åtgärderna ökar, men ser man på dessabåda siffror finner man ändå att på en månadytterligare 20 000 av våra invånare hamnat utanförden ordinarie arbetsmarknaden.Under september varslades ytterligare 13 000 omuppsägning, och hitintills är det hela 124 000arbetstagare som fått varsel om uppsägning.Under första halvåret gick 60 företag ikonkurs, och det berörde ca 45 000 anställda.Lönegarantifonden, som skall hjälpa till när ettföretag gått i konkurs, så att de anställda intedrabbas, har inkomster på permånad, men utgifterna är nu uppe i 445 miljonerkronor , alltså mer än fyra gånger vadsom går in i fonden. Det här är ett mått på att vårtland är i obalans.Arbetsmarknadsfonden eller, som vi normalt säger,arbetslöshetskassan är dimensionerad för drygt2 % öppen arbetslöshet. Det talet sjunker nu pågrund av att reserverna är slut. I stället får vi börjalåna medel och betala ränta på dessa lån. Varjeprocents arbetslöshet kostar fonden på årsbasis 5--5 1/. Också det här är ett mått påatt någonting är i otakt.Vi kan även se på den svenskaindustriproduktionen, som många här i kammarenhar uttryckt oro över, så ock jag. Den är nu nere på1974 års nivå. Detta kan jämföras med övrigaOECD-länder, som genomsnittligt harökat sin industriproduktion med 40 %.Jag vill peka på att det stora raset iindustriproduktionen skedde före regeringsskiftet.Det är mycket noga att tala om hur saker och tinghar uppkommit.Det här var en dagsbild av arbetsmarknadsläget,som för mig framstår som mycket bekymmersamt.För var och en som drabbas är allt detta mycketbekymmersamt. kommerarbetsmarknadsverket att presentera en nyprognos. Den bygger på samtligalänsarbetsnämnders prognoser och även på en litencentral genomgång. Jag kan försäkra kammaren attdet inte är någon munter läsning.Jag beräknar att arbetslösheten innevarandebudgetår, som slutar , kommer attkosta ca genom kontantaersättningar, genom satsningar på olika åtgärderoch genom inkomstminskningar för staten ochkommunerna.Det här är en så stor siffra att den är svår att begripaför var och en av oss, men den kan översättas tillatt varje arbetande i vårt land får lägga ut imånaden på grund av den mycket högaarbetslösheten.Det här skall betalas. Det lånas i stor utsträckningtill detta, men det skall med ränta betalas. Vemskall då betala? Jo, det är alltid produktionen,nämligen de som arbetar som får betala. Därför villjag, herr talman, säga att det inte finns någontingmer angeläget för regeringen, inte heller förriksdagen i dess helhet, än att vi hjälps åt för att såsnabbt som möjligt komma tillbaka till en fullgodarbetsmarknad.Jag vill också peka på ett antal positiva faktorer. Vihar nu mycket låg inflation. Under på80-talet hade vi ingen produktionstillväxt, men förbåde 1992 och 1993 beräknas produktiviteten ökamed . Vi har ett klart bättrekostnadsläge än när det var som sämst 1989. Lägrelönekostnader och ökad produktivitet har gjort attkonkurrensläget högst avsevärt har förbättrats.Detta leder till att svenska företag, som undersenare delen av 80-talet förde sin produktion ut urlandet, nu tar hem jobb till . Det härinnebär också att utländska företag som inte visade något intresse för återigenvisar intresse. Det är positivt.Det negativa är att den internationella draghjälpsom många trodde skulle komma , ärosäker. Ingen kan riktigt se när den kan beräknaskomma.Det höga svenska budgetunderskottet, som hyfsatsnågot i uppgörelserna med Socialdemokraterna, ärockså en besvärlig faktor i det här sammanhanget.Ränteläget har varit och är bekymmersamt. Definansiella marknadernas obalans har kommit attinnebära att goda projekt nu inte ges pengar.Tidigare kastades pengar efter nästan vilket projektsom helst. Det här förhållandet slår ut i och för sigsunda företag. Även många enskilda personer farmycket illa av såväl ränteläget som svårigheten attfå tag i pengar.Till detta kan också läggas att vi måstekonstatera att en mycket stor andel både stora ochsmå svenska företag går med förlust. Man kan gåmed förlust ett tag, men inte hur länge som helst, dåär jobben borta. Det måste vi vara medvetna om.Problemen med resten av företagen är att deuppvisar låg lönsamhet. De har så låg lönsamhet inte orkar investera för framtiden -- i alla fallinte i den omfattning som regeringen ochegentligen hela det svenska folket önskar.Sedan till de här femparti-uppgörelserna, sominnebär ytterligare åtgärder iarbetsmarknadspolitiken. Uppgörelserna syftarytterst till att upprätthålla kronans värde, hyfsaränteläget, skapa långsiktigt bättre underlag förtillväxt. Naturligtvis värdesätter jag stort att vi nukan göra ytterligare insatser för dem som harhamnat utanför ordinarie arbetsmarknad.Ingela Thalèns frågor kan jag kort besvara med: viär beredda att diskutera alla åtgärder som vitillsammans kan finansiera. Det är väldigt viktigtatt också diskutera finansieringsdelen. Jag lademärke till att vännen inte användenämnvärt för den frågan. Det behöver mankanske inte heller göra i sitt jungfrutal. ,emellertid, är det nödvändigt.Ingela Thalèn tog också upp frågan om vägarna ochjärnvägarna. Satsningen på vägar och järnvägarkommer att tredubblas gentemot . lyft ut objekt som av den förra regeringen varplanlagda att komma i gång långt fram i tiden ochanvänder pengarna till att tidigarelägga de projektsom kan komma i gång , eller under våren.Några av projekten är överklagade, varför det tarlång tid. Det handlar om iinvesteringar. De mindre vägprojekten kommer attstarta rätt omgående. Det kommer vi att se mycketav under kommande höst.Så till avtalsrörelsen! Under kommer viatt få dela på en kaka som minskar. Det kan ävenhandla om ett fjärde år. Varje människa vet att omfler än tidigare skall dela samma kaka -- vi ökart.ex. i folkmängd -- är det svårt att skära störrebitar. Om det skall räcka till alla måste bitarna blilitet mindre. är ju inte kakan enbartoförändrad, utan den minskar år , och då gårdet inte att skära större bitar. Det är egentligenväldigt enkelt att inse.Någon nämnde här att industrisektorn kommer attminska med 220 000 arbetstillfällen . Jaghar samma uppgift själv, som skall presenteras . Det betyder ytterligare minus 40 000arbetstillfällen på den här sektorn, innan Volvosplaner var kända för 1993.Detta betyder att arbetsmarknadsparterna har ettavgörande, stort ansvar för sina arbetslösakamrater, för svensk ekonomi och för alla sinamedlemmar.År 1982, när Socialdemokraterna började regera,devalverades den svenska kronon med 16procentenheter. Det var ingenting annat än enlöneminskning på . Vi är i detläget att ett mycket ansvarsfullt avtal måste till. Jagvidhåller fortfarande att om parterna villåstadkomma någonting riktigt bra skall avtaletgälla för både 1993 och 1994. Då får vi sjunkanderäntor, ökat förtroende, framtidstro tillinvesteringar och tiotusentals människor slipper bliarbetslösa -- en del människor får även jobb. Dettaär det allra bästa som man kan göra för sinamedlemmar. Den här höga kostnaden förarbetslöshet skall ju betalas, och att komma forttillbaka till ordinarie arbetsmarknad är A ochO.Anf. 83 BO G. JENNEVALL (nyd) replik:Herr talman! Jag ställde två frågor tillarbetsmarknadsministern, och jag skulle gärna viljaha svar på dem. Den ena frågan gällde om han villundersöka dispensförfarandet när det gäller LAS,den andra frågan gällde om man kan diskutera enkonjunkturanpassad arbetstid.Nu gäller det verkligen att dela på bördorna. I litetrunda tal är arbetslösa, vilket betyder 90 %människor i arbete. Det vore kanske skäl attfundera i termer som att minska arbetstiden fördem som redan har arbete, för att bereda arbete förnu arbetslösa. Det borde vara bättre att bärabördorna på det viset. Jag skulle gärna vilja fånågra kommentarer därtill.Eftersom jag har en hel del kontakter kvar inäringslivet och för att nämna något positivt kan jagtala om att jag rätt ingående har diskuterat med internationell koncern om att starta en fabrikhär i . Man säger sig vara intresserad, ochdet rör sig om ca och ca 90årsarbeten. Det skulle jag också vilja diskuterasenare, men det lämpar sig mera för privata samtal.Det betalas ut mycket i kontanta ersättningar. Skallman inte försöka få någonting gjort för dessapengar? Det är slöseri med medel att inte användadem på rätt sätt.Produktiviteten stiger, och det är bra förförutsättningarna längre fram. Jag fick i gåruppgiften att siffran var , och skulle den hastigit till är det naturligtvis bra.Ett annat, litet delproblem är detta attegenföretagarna, som också drabbas avarbetslöshet genom att de inte får uppdrag, inte ensfår KAS, med mindre än att de sätter företagen ikonkurs. Det borde man ändra på.Anf. 84 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag får massor av brev om justarbetslöshetsförsäkringsfrågorna. De ses över justnu, och förslag kommer . Många brev är frånföretagare som menar att de förlorar chansen attkomma i gång därför att de måste bli av medföretaget för att få arbetslöshetsersättningen. Jaghar skickat över ett antal sådana brev tillutredningen för beaktande.När det gäller lagen om anställningsskydd kommerdet ett förslag från kommittén, somskall bearbeta den frågan. För min del avvaktar jagdet mycket komplicerade arbete som denkommittén utför. Det kommer först ettdelbetänkande, och sedan kommer huvudförslaget.Vi vet att småföretagen har en annan situation änstorföretagen, som har jurister, personalchefer ochspecialistfunktioner överallt. Småföretagaren haroftast lägre utbildning och skall ha alla funktioner ihuvudet. Det är ingen lätt sak.Arbetstiden är också en fråga som parterna måstediskutera. Många lägre inkomsttagare med åttatimmars arbetsdag har fullt sjå att klara sig.Det är alltså mycket känsliga avvägningar som skallgöras, och de är inte lämpade för regering ochriksdag att ge sig in på.Anf. 85 BO G. JENEVALL (nyd) replik:Herr talman! Det var trösterikt att höra att enutredning arbetar med de här frågorna och skallkomma med ett delbetänkande. Jag skulle viljafråga om det finns möjlighet att ''speeda upp'' dessarbete.Jag fick inte något svar på frågan om kontantaersättningar. De borde utnyttjas så atteffektiviteten blir bättre.Det finns olika sätt att fördela bördorna på. De somär arbetslösa har den allra största bördan att bära,men även de som har arbete måste till att börjamed, på ett eller annat sätt, betala de . somarbetsmarknadsministern talade om. Jag tror att vihär är tvungna att framöver allvarligt diskutera enkonjunkturanpassning av arbetstiden. Om det intekan diskuteras i riksdag och med Sverigesregering, förstår jag inte vad den här kammarenskall vara till för.Anf. 86 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Det är nog litet svårt att ''speeda upp''arbetsrättskommitténs arbete. De förtroendevaldaoch experterna i kommittén sammanträder varfjortonde dag, och sekretariatet, där det finnsmycket sakkunniga personer, jobbar i mycket hårdtakt.Jag vill i detta sammanhang beröra den nyametoden med arbetslivskontakt. Den innebär attde som har A-kassa skall gå över till olika slag avverksamheter. Då heter det inte längre A-kassa,utan det kallas utbildningsbidrag. Om de somberörs av detta väljer den metoden upphörborttickandet av A-kassedagar. Det innebär att denenskilde kan uträtta riktiga saker. Avsikten är skall komma upp till . Låt mig säga att jag väldigt gärna ser attdet kan bli mycket högre tal. i månadengäller fram till den 1 juli.Vi har inte diskuterat frågan färdigt medSocialdemokraterna, men jag förutsätter att det vidiskuterade under förhandlingsnatten är ettunderlag, som gör att vi vet exakt huråtgärden blir. Den kommer att presenteras förkammaren kommande vecka.Andre vice talmannen anmälde att Bo G. Jenevallanhållit att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 87 () replik:Herr talman! redovisade det somAMS kommer att presentera och gjordeen sammanfattning av den totala kostnaden förarbetsmarknadspolitiken, som är 100 miljarderkronor. Det är naturligtvis en nationell fasa somligger bakom det som beskriver.Jag tror att alla som sitter iarbetsmarknadsutskottet och alla som ärengagerade i de här frågorna känner en mycketdjup oro.Jag skulle vilja komma tillbaka till bl.a.infrastrukturfrågorna. Vilka synpunkter har BörjeHörnlund när det gäller hur man skall komma åt depengar som är budgeterade, som är anvisade, mensom inte är upparbetade? Som exempel kan jagnämna att det beslutades om 1,8miljarder kronor, och därav är bara 15 %upparbetat. beslutades om1,, och därav är bara 24 %upparbetat. Ytterligare ett beslut kom ,och av de pengarna är upparbetat.Det var det jag menade i mitt inledningsanförande:Är det inte skäl, , att man tittar pådetta på ett helt annat sätt från parlamentariskutgångspunkt?Jag gjorde en reflexion: Om ,utöver att bevilja de medel som jag har nämnt,också hade tagit tag i det som föreslogs i densocialdemokratiska motionen, tror jag attförutsättningarna hade varit bättre. Men det ärhistoria. Jag är mycket glad att att man kan gå vidare utöver denöverenskommelse som redan har träffats.Jag vill ställa en konkret fråga. i sitt anförande att projekten med länsvägarnaför 1,5 miljarder skall sättas i gång underkommande höst. Menade han då ellerhösten 1993? Det är ju en avsevärd skillnad.Slutligen: Vilka synpunkter och idéer har BörjeHörnlund om vad man kan göra i de orter som blirdrabbade av strukturförändringarna inom ?Anf. 88 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag talade om de stora objekten, somriksdagen beslutade att omfördela. Flertaletskulle sättas i gång denna höst. Några var intefärdigprojekterade -- det är över huvud taget ettbekymmer -- och de kommer alltså i gång efternyår. Något av dessa större objekt har överklagats,och det tar cirka , via olika instanser.Ingen av oss vill sätta rättssäkerheten ur spel, mendet är naturligtvis tråkigt att objekt, som kanskeskall sättas i gång, fördröjs på det sättet.När det gäller det paket på 2,2 miljarder som blevklart före sommaruppehållet är flertalet objekt igång eller på väg att komma i gång. Jag har talatmed generaldirektör om det. Eftersomdet rör sig om små objekt är de ganska lätta atthantera. De en och en halv miljard som vi nu ärense om riktas till länsvägar, och då kan man väljaobjekt som går att sätta i gång mycket snabbt, ihuvudsak denna höst, skulle jag tro.Sedan till . Jag har gjort upp med jag så fort vi båda har lediga skallåka ned till honom för att på ort och ställeordentligt sätta mig in i situationen. Här förs ju endebatt om huruvida man skall kräva tillbaka stödeller inte. Låt mig säga att det är en mycket litenfråga i sammanhanget. Den stora frågan är om detgår att resonera, om det finns möjligheter, om mankan ha en framtidstro, om man kan träffa avtal somkör i gång , osv, och som gör att inte så storasteg behöver tas. Men beslutet är Volvos.Anf. 89 () replik:Herr talman! Jag hörde en av Volvoarbetarna iUddevalla säga: Vi är naturligtvis på det klara medatt vi inte kan fortsätta att bygga Volvobilar om intenågon vill köpa dem. Jag tror att det uttalandetvisar den oerhörda medvetenheten hos dem som äranställda inom både stora och små företag.Men det skall inte förleda vare sig Volvoledningeneller oss som skall vara med och skapaförutsättningarna för industriutvecklingen att troatt man kan hantera strukturfrågor hur som helst.Även om beslutet är Volvos är det naturligtvis enskyldighet för oss att se till att vi kan medverka tillatt effekterna av sådana här strukturförändringarinte slår ihjäl hela regioner. Det handlar ju inte baraom själva -- det handlar också omförsörjningsindustrierna som levererar till Volvo.Jag är glad att tar sig an den härfrågan på ett aktivt sätt.Jag vill komma tillbaka till infrastrukturfrågorna.Jag är absolut inte nöjd med det passiva sätt somBörje tar sig an de frågorna på. Jag ärmedveten om att mycket av detta ligger påkommunikationsdepartementet, men jagförutsätter att tar med sig vårtresonemang här i kammaren. Det kan inte vararimligt att den här typen av investeringar fastnar ibyråkratiska kvarnar, och det är inte bara plan- ochbygglagen det handlar om.De AMS-siffror som redovisades och somoffentliggörs var inte tillgängliga näröverenskommelsen gjordes. Därför är jag ocksåglad över att nu är beredd attdiskutera insatser som kanske är både snabbare ochmer vittomfattande än de som överenskommelsenkan föra med sig. När jag säger snabbare menar jagatt man skall kunna använda sig av de kommunalaorganisationerna för att komma ut och stimuleraindustri och näringsliv och ge möjlighet förkommunerna att fortsätta sin verksamhet.Anf. 90 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! När det gäller infrastrukturprojektenvågar jag garantera att vi har precis lika stortintresse av att de kommer i gång så fort det bara går.Där vill jag peka på att väljer man mycket stora ochmycket komplicerade projekt bör man varamedveten om att det tar mycket . Väljerman dessutom projekt som det råder stor oenighetom bland människorna och politikerna i områdetfinns det risk att det tar . Det var därföromfördelningen av gjordes.Men det finns hur många projekt som helst avöverblickbar storlek och med minst lika höglönsamhet som de stora projekten att genomförahär i landet. Kan vi för att komma i gång med såmycket som möjligt ena oss om att hålla oss där kanjag garantera att det inte är något problem medigångsättningar.Eftersom det här är mitt sista inlägg och IngelaThalén redan har gjort sitt sista inlägg vill jag avslutamed att säga: Låt oss gärna diskutera bra,finansierade saker för landet! Om man har det somövergripande modell kommer man ned på den rättapraktiska vägen -- det pratas ju mycket vägar!Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 91 HANS () replik:Herr talman! Jag ställde några frågor, och jag skullevar tacksam om jag kunde få svar på dem.För det första hade jag synpunkter på de reprisersom jag tycker mig se när det gällerinfrastrukturinvesteringar. Jag har också frånmånga olika håll hört klagomål på bådekommunikationsdepartementet och ochäven på andra myndigheter. Det gäller ju verkligenatt det går undan.För det andra ställde jag en direkt fråga: Om vi nureparerar upp banorna och gör dem bättre -- skallvi då inte köra bättre tåg och få en effektivaretrafik? Jag skulle gärna vilja höra om BörjeHörnlund har något positivt att säga om SJ:supphandling av höghastighetståg. Det var ju såplanerat tidigare, men jag inbillar mig att det i daghelt enkelt är en penning-, dvs. Det ärinte lätt för SJ att finansiera ett sådant köp medhårda avkastningskrav.Jag skulle gärna också vilja höra synpunkter påmiljö- och energiinvesteringar på östra sidan avÖstersjön, som jag nämnde. Det kostar, sägs det.Ja, det kostar. Men arbetsmarknadsministernnämnde själv vad det direkta stödet på grund avden öppna arbetslösheten kostar.Jag skulle också gärna vilja ha någon kommentarom det faktum att AMU här i skall görasig av med flera hundra lärare och om alla ryktenfrån olika håll om att AMU på grund avpenningbrist måste stoppa utbildningsinsatser. Detlåter konstigt -- är det någon bransch som borde hahögkonjunktur nu borde det vara de som jobbarmed att ge de arbetslösa en ökad kompetens.När det gäller grundfrågan om arbetslösheten, somi dag faktiskt skenar, måste jag trots allt hålla medIngela om att det var en väldig passivitet frånregeringens sida. Var det verkligen nödvändigt attvänta på att sparkade i gång er under denunderbara natten? Det här är frågor som är väldigtallvarliga i hela vårt land. Insatser måste kommasnabbt om man vill visa att man inte accepterararbetslösheten.Anf. 92 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag tar väl då inte hellerinfrastrukturomgången i repris.När det gäller snabba tåg kan jag berätta att jag kl.7.30 uppvaktades av facken från femorter där man jobbar åt ABB och gör snabba ochlitet mindre snabba tåg. De ville naturligtvis hamera beställningar.Jag satt och resonerade om samma sak --och om ett antal andra saker -- med hans närmaste man. I uppgörelsen ligger ju atten miljard ställs till AMS förfogande för att AMShos affärsverken skall köpa upp och betala en delför att få saker och ting tidigarelagda. Där har SJsamma chans som övriga affärsverk att diskuterabra projekt. AMS kommer naturligtvis att hamålsättningen att det av en satsad miljard skallkomma ut jobb för ett antal miljarder i vårt land.AMU har en budget i förhållande till mig på enkrona. Länsarbetsnämnderna ocharbetsmarknadsverket får nämligen alla pengar. Defår köpa utbildning från AMU, Komvux och andrautbildningsanordnare. iStockholm har gjort en omprioritering. En litenorsak kan vara att AMU har tagit ganska bra betaltför sina kurser och redovisat mycket stora vinster.Jag vet att det har irriterat upphandlarna.Arbetsmarknadsverket är nu inställt på attupphandla så billiga kurser som möjligt för att flerpersoner skall kunna genomgå utbildning. Det ärupp till dem som svarar på utbildningsofferter attsvara på ett sådant sätt att det får resultat.Anf. 93 HANS () replik:Herr talman! Jag tror i och för sig att det är bra medkonkurrens vid upphandling. Det har ofta visat sigatt AMU har tagit bra betalt, och det tycker jag ärkonstigt. Politikerna får dock inte vara så passivaatt de bara överlämnar frågan till verksledningaroch myndigheter. Många arbetslösa säger att de harfått besked från AMS, dvs. Arbetsförmedlingen,om att de inte får gå på en kurs därför att AMU intelängre kan genomföra kursen på grund avpenningbrist. Därför undrade jag om det rörde sigom budgettekniska problem inom AMU eller dåligsamordning.Det är nog bra med decentralisering, menarbetsmarknadsministern måste ingripa om olikaarbetsmarknadspolitiska myndigheter råkar i luvenpå varandra och inte förmår vara operativa. Detviktiga är att den som är arbetslös och villförkovra sig och öka sin kompetens skall få göra detmed hjälp av en bra arbetsmarknadspolitik.Jag vill ytterligare komma med en synpunkt på vadBörje tidigare sade om avtalsrörelsen.Jag kan tänka mig att det inte är lätt att varaavtalsförhandlare . Det är dock inte hellerrimligt att helt djupfrysa möjligheten att skapa enrättvisare lönestruktur, inte minst mot bakgrund avatt man under ett flertal år har genomförtskattesänkningar för dem som har det bäst.Det finns ett mycket stort uppdämt behov av attgöra rejäla låglönesatsningar. Det är orimligt efter en spekulationskarusell ochkasinoekonomi skall lägga en död hand över varjeform av solidarisk lönepolitik. Jag lider verkligenmed dem som skall driva löneförhandlingar. Manskall dock vara litet försiktig med att komma medpekpinnar, när människorna i landet har sett hurman har använt ekonomiska tillgångar ocht.ex. 94 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag är ganska mycket ute i landet.Vanligt folk bär ofta på en stor ilska överspekulationerna och bankförlusterna.