prot · GF0970 · 1992-02-26 00:00:00 — Och den röstenformas i , där vi dessutom inte harnågon insyn över huvud taget.Det folkvalda parlamentet, som för oss kan föratanken till något demokratiskt, är politiskt tandlöstoch har ingen beslutanderätt -- kan inte avsättadetta ministerråd. Även om EG-parlamentet skullefå mer att säga till om, har en mycketblygsam del också där. Jag tror att bland deca 540 delegater som finns där skulle få 16, som dåär uppdelade på samtliga politiska partier.Kontentan av den analys som vi gör av vad ettmedlemskap innebär är att svenska folkets röst iEG kommer att reduceras till den sittanderegeringens röst, och att röst i världenreduceras till EG:s röst. Det kan man kalla för bristpå demokrati.Anf. 17 (nyd):Herr talman! Ja, , vi kan ha utan EG. Vi kan ha allt vi vill, bara vi sägernej, anser . Den stora, breda,växande opinionen talar om. Detär det gamla vanliga nej tack-gänget som talar.Kärnkraft -- nej tack. -- nej tack.Utveckling -- nej tack. Framtid -- nej tack.Vår inställning är att vi skall se och ta vara påmöjligheterna, tro på utvecklingen, jobba förframtiden. är konkurrenskraftigt inom EG.Vi kan mycket, om vi bara vill -- var så säker.Utanför EG tappar vi chansen att vara med ochpåverka direkt.Anf. 18 () replik:Herr talman! Jag tror faktiskt att missuppfattat det här. Jag tycker inte att mankan säga att ett uttryck för demokrati skallrubriceras som kommande från det gamla vanliganej tack-gänget; det är att göra sig en otjänst. BengtDalström säger detta -- och det hoppas jag att hanär medveten om -- när det gäller kärnkraften tillhela , och också till stora delar av allaandra partier. säger det i det härsammanhanget till en ganska stor opinion inomsamtliga politiska partier som känner sig tveksam.Den fråga som vi ställer oss är: Vilken framtid skallvi ha? Det gäller inte om vi skall ha någon framtideller ej -- det tror jag inte vi behöver fatta någrapolitiska beslut om över huvud taget, för framtidenramlar nog på ändå. Det som politiken handlar omär: Vilket liv vill vi leva? Vilket samhälle vill vi ha?Vem skall vara med och bestämma? Och på vilkapremisser skall vi fortsätta in ?Jag tror nog att jag till Ny Demokratis syn på dettasäger just nej tack.Anf. 19 (nyd) replik:Herr talman! Det är ju tydligt -- och förlåtligt -- attGudrun inte har hunnit läsa allamotioner. Men det är alldeles riktigt att jag vet attjag talar till olika grupper av människor, såväl inomGudrun parti som inom andra partier,när jag framhåller att vi säger ja tack till kärnkraft.I en av våra motioner skriver vi att vi är för enutbyggnad av kärnkraften -- och att vi tack vare denvill göra elenergin till en svensk exportvara.Anf. 20 () replik:Herr talman! Det var intressant att höra vad BengtDalström sade. Jag tror inte att vi skall göra dennadiskussion till en energipolitisk diskussion, även omman kan anlägga internationella aspekter påenergipolitiken. Det görs också här. Då handlar detom att säkra den kärnkraft som finns under den tidden måste överleva. För vår del handlar det om ettinternationellt arbete för att avveckla kärnkraften,eftersom den medför så stora faror och risker.De ståndpunkter ni för fram i denna debatt visar pånödvändigheten av att sortera ut vad som har attgöra med medlemskapsfrågan och vad som inte hardet. Det är ganska poänglöst att i EG-debattenhänga på en mängd svulstiga formuleringar som:Blir vi medlemmar i bryter vi ensamheten. Dåfår människor gå ut på krogen och ha trevligt istället. Om vi säger ja till ett EG-medlemskap får vien framtid.Det är fullständigt poänglöst att lägga in sådanaformuleringar. De har inte med medlemskapet attgöra. Medlemskapsfrågan i koncentrat är: Skall vibestämma själva över vår framtid, eller skall vilämna över en stor del av de politiska beslut som vii dag fattar i riksdag till ett odemokratisktoch överstatligt organ i som heterMinisterrådet?Jag förstår att man kan vilja det. Det finns politiskapartier här som genom detta beslut får sinapartiprogram uppfyllda. De har propagerat fördetta . De propagerade för att skullegå med i EEC, som det hette då. De tyckte attSverige skulle gå med i NATO. De vill att Sverigeskulle vara med i en västeuropeisk försvarsallians,osv. Jag har full respekt för att man kan ha denåsikten, men jag delar den inte. Jag blir arg närmänniskor går ut och säger att detta inte är vad dethandlar om. De försöker lägga ut dimridåer ochsäga att det handlar om någonting annat. De säger:Om det är vad medlemskapet innebär, då vill viinte, men vi skall gå med och se till att det inte blirså.Det är en fullständigt befängd diskussion. Vi harfakta, inte minst från mötet i , om vadEG är och har ambitionen att bli. Det kan vi hållaoss till. Det vore bra för debatten om vi höll oss tilldet och lade de stora fluffigheterna åt sidan. Dedrivs ändå i SAF:s kampanjer på alla affischpelare.Vi behöver inte ägna tid i kammaren åt det.Anf. 21 ():Herr talman! Den sista debattrundan föranledermig att börja detta inlägg med en historielektionriktad speciellt till tycks föreställa sig att det somsker i är världsunikt. Jag vill gärna göraGudrun uppmärksam på att hela denmoderna tidens historia visar att en fortlöpande ochfördjupad internationell integration harförekommit i världen. Många av de nuvarandenationalstaterna vilar på en fortgående integration,som i sin tur kan vila på etnisk gemenskap, språkliggemenskap, kulturell gemenskap och ekonomiskgemenskap -- men alltid på begreppet gemenskap.Den hållning som redovisar, somär klassisk för hennes parti, vilar inte pågemenskap. Den vilar på isolering för tanken.Gudrun förnekar värdet av detställningstagande som har gjorts i 12 europeiskanationer, av 320 miljoner människor, som har ställtsig bakom den europeiska integrationen. Honunderkänner deras ställningstagande. Hon anseratt dessa människor tog ställning till nackdel för sinegen nation. Därmed har förlorat mycket i trovärdighet. Jag villändå göra historielektionen något djupare.När var slut ville man finna enny ordning för världens utveckling som byggde pågemenskap och integration. Man ville skydda deskadade nationerna och medverka till utveckling ide underutvecklade länderna. I Bretton Woodsformulerades ett koncept för världens fortsattautveckling och framtid. Man slog där fast atthandeln skulle vara gemenskapens blodflöde, somknöt nationer tillsammans i gemensammaintressen. För att handeln skulle utvecklasbehövdes att de rika länderna tillhandahöll ettekonomiskt stöd i både makro- ochmikroekonomiska sammanhang. Världsbankenoch Valutafonden skulle tillhandahålla deinstrument handeln behövde.Hundratalet nationer -- ungefär 120 -- har ställtsig bakom GATT-tanken, en tanke som bygger påatt man skall integrera handelssystemen i världentill en gemenskap, förenkla handeln och göra dengemensam för alla folk. Det är omkring 120nationer som ställer upp på den tanken. OchGudrun vänsterparti förnekar tankensvärde. Det är uppseendeväckande. Det ärnaturligtvis därför detta parti står så isolerat i dennafråga. De mängder av motståndare som GudrunSchyman tyckte sig skönja vid horisonten har ännuinte förmått avteckna sig över horisonten.Denna historiska återblick kan också få tjäna somillustration av att den europeiska unionen bara ären fullbordan av den tanke som föddes ,i . Det är tanken att medgemensam handel följer också behovet avgemensam handelspolitik. Och precis som tankenvar i Bretton , kräver en integrerad ochutvecklad handel också tillgång till en stabil valutaoch till ekonomiskt stöd för handelsutvecklingen.Den europeiska unionen är egentligen ingentingannat än ett fullföljande av en tanke som harexisterat i alla dessa år, som fått sin bekräftelse iandra sammanhang.Så till . Jag skall först rikta engratulation, en hyllning till regeringen ochstatsrådet och framför allt hansförhandlare för att detta nära nog olösliga problemkunde lösas, med bl.a. medverkan. Mankan säga att en lösning alltid representerar enkompromiss. Men denna kompromiss, nogaanalyserad, vågar jag säga, utifrån de kunskaperjag har fått här i av politiskasammanhang, är en kompromiss som står på egnaben. Den innehåller lösningar för att tillfredsställade krav som ställs på homogenitet mellan EFTA:soch EG:s rättssystem. finns och stårdär.Vi måste nu fråga oss: Är någontingunikt som uppkommit ur en människas idé? På nyttvill jag rikta mig till framför allt göra henna medveten om att den utvecklingsom har förekommit av förhållandet mellannationerna i EFTA och EG har följt en självklarhuvudfåra. Det började med försöken att blimedlem . Det fortsatte medLuxemburgdeklarationen, där man förklarade sigvilja arbeta tillsammans för att skapa EES, theEuropean Economic Sphere. Man skulle arbetatillsammans för att underlätta inom områden avgemensamma intressen.1989 lade korten på bordet ochsade: Ni skall få chansen att göra detta snabbare.Men det var samma sak som vi skulle göra. Viskulle till marknaden, tillsammans med de övrigaeuropéerna. har vi kommit dit. Det är en storoch mycket glädjande händelse i politiskahistoria att detta avgörande framsteg kunnat nås.Jag måste hålla med : kommerdet an på oss som arbetar i politikens värld, atttillhandahålla information som förklarar dettaskeende på det sätt som det skall ses, nämligen somett naturligt steg i en pågåendeutveckling. Det är därför utomordentligt värdefulltatt vi får tala i TV , så att de som vill lyssnaoch lära sig mer om dessa frågor kan höra hur olikapartier värderar dem.Jag måste också i detta inlägg övergå till att granskasocialdemokratins här presenteradeEuropapolitiska hållning. Det är alldeles uppenbartatt och hans parti avser att brytaden gemenskap som fanns som AnitaGradin ledde arbetet med Europaintegrationen.Från hela , och framför allt från moderatasamlingspartiet och de övriga partier från riksdagensom nu ingår i regeringen, upprätthöll man helatiden en ansträngning till verklig gemenskap iförhandlingsarbetet. Man skulle hålla engemensam fast attityd som gav klart beskedom att folk står enigt bakom arbetet för attbli européer.Nu har i sitt anförande med olikatyper av antydningar och osanningar försöktbeskriva regeringen som delsur takt med , dels i konflikt med Europasfolk och intressen. Han gav en del exempelpå detta som jag måste försöka gendriva genast, såatt inte någon sitter här och har känslan kvar av attdet kan ligga något i det han sade.Från dessa spridda noteringar av vad han sade villjag först ta fasta på påståendet om att denregeringspolitik som bedrivs i nu skullevara i fiendskap med denstrukturomvandlingspolitik som bedrivs inom EG.Denna politik inom EG syftar till att anpassa EG:sindustristruktur till den moderna marknadens krav.Jag vill att endera medger att haninte har läst vad som lades fram i propositionsvägi höstas eller också att han förtrycker det. I dessapropositioner och i hela regeringens arbete finns ettgrunddrag. Det är att stärka och utveckla små ochmedelstora företag. Det är den självklara vägenmot den strukturomvandling som måste komma.Det skall växa fram en ny struktur urentreprenörers, framstående vetenskapsmäns ochingenjörers engagemang. Det är detta somregeringen satsar på. har chansenatt förklara hur man kan beskriva denpolitiken som fientlig mot EG:sstrukturomvandlingspolitik.Han tog en del andra exempel på att regeringenskulle bedriva en politik som står i strid med denutveckling som finns uttalad i The social charter,Den sociala stadgan, eller i annan politiskutveckling i EG inom arbetsrättens område. Låtmig säga till att det inte skall rådanågot tvivel om att vi svenskar skall ta med oss vårasvenska värderingar ut i när vi skall delta idet europeiska arbetet.I våra svenska värderingar ingår en stark känsla förvälfärdsstatens motivering och en stark känsla förde rätta relationerna mellan krafterna påarbetsmarknaden. Vi sätter verkligen samverkanmellan kapital och arbete högt. Det är fel, ogrundatoch närmast falskt att påstå att regeringen skullerepresentera en annan hållning i denna fråga.Låt mig ta upp en speciell fråga som jag självengagerat mig mycket i. Vi står bakom tanken påett koncernfackligt samarbete också när denekonomiska integrationen går vidare och när viöppnar våra marknader för internationellainvesteringar. Men vi vill inte lagstifta om formen.Låt parterna finna den! Men ochandra socialdemokrater kan lita på att dennaregering och vi moderater politiskt står bakom detangelägna i att fortsätta att behålla ett gottsamarbete mellan arbete och kapital också iinternationellt integrerade företag.Så några ord till slut -- det får bli fler i nästaanförande -- om den demokratibrist som man sågärna hävdar finns i . Låt oss aldrig glömmabort att medlemsnationernas parlament ärmedlemsländernas institutioner. Det är i dessaparlament som Europapolitiken skall utformas. Jagtvivlar personligen på att en förstärkning avEuropaparlamentets makt är lösningen på dedemokratiska underskott som beskrivs då och då.Den demokratin står trots allt i konflikt med denationella parlamentens suveränitet. Det är våruppfattning att det är utomordentligt viktigt attbehålla de nationella parlamentens suveränitet somdebattforum och beslutsforum även iEuropafrågorna.Anf. 22 () replik:Herr talman! Jag skall gärna tacka fördenna historiebeskrivning, som han personligt ochtrevligt riktade till mig. Det var inga nya ord, mendet kan alltid vara bra med en repetition.Det är riktigt när vi säger att den internationellautvecklingen präglas av en fortgående integrationoch gemenskap. Jag tycker också att det kan varabra i många avseenden, men frågan är på vilkavillkor det sker, eller på vems villkor. Det är ju inteså att integration och gemenskap i sig är bra. Detberor ju på vilket innehåll integrationen ochgemenskapen har.Jag underkänner inte miljoner människorsställningstaganden. Många som är med i EGvisste inte att det skulle bli som det blev. Man gickinte med i den europeiska gemenskapen när den varfärdig, utan man gick med i något som blev som detblev. Man är med i någonting som kommer att blien europeisk union, vilket det inte var då.En parlamentskollega till , -- jag tror att han tillhör sammaparti som i -- är mycketkritisk till att skall fatta politiskabeslut. Man är över huvud taget mycket kritisk tillunionstanken i , som ju är medlem i EG.Man kommer därför att ha en ny folkomröstningom unionstanken. Opinionsundersökningar iDanmark visar att 60--av den danskabefolkningen, som draperar sig från höger tillvänster, är mycket kritiska till detta, eftersom detinnebär att man ger upp den nationellasuveräniteten. Man ser inte att man får några störrevinster på det.Nic talar också om frihandel och att det ärbra. Det tycker jag också. Problemet med EG är attdet till sin karaktär är en mycket protektionistiskorganisation i den internationella handeln. EG harfått mycket kritik från t.ex. för att manupprätthåller så höga tullmurar i förhållande tillandra marknader.Detta får konsekvenser för vid ettmedlemskap, eftersom vi då hamnar innanför dessatullmurar och det förhållningssätt som EG harutformat. Det kommer att innebära att svenskavaror kommer att bli dyrare på en mängd områdendär vi avvecklat våra tullhinder och tullmurar, t.ex.inom tekoområdet. har avvecklatmultifiberavtalet, men det har man inte gjort inomEG. Det innebär att den typen av varor kommer attbli dyrare för svenska konsumenter. Det finns flerexempel som jag inte hinner räkna upp. Det är ettstort problem att EG är en så protektionistiskorganisation. Det förhindrar en ökad frihandel ivärlden, inte minst när det gäller förhållandet tilltredje världen.Anf. 23 () replik:Herr talman!Det är bra när eleverna lär sig avlärarens föreläsningar. Det är däremot inte bra närde inte förstår vad läraren har sagt. GudrunSchyman säger att hon håller med mig, men hondrar inte konsekvenserna av det, och det måste bliunderbetyg till den eleven.Jag vill påpeka ett par omständigheter som gör attGudrun blottlägger sin okunskap om vadEG är. Hon talar om att man skall gå in i ett EGsom man inte visste vad det blev. Säg någon sak ilivet, , som man vet vad det blir.Allting är utveckling och dynamik. EG harverkligen genom sin utveckling åskådliggjort sinberedvillighet att vara utvecklande och dynamiskt.Dessa begrepp, utveckling och dynamik, sätter jagoch mitt parti som en hedersetikett på deninternationella utveckling som EG representerar.Man har viljan att pröva framtidens möjligheteroch önskan att utveckla den egna organisationen såatt den anpassas till framtidens villkor. Det ärdynamik det, . Det är något fint.Folkomröstningar har förekommit i vidväsentliga förändringar. Jag kan inte precisera merän att när enhetsakten antogs 1985 föranledde denfolkomröstning i . folk ställdesig bakom den utveckling som regeringen hademedverkat i. Det danska folket, som är ett litet folkoch som sannerligen inte stämmer in påbeskrivningen av de jättelika och förtryckandeeuropéerna, ställde sig alltså bakom ett EG-beslutsom innebar att man inför majoritetsbeslut i EG-processen. Det var ett djärvt folk, GudrunSchyman, ett folk som trodde på dynamiken ochutvecklingen.Till sist: har åskådliggjort sinmotvilja mot EG genom att hävda att EG skullevara protektionistisk. Låt mig bara än en gångbedriva litet undervisning. EG har agerat mycketaktivt i den Uruguayrunda som pågår. Man arbetarmed många arbetsgrupper -- jag tror att det ärnärmare bestämt 15 grupper -- och arbetsresultatetföreligger i de flesta av grupperna, kanske i allautom en. Det betyder att den internationelltaccepterade handelspolitik som mer än 100nationer därmed ansluter sig till har också EGanslutit sig till. Det tragiska är ju att man inte harfunnit en lösning tillsammans med på dejordbrukspolitiska problemen. Men med hänsyn tillEG:s engagemang i GATT-rundan menar jag attGudrun påstående har förlorat isanningsenlighet.Anf. 24 () replik:Herr talman! Jag tror att all pedagogik för att bliverksam skall bygga på en dialog och ett ömsesidigtlyssnande. Jag kan läsa högt ur en rapport av den16 från frihandelsorganisationen ,där det heter att EG blockerar import för attskydda sina egna producenter, och det framhålls attEG kan bli ett allvarligt hot mot rättvisinternationell handel. I rapporten nämns ettfemtiotal bilaterala handelsavtal inom EG sombegränsar importen av textilier, bilar, stål,elektronik och skor. Rapporten kritiserar ocksåEG:s jordbrukspolitik. Det heter att dennaförsämrar konkurrensen. hävdaratt EG:s protektionism inom många områden harslagit hårt mot de skuldsatta ochmotarbetar länderna i östra och centrala . --Detta står alltså i egen rapport.Dynamik i all ära, , men man måstenog definiera innehållet. Det är inte så att de härvackra orden har ett självändamål och lever i sigsjälva. Dynamik och processer och framsteg ochframtid -- allt detta är mycket lovvärt. Men manmåste väl definiera det sakpolitiska innehållet;annars är det fullständigt meningslöst att vi står häroch diskuterar.Det är faktiskt så, att den opinion som finns iDanmark och som inkluderar och -systrar, vänder sig emotutvecklingen av EG till en politisk union -- medbeståndsdelar av ekonomisk och monetär union --samt utrikes- och säkerhetspolitiskt samarbeteliksom gemensamt försvar, en försvarsallians.Detta vill man inte vara med om i Danmark.En kraftig opinion i säger att det härsteget med den inre marknaden räcker. Det skulle,om man vid den danska folkomröstningen i junikommer fram till att en majoritet anser att detta ärriktigt, göra att hamnar någonstans påEES-nivån eller får associera sig på något annat sättmed EG. Det här är ju ett ställningstagande somhar vuxit fram ur en erfarenhet när Danmarkdeltagit i EG:s inre arbete under och har suttitmed vid alla de konferenser som format besluten,men då naturligtvis har fått böja sig förvad majoriteten ansett.Jag tycker att det handlar om att man på något sättvill underkänna den politiska medvetenheten hosen stor del av den danska befolkningen och dessrättighet att i denna fråga få forma en egen åsikt.Anf. 25 () replik:Herr talman! en avslutande replik, somtyvärr även den kommer att uppehålla sig vid denpolitiska hållningen hos minsta parti.Men det är väl nödvändigt att man iinformationssyfte och i pedagogiskt syfte ägnar denopinionsbildning, som bl.a. stårför, en viss uppmärksamhet -- även om det ärbeklagligt att man måste göra det.Jag vill gärna säga, att låt oss göra parallellerna tillDanmark korrekta. Det har förekommit enfolkomröstning och den har givit ett positivtresultat till stöd för en utveckling inom EG,nämligen den inre enhetsakten och målsättningenatt skapa den inre marknaden. att det skulle finnas ett visstopinionsläge i skall jag ta på allvar dagenefter nästa folkomröstning. Opinionsbildningen ärfärdig när folkomröstningen är hållen, och jagtillåter mig att vara övertygad om att danskarna ärså mycket av européer att det för dem kommer attframstå just som naturligt, just som självklart attförstärka marknadsgemenskapen till en politiskunion. För i marknadsgemenskapen -- låt oss integlömma det -- ligger en politisk union redan,nämligen inom handelspolitiken.Jag tycker att skall komma framtill talarstolen och medge att det är omöjligt eller ivarje fall mycket svårt att skilja mellanhandelspolitik och annan utrikespolitik. Det äralltså, som sagt, bara naturligt att den europeiskaunionen nu strävar efter att komplettera bilden såsom jag förut beskrev.Gudrun synsätt när det gäller dynamikvisar egentligen att inte vet vaddetta är. Hon säger att man kan inte tala omdynamik, processer och framtid utan att känna tillinnehållet. Men det är ju just detta som är detfantastiska, det lockande, det spännande, detutmanande med begreppen framtid och dynamik,att man inte vet vad de innehåller. Genom attutveckla en dynamisk verksamhet i en process meden huvudinriktning formar man på ett fascinerandeoch spännande sätt framtiden och betraktar deninte som ett slags lösgods som någon har glömt vidvägen.Förste vice talmannen anmälde att GudrunSchyman anhållit att till protokollet få antecknat atthon inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 26 () replik:Herr talman! försvar för den svenskaborgerliga regeringens politik här hemma varutomordentligt dåligt. Eftersom är en klok person föreställer jag mig att detvar därför att hans argument var så svaga som hanhöjde rösten kraftigt och i diskussionen användehelt onödiga invektiv som falskhet, ogrundadepåståenden och annat.Nej, , det är inte på det sättet attsådant förekommer. Det pågår en debatt som intebara den borgerliga regeringen utan också klokariksdagsmän som är omedevetna om.Många är oroade av att den nuvill försvaga de fackliga organisationernasinflytande här i landet. Regeringen går ut meddirektiv enligt vilka man faktiskt vill minska facketsinflytande och roll -- det gäller kollektivavtalensställning osv. Det är inget påhitt, , avmig i denna kammare att sådant förekommer. Detfinns en upprördhet och en oro i den svenskafackföreningsrörelsen för vad sådana nyliberalainitiativ som tas inom den nuvarande regeringenkan leda till.Jag tycker det finns goda skäl att påpeka att denutveckling som man vill åstadkomma i gårpå tvärs mot den utveckling som sker i EG, därman inom allt större politiska grupperingar förstårvärdet av fackligt inflytande och även värdet av detsom är den svenska modellen, nämligenkollektivavtalens ställning. Därför tycker jag det ärbekymmersamt när man här hemma för en politiksom den jag har omnämnt.Men det är också perspektivlöst, och detta är denandra delen av den kritik jag framfört. När man ide propositioner som lades omnäringspolitiken och annat minskar, dogmatisktoch ideologiskt, den svenska statens inflytande ochvill överlämna sådant åt marknaden somtraditionellt hos oss har varit viktiga samhälleligainsatser just för att kunna tygla marknaden, dåmenar jag att regeringen gör svagt på tvåsätt. Först och främst sker det genom att manminskar våra egna resurser och våra möjligheter attmöta den strukturomvandling som, enligt vad allavet, blir en del av EES-avtalet.Att det genom avtalet blir en kraftigstrukturomvandling har, som jag har sagt, varit engiven förutsättning.