prot · GG0921 · 1992-11-11 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:21Onsdagen 11 novemberKl. 9.001 § Särskild debatt om ställning ocharbetsformerAnf. 1 . ():Fru talman! Vi socialdemokrater har begärt dennadebatt därför att vi vill att ställning ocharbetsformer inte bara skall avhandlas utanförriksdagen, utan också öppet i denna sal. Vi sergärna, att det här blir en återkommandedebatt, där fler än partiföreträdare får komma tilltals. Jag är helt säker på att det om riksdagensarbetsformer och arbetsvillkor finns lika mångaåsikter, som det finns riksdagsledamöter.Riksdagen är den viktigaste politiska församlingeni vår demokrati.Riksdagens roll och betydelse har förändratsmånga gånger . Men riksdagensinflytande går egentligen inte att mäta. Att graderamakt och inflytande i den svenska demokratin ärvanskligt. Politisk makt är dessutom ofta en långprocess -- från t.ex. en motion i till ettfärdigt reformförslag från regeringen tillbaka tillriksdagen. Men det råder inget tvivel om attriksdagen fått en allt vidare roll i samhället.Riksdagens möjligheter har ökat. Lagstiftningentäcker numera nästan alla aspekter. Omfattningen,men också svårighetsgraden i arbete,har ökat.Den politiska sfären har blivit vidare. Allt flergrupper och intresseorganisationer vill delta ochutöva inflytande i den politiska processen.Internationella åtaganden påverkar i alltstörre utsträckning. Massmediernas resurser ochför den delen också makt -- inte minst TV:s -- harökat.Jag tror jag vågar säga att har kommitalltmer i centrum. Det är kanske främst därför somriksdagen diskuteras och kritiseras.Jag har tillhört och har därfören del att jämföra med. Mycket har blivit bättre.Omfattningen av servicen till ledamöterna går intealls att jämföra mellan då och . Det äger rummycket mer av verksamhet i partigrupperna nu.Men debattlusten och debattatmosfären har blivitsämre. Intresset har flyttats bort från plenisalen.Ledamotskapet som sådant har blivit myckettyngre och mer utsatt. Det är tuffare att varariksdagsledamot än för t.ex. . Dåvar det tillväxt i ekonomin med plats för reformeroch expansion. ser vi besparingsplaner ochåtstramning som en del i vår tillvaro. Politiskabeslut då var populära. ärpolitiska besked ofta det motsatta.Riksdagen har den fördelen att själv kunnabestämma sina arbetsformer. Om inget sker kan viinte skylla på andra. Vi har också den fördelen attvi själva är experter i frågan. Det har både sina fördelar ochnackdelar. Nackdelen är att förslag tillförändringar -- och här talar jag av erfarenhet --stöter på patrull med hänvisning till attdet inte går. Men det går att förändra och förbättra,bara vi själva vill. En hel del har också gjorts undersenare år -- de offentliga utfrågningarna, den nyafrågestunden, regeringens informationsstund ochonsdagstimman för aktuell debatt. Vi har fått alltbättre service och teknisk utrustning. Men jagbetecknar allt detta är bara en början. Både denyttre ramen för riksdagsarbetet och det inre arbetetmåste ändras för att skall bli i takt medtiden.Vad vi har för oss här i är inte vår ensak.Det vi gör här påverkar ju alla människor. Och vivill att vad vi säger skall påverka det politiska livetutanför. Som ledamöter av riksdag har viett ansvar för att demokratin hålls levande ochvitaliseras. Hur vi lyckas med detta hänger jusamman med hur vi organiserar vårt eget arbete.Bara en del av riksdagsuppdraget utförs i detta hus.Den andra delen av vårt uppdrag utför vi utanförhuset. Det gäller de viktiga kontakterna medväljarna -- med svenska folket. Det är ute på gatoroch torg, på skol- och arbetsplatsbesök, på mötenoch konferenser, på resor inom och utom landet,som vi får synpunkter och kritik, idéer och förslagtill reformer och mycket mer. Därför är arbetetutanför huset nödvändigt för att vi skall kunnafullgöra ett gott arbete inne i huset.Under senare tid har det talats mycket om attpolitik är en bransch i kris. Jag tycker att det finnsflera tecken som är illavarslande.Politik och politiska partier är nödvändiga i ettdemokratiskt samhälle. Statsministern sade heltnyligen: ''Det behövs politisk verksamhet i varjefungerande samhälle. Det behövs politisktledarskap. Och det behövs en stark stat. Där statenblir svag och politiken undermålig, där fallersamhället sönder. ''Jag håller med . Om det politiska arbetethamnar i kris, om de politiska partierna har svårtatt värva nya medlemmar och få folk att ställa upp,så är det en angelägenhet för hela nationen och intebara för de politiska partierna själva. De politiskapartiernas problem får inte sopas under mattan. Deangår faktiskt varje medborgare i landet.Jag vill presentera några förslag för att stärkariksdagen, som centrum för den politiska debatten:* Statsråden och oppositionens företrädare börförlägga fler politiska utspel till riksdagenstalarstol. Det skulle dra ökad uppmärksamhet tillriksdagen. Statsråden och partiledarna bör delta ifler riksdagsdebatter. Det skulle förhoppningsvisdra fler ledamöter till plenisalen. * bör anordna presentationsdebatter,när viktigare propositioner offentliggörs. Jagförsökte som talman att få gehör för sådanadebatter, men jag lyckades inte då. Jag vet atttalmannen tagit upp frågan igen, och jag hoppas atthon får framgång i sina ansträngningar. * Vi vill föreslå en återkommandeövergripande principiell debatt om tillståndet ochutvecklingen i vår demokrati. Jag tycker att denprincipiella och ideologiska debatten står påundantag i . Det är farligt förungdomens tilltro till demokratin om vi inte merägnar oss åt de stora framtidsfrågorna om miljö,överlevnad och livskvalitet. De många kristecknen i vår demokrati,t.ex. orsakerna till att allt färre vill åta sig politiskauppdrag, känner jag inte till att vi har diskuterat.Dessutom är det inte bra för demokratin om folkutanför tror att vi är överens om allting,när vi i själva verket inte är det. får intebli för snäll. Åsiktsskillnader måste mer kommaupp . * bör medverka till att öppenheten ökar.Innan ett utskott slutligt binder sig i viktiga frågorbör utskottet offentliggöra sina preliminäraståndpunkter. Också en minoritet i utskottet börkunna begära en offentlig debatt eller redovisninginnan utskottet tar slutlig ställning. Riksdagenbör snabbare och bättre ta tag i aktuella frågor. Jagmenar t.ex. att Europafrågorna diskuterades förlite i ett inledande skede. * De viktiga Europafrågorna bör hanteras i ettpermanent utskott för att öka inflytandeöver EG-processen och för att stärka den svenskariksdagens ställning vid ett ev. svenskt EG-medlemskap. * bör göra större satsningar påinformation om och om vårt arbete.Mycket har blivit bättre . Men jagtror att vi måste göra ännu mer påinformationssidan för att främst nå skolan ochungdomen. * bör pågå till dess att ett nytt riksmötebörjar. Jag är ense med fru talmannen på denpunkten. Därmed är samlad hela tidenunder en valperiod. Sammanträden kan ordnas,när så behövs. Ett antal sammanträdesfriasommarveckor läggs in, liksom flersammanträdesfria veckor regelbundet förpartiarbetet ute i valkretsen. I har manvar fjärde vecka sammanträdesfri med godaerfarenheter.Vi måste rätta till det, som folk retar sig på -- ochdär man har rätt i kritiken mot oss. På andrapunkter, där vi felaktigt angrips -- ofta medmassmedias hjälp -- får vi inte fortsätta att huka oss.Vi måste protestera, när man ger en skev bild avriksdagens arbete.Det är vad som syns, som skapar bilden avriksdagen -- inte det som ligger bakom bilden.Under många år har gapande tomma bänkar variten vanlig bild av riksdagsarbetet. Förklaringarverkar inte hjälpa, om inte informationen om ossoch vårt arbete når ut. Det hjälper inte att säga attvi ledamöter lyssnar på debatten i internradion elleratt allt beredningsarbete av varje ärende försiggår iutskotten, vid vars sammanträden faktiskt allaledamöter är närvarande. Vi måste ordnainformationen och arbetet så, att allmänheten servad vi gör. Därför bör vi öka öppenheten frånutskott och partigrupper.Den höga frånvaron vid de stora debatterna gårdock inte att resonera bort ens med logiskaargument. Kammaren är i mycket riksdagensansikte utåt. Vid våra fem à sex större debatter börvi naturligtvis vara här i plenisalen. läggsdessa debatter in långt i förväg, varför det är lätt attboka in dem i almanackan. De stora debatterna börmed fördel kortas ner till att vara två till tre timmar.Vi behöver inte heller sitta här som snälla ochpassiva lyssnare. Med vår närvaro skulle vi höjadebattemperaturen, vilket vore en fördel. Jagfunderade mer än en gång, när jag satt italmansstolen, varför inte ledamöternaapplåderade, när talaren sa en bra sak eller t.o.m.ibland en rolig sak. Mer än en gång önskade jag atttalmannen hade intiativrätt till applåder. Om vi villkan vi igen göra partiledardebatterna till politikenshögstidsstunder här i riksdagen.Påståendet att ledamöter har ett tre tillfyra månaders långt sommarlov är ju inte sant, somvi berörda vet. Jag tror att flertalet ledamöter tar uten högst ordinär semester på fyra till sex veckor.Det förhållandet, att stänger den 15 junioch öppnar igen , betyder ju inteatt vi ledamöter blir lediga. De viktigaväljarkontakterna med möten och arbetsplatsbesökfortsätter ju. Arbetet i utredningar och kommittéerfortsätter. Reseverksamheten, som är en del avriksdagsarbetet, ökar, och en och annan ledamotsyns och hörs ju för övrigt i medierna, trots att detär stängt i . Mytbildningen -- jag villkalla det så -- kring riksdagsledamöternassommarledighet skadar helt säkert både riksdagenoch oss ledamöter. Jag har svårt att förstå varförman här och var i massmedia fortsätter medmytbildningen.Äntligen, , har en diskussion omförfattningen kommit i gång. Men det får inte nu bliså bråttom, att inte de frågor, som förs upp pådagordningen, hinner att penetreras ordenligt. Jagutgår också ifrån att samtalen mellan regeringenoch de politiska partierna -- vi välkomnar att dessasamtal kommit till stånd -- blir förutsättningslösaoch att alla författningsfrågor som förs upp påbordet blir föremål för diskussion ochöverväganden. Det är i och för sig lätt att säga ja tilllängre mandatperioder. Men den frågan rymmer jumånga andra frågor, som inte diskuterats --sambandet mellan olika val, fasta eller rullandemandatperioder, uppplösningsinstitutet ochmycket mer.Jag tycker att ett valsystem med inslag av personvalbör prövas. Det kan kanske lätta upp valrörelsernaoch minska anonymiteten en del. Men det finnsinslag i andra länders personvalssystem som jag intetycker att vi bör ta till Sverige.Det finns många fler viktiga författningsfrågor ändessa två att ta tag i, t.ex. frågan om riksdagensstorlek. Jag hoppas att de frågorna kommer upp ide samtal som regeringen tagit initiativ till, vilketvi tycker är bra. Vi är från socialdemokratins sidapositiva till författningsändringar som vitaliserardemokratin.Fru talman! De tankar och förslag som jag kommitmed har vi inte diskuterat färdigt i densocialdemokratiska riksdagsgruppen. Jag anser attdet är diskussionen i grupperna som är väsentlig,och hoppas att vi ska få en omfattande diskussion ialla partigrupper.Att värna är nog något vi alla är överensom, liksom också att vi själva har en demokratiskskyldighet att se om vårt eget hus -- demokratinshus.(Applåder.)Anf. 2 Tredje vice talman () replik:Fru talman! Jag vill redan nu ta tillfället i akt attuttrycka min tillfredsställelse över att denna debatthar kommit till stånd och att . hartagit initiativ till den.Det är klart att när diskuteras flitigt imedierna, inte minst i samband med de s.k.krisuppgörelserna, är det av stor vikt att vi självaresonerar öppet om de problem som finns och vadvi vill göra för att åtgärda dem. Jag får senaretillfälle att utförligt lägga fram de förslag som jaganser bör ha högsta prioritet. Men jag vill redan nuunderstryka att vi inte skall försöka inbilla osssjälva eller inbilla allmänheten att kanvara ett slags ordinarie arbetsplats med arbetstidfrån kl. 9 till på eftermiddagen.Det politiska livet rymmer alltid osäkerhet,överraskningar och improvisationer. Det måstevarje parlamentarisk församling leva med.Jag tror att det är viktigt att understyrka att en radav de problem som berördes avkonstitutionsutskottets ordförande här redanär föremål för övervägande. En riksdagsutredningsom tillsattes för rätt länge sedan har ganskalångtgående förslag på sitt program. Det verkarsom om den skall kunna nå en långtgående enighet.Thage G. höll ett slags försvarstal förpolitiken och för politiker. Det tycker jag är bra.Det har hukats alltför mycket i den debatten.Politiska partier är en förutsättning för demokratin,och politiker måste vi ha.Vi skall naturligtvis alla uppträda så offentligt sommöjligt för att exponera oss själva för att få till ståndett ordentligt meningsutbyte.Jag hajade till när sade: Äntligenefter har vi börjat få resonemang omförfattningen.Det känns litet bittert för den som sedan mitten av70-talet har skrivit motion efter motion i dessafrågor. Jag skall kanske inte polemisera så hårt idenna fråga, men Socialdemokraterna har intevarit några förridare i diskussionen omförfattningsändringar under de gångna åren.Socialdemokraterna har enträget avslagit allaförslag som har kommit.Jag vill avsluta med en fråga. Om har denna uppfattning om att vi måste setill att vitalisera det politiska livet, hur stämmerdetta överens med . tankar omatt reducera antalet politiker som skall kunna bäraupp denna vitalisering?Anf. 3 . () replik:Fru talman! Jag hoppas mycket avriksdagsutredningen, och jag hoppas att det sedanblir god tid för partigrupper attpenetrera de frågor och förslag somriksdagsutredningen har utarbetat.Jag menar faktiskt att vi inte har haft någon bredareförfattningspolitisk debatt i sedan denpartiella författningsreformen genomfördes ochsedan vi fick våra författningsändringar ochenkammarriksdagen 1970. Naturligtvis har olikamotioner väckts i i författningsfrågor. Vihar en stor mängd motioner som vi nu diskuterar ikonstitutionsutskottet. Det har även skrivits en ochannan artikel i författningsfrågor, vilket vi ocksåkänner till. Men den bredare debatten, där fler änriksdagens ledamöter deltar, tycker jag att vi intehar haft i . Därförvar sommarens debatt, då vi fick ett antaldiskussioner i olika frågor, välgörande. Jag uttaladeockså tillfredsställelse över att regeringen hadetagit fasta på den debatten och har inbjudit depolitiska partierna till författningspolitiska samtal.Jag tycker inte att vi skall vara rädda för attdiskutera storlek. Jag tycker att allafrågor bör vara föremål för en diskussion när detgäller vår egen verksamhet och hur vi har det i dettahus. Det är för övrigt en fråga, vilket tredje vicetalmannen väl känner till, som också har varitföremål för motioner. Jag är inte den ende som haraktualiserat frågan om storlek. Det harfrån andra partier än det socialdemokratiska av ochan förts fram tankar på attminska storlek. Jag skall så småningomi de samtal som vi kommer att föra med regeringensförhandlare att motivera ett förslag till enminskning av . Man kan ju börja med attplocka bort de 39 utjämningsmandaten.Anf. 4 Tredje vice talman () replik:Fru talman! Vi skall inledningsvis kanske inte grälaalltför mycket, eftersom det är så mycket som vi äröverens om. Det får jag tillfälle att återkomma tillsenare. Men jag är fortfarande litet förvånad överThage G. utgångspunkt i diskussionen,nämligen påståendet om att det har saknats initiativoch förslag här i . Så är det ju inte. Omdet hade funnits en vilja, inte minst frånsocialdemokratisk sida, att göra mer djupgåendeförändringar, och jag kommer tillbaka till dem imitt huvudanförande , kunde de havarit genomförda . Men det är braatt även Socialdemokraterna nu har vaknat i dennafråga. Jag ser fram emot möjligheten tillkonstruktiva lösingar som jag till min glädje finneri mycket stor utsträckning är i enlighet med delinjer som vi har lagt upp i motionergenom åren.När det gäller antalet ledamöter i vill jagpåminna om den allmänna diskussion som pågårom reduceringen av antalet politiker i samhälletsom helhet. Den nya kommunallagen och desstillämpning har ju på det lokala planet och även pålänsplanet inneburit att antalet politiker håller påatt reduceras kraftigt.Jag för min del menar att vi i en demokrati måsteha ett betydande antal människor som aktivt sysslarmed politik för att det skall vara möjligt att ha enmeningsfull debatt runt om i samhället och för attvi skall ha människor som genom sin politiskaverksamhet är skolade och skickade att föra dennadebatt på ett sådant sätt att de mera tidspräglade,för att inte säga populistiska och vulgäraargumenten, inte får övertag i folkens sinnen. Omvi hamnar på den vägen, och om vi så att sägaminskar kraven på kvaliteten i den politiskadebatten, kan även en stabil demokrati som densvenska vara illa ute.Anf. 5 . () replik:Fru talman! Jag anser att det är oerhört viktigt att viinte motiverar författningsändringar på ett felaktigtsätt. Vi skall inte förändra i vår författning bara förförändringens egen skull. Det måste finnas endjupare motivering för alla förändringar.Författningen är ju vår grundlag och vårkonstitution, och den får vi inte ändra hur som heltoch inte heller hur snabbt som helst.Den djupare motiveringen för att göragrundlagsförändringar är ju att vi vill fördjupa ochvitalisera demokratin. Det är endast sådana förslagsom jag tycker att vi skall beakta. Men jag skallvara snäll mot tredje vice talmannen att lova honom att jag på nytt skall läsaCenterpartiets avstyrkta motioner.Det finns ingen motsatsställning mellan att hävdaatt vi måste vara många som arbetar fördemokratin -- jag tror att och jag ärmycket överens om att ett problem i vår demokratiför närvarande är att vi har för få som arbetar fördemokratin och för få som deltar i det politiskajobbet -- och att säga att man bör diskuterariksdagens storlek. Om skulle varakonsekvent i sitt resonemang, skulle han inte nöjasig med 349 ledamöter, utan då skulle han viljautöka med ytterligare ett hundratalledamöter. Då skulle han säga att det nog är bättremed 449 än med 349. Om kommeratt kunna motivera detta med sakligt starkaargument, är vi från socialdemokratisk sida faktisktberedda att sätta oss ned och titta på dessasakargument. Men jag upplever faktiskt att detfinns många problem, inte minst praktiskaproblem, förknippade med att vi är förhållandevismånga ledamöter i riksdag. Det är därförsom jag har aktualiserat frågan. Låt oss diskuteraden öppet här och ute i våra partigrupper.Anf. 6 (nyd)replik:Fru talman! Det är förvisso väldigt bra att dennadebatt äger rum. Det framfördesmånga bra idéer av . . Men jag haren del kommentarer.Riksdagen är den viktigaste församlingen, sadeThage G. . verkar inte vara denviktigaste församlingen, säger jag -- få personer,regeringar, partier och instanser verkar i varje fallanse det.Intresset har flyttas bort från plenisalen, sägerThage G . Undra på det, säger jag.Riksdagen kan inte skylla på andra, säger han. Nej,det håller jag med om. Det kan vi faktiskt inte. Jagkommer senare i mitt anförande med förslag omhur man konkret kan åtgärda det.Det är viktigt att utanför riksdagsarbetet ha direktkontakt med väljarna, sägs det, precis som om detär vad riksdagsmän sysslar med. När riksdagsmanKarlsson i och jag har kontakt med väljarna,brukar vi kritiseras av just andra riksdagsmän föratt vi har kontakt med folk. Vi kritiseras förfolklighet vid denna kontakt. Det är intressant.Det sägs att vi själva skall kritisera när media ger felbild av . Det kan inte vara de bilder somde själva tar och ser som vi kan kritisera. Jag tyckeri stället att vi skall undra över hur det kan kommasig att media ger denna bild -- rättvis, vill jagtillägga.Att det skulle finnas någon mytbildning kringsommarledigheterna är möjligt. Då får man visa detpå något sätt. Men frågan är om det är det.Sommarledigheterna skadar anseende.Kör därför om. Jaganser också att man inte skall ha dennaegendomliga uppläggning med utskottsresor. Ävenden skadar.Det finns en bok i detta ämne som ni inte har lästmen som är starkt kritisk. Ni kommer inte att tyckaom den när ni läser den. Men jag ber att fårekommendera den. Den heter Krokodilerna.Författaren finns här någonstans.Det finns ett förslag om att man skall reduceraantalet ledamöter i . Vi har direkt ettförslag: Reducera antalet ledamöter till 151. Det ärändå väldigt sällan så många närvarande. Skall vitro att det är ens 151 ledamöter här ?Anf. 7 . () replik:Fru talman! Jag tycker faktiskt att debatten omriksdagsledamöternas ledigheter förs utangenerositet. När frågan om ledamöternassommarledighet diskuteras, bör man också, tyckerjag, ta med i bilden de långa arbetsdagar vi har närvi så att säga arbetar för högtryck i riksdagen.På tisdagmorgnar, när konstitutionsutskottetssammanträde börjar, har flera ledamöter, det vetjag, varit i gång åtskilliga timmar efter det att delämnat hemorten. Det är tröttande och långa resortill när vårt arbete börjar. På torsdagaroch när riksdagsveckan är slut är detmånga ledamöter som inte åker hem till familjeneller till hemorten. I stället går de direkt till enkonferens, ett möte, ett arbetsplatsbesök osv.Allt detta glöms bort i den diskussion som IanWachtmeister tydligen har halkat in i. Manbedömer negativt och ogeneröstriksdagsledamöternas sommarledigheter. Jagmenar faktiskt att en och annan extra ledigsommarvecka inte är mer än kompensation för denobekväma och långa arbetstiden -- om jag fåruttrycka det så -- när kör för högtryck.Jag tycker att vi borde hjälpas åt och litet meraförklara detta. Som tredje vice talmannen sade ärriksdagen inte någon vanlig arbetsplats. Det ärheller inte fråga om ett vanligt uppdrag.Jag kanske får återkomma senare till IanWachtmeister, som kastar sig över detta medutskottsresorna. Även dessa vill jag försvaragentemot Ny demokrati.Anf. 8 (nyd)replik:Fru talman! kan inte bli den viktigaförsamling som . talar om -- påden punkten delar jag hans uppfattning -- omriksdagen formellt är stängd under en stor del avåret. Därför skall man inte ha sommarledighet pådet vis som gäller. Det här kan ordnas på annatsätt.Sedan är det inte nummer ett att ha ledigt när manhar ett arbete. I så fall vore det bättre att geriksdagsledamöterna ledigt efteråt så att sägagenom att begränsa antalet perioder som man fårsitta i riksdagen.Anf. 9 . () replik:Fru talman! Om vi skall kunna hävda riksdagensauktoritet och om vi skall kunna hävda riksdagensom den främsta politiska församlingen i landet,måste vi också kunna stå . Av olika tidningsreferat och inläggförstår jag att inte gör det. Jag villpåminna om att han faktiskt är enav de 349 ledamöterna.Ibland, det har jag märkt, gör han sig i tal lustigöver och politikerna. Men är alltså IanWachtmeister själv en politiker. Ny demokratisledamöter är nu medlemmar av riksdag.Deras ledamöter tillhör de 349. Därför bör manockså kunna kosta på sig att föra en seriösdiskussion om ledamöternas arbetsvillkor ochriksdagens arbete och också föra en seriösdiskussion om varför det är nödvändigt attriksdagen gör resor både i och utomlands.Vi kan inte låsas in i detta hus, för då blir vi dåligaledamöter. På samma sätt blir den journalist endålig journalist som bara sitter på sin stol påtidningsredaktionen.Endast den ena delen av riksdagsledamöternasuppdrag utförs i detta hus. Den andra delen utförsutanför huset. Till slut blir vi nakna om vi inte fårimpulser vid möten med de människor som utsettoss till representanter. Därför är det nödvändigt attverka ute bland människorna. Jag är helt medvetenom att också , om han tar sig tidoch sätter sig in i detta resonemang, kommer attmedge det.Talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätttill ytterligare replik.Anf. 10 ():Fru talman! Också jag och hälsar medtillfredsställelse möjligheten att få debatteraangelägna författningsfrågor, riksdagensarbetsformer, här . Vi hade väl trott att dettaämne skulle tas upp som ett särskilt avsnitt underden allmänpolitiska debatten. Så blev icke fallet.