prot · GG0946 · 1992-12-16 00:00:00 — Våra förslag fårkortsiktigt negativa effekter - inflationstakt ochbudgetunderskott stiger något, valutan fallertroligen något.Vi lägger också fram förslag som minskarbudgetunderskottet betydligt mer än vad utskottetsförslag innebär och som skall träda i kraft närkonjunkturläget så medger.Utskottet skriver om vårt förslag att senareläggaåtstramningen: ''Med erfarenheter från höstenshändelser med åtföljande räntechocker och enframtvingad övergång till en flytande växelkursfinner utskottet detta förslag i motion Fi37(v)häpnadsväckande. ''Jag tror, ärligt talat, att det är rent hyckleri. Niskulle ha blivit häpna enbart om vi gått på er linje.Om det är något som den borgerligautskottsmajoriteten och troligen också mångasocialdemokrater är häpna över i den här frågan, såär det att Socialdemokraterna står fast vidkrisuppgörelsen.Vi är i och för sig ganska härdade när det gällersvepande avvisanden av våra förslag, men jag vågarpåstå att vi känner oss ovanligt lugna införanloppen just . Vi kan nämligen stödja oss påandra som i stort sett säger samma sak som vi ochdär utskottsmajoriteten inte skulle våga påstå att deär häpna över vad de får höra.Professor har av statsministern -eller om det nu är finansministern - utsetts tillordförande i en expertgrupp som skall formaunderlag för en ny politik. Han uttalade i entidningsartikel att omman har ett stort budgetunderskott och stigandearbetslöshet i en djup lågkonjunktur, skall man intestrama åt ekonomin , ''men fatta beslut ombudgetförbättringar som sätts i kraft senare''.Jag vill delge kammaren också ett annat citat frånAssar . Det är litet gammalt, för detkommer från en debatt om statsverkspropositioneni början av 1973. Dåvarande finansministern stramat åt ekonomin trots en för den tidenrelativt stor arbetslöshet och motiverat det med ettväxande budgetunderskott. sade då såhär: ''Att se på budgetunderskottets storlek i ställetför på det samhällsekonomiska läget är som när enberusad person går fram till en termometer ochfinner att den visar på 24 och utropar: Å fan, är detredan midnatt! ''Det är nästan så att man misstänker att Lindbecksatts in i den här kriskommissionen för att hanskulle knipa käft till dess att han avlämnade enrapport.Jag skall trötta kammaren med ännu ett citat. På ettekonomiskt seminarium som vi i vänsterpartietordnade sade LO-ekonomen följande om det krispaket som skallbesluta om : ''Det finns inget mer kostsamt urlångsiktig strukturell budgetsynpunkt än attförstöra arbetskraften, det kostar dubblakostnaden i form av skattebortfall ochunderhållsskyldighet. Och frågar man sig:Varför görs det? Jag tror det finns ekonomiska ochpolitiska strateger som ser detta som ett sätt att igrunden och förändra det politiska ochsociala samhällsklimatet och maktstrukturen iSverige. Då är den nuvarande politiken fullkomligtrelevant. Det finns inget effektivare än att ha enarbetslöshet på denna nivå. ''talade också om en dold målfunktion. Jagtycker att den egentligen inte är så dold.Regeringen uttrycker den i propositionen ganskatydligt som ett långsiktigt mål, nämligen att Sverigeskall bli ett ''hårdvalutaland'' inom ramen för denEuropeiska Unionen. Det centrala ekonomiskt-politiska målet för denna union finns inskrivet iMaastrichtavtalet, och det är prisstabiliteten, somöverordnas allt annat.Att döma av vad både statsministerns ekonomiskerådgivare och sade påett seminarium som ordnade i går ochsom jag var och lyssnade på, är det tydligt attregeringspartierna inte tagit det minsta intryck avkronans fall.Och att döma av vad riksbankschefen sade ifinansutskottet, när han var där ,arbetar redan som om beslutet var tagetom att målet om hårdvalutalandet skall ligga fastoch som om redan getts den ställningsom den skall ha enligt Maastrichtavtalet.Bengt tänker inte låta sig påverkas av någrapolitiker. Han behandlade oss snarare - såupplevde i alla fall jag det - som små barn. Det bliringen räntesänkning eller annat godis, talade hanom för oss. Belöningen kommer först omfinanspolitiken är tillräckligt stram. Jag vill frågafinansminister : Vem är det som bestämmerom räntan skall sänkas och om finanspolitikensstramhet? Är det regering och riksdag, eller är detriksbankschefen?Redan före kronans fall stod det klart att den starktökande arbetslösheten har bristandehemmaefterfrågan som huvudorsak. Efter den 19november är detta ännu tydligare. I den nyaprognos som regeringen gjort beräknas hushållensreala disponibla inkomster minska med 3,8procent, räknat i fasta priser.Nu räknar regeringen också med att den relativaenhetsarbetskostnaden i industrin minskar medmer än . SE-bankens ekonomer talartill och med om . Konkurrenskraften försvensk industri kommer således att stärkas långtmer än vad den överenskomna och av utskottetföreslagna sänkningen av arbetsgivaravgiften skullemedföra.Misstaget devalvering - att man lätföretag lägga vinsterna på hög - får inte upprepas.Det enda rimliga är nu att göra som LO föreslog iförrgår: Dra tillbaka sänkningen avarbetsgivaravgifterna och använd i stället pengarnatill riktade statliga beställningar till dem somverkligen snabbt genomför investeringar. Dethandlar bl.a. om investeringar i kollektivtrafik ochom upprustning av fastighetsbestånd ochkommunala VA-anläggningar.Ge också kommunerna tillbaka - eller rättare sagtlåt kommuner och landsting behålla - de 7,5miljarder kronor som enligt tidigare beslut skalldras in från dem. Och måste jag få vända mig tillmina vänner socialdemokraterna.Allan sade attförutsättningarna nu har förändrats. Vältaligtbeskrev han att långtidsarbetslösheten växer ochatt den borgerliga majoriteten inte vill inse det nyaläget. I sin reservation i utskottet skriversocialdemokraterna så här: ''Den ekonomiskapolitiken får inte ges en sådan inriktning att viunder överger ansträngningarnaatt motverka arbetslösheten. ''Det jag inte begriper är ''''.Skall vi överge ansträngningarna , ,och sedan ta upp dem igen? Det är ju nu sombehovet av insatser är akut. Om vi väntar till i juni1993 i samband med budgetbehandlingen, hinnerarbetslösheten springa upp i över de som nisjälva talar om i reservationen.Allan sade också här attSocialdemokraterna är kritiska vad gällertidpunkten för när åtgärderna sätts in. Mensamtidigt tycks ni ju instämma i utskottetsbedömning att ni är häpna över att vi lägger framexakt förslaget att senarelägga åtstramningarna.Allan säger att den politiska osäkerhetenär viktigare, och därför ansluter ni er tillkrisuppgörelsen, trots att ni vet att det är fel. Ärden politiska osäkerheten i det här läget verkligenviktigare än kanske 50 000 arbetslösa? Jag förstårärligt talat inte hur Socialdemokraterna just nutänker.Oavsett frågan om när åtstramningarna sätts in harutskottets förslag orimliga fördelningseffekter. Jagvill citera ur ett uttalande som , avdelning 32 i , har skickat tilloss: ''Vi inser givetvis att vårt land måste ha enekonomi i balans men kan för vårt liv inte begripavarför det skall vara dom sämst ställda i samhället,typ sjuka och arbetslösa, som i första hand skallvara dom som skall återställa balansen, samtidigtsom dom som aktivt bidragit till obalansen, bank-och försäkringsdirektörer, utrustas medfallskärmar av direkt absurd karaktär ochdärigenom går helt skadeslösa. ''har visat i en undersökning av debåda första krispaketens effekter att en ensammamma och en kvinnlig låginkomstpensionärberövas av sin disponibla inkomst ochhamnar nedanför Socialstyrelsenssocialbidragsnorm. Hushåll med tvåhöginkomsttagare med ett överskott på imånaden, förlorar bara av sin disponiblainkomst.Per-Ola talade i en tidigare debatt om sinönskan att den ekonomiska politiken gavs - jag trordet var - en mer kvinnlig profil. Han kan försökaleva upp till det genom att rösta på våraförslag, som innebär en omfördelning avkrispaketen från köns- och jämställdhetssynpunkt.Fördelningspolitiken måste också ändrasinternationellt. Beslutet att dra ned u-hjälpen med1,har enligt Financial Timessamma symbolvärde som , ochandra rika länder har skyndat sig att följa efter. Denlägre kronkursen minskar biståndets realvärde medytterligare 1 miljard. De partier som gladeligen ärberedda att satsa 8 miljarder - det blir förmodligenmer - i svenska skattepengar på att subventioneraden europeiska unionen kan rimligen inte hävdabesparingsargumentet när de minskar biståndet tilljordens fattigaste länder.En starkare fördelningspolitik är inte bara avmoraliska skäl nödvändig, utan den är ocksånödvändig för att kunna genomföra de besparingarsom långsiktigt är nödvändiga, om det strukturellabudgetsunderskottet skall kunna opereras bort. Vihar i vår motion lagt fram långtgåendebesparingsförslag om militärutgifter och statligadministration. Också bostadssubventioner ochpensioner måste riktas på ett mer effektivt sätt, såatt de når dem med de största behoven. Många avdessa förslag har inneburit svåra omprövningar föross själva. Ni i de andra partierna måste ocksåtänka om!Det Riksbanksseminarium som i går pågick visadeatt våra mest tillfrågade ekonomer är djuptosäkra och - skulle jag vilja säga - förvirrade överhur de skall bedöma den långsiktiga utvecklingen.I går hörde jag att man inom omprövar sininställning till den europeiska unionen. På AllanLarsson har jag också tidigare förstått att han ärdjupt fundersam över hur det egentligen är medSveriges möjligheter att ansluta sig till unionen.Det är ett rimligt krav att regeringen åtminstoneplanerar för en annan eventualitet. kan manfå en känsla av att och ,regeringen, går in för att köra in i ensituation där det sedan inför folkomröstningen 1994hävdas att det inte finns någon återvändo och attdet blir katastrof. Så långt binds vi upp.1980-talets nyliberalism har fallit samman. Det gåremellertid inte heller att återvända till den gamlasortens socialdemokratiska politik. om att inte slå igen dörrar.Socialdemokraterna har tidigare - som jag hartolkat det - slagit igen dörren framför oss medorden: Det är inte fråga om något samarbete åtvänster, utan man vänder sig enbart åt höger. Jagtror och hoppas att Socialdemokraterna kommeratt tvingas tänka om. Vi har stora frågor om miljönoch sextimmarsdagen att finna lösning på. Vi måsteockså finna åtgärder för att kunna göra något åt denformidabla makt som har samlats i händerna påstora kapitalägare.Vi tror att våra förslag ger de bästaförutsättningarna för att inleda den diskussionen.Vi tror också att våra förslag faktiskt är de somockså ni socialdemokrater, kanske även ni i andrapartier - om ni tänker igenom situationen -egentligen tycker är bäst.Herr talman! Vi står självfallet i alla delar bakommin meningsyttring. För att bespara kammaren enlång, utdragen, komplicerad och tröttandeprocedur och talmannen arbete yrkar jag bifallendast till momenten 1, 6, 23, 26, 29, 37, 43 och 52i meningsyttringen.Anf. 4 () replik:Herr talman! ställde en fråga tillmig om formuleringen i finansutskottetsbetänkande ''att den ekonomiska politiken inte fårges en sådan inriktning att vi under lång tidframöver överger ansträngningarna att bekämpaarbetslösheten.'' Det skall läsas så att man varkenför eller skall ge upp deansträngningarna. Formuleringen är en kritik motresultatet, som vi kan se av regeringens politik.Insatserna är otillräckliga och det saknas mycket avdet som jag nu har redovisat. På det sättet skallJohan läsa reservationen.Låt mig även tillägga några synpunkter när detgäller kritiken mot den överenskommelse som vihar träffat. Jag sade att vi är kritiska motregeringens sätt att hantera överenskommelsen,eftersom innebörden var att vi skulle avvägaåtgärderna med hänsyn till konjunkturläget. Vi varockså överens om att vi skulle vara överens om deförändringar som skulle ske. Vi har inte lyckats fåmed regeringen. Jag menar att man står inför ettsvårt val, ett mycket svårt val. Vi har emellertid settlitet längre än bara till den aktuella situationen.Vi ser att vi kommer att ha enbesvärlig ekonomisk situation, inte minst när detgäller statsfinanserna. Det kräver bred majoritet iriksdagen för att få till stånd de nödvändigaåtgärderna. I det läget är det viktigt att visa attSveriges riksdag kan fungera, att det går att få tillstånd överenskommelser, och att visocialdemokrater står för de uppgörelser som ärträffade, även om vi är kritiska mot den motpartsom inte uppfyller överenskommelserna på det sättsom vi anser borde ske.Låt mig också framlägga en synpunkt påfördelningspolitiken. I det läge som vi nu har, medstatsfinanser som försämras i snabb takt, är detviktigt att de bördor som den här krisen medför intebara läggs på sjuka, handikappade, pensionäreroch arbetslösa. Det är oerhört viktigt att också visom har arbete och inkomster, som är friska ochstarka, tar vår del av ansvaret för bördan. Ettviktigt syfte med Socialdemokraternas medverkanhar varit att vrida politiken bort från den inriktningsom den hade, för att skapa en något annan profil.Självfallet är vi inte nöjda med helheten, men iöverenskommelser måste man också kunnaacceptera det. Om regeringen emellertid hade gjortupp högerut, tror jag att lätt kaninse vad det hade inneburit förfördelningspolitiken. Krisen innebär bördor, ochdärför är det oerhört viktigt att få igång tillväxten,för att få resurser till att hantera den svårastatsfinansiella situationen. Det är vårthuvudbudskap.Anf. 5 () replik:Herr talman! Man skall alltså tolka densocialdemokratiska reservationen så att ni också nukortsiktigt vill bekämpa arbetslösheten.De förslag som vi emellertid lägger fram,exempelvis att inte höja momsen, att inte sänkaarbetsgivaravgifterna utan i stället användapengarna till aktiva arbetsskapande investeringar -exakt likadana förslag som LO lägger fram - är justde åtgärder som behövs. Socialdemokraterna sägersig också vilja ha sådana åtgärder. Varför stödjer nidå inte våra framlagda förslag?Allan säger att ni vill skapa bredamajoriteter, och det förstår jag. Det är också vårambition att en gång ingå i en sådanbred, gärna grön och röd, majoritet. kanjag inte förstå varför detta skulle försvåras, genomatt ni nu röstar på det som ni vill. Det är ju ettdubbelspel, när ni går ut och säger att ni vill en sakmen av någon anledning måste göra någontingannat. Skapar det verkligen det förtroende för detframtida samarbete som ni säger er vilja ha?Allan säger också att de friska och starkamåste ta bördorna. Det är just innebörden i våraförslag. Vi säger att det skall införas ett tak isjukersättningen. Vi vill slopa grundavdraget förhöginkomsttagare. Det är alltså konkreta förslag,som just innebär att pengar tas från de friska ochstarka, för att man skall kunna låta bli att angripade allra svagaste, de långtidssjuka och dearbetslösa. Varför stöder ni då inte våra förslag?Till sist vill jag bara upprepa frågan omhäpenheten. Ni har inte i er reservation tagitavstånd från utskottsmajoritetens påstående är häpen över vår motion. Är över förslag i denna fråga?Anf. 6 () replik:Herr talman! Vi har genom uppgörelsernamedverkat till åtgärder som gällerarbetsmarknadspolitiken - en mer aktivarbetsmarknadspolitik än den som regeringenhittills bedrivit. Vi har fått till stånd stimulanser påinvesteringssidan som skall göra nytta. Vi har sagtatt det är nödvändigt. Detta görs visserligen underen , och därför bör de följas avytterligare insatser på det området. Det är ettviktigt framsteg som har skett.Jag tror också att håller med omatt det som har uppnåtts, t.ex. när det gäller a-kassan, dvs. att undvika det förstatligande som denborgerliga majoriteten hade tänkt sig, också är ettviktigt framsteg.Vi kommer självfallet att pröva hur vi i fortsättningen på olikaområden kan få till stånd de ytterligare stimulansersom är nödvändiga för att effektivare bekämpaarbetslösheten.Jag vill ställa en fråga direkt till ena sidan säger han att han vill vara med i bredauppgörelser, och å andra sidan säger han till mig:Spring ifrån de uppgörelser ni har träffat! Vem skallkunna ingå någon överenskommelse med JohanLönnroth och om ni har deninställningen? Skulle ni göra på det sättet själva omni var en part i en överenskommelse? I så fall trorjag att det tar innan kankomma i den positionen att han kan delta i breda,samlande lösningar för att klara viktiga problem isvensk samhällsekonomi.Anf. 7 () replik:Herr talman! Först skall jag erkänna att ni harlyckats åstadkomma ett antal förändringar i deförslag som regeringen hade tänkt lägga fram,genom att ni deltog i samtalen med regeringen iseptember. Det var naturligtvis en prestation, ochdet var bra.De överenskommelserna ingicks med ett mycketbestämt syfte, nämligen att upprätthålla en politiksom hade inlett som finansminister,när inflationsmålet sattes förearbetslöshetsbekämpningen , ochsom sedan fördes vidare genom knytningen avkronan till EG:s valuta. Det hade ett mycket klartsamband med strävan att göra till etthårdvalutaland.Precis som säger, hände detta medkronans fall , och därmed varförutsättningarna i grunden förändrade. Då måstedet vara rimligt att ni kan konstatera just detta: ioch med att förutsättningarna är förändrade är detett helt annat läge, och då är det djupt felaktigt attstå fast vid uppgörelserna.Jag kan inte förstå det här dubbla budskapet, närAllan å ena sidan säger att det finnsgrundläggande fel, som kommer att ökaarbetslösheten - den insikten finns uppenbarligen - och å andra sidan säger att ni måste stå fastvid uppgörelserna, trots att ni egentligen tyckernågonting helt annat.Visst skall man stå fast vid en uppgörelse, mendessa uppgörelser gjordes under bestämdaförutsättningar, som är helt annorlunda. Detmåste också de borgerliga partierna inse; att en stordel av grunden för dessa båda krisuppgörelser i dagär fullständigt förvandlad och borttagen.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 8 ():Herr talman! I svåra ekonomiska tider ökarbehovet av politisk samling och enighet för landetsbästa. Den höga arbetslösheten, det högaränteläget och problemen i samhällsekonomin göratt många känner stor oro inför framtiden.Alla politiker, oavsett färg, har därför ettgemensamt ansvar för att skapa framtidstro i vårtland.Ekonomisk stagnation måste vändas till utvecklingoch till nya möjligheter. Höstens s.k. krispaket harvisat att vi kan ta gemensamma tag när viljan finns -och jag konstaterar att vi har haft en gemensamvilja.I finansutskottets arbete med den s.k.krispropositionen - där visserligeninte har haft möjlighet att delta - har vi fört enkonstruktiv diskussion om olika förslag frånpartierna. Vi har också nått gemensammalösningar.Om alla goda krafter bjuder till kan vi skapa ettmöjligheternas . Vi måste vara beredda atträtta gamla felgrepp. Vi har goda möjligheter attlägga grunden för en period av tillväxt i svenskekonomi, nya företag, nya jobb i industrin och enrättvis fördelning.Vi måste uppfylla ungdomarnas framtidsdrömmarom utbildning, arbete, bostad till rimliga kostnaderoch trygghet. Den äldre generationen, som harbidragit till att skapa vårt välstånd, måste få kännatrygghet på ålderns höst. Jämställdhetsfrågorna ochkvinnornas roll måste noggrant uppmärksammas.I den efterföljande debatten om krispaketet harSocialdemokraterna försökt föra fram dubblabudskap. Dels har de sagt att de står föruppgörelsen, dels har de givit intryck av att deförsöker fly från uppgörelsen och önskat skjuta uppolika delar. Den här osäkerheten kan troligenförklaras av den kritik som Socialdemokraternamött internt för uppgörelsen med regeringen.Det vore olyckligt om det skulle skapas osäkerhetkring uppgörelsens hållbarhet. Det är viktigt att vialla skapar trovärdighet för ingångna avtal ochuppgörelsen i alla dess delar. Det är viktigt att denbreda samsyn som präglade höstens krispaket kanfortleva.Jag tycker att , efterden ingångna uppgörelsen, har fört ett dubbelspel.Myten om som samarbetets apostelhar kanske något naggats i kanten. Många av deförslag som finns i krispaketet härstammar frånSocialdemokraterna, nämligen höjd moms pålivsmedel och turism, bensinskattehöjning, osv.Det verkar som om Socialdemokraterna inte stårför de förslagen i dag.Jag vill säga till : Minns i decemberenigheten !Allan sade att vi lagt så storabördor på framtida generationer. Men samtidigtinnebär förslag här att manskall skjuta upp problemen. lever vi medbördorna från tidigare decennier, . Detblir inte bättre om man skjuter problemen framförsig. Det är nu vi måste betala av på de gamlaförsyndelserna.På grund av de misstag som gjordes under 80-talethar vi oddsen emot oss . Men jag äroptimist, och jag tror att vi skall lyckas.Den nuvarande situationen har drivits fram avöverhettningen . Då tappade dendåvarande regeringen kontrollen över denekonomiska utvecklingen. Inflationen nådderekordnivå och var väsentligt högre här än i deländer som är våra viktigaste handelspartner.Kasinoekonomin dominerade.Under flera decennier har konkurrenskraftenförsvagats till följd av en inflation som överstigitomvärldens. Den försvagningen möttes tidigaremed devalveringar och offentlig expansion. Det varfel väg.Vi befinner oss nu i en utdragen lågkonjunktur sominnebär vikande efterfrågan på våra främstaexportmarknader. Krisen i banksystemet,fastighetsmarknadens väg mot kollaps, tilltagandeunderskott i de offentliga finanserna, negativaeffekter av det höga tyska ränteläget och en mycketorolig valutamarknad är några av orsakerna.Arbetslösheten är med svenska mått mättrekordhög. De ytterligare somnu anslås till arbetsmarknadspolitiska åtgärder ärviktiga. De har i allt väsentligt sitt utsprung i deförslag som arbetsmarknadsministern har tagitfram. Anslaget ger fler ungdomar möjlighet tillarbetslivserfarenhet. Det förhindrar att storagrupper utförsäkras, och det ger människormöjlighet till utbildning. Det innebär också ökadeinvesteringar i affärsverken samt upprustning ochunderhåll av vägar. Företagens konkurrenskraftförstärks genom lägre arbetsgivaravgifter ochgenom devalveringseffekten.Regeringspartiernas strategi är att skapautvecklingskraft i ekonomin. Det innebär:1.att vi skall aktivt arbeta medinflationsbekämpning,2.att vi skall förbättra företagens situation,3.att vi skall sanera de offentliga finanserna för attsäkra en låg inflation och möjliggöra lägre räntor,och4.att vi skall fortsätta satsa på infrastruktur genominvesteringar i vägar, järnvägar, forskning ochutbildning; det ger jobb över hela landet.Den här strategin måste fullföljas, men med starkbetoning på prisstabilitet. För det krävs en stramfinanspolitik.I det här betänkande föreslår finansutskottet attvalutalånenormen avskaffas. Det är ett viktigtbeslut - det är en milstolpe. Det innebär att dentidigare regeln att staten inte skall nettolåna iutländsk valuta för att finansiera budgetunderskottupphör att gälla.Den åtgärden innebär inte att vi automatiskt sänkerambitionsnivån när det gäller att komma till rättamed budgetunderskottet. Detta får alltså inte - detär viktigt att säga - innebära slapphet när det gälleratt bekämpa budgetunderskottet. Regeringenavser att återkomma till med förslag omnya riktlinjer för statens upplåning i utländskvaluta.En sak oroar många av oss, och det är den lågainvesteringsnivån i svensk industri. Det är svårt attse hur den nuvarande situationen - med låginvesteringsnivå i industrin - radikalt skall kunnaförändras utan en varaktigt lägre räntenivå. En lågräntenivå är därför ett viktigt instrument ipenningpolitiken. Den ekonomiska politiken måstealltså ha en sådan inriktning att den leder till lägreräntor. Fr.o.m. har också sänktmarginalräntan till 11 procent.Den tidigare kopplingen av valutan till ecun har ikombination med grundläggande problem i densvenska ekonomin fått en räntehöjande effekt. Dethar i sin tur förstärkt de ekonomiska problemen.Även med en flytande växelkurs finnsförutsättningar för en medvetet låg räntenivå. Avden anledningen, men också med hänvisning till detinstabila valutaläget i hela , kan vi utgå frånatt den rörliga kronkursen kommer att finnas kvarunder en längre tid.Andra länder har levt med flytandeväxelkurs.