prot · GF0986 · 1992-03-27 00:00:00 — Jagsade att vi var överens om detta interpellationssvar.Det händer att vi inte är överens om alla frågor, närvi diskuterar hur vi skall komma fram till ett beslut.Det är viktigt att vi är överens. Det är fyra olikapartier som sitter i regeringen, och vi har litet olikainställning till hur vi skall driva frågor och vadslutresultatet skall bli. har vi kommitöverens. Det är viktigt att betona. Det hoppas jagatt vi kommer att göra i fortsättningen också, ochatt det även kommer att gälla läroplansöversynenoch enskilda frågor inom den.En översyn håller på att göras. Det är en kommittésom arbetar och skall lägga fram ett förslag. Förstdå skall regeringen diskutera var vi skall hamna tillslut. Där ingår diskussionerna om bl.a.hemkunskap, slöjd och en del andra ämnen, där deti dagsläget finns olika åsikter, men där vi skall hittaen gemensam linje . En kommitté arbetar med enöversyn, och den kommer att lägga fram förslag förregeringen.Beatrice har gjort en del uttalanden om vadhon tycker i dessa frågor. Jag kan också tala om attjag skulle vilja att man satte betyg tidigast i årskurs6. Det är den linje som jag kommer att driva ochsom mitt parti har stått för tidigare. Vi får försökahitta en kompromiss.Avgifter skall vi inte ha i skolan. Att vi skall ha etttredje gymnasieår är viktigt och nödvändigt, mendet var också en viktig och nödvändig åtgärd attgöra indragningen, dels på grund av vårt svåraekonomiska läge, dels på grund av att kommunernaskickade tydliga signaler att de inte skulle klara avatt få fram det underlag de behövde för det tredjeåret. De kommuner som vill kan starta. Enligtuppgifter som jag har är det ett sextiotal kommunersom kommer att göra det redan i höst.Skolmiljön har jag lidit av . Jag har varitlärare . Jag har hållit salvelsefulla talom detta och jämfört skolmiljön med t.ex.konferensmiljöer. Där har minfulla förståelse. Alla är nu överens om att man skallutnyttja de låga priser som är med anledning avkonjunkturen till att reparera skollokaler.Det är riktigt att det fanns ett bidrag, som hardragits in. Det var på 300 milj.kr., om jag kommerihåg rätt. Det gick åt en väldig byråkrati för attansöka om detta bidrag. till allakommuner är en mycket liten summa,Bedömningen gjordes att kommunerna skulle klaradetta, inte minst nu när kostnaderna är mycketlägre än de var när detta bidrag infördes.Jag sade att jag tror att det är nödvändigt attförändra bostadsfinansieringen. Vi har precis fåttdetta förslag framlagt för oss av det håller vi på att bearbeta inom regeringen.Jag tror att det var som sade attmålet för den socialdemokratiska politiken harvarit att garantera alla en god bostad. Det är måletockså för den regering som sitter . Den gamlaregeringen har inte lyckats särskilt väl med att nådet målet. Vi har haft en ganska stor bostadsbrist,och alla har inte alls fått den lägenhet eller villa somde skulle vilja ha.Lars säger att vi ger fel signaler när vitalar om att man skall kunna bygga speciellaungdomsbostäder. Det förstår jag inte riktigt.Skulle det vara så konstigt om man i enövergångsperiod bodde i en lägenhet som inte hadet.ex. tvättmaskin från början eller exakt de mått ialla rum som funnits i de gamla normerna för hurlägenheter skall byggas? Jag skulle gärna vilja varalitet personlig, och berätta att jag fick min förstabostad i ett gammalt rivningshus. Det varövervåningen i en gammal villa. Jag har sällanupplevt en så lycklig period i mitt liv. Det varnämligen när jag gifte mig, som vi flyttade in i dethuset, som inte hade t.ex. dusch.Jag menar inte att vi skall sikta på att byggaomoderna lägenheter, Men om man för att få billigalägenheter och ge ungdomar möjlighet att få enförsta bostad, med hjälp av färre regleringar fårfram lägenheter med enklare standard, tycker jagatt ungdomar skall ta emot det med glädje.Ungdomar vill ha råd med annat än att bo. Devill inte lägga hela sin inkomst på att betala hyran.Därför skall vi försöka få fram denna typ avlägenheter.Det görs också bra insatser på detta område. Jagläste i tidningen om ett projekt som heter iGöteborg, som ni kanske känner till. Ungdomargår själva ut och så att säga raggar upp bostäder.Man hjälps åt att reparera dem. Man får frambilliga, enkla lägenheter, som också är billiga att boi. Ungdomarna uppskattar denna form avverksamhet. Därför tror jag mycket väl att man kansatsa på detta. Det handlar inte om att utestängaungdomar från att bygga upp en annanstandard på sitt boende.När det gäller praktikplatserna vill jag säga attsystemet med utbildningsbidrag är enkelt ochenhetligt. Man får samma bidrag när man går påutbildning som när man har en praktikplats. Dethar vi tyckt är en viktig poäng. Andra insatser somman har försökt med har inte varittillräckliga. Därför gör vi nu ett försök med detta.Det finns olika bedömningar av hur vi kommer attlyckas. Men vi gör allt för att få fram så mångaplatser som möjligt.Anf. 45 ():Fru talman! Låt mig först säga att jag delarstatsrådets uppfattning när det gäller exemplet medUngbo-verksamheten. Jag hoppas också attstatsrådet har möjlighet att övertala de borgerligapolitiker i som har uttalat sig mot dettaprojekt. De har sagt att man skall lägga ner det. Detär inte någon speciellt bra inriktning iungdomsfrågorna.Jag tror att vi har haft ett bra meningsutbyte. Vikommer att fortsätta denna debatt senare i olikasammanhang. Debatten har visat på att det finnsolika inriktningar i ungdomsfrågorna. Vi har olikasyn i ett antal frågor. Det skall vi inte dölja, utan viskall stå upp för det. Det gäller ett antal områden,t.ex. synen på ungdomars arbete och på ungdomarsmöjlighet att flytta hemifrån. För oss är detuppenbart att ett system med praktiklönerkombinerat med höjda hyror, vilket borttagandetav bostadssubventionerna leder till, innebär attungdomar inte får möjlighet att flytta hemifrån ochskaffa sig ett eget hem. Det tycker vi är en orättvisa.Vi får anledning att återkomma till dendiskussionen.Jag vill avslutningsvis rikta en vädjan tillcivilministern. Hon har ett visst ansvar inom ettantal områden som inte har debatterats så myckethär . Jag hoppas att vi senare får möjlighet attåterkomma till dem. Det handlar om den politik vinu riskerar att få i kommunerna.Kommunerna har fått alltsämre ekonomi. I mångt och mycket är de faktisktansvariga för de områden som civilministern tarupp i sitt svar. Det handlar om föreningslivetsvillkor och möjligheter att verka. Det gäller att setill att vi skapar resurser förföreningslivet att kunna erbjuda ungdomar deaktiviteter som statsrådet så riktigt framhöll.Det handlar om möjligheterna att få in ungdomarsom kommunalt förtroendevalda. Vi måste bevakaden utveckling som skett där ett allt mindre antalungdomar är kommunalt förtroendevalde. Detkommer att slå mot dem som inte äretablerade, och det innebär att vi kommer att få ettglapp i kommunalpolitiken som gör det svårt attlängre fram få in ungdomar.Det handlar om att bevaka sådana frågor somexempelvis skolmiljön. Jag delar intecivilministerns uppfattning när det gäller resursernatill skolmiljön. Jag tror att dessa 300 milj.kr. Men även om de nu inte enligt vadstatsrådet säger hade gjort det, är det nödvändigtatt statsrådet ser till att kommunerna tar ett ansvarför arbetsmiljön inom skolan. Där finns storabrister. Tack så mycket.Anf. 46 ():Fru talman! Jag börjar förstå varför jag ochstatsrådet inte har samma åsikt om vad som skallgöras inom bostadspolitiken. Det kan möjligtvisbero på att vi har en annorlunda syn på hur detfaktiskt ser ut i verkligheten.När statsrådet säger att socialdemokraterna harlyckats dåligt med att nå målet allas rätt till en brabostad, blir jag förbluffad. Det är egentligen detviktigaste måttet på om sociala bostadspolitikenhar lyckats eller inte. Om vi ser till de människorsom i vårt land bor allra sämst -- med svenska måttmätt -- och jämför med de människor i vår omvärldsom bor sämst, kommer vi fram till den slutsatsenatt vi har en mycket hög boendestandard.Som nästan det enda landet i världen har viavskaffat det som vi klassar som slum.Trångboddheten är i stort sett ett passeratstadium -- än så . Sedan finns det andraproblem inom bostadspolitiken. Men att säga att vihar misslyckats med målet att ge alla en god bostadtycker jag är en felaktig analys av hur verklighetenser ut.Statsrådet räknade upp en massaregler som hon tycker är överflödiga. Minkommentar till det är att de flesta av de regler hontalade om numera är avskaffade, och det gjordes avden förra regeringen.Poängen i min kritik av förslag är attdet kommer att leda till förenklingar, precis somstatsrådet beskrev. Man kommer inte längre attbetrakta det som nödvändigt med en egen toalett.Det tycker jag är ett självklart inslag i allas rätt god bostad. Jag tror tyvärr att det finns en riskför att den rätten inte längre kommer att varasjälvklar. Problemet är att man dessutom kommeratt få betala mer för dessa lägenheter som har enavsevärt lägre standard än de som tidigare byggts.Jag för egentligen inte någon allmänbostadspolitisk debatt med statsrådet. Jag begärinte att hon skall ta en sådan diskussion. Om mannu kommer fram till slutsatsen att spara påsubventionerna, hävdar jag att det är helt orimligt,orättvist och orättfärdigt att ensidigt lägga bördanpå dem som ännu inte har kommit in påbostadsmarknaden och låta oss andra som redanhar skaffat oss en bra bostad med toalett och duschi princip gå skadeslösa. Det är det som jag framförallt invänder emot och som jag tyckerungdomsministern skall reagera mot.Anf. 47 ():Fru talman! Jag vill återkomma till detta medutslagning och kriminalitet. De signaler somregeringen nu skickar till allmänheten via sinjustitieminister antyder någonting helt annat än vadvi har arbetat med i det här landet,nämligen att med sociala insatser och stödinsatserfrån föreningsliv och annat försöka komma åt dessaproblembarn som vi trots allt har istorstadsområden och som även i mindreomfattning finns på andra platser.Nu signalerar regeringen att det blir en helt annantyp av politik. Det är en mycket förenklad politik,som är inspirerad av . Det handlar ominlåsning och att ta ett mindre socialt ansvar. Jag seren stor risk för att detta leder till att man inteangriper grundorsakerna eller inte väljer demetoder som kan ge ett resultat . Det blirmer en förvaring och en bestraffning. Det kanskelugnar en blodtörstig allmänhet, men det är tillnackdel för de ungdomar som behöver stöd ochhjälp för att komma tillbaka. Det är därför som jagär så intresserad av att få veta vadungdomsministern säger om dessaveckoslutsfängelser och liknande.Sedan till frågan om arbete och vad AMS-chefenhar sagt. Det är en intressant fråga. Jag tror att hanfaktiskt har rekommenderat ytterligare insatser.Det innebär att man måste vara beredd att plockafram de pengar som kan behövas för flerpraktikplatser och fler utbildningsplatser. Det står istrid med regeringens allmänna ekonomiskapolitik. Jag kan inte se hur detta skall gå ihop. Vihar haft många debatter här i kammaren om justden frågan, dvs. ekonomin kontra en rejälarbetsmarknadspolitik som skulle kunna hjälpabl.a. ungdomar.Sedan till frågan om rasismen och den dubblapolitik som jag tycker regeringen för.Civilministern driver en bra politik och ger pengartill ungdomar som får åka ut och informera. Menmed andra handen förstärker regeringenproblemen med främlingsfientlighet genom att setill att vi får invandrargetton -- , ochett antal andra miljonprogramsområden -- där manvar på gång att rusta upp både fysiskt och ocksåsocialt med hjälp av pengar från staten. Det drarregeringen in. Jag tror att det är en farligutveckling. Vi kommer kanske inte att se det i åreller , men om kommermotsättningarna att bli mycket tydliga. Vi får ettproblem som det är svårt att göra någonting åtdärför att det är så stort.Helt kort något om ungdomsboendet. Regeringenavskaffar ungdomsbostadsstödet, som just var tillför att få fram de lägenheter som civilministernefterlyser -- de enkla, billiga, men kanske inte delyxigaste. Det var förstagångsbostaden man ville fåfram. Det stöd som gav oss ungefär 12 000 sådanalägenheter tog regeringen bort. Jag tycker att det ärinkonsekvent.Det vore också intressant att få civilministernskommentar till nedskärningarna i kommunernavilka faktiskt drabbar ungdomar och ungdomarsinitiativ.Anf. 48 Civilminister ():Fru talman! Det är riktigt som sägeratt främlingsfientligheten blommar ut under vissabetingelser. När den då blommar ut, som den hargjort och våren, är det viktigt att mantar till direkta insatser mot den. Det är det viförsöker göra. skall man naturligtvisvidta åtgärder för att komma åt de mer långsiktigaproblem som lett till denna situation, t.ex. attåtgärda bostadsbrist och arbetslöshet osv. Det görregeringen, och det har jag här försökt redovisaflera gånger under debatten.Kommunerna tar ett ansvar när det gällerupprustning. Man har satt i gång, och har planer påatt sätta i gång, att upprusta både skolor och demiljonprogramsområden som varit eftersatta.Lars talade om politikens samtalston.Också jag vill gärna beröra den frågan. Den ärmycket viktig. Där har vi alla ett ansvar på bådasidor. Både från regering och oppositionförekommer en hel del övertramp. Det syndas påbåda sidor. Där har vi en uppgift att försöka attsjälva vara ett föredöme men också att påverkavåra egna åt rätt håll.Så vill jag gå in på frågor omjourdomstolar, längre inlåsningstider osv. Jag troratt det är viktigt att ungdomar får mycket tidiga ochsnabba signaler när de begår kriminella handlingar.Så har det inte varit . Det har varit mycketlånga väntetider innan man har kommit infördomstol, om man har begått ett så grovt brott. Dethar också fått hända ganska mycket innan man harställts inför domstol. Då har man kanske varit innei en brottslig karriär som varit svår att avbryta.Därför håller jag med om att vi skall ge snabba,klara signaler. Därvidlag tror jag att jourdomstol ärett bra medel -- att det snabbt blir en reaktion pådet man har gjort och att man också får reda påvilket straff man skall få.Sedan tror jag att det innehåll som vi ger den tid närmänniskor tvingas sitta i fängelse är mycket viktigt.Det får inte bara vara förvaring, utan det skall varaen återanpassning till samhället. Men jag hållermed justitieministern om att om man döms till ettstraff av en viss längd, skall man också veta att detär det som gäller. har man, när man hardömts till , fått reda på att halvtid har gälltgenerellt. Det är vi beredda att höja till tvåtredjedelar av strafftiden. I undantagsfall skall mankunna få lägre gräns. Men man skall veta vad manfår sitt straff för. Och innehållet, medan man sitteri fängelse, är otroligt viktigt.Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare inlägg.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1991/92:119 om detoffentliga stödet till folkrörelserAnf. 49 Civilminister ():Herr talman! har i eninterpellation till finansministern ställt en fråga somrör statens stöd till folkrörelserna och undrat omregeringen avser att radikalt förändra stödet tillvåra folkrörelser och andra ideella organisationer.Karin har också frågat vilka motivregeringen har för att i så fall gå ifrån deursprungliga uttalandena i regeringsförklaringenom att de frivilliga och ideella organisationernasinsatser spelar en ovärderlig roll i samhället.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på interpellationen.Jag har här i kammaren som svar på enlikartad fråga sagt att folkrörelserna självklartockså skall kunna få stöd från staten.Därmed är inte sagt att stödet måste grundas påsamma principer som i dag.Ett nytänkande i fråga om statens stöd motiverasfrämst av att föreningslivet, liksom mycket annat isamhället, befinner sig i en genomgripandeförändringsperiod. Föreningarna möter i dagmänniskor med nya värderingar, frågor, behov ochintressen. Den stigande utbildningsnivån, kvinnorsökade självständighet och den förbättradeinformationstillgången har också medfört attförutsättningarna för folkrörelsernas arbete harförändrats.De här förändringarna har lett till att nya typer avföreningar växer fram inom olika områden.Samtidigt sker det en omfattande förnyelse hosmånga av de traditionella organisationerna. Idenna förnyelse utgör människors ökadesjälvständighet och vidgade intresse att ta ettpersonligt ansvar i skilda frågor väsentliga inslag.Ett bra exempel på det som sker är attföreningsdrift spelar en allt större roll i enkonkurrensutsatt offentlig sektor. Den vanligastealternativa driftsformen som ett alternativ tillkommunal verksamhet är en ideell ellerekonomisk förening. En ny entreprenörsandahåller på att växa fram med föreningsformen somgrund.Den ökade internationaliseringen påverkar ocksåförutsättningarna för folkrörelsernas arbete. Ettsvenskt medlemskap i kan också komma attpåverka förutsättningarna för föreningslivet.Det är mot denna bakgrund som vi nu kan behövase över de ideella organisationernas villkor. Jagkommer därför att träffa företrädare förföreningslivet för att diskutera sådana frågor somen förbättrad dokumentation om föreningslivetsförnyelse, ökad föreningsdrift av offentligverksamhet samt föreningslivetsinternationalisering i samband med ett eventuelltEG-medlemskap.En huvudfråga i sammanhanget är vilka principersom skall gälla för statens samlade stöd tillföreningslivet.Staten lämnar bidrag till ett stort antalfolkrörelser av vitt skilda slag. Det kan gälla stödtill folkbildning, idrott, barn- ochungdomsverksamhet, , dehandikappades organisationer, humanitäraändamål och de fria trossamfunden. Stödet utgår iolika former, t.ex. allmänna bidrag,resultatinriktade bidrag och uppdragsersättningar.Av dessa utgör de två förstnämndabidragsformerna direkt stöd till föreningslivet.Enligt en rapport (1991:6) från statskontoret, därdet statliga föreningsstödet kartlagts, sägs att detsällan finns underlag för att avgöra om de måluppnås som riksdag och regering har ställt upp ifråga om bidragen. Dessutom finns det inte någothelhetsperspektiv på bidragsgivningen. Vidaresaknas det enligt statskontoret en överblick överföreningslivets totala finansieringssituation.Ett problem i sig är att stödet skapar ett i mångaavseenden för stort bidragsberoende hosföreningarna. Det ekonomiska beroendet förstärksav att möjligheterna till egenfinansiering är små.Förutsättningarna för att själv bidra tillfinansieringen av verksamheten påverkas av flerafaktorer, bl.a. möjligheten att anordna lotterier.Skattelagstiftningens utformning är en annan viktigfaktor.Jag anser därför att det kan finnas goda skäl att seöver principerna för föreningsstödets utformning.Detta har jag också aviserat i åretsbudgetproposition. Det är i det sammanhangetviktigt att kartlägga principerna bakom ochutformningen av det statliga stödet ochresultatuppföljningen av detta. Arbetet med dettakommer att påbörjas . Det gäller bl.a. attskaffa fram ett underlag om föreningslivetsallmänna finansieringssituation och om hurkunskapen om bidragen och föreningslivetsförnyelse och utveckling kan förbättras. Detta föratt kunna följa upp, utvärdera, förändra ochompröva den statliga bidragsgivningen på ett sättsom bidrar till att föreningslivets förnyelse ochsjälvständiga ställning tydligt kan komma till sinrätt.Mitt svar på fråga är således ävendenna gång att folkrörelserna också i framtidenskall få statligt stöd. Den nuvarande utformningenav stödet och resultatuppföljningen kan naturligtviskomma att ändras.Anf. 50 ():Fru talman! Jag ber att få tacka civilministern försvaret på frågan som ju var ställd tillfinansministern. Regeringen står bakom svaretoavsett vilken minister som svarar på frågan.De olika uttalande som skett från den nuvaranderegeringen och som berör folkrörelsernas framtidskapar naturligtvis oro i alla organisationer. Sverigehar ett unikt system av folkrörelser. Avsikten medfolkrörelsearbetet varierar, och därför är utbudetockså mycket stort.Hos oss som arbetar aktivt inom både gamla ochnya folkrörelser finns ett stortsamhällsengagemang. Det är inte för egenekonomisk som vi lägger ner så mångatimmar av ideellt arbete. Det är för att man tror påen idé och vill förverkliga den. Jag har storförståelse för att allt inte skall bli vid det gamla.Samhällsutvecklingen har bidragit tillvissa förändrade arbetssätt för folkrörelserna. Detkan dock finnas anledning att behålla något av detgamla välkända i en starkt föränderlig värld. Deflesta föreningar arbetar efter de nyaförutsättningarna. Vi har uppmärksammat denstigande utbildningsnivån, kvinnornassjälvständighet och den förbättradeinformationstillgången. Vi arbetar därför medutbildning och information i mycket högomfattning.Det är svårt för de svaga grupperna att få sinaönskemål tillgodosedda fullt ut i en sådan situation.Många inom handikapprörelsen känner stor oroinför de nya tankegångarna, och det är kanske medall rätt. Det största stödet till dessa organisationerär att ge medlemmarna en levnadssituation som äranpassad så att de kan leva ett så normalt liv sommöjligt. Det kan vara färdtjänst, direktriktadinformation, lämpliga samlingslokaler och mycketannat. Så långt har vi tyvärr inte nått ännu.Jag tror inte att någon är emot förändringar somsyftar till förbättringar. sker mångaförändringar som upplevs som försämringar.Landets dåliga ekonomi bidrar till det. En dåligtskött ekonomi har givitdessa svåra effekter. Därför är det av största vikt attekonomin stabiliseras.Jag tackar för löftet om att folkrörelserna skallhöras om ändrade villkor och nya principer. I en avde organisationer som jag är aktiv i, nämligenDKSN/betyder varje satsad krona att detkommer ytterligare fem från frivilliga insatser.Jag vet att civilministern har följt vår verksamhet iform av Bullgerillan i , liksomsatsningen på Gammeluddens utbildningscentrum.Den största insatsen görs måhända till den lågakostnaden av vad Bullgerillan kostar, medan de församhället dyraste insatserna sker ute påGammeludden för kriminellt belastade ungdomar.Genom brister i de tidigt insatta åtgärdernafördubblas statens kostnader om i ettsenare skede. Detsamma kan sägas om mångaandra organisationers arbete, även iföreningsdrivna verksamheter.Men organisationerna behöver stöd för att klarasådana uppgifter. Både i civilministerns svar och iden skrift som presenteras om det nyacivildepartementet talas om ökade möjligheter tillföreningsfinansiering via spel och lotterier. ärverkligheten sådan att staten har konkurrerat utföreningslivet på den marknaden. Om det nyakontroversiella förslaget om kasinon genomförskommer det att ytterligare försämra deninkomstkällan.Samtidigt som föreningsrörelserna skall förtjänasina pengar på spelmarknaden, kommer nyaorganisationer för dem som råkar illa ut avspelandet, dvs. de spelberoende, att krävasamhällets stöd för hjälpinsatser till sina nyaorganisationer. Skall även länkorganisationen förspelberoende finansiera sina organisationer medspel och dobbel? Låt i stället organisationerna fådel av statens inkomster på spel. Den svenskastaten tar in maximala inkomster påspelutbudet. Det har den senare tidens utvecklingvisat.Jag tror att organisationerna skulle utföra ettbetydligt bättre arbete om de slapp stå på gator ochtorg och sälja lotter eller hyra in sig i en bingolokalsom motverkar all mänsklig gemenskap och skapartragedier. Det är inte den framtid som svenskfolkrörelse ser fram emot. Vi vill bidra till attförbättra det svenska samhället med alla vårakunskaper och alla våra aktiva medlemmarsarbetsvilja. Att motverka ensamhet och bygga enny framtid för många människor är också en uppgiftför alla våra folkrörelser.Nu återstår att lösa vilka principer som skall gällaför statens samlade stöd till föreningslivet. Jaghåller med om att det måste finnas mål för denverksamheten. Det har saknats medel tillutvärdering och uppföljning från folkrörelsernassida. Det är beklagligt. När vi arbetar med olikaprojekt känner vi ofta att det hade varit värdefulltatt kunna följa upp med en utvärdering.