prot · GG0931 · 1992-11-25 00:00:00 — Det är ett braexempel på vad som kan göras med gott samarbete.Jag kan intyga att det ligger mycket arbete bakomdet här, eftersom jag till stor del har deltagit i dettaarbete. För varje fråga som reses uppstår juomedelbart tio nya. Det ser mycket enkelt ut närdet är färdigt, men jag försäkrar att det ligger ettstort arbete där bakom.Det är nu mycket viktigt att hjälpas åt -- och där harregeringen en mycket väsentlig uppgift -- med attverkligen få ut de positiva signalerna om det här tillnäringslivet, så att näringslivet kan räta på ryggenoch få tillbaka litet grand av tilltron till framtiden.Det här är faktiskt en mycket stor satsning, men detär till skillnad från andra satsningar inte någotbidragsgivande eller någon regionalpolitisk åtgärd.De här pengarna skall användas på ett effektivt sätttill att verkligen stödja de goda idéerna och de nyaprodukterna, och det kan leda till framtidensföretag som kan ge oss både inkomster och arbete.De positiva signalerna skall inte underskattas. Detär synd att vi bara läser om kris, kris och åter kris itidningarna. Jag tycker att det är dags även förmedia att hjälpa till med att föra fram de positivasakerna.Jag tycker att media borde ha observerat dettamera. TV-kamerorna borde ha snurrat här, ochradion borde ha direktsänt debatten. Det här är händelse i svenskt näringsliv. Men jag hoppasatt regeringen i stället med sina resurser kan föra utdetta budskap, så att det blir mera spritt än hittills.Med det här får näringslivet faktiskt sitt egetriskkapital. De här pengarna kommer juursprungligen från näringslivet, och de sätts nubokstavligen i händerna på näringslivet för att detskall få den spänst som vi eftersträvar. Det är ocksåviktigt att näringslivet nu tar sitt ansvar. När det härär sjösatt överlämnas det till normala kommersiellakrafter, och vi vet att de ibland har sina avigsidor.Men jag är säker på att dessa bolag med sinastyrelser, som ju är helt näringslivsrelaterade,känner det här och kommer att visa att det ärnäringslivet som kan sätta fart på utvecklingen. Detskulle vara en stor besvikelse om det inte utvecklarsig i enlighet med de bakomliggandetankegångarna.Man måste i detta sammanhang konstatera attlöntagarfonderna var en felaktig satsning. Vadgjorde man med löntagarfondskapitalet, somegentligen skulle ha gjort samma sak somriskkapitalbolagen nu skall göra, nämligen satsa pånäringslivet och utveckla det? Jo, i stället köpteman börsaktier för att på så vis vara med i 80-taletsrally och se om man kunde utöka kapitalet. Det var,lindrigt sagt, en fullständig flopp.Men det var en god sak med löntagarfonderna, varsformer vi nu har avvecklat men vars positiva del ärkvar, nämligen det ansamlade kapitalet, som vi nukan använda med förnuft, så att det till slut får deneffekt på näringlivet som det från början var avsettatt ha. Det samlades in med godlönsamhet i näringslivet, och vi kan nu använda detunder när det verkligen är dåliga tider förnäringslivet.Något annat som måste sägas nu ochförhoppningsvis kommer att sägas många gångerframöver är att de här företagen bör ta denmöjlighet som de har att gå in och göra räddningarav företag som råkar illa ut på grund av bankernasagerande. Den berömda pendeleffekten har juställt till mycket bekymmer även för sunda, annarslivskraftiga och långsiktigt riktiga företag genom atthelt enkelt rycka undan deras kapitalbas, ofta medtre dagars varsel.De nu aktuella företagen har möjlighet att ställagarantier för att motverka att t.ex. ett bolag med 50anställda blir förstörda, så attarbetslösheten utökas med motsvarande antalpersoner. Kanske kan bara ett par miljoner få denverksamheten på fötter igen, så att vi kan behållaett företag i sund utveckling. Det en mycket viktiguppgift, och jag vet att det redan har skett i ett fall.Jag är övertygad om att vi kommer att få se mer avdetta.Vidare är nu det omöjliga faktiskt genomfört. Detsades från början att man inte kunde genomföradenna privatisering, eftersom det var teknisktogörligt. har vi sett att det går, och det hälsar vimed tillfredsställelse. Den resterande tredjedelenav det mjuka kapitalet kommer ,och då är kedjan sluten. Jag vill även i dettasammanhang ge en eloge till Näringsdepartementetoch dess tjänstemän, som har gjort ett bra arbete idetta sammanhang. Jag är säker på att även denmjuka delen kommer att landa på sätt sätt.Om vi bara kan vaska fram en enda oslipad diamantoch på så vis få embryot till ett nytt ABB ellerEricsson, har hela denna satsning varit mycketlyckad. Jag är övertygad om att vi hittar bådeguldklimpar och diamanter när vi börjar vaska.Med detta, herr talman, yrkar jag bifall tillutskottets hemställan.Anf. 69 () replik:Herr talman! Det är en stor dag för svensktnäringsliv, den allra största någonsin, sadeJenevall. Ja, det beror kanske på med vilka måttman mäter, . Detta var ett sätt förhonom att revalvera -- märk väl inte devalvera -- sittoch sitt eget partis inflytande på den här frågan.Men det är kanske ännu större än vad jag tidigarehar anat. Möjligen kommer den fortsatta debattenatt visa det.Herr Jenevall hade velat ha TV och radio osv. här , och detta skulle vara den kanske största dagennågonsin för svenskt näringsliv. Vi får väl se om detär lånta fjädrar eller något realt bakom herrJenevalls påstående.Men, herr talman, jag är skakad. Antingen måstenäringsministern säga att Jenevall inte talar sanningeller också kommer jag att aktualisera en KU-prövning av det här ärendet. Bo Jenevall sadesamma sak två gånger, formulerat på litet olika sätt.Först sade han att det som var viktigt var snabbhetoch att detta i praktiken redan är i drift sedanbörjan av oktober. gäller det att ta det formellabeslutet.Herr näringsminister! Jag hemställer, jag t.o.m.kräver, att som ledamot av denna kammare få redapå om departementet föregått beslutet i riksdagen.Om ni har gjort det, är det ett allvarligt fel motgällande grundlagar. Om ni inte har gjort det, talarherr Jenevall inte sanning.I den andra delen av Bo Jenevalls inlägg där den härfrågan berördes sade han att de här bolagen, desom ännu inte skall finnas, redan har agerat. Hankänner till ett fall där de har gått in för att ställa engaranti. Detta är allvarliga saker, herrnäringsminister.Låt mig ställa en hypotetisk fråga till Jenevall. Ominte någon vinstdelningsskatt hade utgått, tror herrJenevall att landets löntagare då hade fått ta del avde pengarna i form av höjd lön? Och om han trordet, tycker han då att det är riktigt att nu lämnatillbaka pengarna till stora och små företag liksomtill banker?Anf. 70 BO G JENEVALL (nyd) replik:Herr talman! Det är alltid roligt att lyssna på ArneKjörnsberg. Han är en god debattör, och han äräven en stor formalist. Jag tar upp den sista fråganförst. Ja, jag tror verkligen att löntagarna hade fåttdel av detta. Många företag som har råkat illa uthade i stället varit på grön kvist, och det hade säkertskapat fler arbetstillfällen.Vad gäller den andra frågan tycker jag att ArneKjörnsberg är rent okunnig. De sexriskkapitalbolagen har nämligen funnits . Dehar varit i drift och har variten juridisk enhet, som har kunnat fatta vilka beslutsom helst, oavsett det beslut som vi fattar här ikammaren i dag.Det som de nu kommer att få är helt enkelt entillkommande, delvis ny ägarkrets. Det haringenting med deras juridiska möjlighet att arbetaunder hela , varken före eller efter dennasatsning. Det var det som jag syftade på.Jag kan också komma tillbaka litet grand tillnågonting som sade förut,nämligen att man skänker bort pengarna. Vi ansertvärtom att företagen nu får tillbaka en del av depengar som de tidigare orättmätigt har tvingatsbetala in. Jag tror att jag med detta har besvarat defrågor som jag har fått.Anf. 71 () replik:Herr talman! Bo Jenevall tycker att det är roligt attdebattera med mig. Tack så mycket.Dessutom tycker att jag är okunnig.Jag lyssnar bara på vad Jenevall säger. Vi kan läsadet i protokollet sedan, men jag repeterar det,eftersom jag faktiskt noterade nyckelorden.Han sade att det som var viktigt i denna fråga varsnabbhet och att de här företagen i praktiken redanvar i drift sedan början av oktober.Nu sade i det senaste inlägget att deminsann är i drift . Hur var det nu: Ärde i drift tillbaka eller sedan början avoktober? Jenevall har en replik kvar och kanlämligen svara på den frågan. Nyckelpunkten här ärnämligen om det har begåtts brott mot landetsgrundlagar eller inte.Jenevall! Om det nu är så att en del av dessa pengarenligt Jenevalls uppfattning tillhör löntagarna, ärdet då inte konstigt att lämna tillbaks dem till 155eller 156 stora företag, de företag som skall ägaaktierna i portföljbolagen, till ett antal banker ochtill 15 550 eller 15 600 småföretag, men inte gelöntagarna några pengar?Kan Jenevall förresten förklara för mig hur ni skallbörsintroducera portföljbolagen? Har ni enförhandlad marknadsekonomisk lösning? Ni måsteju få några företag att sälja sina aktier för attkomma upp till de 1 000 aktieägare som krävs fören börsintroducering.Företrädare från sade vidutfrågningen i finansutskottet att den frågan skalllösas.Jag förstod av Bo Jenevalls inlägg att han, eller omdet är Ny demokrati, har haft stort inflytande överutformningen av propositionen. Jag har funderatöver om Bo Jenevall har haft ett eget rum påNäringsdepartementet . Men denfrågan kanske inte hör hit.Bo Jenevall kanske kan tala om hur Ny demokratihar tänkt sig denna börsintroduktion. har ni gjort upp om att de skall sälja sinaaktier? Eller är det banker ni har gjort upp med?Det vore intressant att få veta det.Anf. 72 BO G JENEVALL (nyd) replik:Herr talman! Jag besvarar den sista fråganbeträffande en eventuell framtida börsintroduktionförst. Vi fick en fin föredragning i utskottet avstatssekreteraren i , där hanmycket tydligt redogjorde för hur och när dettaskall ske. Jag tror att vi kan diskutera den fråganvid ett annat tillfälle, så att kan friskas upp.Vidare har vi frågan om samarbete meddepartementet. Jag tillhör den sortens politikersom tror på samarbete. Jag tror inte påkonfrontation. Den leder inte någonstans --möjligen till rubriker i tidningar och till trevligaordväxlingar i kammaren. Men det är samarbetesom leder till resultat, och det tänker jag fortsättamed.Jag vidhåller att är mycketformalistisk och dessutom socialist -- vilket ger svarpå frågan om skillnader i synsätt.De andra frågorna har jag redan redogjort förtidigare, nämligen att dessa företag är i drift sedanlång tid tillbaka.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 73 Näringsminister ():Herr talman! Först ber jag att få hälsa ArneKjörnsberg välkommen till privatiseringsklubben.Jag är ledsen att han inskränker sig till privatiseringav enbart statliga banker. Jag kan försäkra att detfinns mer material att arbeta med för att stärkautvecklingskraften i svenskt näringsliv.Herr talman! Jag har noteratganska stora sinnesförändringar när det gällersynen på småföretagen och tillväxtföretagen. Jaguppmärksammade att denförre vice statsministern , när hanbesökte Företagarnas riksorganisations konferens iKalmar, noterade att småföretagen ställts åt sidan.Det är svagheten i Socialdemokraternasnäringspolitik de senaste 20--25 åren. Kvittot för attdet fortfarande gäller har lämnathär i dag.För mig är det utomordentligt viktigt -- precis somjag har fått höra i de diskussioner jag har haft desenaste dagarna med ett antal av de industrifackligaorganisationerna -- att en stor del av tillväxten avnya arbetstillfällen i under kommande årmåste komma från små och medelstora företag.Vi har en situation där småföretagen endastrepresenterar av sysselsättningen. Siffran utei övriga ligger två högre.Därmed finns betydande förutsättningar för att detskall finnas ett stort expansionsutrymme.Det finns en gammalfamiljeföretagartradition i min släkt. Vi har varitfamiljeföretagare . Jag har själv aktivtarbetat som styrelseordförande under iett av våra familjeföretag. Jag har högst påtagligtlärt mig spelets regler.Det finns ett behov av att ha självständighet iförhållande till statsmakten, att kunna rå sig självoch fatta sina egna beslut, att ha fasta spelregler ochatt satsa på så lågt risktagande som möjligt. Detbehövs för att man skall kunna göra offensivasatsningar som skapar utökad välfärd ochutveckling av företag. För att kunna klara dettabehövs en låg ränta och låg inflation.Det behövs också tillgång till en fungeranderiskkapitalmarknad. Denna riskkapitalmarknadhar för de små och medelstora företagen i storutsträckning lyst med sin frånvaro här i Sverigesedan kriget.Det gäller nu att känna stolthet som företagare, attkunna vara stolt över sitt värv, att värderas för detman gör och uppfatta att det är något positivt somgörs. Därmed skapas ett klimat för småföretagendär deras verksamhet uppskattas.Vi vill bedriva en offensiv näringspolitik som skallfå den industriella basen i att växa. Men enoffensiv näringspolitik måste också vara en politikdär man skapar utomordentligt konkurrenskraftigaförutsättningar för svenskt företagande. Det ärdärför vi säger att industriakuten är stängd. Vi skallinte satsa pengar på företag som saknarförutsättningar för framtiden. Vi måste accepterastrukturomvandlingar i näringslivet. Min gamlaarbetsplats gör neddragningar ipersonbilstillverkningen, liksom . Man måsteacceptera, att när t.ex. monteringstiden för envanlig bil sjunker , påväg ner , innebär det att det inte gåratt sysselsätta lika många i produktionen. Mensamtidigt kan fler bilar produceras med hjälp avfärre anställda.Det här måste också innebära snabbareproduktionscykler. Man måste se till attprodukterna förnyas, skapa tillväxt ochexpansionsmöjligheter, och på det sättet ävenskapa en rationell produktion.Den här typen av strukturomvandlingar måsteaccepteras, och man måste t.o.m. hjälpa till attåstadkomma dem. Det gäller att inteföröda resurserna genom att satsa på företag medframtiden bakom sig eller genom att göra storastatliga satsningar som senare visar sig inte hålla. Istället skall ett utrymme skapas för att satsa på små-och tillväxtföretag och nyföretagande. Det är detsom fler och fler i det svenska samhället, inte minstindustrifacken själva, identifierar som en avtillväxtmotorerna i den svenska ekonomin underkommande år.Det här är den mest offensiva näringspolitiken ochden som fungerar bäst. Det är det som kallasfinanspolitik. Det håller ned kostnadsläget iSverige och ser till att vi får låga räntor och låginflation och därmed ett utomordentligtkonkurrenskraftigt näringsliv.Vi har fattatbeslut, och vi kommer att fatta beslut, om sänktaarbetsgivaravgifter. Vi har fått fram en av Europasabsolut mest konkurrenskraftigabolagsbeskattning. Vi har genomfört avregleringsom skärper konkurrenskraften, och vi har fått igång en produktivitetsutveckling i svensktnäringsliv som ligger klart högre än i andrajämförbara länder. Vi har dessutom, mer ellermindre ofrivilligt, fått betydande förändringar ivalutakurserna. Det har gjort att svensktnäringsklimat har blivit utomordentligtkonkurrenskraftigt i förhållande till omvärlden.Men därutöver behövs särskilda näringspolitiskaåtgärder för att stärka förnyelsen, tillväxten ochtron i svenskt näringsliv.Det är därför vi gör ansträngningar att öka taktenpå produktutvecklingen och få en merindustrirelaterad forskning som verkligen kan tastill vara i nya svenska företag och i befintligaföretag och som kan leda till sysselsättning och merutveckling. Det är därför vi jobbar medavreglering, bolagisering och privatisering avstatliga företag, dvs. för att stärkakonkurrenskraften och utvecklingskraften. Det ärdärför vi reformerar konkurrenslagstiftningen, ochdet är därför vi koncentrerar så stor del av våraresurser till små- och tillväxtföretag.Den viktigaste drivkraften för en företagare är attförverkliga sin idé. Jag har många exempel på det imin egen släkt. Det är en idé eller en produkt somman bär med sig i huvudet och vill förverkliga iproduktionen. En annan viktig drivkraft är attföretag måste kunna tjäna pengar och icke enbartkomma i händerna på banker och andrafordringsägare. Därför är den viktigasteförutsättningen att små och medelstoratillväxtföretag får ett skatteklimat i som ärkonkurrenskraftigt i förhållande till vad som gälleri -- vilket vi nu steg för steg håller på attinföra.Små och medelstora företag måste tjäna pengar föratt kunna klara investeringar och risktagande. Enav bristerna som finns kvar från den gamla tiden iSverige är att små och medelstora företag har liteteget kapital i förhållande till alla jämförbara länderi Västeuropa.Vi återupprättar näringsklimatet för att företagenskall kunna tjäna pengar. Vi förändrar ocksålånemöjligheterna. Efter 80-talets kasinoekonomi,med det felaktiga tillvägagångssättet föravreglering, har vi fått ett banksystem som intefungerar. Vi går in och garanterar banksystemetför att skapa förutsättningar för att man ånyo skallkunna komma i gång med mer offensiv utlåning tillfungerande projekt och företag.Samtidigt ser vi till att det finns pengar kvar iutvecklingsfonderna, för att även de skall kunnafortsätta att stärka riskkapitalförsörjningen i dennabesvärliga lågkonjunktur.Vi inför, förhoppningsvis genom dagens beslut, ensvensk riskkapitalmarknad för små och medelstoraföretag. Det blir kanske en av de störstasatsningarna i Västeuropa.Beslutet att starta riskkapitalbolag har inte någonsärskilt lång historia, De första delarna kom viaregeringsförklaringen föregående år. Sedan komytterligare delar via motioner i och enuppgörelse mellan regeringspartierna och Nydemokrati i finansutskottet . Förslagethar sedan formats isamarbete med flera här närvarande debattörer påden borgerliga sidan -- Bo G Jenevall och BengtWittbom. Det har utformats ett förslag som jag trorär utomordentligt konkurrenskraftigt.Vi har tagit till vara erfarenheterna från ochdet tidiga . Då hade man svårigheter atthitta placeringar för pengar och startade bl.a.riskkapitalföretag, som bara försökte finnaplaceringar. Man hade svårt att finna former somgav avkastning,Vi har tagit till oss de erfarenheter som gjorts iUSA, , och fråndenna typ av marknad, erfarenheter av hur manskapar riskkapitalförsörjning som ger tillväxt ochutveckling i näringslivet. Vi har gått igenom democh skapar nu ett system med portföljföretag ochfungerande riskkapitalföretag.Vi har valt en lösning med två stora portföljföretagför att skapa pluralism och konkurrens och göra detmöjligt att ställa krav. Det skall också finnasmöjlighet att jämföra de resultat som uppnås. Vihar gjort detta utifrån de förutsättningar vi harfunnit i en lång rad länder, nämligen att om manskall ha fungerande riskkapitalföretag får de intedomineras av ägande banker. Det går inte bra. Degör fel värderingar på riskkapitalmarknaden.Riskkapitalbolagen får inte ägas av stora företag.Det går heller inte bra. De små företagen är dårädda för att man plockar dem på deras goda idéer.Riskkapitalbolagen får heller icke vararegionalpolitiska. De måste ha ett specielltkunnande. Man skall gifta ihop kunskap ochkapital, som är nyckeln till lyckaderiskkapitalbolag.Vi har därför placerat ägandet till portföljföretageni banker och storföretag, för det är de som görindirekta investeringarna eller investerar i störreprojekt. Själva riskkapitalföretagen, som jobbardirekt mot småföretagen, ägs däremot av 15 000--16 000 små och medelstora företag.Vi uppnår också målet att det inte blir någon statliginstitution. Sådana har inte rätt förmåga tillkommunikation med de många små och medelstoraföretagen. kanske haruppmärksammat att de sex gamla, statligariskkapitalbolagen, som vi nu bygger vidare på, intelyckades något vidare. Det var inte så mångaföretagare som ville sätta sig i knä på statskassaneller en statlig institution.I stället ser vi till att riskkapitalbolagen blirprivatägda, genom att göra en utskiftning avägandet till de bolag som varit med och betalat inpengar till löntagarfondssystemet. Därmed skaparvi privat ägande, konkurrens och pluralism och tartill vara de goda erfarenheterna från en lång radländer.Jag kan försäkra, utifrån min tradition och den släktjag representerar, att vi aldrig någonsin skulle hasatt oss i knä på en statlig institution eller ett statligtbolag. Vi vill göra affärer, vi vill skapa företag, vivill bygga upp produkter, men det vill vi göra iprivat regi, med affärsmässighet och icke viastatliga organisationer eller statligt beslutsfattande.Vi kommer att gå vidare. Förutom att vi restaurerarföretagens intjänandeförmåga skall vi se till att vifår en bättre fungerande lånemarknad och enfungerande riskkapitalmarknad. Genom dagensförslag gör vi också en satsning på de tidigautvecklingsföretagen, de som kommer med nyaprodukter. Vi har lagt fram förslag om en industri-och nyföretagarfond, som skall se till att nyaprodukter kan tas fram. Statskassan ställer lågaavkastningskrav, motsvarande inflationen, för attstimulera förnyelse av produkter och bildande avnya företag. Det är den sista länken i kedjan, somäven kan tänkas omfatta delar av den verksamhetsom håller på med, men som inte direktskall kallas kommersiell.Vilket förslag står då emot detta? Det är egentligenenbart ett avslagsyrkande. Man tänker inte påsmåföretagen. Man vet att småföretagen behövs.En trätobroder, som både satt i densocialdemokratiska partistyrelsen och varMetallare, sade till mig: I Metall har vi insett attsmåföretagen är oerhört viktiga att satsa på. Mensom socialdemokrater har vi tyvärr inte kommitlika långt.Dagens beslut gör att vi passerar denna gräns ochskapar förutsättningar för tillväxt och förnyelse inäringslivet i stället för att satsa på en industriakut.Vi satsar på investeringar i stället för konsumtion.Vi satsar på att bygga , i stället förpå de nog så välbehövliga pensionsfonderna somdock knappast bygger inför framtiden.Herr talman! Jag tycker att Socialdemokraternastår med byxorna nere, utan alternativ för att stärkaden del av näringslivet som de flesta är ense ommåste växa.Anf. 74 () replik:Herr talman! Jag beklagar att herrnäringsministern, naturligtvis av utomordentligtviktiga skäl, inte kunde vara i kammaren närdebatten började. Om herr näringsministern hadevarit det, hade han hört vad jag sagt i sakfrågan.Av formella skäl blir det ett avslagsyrkande. Menvår motion och vårt sätt att sträcka ut handen ifinansutskottet -- det senare kan naturligtvis intenäringsministern känna till -- visar att vi varberedda att diskutera. Men vi tycker att det ärorättfärdigt att ena dagen kräva stora uppoffringarav medborgare och -- medsamma hand eller med den andra handen, vad vetjag -- ge bort . Det tycker viär orättfärdigt.Det var intressant att höra näringsministernsskildring av sin egen och sin familjs situation. Dessvärre kan jag inte göra detsamma. Min far varmurare. Jag kommer från Sjuhäradsbygden.Slarvigt uttryckt kan det sägas att om man inte ärfödd bakom en krokig björkestam, lär man sigganska snart hur människor tänker och agerar i denbygd som jag kommer ifrån. Den bygdendomineras av små och medelstora företag.Dessa företagare säger till mig, precis detnäringsministern sade i denna talarstol, nämligenatt det viktiga är finanspolitiken och att få nerräntorna och inflationen. Där, herrnäringsminister, fick ni gå till oss. Vi ställde upp,eftersom det var viktigt för landet. Det var viktigtför löntagarna, företagarna och för medborgarna ivårt land. Men ni väljer konfrontationens väg. Niväljer strid i stället för samverkan. Det är detta somvi kritiserar er för.Jag har förstått att industriakuten är stängd. Manskall ju starta eget i stället.Herr näringsministern sade också att detta inte fårägas av banker. råkar det vara så attportföljbolagen till 20--skall ägas av banker.Jag vet att det finns begränsningar i rösträtten. Detfinns också begränsningar när det gäller årtalen närman får börja sälja. Men jag tror att det är 20--23 %som skall ägas av banker, så nog kommer de att fåett stort inflytande i portföljbolagen. Oroar detherr näringsministern?Anf. 75 Näringsminister ():Herr talman! Nej, , det oroar miginte.