prot · GG0948 · 1992-12-18 00:00:00 — Samverkanbehövs inte minst i försvaret för grundläggandedemokratiska värden, som tolerans mot dem sompå olika sätt är annorlunda.Låt mig i det sammanhanget bemöta IngvarCarlsson, som tyckte att det behövs en person somär invandrarminister på heltid. Bakom hans ord lågett slags förtäckt anklagelse, att deninvandrarminister vi har, , avtidsskäl eller andra prioriteringsskäl inte skulle hagjort allt det som skulle kunna göras för att hanteraden situation vi nu har i när det gällerflyktingarna. Jag vill med all bestämdhet säga att såinte är fallet. All den tid som har behövts för dettajobb har lagt ner på det jobbet. Harhon försummat någonting, så har det möjligen varitnågot annat område. Men detta område har honlagt ner all tid som behövs på. Hon har ocksååstadkommit väldigt mycket, och ännu merkommer i form av utredningar och förslag frånregeringens sida.För oss liberaler, herr talman, känns somett ovanligt spännande och viktigt årtionde. Förmin egen del är jag helt övertygad om att liberalavärderingar och liberal politik, marknadsekonomi,ansvarsfull ekonomisk politik, generell välfärd,jämställdhet, solidaritet och tolerans hör framtidentill. Men jag vet också att det finns krafter som draråt andra håll och som gör att de här liberala värdenaär hotade. Det manar oss till kamp.Låt mig , herr talman, få önska minakamrater här i en riktigt god jul. Det ärnaturligtvis inte alldeles lätt att fira jul i ett läge närsituationen i , och på andra hålli världen når ända in i vardagsrummen. Det manartill ödmjukhet och tacksamhet och till att vi eftervår egen julvila skall fortsätta att göra allt vi kan föratt människorna också där skall få en fridfullaretillvaro.(Applåder)Anf. 36 (nyd)replik:Herr talman! I nästa kapitel i fallet BengtWesterberg kan jag konstatera att vi är överens vadgäller EG-frågorna, att vi tydligen båda vill ha enfri radio och att vi vill stärka ekonomi. Detär ju bra.Jag skulle dock vilja höra egensyn på räntepolitiken, för den är det viktigaste avalltihop i det här sammanhanget, om vi inte skall fåse att stannar.Amiral , som gärna brukar uttala sig i marinatermer, kommer att då kunna ställa sig frågan: Vargår den här båten på grund av?Men jag skulle vilja komma in på det som måste bliett systemskifte. De s.k. reformer, som tidigareregeringar och riksdagar genomfört under stortsjälvberöm och med stor självgodhet, avslöjas junu.Det blev inte pensionsbrev -- det blev kedjebrev istället. arbetar man med ett nyttpensionssystem, och det kommer att krävas enutomordentlig realism, som jag inte är säker påexisterar hos dagens politiker. Jag är däremot,tyvärr, helt säker på att den inte existerar hos dekravmaskiner som tror att välstånd uppstår genomatt man kräver det.Sedan har vi socialförsäkringssystemen, som måsteslås ihop, vilket vi föreslog i ett mycket välgenomtänkt förslag sedan.Sjukskrivning, vård av sjukt barn, arbetsskada,arbetslöshet, garantilön vid konkurser -- alltihopmåste in i samma system, där det inte finns enmöjlighet att få full ersättning utom när manarbetar, och där man skiljer på dem som är passivtfrånvarande och dem som aktivt försöker kommatillbaka. Det är sådana här trappor som man nubörjar tala om.Jag är övertygad om att folk är med på att ge mertill dem som arbetar, att det finns en morot. Det ärväl inte så särskilt märkvärdigt. Även en sjukmänniska, tror jag, unnar den som arbetar någotslags dricks för det -- 10--är vad det handlarom.Långsamt verkar regeringen vara på väg åt vårthåll. Givetvis väntar jag mig inte att man medgerdet. Vi kommer förmodligen att få en dementi här.Vi själva kommer dock att utarbeta en budget ochvisa hur det skulle se ut om man balanseradebudgeten , dvs. hur det egentligen skulle se utom vi levde efter våra tillgångar här i . Jagskall be att få återkomma till det . Det blirnog inte så roligt att se.I en framtida svensk modell måste vi ha raka rör tillplånboken, på det viset att om man betalar tillpensionen så betalar man just till pensionen, som ären pension till en själv. Men det måste också varagaranterat att de som har det sämst ställt får hjälp --gamla, sjuka, handikappade. Därför måste vi skiljapå avgifter och skatter.De som har det hyggligt skall givetvis inte habidrag. Barnbidragen måste behovsprövas. Och vikan inte ha föräldrapenning, kommunalbarnomsorg, vårdnadsersättning, ersättning förvård av sjukt barn och barnbidrag. Vi måste ävendär ha ett enda system, och jag vill gärna höra vadBengt säger om detta.Anf. 37 Socialminister ():Herr talman! Jag är inte helt på det klara med vadIan frågade om förutomräntepolitiken, där min uppfattning naturligtvissammanfaller med regeringens.Jag uppfattade ändå att han på slutet försöktekomma in på frågan om vi skall ha en generellvälfärdspolitik eller en som är mer selektiv, merriktad. Där är mitt svar att jag tycker det är oerhörtcentralt att slå vakt om en generell välfärdspolitik.Det finns många nackdelar med en riktad politik.Jag var i på ett socialministermöte medOECD . Där diskuteradesdenna fråga en hel del. Det var intressant att hörade socialministrar som kom från länder med en merselektiv välfärdspolitik berätta vilka problem detinnebär i t.ex. och Nya Zeeland.De var mycket förvånade när en delarbetsgivarrepresentanter som vi träffade taladeom det och sade, att ett av de mål de ville uppnåvar ett enklare system. De sade att det kan finnasförtjänster med en mer selektiv politik av det slagman har i och , menenklare är det inte. Det kräver mer byråkrati, meradministration. Man måste ha folk som tar reda påvilka som skall få bidragen, hur mycket de skall fåoch när bidragen skall trappas av. Det kräveroerhört mycket kontroller för att utöva den härselektiva välfärdspolitiken.Men det har också andra nackdelar. Jag har lagt neden mycket stor del av min politiskt aktiva tid på attförsöka driva fram en skattereform i . Jagtyckte det var ett mycket allvarligt problem i detgamla skattesystemet att vi hade högamarginalskatter. Jag tror nämligen att det ärnegativt i en rad olika avseenden för människorslust och benägenhet att arbeta. Jag tror att detpåverkar lönerörelsen negativt osv. Därför vill jaginte ha ett välfärdssystem som bakvägen ger osstillbaka de höga marginaleffekterna. Men det ärprecis vad resultatet blir om man börjarbehovspröva barnbidrag och en rad andraförmåner, som talar om. Det blirökade marginaleffekter, som då skall läggas ovanpåde marginaleffekter som naturligtvis fortfarandefinns kvar i skattesystemet.Vi har haft ett förslag om stödet till ensamföräldrarute på remiss . Det ärett av de mera tekniskt komplicerade systemen,med problem som vi måste kunna lösa på någotsätt.Utredningen hade förslagit ett inkomstprövat stödför att man skulle kunna koncentrera stödet till depersoner som har mycket låga inkomster. Menmycket riktigt blir följden mycket högamarginaleffekter. Om man skulle följautredningens förslag skulle t.ex. ensamståendemammor få marginaleffekter på , kanskeibland . Detta sker genom att man på en endapunkt genomför ett inkomstprövat system. Skulleman ovanpå det behovspröva barnbidragen skullesituationen ytterligare förvärras.Av alla dessa skäl -- att det blir administrativtbyråkratiskt krångligt och marginaleffekterna -- såavvisar vi bestämt detta förslag och tänker fortsättaatt föra en generell välfärdspolitik.Anf. 38 (nyd)replik:Herr talman! Vad jag vill påpeka är bl.a. följande.Vi lever över våra tillgångar. Det vet vi alla nu.Jag kan ta tre fall. Vi måste ha ett nyttpensionssystem, eller hur? Min fråga är: Blir det dåpensionsbrev som folk kommer att få, eller blir detett nytt kedjebrev? Jag tror att vad jag menar, dvs. att man har sin egengaranterade pension. Detta är mycket viktigt.Den andra frågan gäller den här trappan, att manalltså sammanför alla socialförsäkringar i ettsystem, där man har olika trappsteg. Det högstatrappsteget gäller bara när man arbetar. Sedanfinns olika steg för aktivitet, passivitet osv. BengtWesterberg känner till också det.Den tredje frågan gällde detta: Alla de här sakernasom finns och är på väg att komma, somvårdnadsersättning, barnbidrag, bidrag till vård avsjukt barn och allt som har att göra medbarnfamiljerna -- även där måste man ta ett greppoch göra ett enda system.Jag tror att detta är nödvändigt. Det har ingentingmed ideologi att göra, vad jag förstår. Det har attgöra med praktiskt handlag och att leva inom detillgångar man har.Anf. 39 Socialminister ():Fru talman! Jag tycker nog att det är mera ord änrealitet bakom det som säger. Vihåller nu på att titta på ett nytt pensionssystem, ochNy demokrati deltar i det utredningsarbetet. Såsmåningom kommer konkreta förslag attframläggas, men utredningen har redan presenteraten skiss som visar vilka tankar man har. Ett avinslagen i denna skiss är att man vill införa ettaktuariskt system, dvs. ett system där det finns ettdirekt samband mellan inbetalda avgifter ochutgående pensioner. Jag tror att vi alla är överensom att vi skall ta ett steg i den riktningen. Men vikan inte ha ett system som bygger bara på denprincipen, utan vi måste naturligtvis också hagaranterad pension i botten för de människor sominte har tjänat in en pension som det går att leva påefter pensionsåldern.Ian sade att man skall sammanföraalla system till ett. Jag vet inte riktigt vad poängenskulle vara med det. Samordning av systemen är juinget nytt förslag. Vi ser påersättningsnivåer i olika system och försöker att påett vettigt sätt få till stånd en samordning, t.ex.mellan sjukförsäkring och arbetslöshetsförsäkring.Men systemen fyller ju olika funktioner. Det måsteman också ta hänsyn till. Det är inte sammaproblem som skall lösas i varje situation, så det gårinte ju att ha en enda regel. En person som skall bliarbetslös varslas arbetslöshetenblir aktuell. Därför kan det behövas andra reglermed karensdagar än vad som behövs i ettsjukförsäkringssystem, eftersom man blir sjuk frånen dag till en annan. Föräldraförsäkringen, t.ex.,skall täcka in en helt annan sitution, dvs. när manföder barn. Det finns ingen utbytbarhet mellandetta försäkringssystem å ena sidan ocharbeslöshets- eller sjukförsäkring och å andrasidan. Ingen människa som känner sig krassligskaffar sig barn -- i alla fall inte -- för attpå det sättet kunna få ersättning från detförsäkringssytemet i stället för frånsjukförsäkringen.Det där med att sammanföra alla system till ett ärmest ord. Självfallet skall systemen utformas så, attde fyller den funktion som de skall fylla, men viskall undvika en överströmning mellan systemen,som inte är avsiktlig.Sedan sade att man på någotsätt -- jag förstod inte riktigt hur han menade -- skallsammanföra hela det familjepolitiska stödet till ettenda stöd. Men också på det området handlar detom olika stöd som fyller olika funktioner. Vi kan juinte slå ihop barnbidragen med bidragen tillbarnomsorgen och säga att det är precis samma sak.Det behövs ett konsumtionsstöd till barnfamiljer,eftersom de har en större försörjningsbörda änandra. Därför har vi i valt en form medbarnbidrag i stället för barnavdrag för att det skallbli rättvist för alla. Det behövs naturligtvis ocksåbarnomsorg för de föräldrar som förvärvsarbetar.Det behövs en föräldraförsäkring för attföräldrarna skall kunna vara hemma när barnen ärsmå. Alla dessa instrument behövs. Det är fel tänktatt man skulle kunna sammanföra alla dessainstrument till ett enda system. Det kan möjligenlåta slagkraftigt, men det är inte det minstaslagkraftigt.Anf. 40 () replik:Herr talman! Jag vill ta upp en fråga med BengtWesterberg i hans egenskap av biträdandestatsminister. Riksdagspartierna har i daguppvaktats av LO-sektionen i medanledning av den starka oron för sysselsättningen iden regionen.1993 beräknas uppemot 20 %vara arbetslösa.Volvo stänger . Då förlorar 800 anställda --varav är kvinnor -- sina jobb. Situationen äralltså oerhört svår och allvarlig. Vi har fåttpresenterat för oss elva konkreta krav från deanställda i Uddevallaregionen.Näringsminister har tidigare uttalatatt det inte skall föras någon näringspolitik i det härlandet. Han har uppmanat Volvoarbetarna att istället starta eget. Jag tycker uppriktigt att det vorebättre om Per själv startade eget ochöverlämnade åt någon annan att sköta detta viktigaområde, nu när befinner sig i kris. Jag kaninte tänka mig att regeringen i dess helhet delarnäringsministerns uppfattning på den här punkten.Jag vill ställa en direkt fråga till ihans egenskap både av folkpartiledare och avbiträdande statsminister: det som att regeringen tänker gå in ochgöra någonting för att stödja utvecklingen iUddevallaregionen?Anf. 41 Socialminister ():Herr talman! Situationen i ärnaturligtvis utomordentligt svår, liksom på mångaandra håll i . Det finns dessvärre inga enkla lösningar på den här situationen.Det som havererar i är ju resultatetav socialdemokratisk näringspolitik, då man skulleförsöka skaffa ersättningsindustri för det nedlagdavarvet. Jag tror inte att det är så lätt att hitta enliknade stor investering. Dessutom är riskernabetydande för att vi hamnar i en liknande situationigen, om vi nu skulle kunna få fram en liknande storinvestering till Uddevalla.Jag tror inte att det finns någon enkel lösning pådetta problem. Det sätt på vilket vi skall hanteraproblemen i och problemen på allaandra orter i -- som också skulle kunna hanämnts, även om det inte finns lika mångadeltagare från andra orter på åhörarläktaren justnu; det var väl därför som avstodfrån att nämna alla andra orter med liknandeproblem -- är att vi skall föra en bra ekonomiskpolitik. Innan vi kan se uppgången och seproblemen lösta kommer vi dess värre att fåuppleva en period med storasvårigheter. Jag vågar inte ställa i utsikt att vi kankomma undan dessa svårigheter, utan det kommeratt bli problem. Under den tiden skall vi göra alltsom står i vår makt för att hjälpa de enskildamänniskor som berörs att hitta nya jobb, erbjudaomskolning, beredskapsarbeten eller vad det nukan vara fråga om. Vi skall naturligtvis stötta deföretag som mitt under denna djupa nedgång ärberedda att göra investeringar ochframtidssatsningar. Vi skall, som sagt, göra allt somstår i vår makt, inkl. hjälpa dem som vill starta eget.Ingen människa -- inte heller min namne PerWesterberg -- tror dock att det är någon lösning föralla de människor i , som blir arbetslösa.Men om det är någon som har idéer och förslag, somhan/hon vill pröva på egen hand, skall vi självfalletge vårt stöd.Anf. 42 () replik:Herr talman! Jag tror inte att , somfattade beslutet om lokalisering till ,består av några obegåvade personer. Det som harhänt sedan lokaliseringsbeslutet fattades är attefterfrågan på bilar i har ungefär halverats.Det är klart att detta påverkar de båda svenskabilföretagen det nu inträffar en sådan här nedläggning är detutomordentligt viktigt att regeringen är beredd attanvända alla medel -- från arbetsmarknadspolitik,näringspolitik till utbildning -- för att stötta dennaregion. Det har vi Socialdemokrater tidigare gjortmed betydande framgång.Jag tror inte att jag är ensam om att uppleva detsom att näringsministern säger: Nej, vi skall intebedriva någon näringspolitik, eftersom det fårskadliga verkningar. Företagsamheten skall skötasig helt själv.I världen i övrigt håller man nu på att överge dennapolitik.Bengt , jag bryr mig om andra orter. Jaghar debatterat i här påförmiddagen om den generella ekonomiskapolitiken, om behovet av räntesänkningar för att fåtill stånd industriella investeringar och omsatsningar på infrastruktur för att stödjanäringslivet. Men just nu befinner sig enuppvaktning från denna region här, som tydliggörhela problematiken. Jag vill då ställa den enkla ochgrundläggande frågan: Är det Per ordsom gäller, att regeringen ingenting kan göra, ellerfinns det en vilja hos regeringen att använda sig avde medel som inte alls är obetydliga för att gå in ochge denna region litet optimism och framtidstro?Det handlar inte bara om den eller den åtgärden,utan det handlar om att återge landet en tro på attdet faktiskt går att lösa problemen, att det finns enmöjlighet att få i gång företag och investeringarigen. Ett sådant besked som Per gavlägger en förlamande hand över näringslivet. Jagkan försäkra regeringens ledamöter att det intebara är vi övertygade socialdemokrater ellerfackliga företrädare som är av den här åsikten, utandenna uppfattning går långt in i det svenskanäringslivet, att den politik som bedrivs frånNäringsdepartementet är förödande i dettakonjunkturläge, och den blir inte heller mycketbättre om konjunturen vänder uppåt.Anf. 43 Socialminister ():Herr talman! Jag har verkligen inte anklagatpersoner i för att på något sätt varaobegåvade. Jag känner många av dem och vet attdet är högt begåvade personer. Jag tror inte ens attIngvar och hans medarbetare i densocialdemokratiska regeringen, som genomgenerösa bidrag medverkade till lokaliseringen avdenna investering, var obegåvade. Det var inteheller de riksdagsledamöter som medverkade tillatt dessa bidrag kunde ges.Det är alldeles självklart att problemen hänger ihopmed att det blivit svårare att sälja bilar inte bara iSverige utan också på världsmarknaden. Tankenmed var ju framför allt att manskulle kunna sälja på export. Om inte exportenutan bara den svenska marknaden hade sviktathade inte problemen varit så stora för ellerför flertalet andra svenska företag.Per har nästan fungerat som spottkoppunder dagens debatt och inte själv haft möjlighet attförsvara sig. Hela detta tilltag tycker jag ärmärkligt. Det är i klass med Ny demokratisförföljelse av . Jag har inte vidnågot enda tillfälle under regeringensöverläggningar hört PerWesterberg säga att han inte skulle stödja t.ex.arbetsmarknadspolitiska insatser.Det jag -- utan att ha hört det själv -- kan tänka migatt Per har sagt är att han är misstrogenmot de industripolitiska satsningar som vi gjordeunder lågkonjunkturen och ibörjan . Det har förekommit exempel påsådana satsningar också senare.Jag delar denna uppfattning. Mot bakgrund av deerfarenheter vi har av t.ex. varvssatningarna, vilkajag själv som statssekreterare aktivt medverkadetill , tror jag -- precis som PerWesterberg -- att detta inte var en bra politik för attskapa jobb åt människor. Det är längs andra vägarvi skall gå fram.Det är en helt annan sak att säga så, och det ärockså en helt annan sak att säga att vi nu skallhjälpa de människor som drabbas med alla till budsstående medel. Det är min uppfattning att vi skallgöra så, det är Per uppfattning och detär hela regeringens uppfattning. Det är beskedet tillIngvar Carlsson.Anf. 44 Miljöminister ():Herr talman! Den gångna hösten har präglats av eneuropeisk valutaoro i den internationellalågkonjunkturens kölvatten. En bred politiskmajoritet samlades till uppgörelserför att försvara den fasta växelkursen. Trots det föllkronan för spekulationstrycket.En lärdom man kan dra av det här är att resultatetlätt blir folkligt missnöje när ekonomin sätterskalan för demokratin.En av våra stora författare har lagt ned sinpenna för gott. Jag tänker på . Hanuttrycker i boken ax att vi förlorat demokratii form av delaktighet. Han uttrycker det på följandesätt:''Politikerförakt fanns det inte plats för, eftersomalla hade eller kunde vänta sig politiska uppdrag.Vad som skulle göras gjorde man upp ihandelsboden eller i köket hos i Väsby.Det var gammaldags folkvälde. ''Just detta är motsatsen till den avart av demokratisom präglat den här hösten. De strida strömmarnaav pengar, biljoner , över alla gränserföder en ny ekonomi och en ny politik med snabbaklipp som gemensam nämnare. Bara en starkekonomi i balans kan motverka krisdemokrati, därett fåtal bestämmer på , ochklippekonomi. Det krävs dessutom självklartdecentralisering och delaktighet i processen.Den svenska krisen som skapades genom rader avfelaktiga beslut -- vi harnaturligtvis alla större eller mindre ansvar för den --skall inte jämföras med det närmast bottenlösaelände som når oss genom TV-bilder från framförallt och det . På någotsätt ger det ändå relief åt vår verklighet.Verkligheten är även i vårt land svår för många.Arbetslösheten är ett gissel, som ofta drabbar desom redan är svaga. Finansmarknadskrisen är ettsvart hål. Företagen får inte låna. Underskotten ide offentliga affärerna är en börda.Framtidstro kan naturligtvis skapas, men det tartid, och det måste ske via en politik för ekonomiskbalans, en aktiv industripolitik och samhällsnyttigainvesteringar.Det behövs goda exempel, och jag nämnde deninvestering som i går bestämde sig för.Ingvar försökte göra sig lustig över attLKAB är statligt. I det här fallet råkar det vara såatt det handlar om en kommersiell investering. Detär inte fråga om något 80, och det är dethoppfulla.Två nyckelord när ekonomin måste hållas istramare tyglar är också rättvisa och miljöhänsyn.De som har smala ekonomiska marginaler har iförsta hand rätt till samhällets skydd. Att glömmamiljöhänsynen, när det är kärva ekonomiska tider,är att glömma den ökande miljöskulden ochkommande generationer.Att i en allvarlig situation ta ansvar för landet är förCentern en självklarhet. Det har vi visat också närvi var i opposition.Ingvar har, i sin egenskap avSocialdemokraternas partiordförande, i någrauttalanden friat till och . Jagtror nog att vi i klarar den omfamningen.Därmed vill jag ha sagt två saker.För det första saknar en regeringskonstellationbestående av s, c och fp aktualitet. Väljarna gavförra året ett klart besked. Regeringen fullföljer detmandat som väljarna gav.Svenska folket valde faktiskt bortsocialdemokratin.För det andra försöker Socialdemokraterna, efterdet politiska ansvarstagandet , komma ifrånden skuld som partiet har till dagens ekonomiskakris. Ledande aktör i den pjäsen är finns en sak till som gör att jag har skärpttonen, nämligen att Socialdemokraterna agerarsom om och skulle vara någotslags stödpartier. T.o.m. i talarstol har niförsökt att ''monopolisera'' era debatter för enbartModeraterna. Jag förstår den taktiskautgångspunkten, men jag ber er att sluta upp medden sortens egna lagar för demokratin.För att återgå till det ekonomiska vill jag säga attden grundläggande orsaken till det stigandebudgetunderskottet inte är att statens inkomsterminskar, även om det är naturligt under enlågkonjunktur. Nej, den avgörande orsaken är attstatens utgifter för ökande arbetslöshet, finanskrisoch konkurser rusar i höjden. Bakom detta liggeren felaktig ekonomisk politik.Det är klart att det är lockande att fråga IngvarCarlsson var han hittade den av vändpunkten. Inte ens med radioteleskopär det möjligt att upptäcka någon sådan. I stället ärdet nästan enbart svarta hål på densocialdemokratiska himlen.Ett av dessa är definitivt Nordbanken, statens egenbank. Den slukar enorma summor ur statskassan.När det gick snett var den dessutom ledd avpersoner med stort förtroende hosSocialdemokraterna.Jag har noterat att det på just denna punkt,garantin för det finansiella systemet, knappastriktats någon kritik från socialdemokratin förränAllan vaknade till liv i kammaren ionsdagens debatt.För egen del har jag markerat att banker utanintjänandeförmåga skall kunna avvecklas, utan för den skull använder konkursinstitutet. Detligger i sakens natur när staten ställer ute en garantiför insättarnas pengar. Dessutom skallskattebetalarnas kostnader minimeras. Detkommer i det här fallet inte att bli några enklaakutmottagningar och inte någrabedövningssprutor, i varje fall inte såvitt detankommer på oss.Jag kan se en förklaring till att Socialdemokraternahar intagit en betydande tystnad på detta område,nämligen att de själva har haft helaarmen i syltkrukan.Den ekonomiska verkligheten är bister. Rader avtuffa beslut om förändringar har fattats, och flermåste ske. Det strukturella underskottet i budgetenskall bekämpas för att återskapa uthållig tillväxtmed trygga jobb och med fler jobb.Vi för vår del ryggar inte för denna bistraverklighet. Att ta ansvar för landets ekonomi ochatt rätta mun efter matsäcken är det enda somhåller, annars blir krisen bara värre. Det innebär attde svagaste i samhället blir ännu mer utsatta.