prot · GF0998 · 1992-04-22 00:00:00 — BITS arbetar som bekant efterprincipen om efterfrågestyrning ochkostnadsdelning, och det gör att stödet som lämnasavser ett av samarbetslandet högt prioriteratverksamhetsområde. är det ju oftakostnadsmässigt sett ett begränsat stöd som BITSförmedlar.Det här stödet får emellertid en flerdubbel effektgenom att man kan medverka till att imottagarlandet bygga upp och vidareutvecklaändamålsenliga och effektiva institutioner, genomatt man tar fram underlag inför avgörande beslutoch investeringar eller andra vägval i denutveckling som mottagarlandet står inför, genomatt rationella metoder introduceras och attkostnadsbesparingar kan åstadkommas genomt.ex. ökad effektivitet och driftsäkerhet samtgenom olika pilotprojekt som kan stimuleraförnyelse. Detta är några förklaringar till att mankan hävda att man når denna flerdubbla effekt meddessa som sagt ofta kostnadsmässigt begränsadeinsatser.BITS har i sin fördjupade anslagsframställningredogjort för det arbetssätt som man tillämpar föratt åstadkomma största möjligakostnadseffektivitet i verksamheten. Somkontraktsfinansiär ställs krav på såväl den svenskapart som skall förmedla kunskap som denmottagande part som skall förvärva ochvidareutveckla. Det ömsesidiga ansvaret tar sigibland uttryck i kostnadsdelning därsamarbetslandet har fått bevisaangelägenhetsgraden i samarbetet genom att bl.a.svara för lokala kostnader och redogöra för vilkenuppföljning som planeras efter det att insatsen ärslutförd. BITS skall vinnlägga sig om enresultatuppföljning av de insatser som man harfinansierat, och detta skall ske vid sidan av deutvärderingar av verksamheten som är en naturligdel av myndighetens behov av att skapa ett egetlärande för att därmed ständigt anpassa och förfinaarbetsmetoderna.Om man ser på det årliga anslag som BITS har fördet tekniska samarbetet, finner man att det inte ärhögre än SIDA:s administrationsbudget. Det ärmycket glädjande att det nu föreslås en ökning avdet finansiella utrymmet för det tekniskasamarbetet. Jag vill också understryka detangelägna i att BITS får en administrativförstärkning. består myndigheten av 25personer och har tre tunga verksamhetsområdenatt hantera. Det handlar om tekniskt samarbete ochsamarbete med Öst- och . Vidare rördet sig om en omfattande internationellkursverksamhet här i . Det handlar ocksåom u-krediterna. Så vitt jag förstår återkommerden senare frågan i form av en proposition.Då blir det tillfälle att behandlakreditinstrumentets roll i biståndet. Men om manser till BITS administrationskostnader, finner manatt de inte ens uppgår till , vilket man väl måsteanse vara en mycket låg siffra.Jag tycker att man på goda grunder kan hävda attden form av utvecklingssamarbete som BITSföreträder innebär en mycket god hushållning medvåra biståndsmedel. Det blir en högutvecklingseffektivitet med olika strategiskainsatser från den svenska kunskapsbasen. Svenskkompetens får alltså möjlighet att göra sig gällandei det internationella utvecklingssamarbetet på ettsätt som också är berikande för det egna samhället.Jag vill också gärna understryka vad utskottet, ochäven biståndsministern, har givit uttryck för,nämligen att den verksamhet som BITS ansvararför, dvs. tekniskt samarbete, internationella kurseroch u-krediter, på ett värdefullt sätt bidrar till attuppfylla de biståndspolitiska mål som vi har ställtupp.Avslutningsvis en kort kommentar till en motion avBertil och mig, vilken fått en positivbehandling i utrikesutskottet. Motionen gällerekonomiska insatser för att upprätta ett WHO-universitet för medicinsk teknologi lokaliserat tillMalmö. Det rör sig här om ett utmärkt sätt att föraöver kunskaper på ett område som är mycketviktigt för . Vi är tacksamma för attmotionen har tillstyrkts av utrikesutskottet.Anf. 52 ():Herr talman! Det har varit mycket intressant attsitta och lyssna på den här debatten. Den har enligtmin mening varit konstruktiv och givande. Jag drarmig till minnes biståndsdebatten . Dåhade liberalerna en reservation som jaghade till uppgift att försvara. Jag tänkte att jag föratt påminna om vad jag då sade skulle citera baranågra rader ur reservationen. Där står bl.a.följande:''Att stödja övergången till demokrati ochmarknadsekonomi samt kampen mot den i mångafall katastrofala miljöförstöringen i Central- ochÖsteuropa är en utmaning som måste mötamed omfattande och genomtänkta insatser.Frigörelsen i öst innebär emellertid inte attbehoven minskar på andra håll i världen.Ekonomiskt stöd till fårdärför inte innebära att de utfästelser vi gjort till upphävs eller urholkas. Utskottet vill slåfast att enprocentsmålet är ett moraliskt bindandeåtagande från som nation gentemot defattiga länderna. För att enprocentsmålet skallkunna upprätthållas måste vi utöka våra samladeinternationella stödinsatser. Finansieringen avbiståndet till , Central- och Östeuropaskall därför ske på ett sådant sätt att detenprocentsmål beslutat om ligger fastoch biståndet till såledesligger utanför enprocentsramen. ''har detta blivit verklighet. Vi har under tidenfått en ny regeirng, och östbiståndet ligger utanförden enprocentsram som gäller världens fattigaländer.Tidigare i dag sade att regeringen hartagit i båten, och skulle i dettafall vara . Jag vill bara påminna PierreSchori om att det var med den '''' somSocialdemokraterna rodde den båten i land för ettår sedan, när biståndsramen sänktes ochöstbiståndet lades utanför enprocentsramen. NärPierre uttalade sig på detta sätt i den härdebatten tyckte jag att det blev något av ettlågvattenmärke, men uttalandet får stå för hansegen räkning.Efter valet har vi också fått ett nytt parti iriksdagen, Ny demokrati. Partiet skriver i sinreservation 4: ''Vårt land förfogar inte över deresurser som krävs för att vi skall kunna fortsätta gebidrag i denna omfattning och -- -- --.'' I reservation27 skriver man ''att det gällandeenprocentsmålet saknar relevans''. Därmed menarNy demokrati att inte har råd att i biståndge av bruttonationalprodukten. avbruttonationalprodukten är inte tillräckligt förSveriges del. Det skall möjligtvis vara . Manvill halvera biståndet. I sin motion skriver Nydemokrati att svenskt utvecklingsbistånd har bådepositiva och negativa effekter för människorna imottagarländerna. Därefter exemplifierar manmed bara negativa effekter. Jag har inte hört Nydemokrati en enda gång säga någonting positivt.Ordet positivt dyker ibland upp, men det görs ingaexemplifieringar. Man nämner korruption, diktaturoch militärutgifter, men det skulle vara välkommetom Ny demokrati gav exempel på vadpartiet menar med positiva saker i biståndet. Detfinns, som påpekats tidigare, flera saker som kanlyftas fram. Medellivslängden t.ex. har ökat från 46år till . Läskunnigheten blandvuxna har ökat från . Dödligheten blandbarn har halverats, osv. Varför inte talaom dessa positiva saker när det gäller biståndet?Kritik är bra. Den skall dock vara saklig ochobjektiv. Jag tycker att det finns stort utrymme föratt lyfta fram de positiva effekterna av biståndet.Jag vill uppehålla mig något vid ett av de storaproblemen, nämligen befolkningsökningen. Avvärldens befolkning på 5,4 miljarder människorlever 1 miljard i absolut fattigdom . 14 miljonerbarn dör av undernäring och ohälsa.Samtidigt väntas jordens befolkning öka med 80--90 miljoner . Det ärdetsamma som om vi fick ett nytt varje år.95 % av ökningen kommer att tillfalla u-länderna.Därför behöver biståndsprogrammen nyadimensioner och metoder för att bli effektivare. Vimåste lyfta fram familjeplaneringens betydelse.Det är de unga, den nya generationen, som måstemedvetandegöras.Redan i dag arbetar ett stort antal enskildaorganisationer med s.k. Life EducationProgrammes för ungdomar. En större del av detsvenska bilaterala biståndet bör öronmärkas förliknande familjeplaneringsprojekt.Faktum är att befolkningsfrågan är eftersatt i debilaterala avtalen, trots att flera av våraprogramländer har en snabb befolkningsökning.Tanzania och har den högsta årligaökningstakten i . Den ligger på mellan 3,7och . av samladebiståndsmedel går till verksamhet relaterad tillbefolkningsutveckling. står själva i dagför av kostnaderna för familjeplaneringen. Iframtiden bör vi försöka ändra på denna relation.Givetvis kan inte familjeplaneringen ensam ökaden ekonomiska tillväxten i ochförbättra människornas livsvillkor där.Utvecklingen är beroende av en rad samverkandefaktorer, såsom demokrati och marknadsekonomisamt tillgång till utbildning och hälsovård. Manskall inte glömma att läskunnighet är enförutsättning för informationsspridning, som i sintur främjar bl.a. familjeplaneringen.Nu ökar analfabetismen i världen. Vi hinner intemed att bygga tillräckligt många skolor iförhållande till antalet barn som föds. Därför blirdet fler analfabeter, trots att fler kan läsa. I Jomtien1990 skrev ett 140-tal länder på ett dokument, därman lovade att satsa på grundutbildningen. Det varUNDP, , och somställde sig bakom detta program, som man nuförsöker förverkliga. Vi kan se glädjande ochpositiva trendbrott i denna utveckling.Befolkningsutvecklingen är också en miljöfråga, enkvinnofråga naturligtvis och ytterst en fråga omfördelning av jordens resurser. Ett är säkert: detkrävs snabba och effektiva insatser för att ökakunskapen hos både politiker och andraopionionsbildare i ombefolkningsökningens konsekvenser. Även svenskbiståndspersonal behöver få mer utbildning på dethär området.Situationen är inte hopplös. Flera projekt medfamiljeplanering i visar attbefolkningsökningen går att kontrollera, att mankan minska ökningstakten på . IKenya t.ex. har man --1989lyckats få ned fruktsamhetstalet, dvs. det antal barnsom en kvinna i genomsnitt föder under sinfruktsamma period av livet, från 8 till 6,7 barn.En intressant jämförelse är att det tog förUSA att minska sitt fruktsamhetstal från 6 till 3,5barn, medan det tog , 15år, och . Flera färskaundersökningar visar dessutom att kvinnor i tredjevärlden önskar färre barn än tidigare.Under 1980-talet satsade man mycket påmarknadsföring av preventivmedel. I ochTaiwan m.fl. östasiatiska länder har man uppnåttnivåer som är jämförbara med . Dessaansträngningar måste intensifieras.Informationskampanjer bör framöver inriktas påungdomar. Exempelvis måste tillgången tillpreventivmedel förbättras.Kvinnor får rådgivning genom bybarnmorskoroch genom barn- och mödravård, medantonåringar och män nås genom andra kanaler,exempelvis skolor, universitet, arbetsplatser ochmilitäranläggningar. Det är viktigt att stärkakvinnornas sociala ställning i kombination med enhögre utbildningsnivå.Regeringens budgetproposition och utskottetsbetänkande ger tydliga signaler om attbefolkningsfrågan skall tas på allvar. BådeUNFPA, som är , och IPPF,Internationella familjeplaneringsfederationen,föreslås få ökade anslag. bör spela en aktivroll i befolkningsfrågan under de kommande åren.Den svenska FN-delegationen, som deltar i miljö-och utvecklingskonferensen i , haren fantastisk möjlighet att uppmärksammabefolkningsfrågan.Varje människa har rätt att få sina grundläggandebehov av mat, vatten, god miljö och andlig frihettillgodosedda. Inga barn väljer sina föräldrar.Slumpen avgör var man föds. Därför angårbefolkningsfrågan oss alla. Jordens resurser tillhörju oss alla.Anf. 53 (nyd) replik:Herr talman! undrar bl.a.varför vi inte ser något positivt i biståndet ochpåpekar att vi aldrig tagit upp några positivaeffekter av biståndet. Jag erkänner, Karl-GöranBiörsmark, att det finns flera positivabiståndsinsatser. Men det kan väl uttryckas som såatt hälsan ofta tiger still. fårväl utgå från att mycket har varit bra, eftersom viinte har påtalat fler tokiga projekt än vad vi hargjort. Vi anser att främst i måsteta itu med sina problem, sådana som korruptionoch höga militära utgifter.Karl-Göran Biörsmark tar också upp en annan sakoch återger den litet felaktigt. Han säger att vi villhalvera biståndet. Så är det inte. Det är envantolkning av vad vi föreslår i våra motioner. Visäger att vi skall halvera biståndet till de s.k.programländerna, och det är någonting annat. Detinnebär ett minus på 2 miljarder. Sedan vill vi ävengenomföra andra neddragningar som rör detmultilaterala biståndet. En neddragning avbiståndet till programländerna, som ju innebär enhalvering, vill vi utföra så att de 4 miljarder som detkommer att fattas beslut om här skall läggas på tvåår i ställt för . har då vetskapom att pengarna kommer dem till godo men att defår dem i stället för enettårsperiod. Det var alltså halveringen.Biståndet totalt sänker vi därmed frånenprocentsmålet, men vi ligger fortfarande en brabit över FN:s rekommendation på . fick sina procentsatser vetjag inte.Anf. 54 ()replik:Herr talman! Några positiva exempel fick vi inte nuheller, utan sade att hälsan tiger still.Det betyder att det finns hälsa i biståndet i alla fall.Det vore bra om Ny demokrati hjälpte till attpåpeka detta, för vad Ny demokrati gör är attni med era uttalanden undergräver densvenska biståndsviljan. Det är vad ni försöker göra.Det är därför som det är så viktigt att man ocksåpekar på vad biståndet kan uträtta. Men där gör niingen insats. Ni hjälper inte till iopinionsbildningen, utan ni förvränger hela tidengenom er negativa syn på biståndet.Vi från vår sida gör både-och. Vi kritiserar därbiståndet går fel. Vi försöker rätta till det ochanvända de dyrt ihoptjänade skattepengarna på etteffektivt sätt för att göra biståndet bättre, samtidigtsom vi också påpekar vad biståndet har uträttatunder dessa , och för resten närmissionen gjorde en stor insats. Men talar jagom det bistånd som den svenska beviljar.När det gäller halveringen är det riktigt som LarsMoquist säger att det enligt det förslag som ni nulägger fram rör sig om 2 miljarder mindre. Men ivalrörelsen var det inte tal om detta. Då var ni uteoch drev en helt annan linje som gick ut på attbiståndet skulle halveras. Sedan har ni kanske fåttlitet kalla fötter här i och inte kunnat levaupp till det som ni sade i valrörelsen. Såvitt jagförstår är väl ert mål det som sades undervalrörelsen, nämligen en halvering av biståndet.Eller är det fråga om en ny signal? Har vi ändålyckats påverka Ny demokrati här i så, attni har övergett förra årets vallöfte? Det vore i så fallen positiv signal.Anf. 55 (nyd) replik: > tHerr talman! Vallöftet var precis det som jag härtidigare har uttalat, dvs. en halvering av biståndettill programländerna. kankanske ha lyssnat på ett annat sätt under våra valtaloch någon kan ha sagt någonting annat också. Detär inte lätt att hålla reda på vad alla har sagt ivalrörelsen.Vi förvränger inte fakta. att vi inte bidrar med någonting positivt ellerkonstruktivt i debatten vad beträffar biståndet.Men vi anser att vi har gjort det, bl.a. i en motionsom vi som vanligt har fått avstyrkt. Vi vill ha tillstånd en utvärdering av alla biståndsprojekt, därman tar fram både positiva och negativa faktorer ibiståndet. Denna redogörelse skulle då presenterasför svenska folket i form av t.ex. en broschyr, så verkligen hade ett rejält underlag för att kunnaange vad som har gått snett och vad som har gåttbra. Utifrån denna utvärdering kunde man sedan talärdom av biståndsprojekt från förfluten tid. Dåskulle man slippa sådana skandaler som har dyktupp från och till.Anf. 56 ()replik:Herr talman! sade att det är svårt atthålla reda på vad Ny demokrati i olika sammanhangsade i valrörelsen. Det kan jag hålla med om. Detvar inte så lätt att få det hela att gå ihop. Men jagtror att jag har många med mig när jag säger attuppfattningen som meddelades av Ny demokrativar att biståndet skulle halveras. har det skettlitet finsnickerier här i så, att man hargjort om detta till att halveringen gällerprogramländerna. Den signalen gick definitivt intefram i valrörelsen. Men det är bra att ni nu ger enny signal om att det inte var fullt så illa som att niville halvera biståndet. Det är ett bra besked. Jaghoppas att det går ut till svenska folket att Nydemokrati inte alls vill halvera biståndet, utan baraatt det skall minskas med 2 miljarder.Under förra biståndsdebatten räknade jag upp ettfemtontal utvärderingar som har gjorts när detgäller biståndet. Man har utvärderat väldigt mycketpå biståndsområdet. Så sent som förra åretpresenterades en stor utredning om bl.a. detmultilaterala biståndet. Det finns mycket material,så detta är inte något nytt förslag. I åretsproposition och i betänkandet framläggs det ocksånya förslag om utredningar. Vi stöder visst förslagetatt det skall göras en successivutvärdering och utredningar i syfte att förbättrabiståndet. Det är således inte någonting nytt somNy demokrati för fram. Vi har hållit påmed utvärderingar och utredningar, och det skall vifortsätta med.Det är välkomnande att säger att viskall försöka exemplifiera och visa på både det somär positivt och det som är negativt i deutvärderingar som man skall göra. Då önskar jagatt också Ny demokrati på sina torgmöten lyfterfram det fina och det goda som svenskt bistånduträttar ute i världen för världens fattiga.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 57 ():Herr talman! Jag vill inledningsvis instämma i detsom tidigare här sade omgatubarnen.Enligt FN:s deklaration om de mänskligarättigheterna har alla människor lika värde, oavsettras, hudfärg, nationalitet, religion eller kön. År1979 antog FN dessutom en konvention som syftartill att få slut på all diskriminering av kvinnor. Denratificerades av omkring 100 av FN:s medlemstater.Men denna konvention och deklarationerna ommänskliga rättigheter till trots diskrimineraskvinnor i förhållande till män mer eller mindre inästan alla världens länder.Könsdiskriminering i vår del av världen handlarmest om arbeten och likaberättigande. I en lång radländer i den fattigare delen av världen fårdiskrimineringen allvarligare konsekvenser. Därhandlar det bl.a. om fördelning av knapparesurser -- ofta mat för dagen --, om brist påutbildning, om att vara utsliten på grund av hårtarbete och för många förlossningar.I för 1991finns det mycket intressant information att hämta,bl.a. om kvinnors överlevnad. Statistiken visar atttrots att man vet att nyfödda flickor har bättreöverlevnadsförmåga, dör långt fler flickor änpojkar under sina första år, om de lever underjämlika uppväxtförhållanden. Enligt rapporten kandetta ha flera förklaringar. Flickorna ammas t.ex.mindre och får sämre omvårdnad, men också mordpå nyfödda flickor finns dokumenterade.En annan upprörande sedvänja som trots västligaprotester fortfarande tillämpas i ett 20-talafrikanska länder är kvinnlig omskärelse.Kvinnoorganisationer världen över arbetar envistvidare med att bekämpa denna grymma tradition,men det är svårt att ändra mönstret.FN:s barnfond ochVärldshälsoorganisationen har tillsammansundersökt fenomenet ''son-preference''. Man komdå fram till att i endast två av 38 undersökta länderföredrogs flickor, nämligen i och iJamaica. I alla övriga länder föredrogs pojkar. omtalas en nyfödd pojke som''stöttepelaren'', medan man om en nyfödd flickasäger att ''det blev bara en prostituerad''.Synen på flickor och kvinnor tar sig olika uttryck.På många håll är det en utbredd vana att flickor ochkvinnor får mat först när pojkarna och männen harätit, om det blir något över.Så länge försörjningen för de gamla är beroende avhur många barn man har som kan bidra tillförsörjningen kommer pojkar att föredras.Diskrimineringen i detta avseende beror framförallt på fattigdomen. Bl.a. därför måstefattigdomsbekämpning även fortsättningsvis varavårt övergripande biståndsmål.Ett annat hot mot kvinnors hälsa är de många ochtäta graviditeterna. Mot den skrämmandebakgrunden att uppskattningsvis 500 000 kvinnorårligen dör i samband med graviditet, förlossningeller efter förlossningen -- enligtVärldshälsoorganisationens definition -- och att98 % av dessa 500 000 kvinnor, dvs. 490 000kvinnor, finns i tredje världen är det hög tid att sättamödrahälsovården i fokus. På initiativ av ensocialdemokratisk motion uttalar utskottet angelägenheten av en internationellprofessur i mödrahälsovård. Vi får hoppas attSAREC, som är verkställande biståndsorgan, idenna fråga är mer lyhörd för riksdagensuttalande än vad man var förra året.Det finns ett klart samband mellan mångagraviditeter och kvinnors utbildningsnivå. Ju högreutbildning, desto färre graviditeter. Och framförallt: om kvinnor eller flickor får utbildning, skjuterde upp den första graviditeten. På så sätt blirantalet tonårsmödrar färre. Det är därför väldigtangeläget att också alfabetisering och utbildning förflickor får fortsatt hög prioritet.Herr talman! Erfarenheterna från 30 årsutvecklingssamarbete har för länge sedan visat attom biståndet skall vara framgångsrikt, måste desspositiva effekter nå både kvinnor och män. Sammainsikt finns bland andra biståndsgivare ochmultilaterala biståndsorgan.Numera står kvinnoinriktat bistånd ganska högtupp på den internationella dagordningen. Men detär tyvärr långt mellan ord och handling.Milstolpar i utvecklingen har varit FN:skvinnokonferenser -- 1975 i , då FN:skvinnoårtionde proklamerades, och i 1985vid kvinnoårtiondets slut. I antogs deframåtsyftande strategierna för 90-talet, ettdokument som visar hur kvinnors ställning skallstärkas, dels praktiskt i vardagen, dels strategisktför att de skall få ökat inflytande och ökadmakt över sin situation och översamhällsutvecklingen.Dessa båda kvinnokonferenser har haft storbetydelse för utvecklingen, och 1995 är det dagsigen. Då -- efter konferensen i -- skallen ny internationell kvinnokonferens i FN:s regi gåav stapeln. Det är viktigt att denna konferens fårsamma uppbackning som FN:s konferenser ommiljö och mänskliga rättigheter 1994. bör en svensknationalkommitté tillsättas.Att utvärdera bistånd möter stora svårigheter. Vissthar vi våra biståndspolitiska mål att mäta mot, menvad säger en sådan utvärdering egentligen? Vi kanibland t.ex. konstatera att biståndet främjarresurstillväxt eller social och ekonomisk utjämning.Förhoppningsvis bidrar det också till demokrati ochmänskliga rättigheter.Men vad är resurstillväxt värd om man inte kankonstatera att också kvinnorna får del avresurstillväxten? Vad är social och ekonomiskutjämning värd om man inte kan konstatera att denkommer också kvinnorna till del? ärkvinnorna i många av våra biståndsländerutestängda från den offentliga ekonomin,ekonomiskt omyndigförklarade.Vad betyder främjande av demokrati ochmänskliga rättigher om kvinnorna utestängs frånbeslutsfattande och inflytande över utvecklingen ibyn och i landet och om deras mänskliga rättigheterideligen kränks?Bristen på statistik som speglar kvinnornassituation i förhållande till männens är ofta ettproblem. I statistiken är kvinnan osynlig. Kvinnanhar en reproduktiv roll. Hon föder och tar hand ombarnen. Hon svarar för nästan allt hushållsarbete,förbereder och lagar maten, hämtar ved och vatten,tvättar och håller rent -- sysslor som ärgrundläggande för familjens överlevnad. Dettatillsammans med det omfattande jordbruksarbetesom kvinnor utför för familjens försörjning finnsaldrig med i statistiska tabeller eller vid beräkningav BNP. Mannen däremot, som ofta ärlönearbetare och därmed en del av den offentligaekonomin, är del av statistiken. Tabellerna är fylldamed hans verksamhet.En könsuppdelad statistik görs i regel bara när detgäller utbildning, löner och dödsorsaker.Traditionell statistik är därför inte något tillförlitligtinstrument när man vill se hur ett biståndsprojektkan tänkas påverka kvinnors resp. mäns vardag.Det finns helt enkelt inte några andra sätt än att påplats studera vardagslivet -- vilken roll män resp.kvinnor har i samhället och i byn.Av detta skäl är det synnerligen viktigt att det påbiståndskontoren finns särskilt utsändahandläggare, vilkas uppgift är att utifrån kunskapom kvinnors och mäns roller och funktioner imottagarlandet utforma alla biståndsprojekt och setill att de är väl förankrade hos både kvinnor ochmän.