prot · GF09121 · 1992-05-27 00:00:00 — Då måste mannaturligtvis ha skaffat sig en uppfattning om vad detär för pengar man talar om och hur pass storainvesteringarna blir. När vi har fått besked om det,kan vi fortsätta debatten.Anf. 9 ()replik:Fru talman! För att inte förlänga debatten vill jagbara bemöta det absolut sista sade,nämligen i lokalisering.Det är stora investeringsbehov vad vi än gör. Densocialdemokratiska regeringen har haftden åsikten att skolan bör flyttas till . Detblir bäst för och innebär effektivastutnyttjande av de resurser som kan finnas. Detkommer att bli mycket dyrt om man skall bygganytt i . Jag vet att det finns en delfunderingar på att låta ligga kvardär den är. Det skulle de som är verksamma inomskolan verkligen tycka var jobbigt, för där finns intede utrymmen som faktiskt behövs.Anf. 10 () replik:Fru talman! Jag konstaterar två saker. Den ena äratt inte har någon som helstuppfattning om investeringsbehoven för det honargumenterar för. Den andra är att de olika beskedsom Socialdemokraterna har gett vid olikatidpunkter har tydligen inte företrädare för Socialdemokraterna uppfattat.Vi som sitter i utbildningsutskottet har fått de olikaförslagen till oss. Vi har sett de utredningar som hargjorts tidigare i . Vi vet attstatsministern i ett tal i i valrörelsendeklarerade att nu skulle delas.Bara en liten del, framför alltförskollärarutbildningen ochtidigarelärarutbildningen, skulle lokaliseras tillSödertälje. hävdar medbestämdhet att det har varit fråga om attflytta hela . Jag ber om ursäkt, , men jag tvivlar på den uppgiften.Anf. 11 ():Fru talman! Jag kommer inte riktigt ihåg huryttrandet föll här i går, men jag fick en känsla av attden lärarutbildning som vi har haft under de senasteåren är ett svar på detta med att adjunkternafungerat så dåligt i . Jag vet inte om jaghar misstolkade det.Jag hör till de individer som vistats huvudsakligen igrundskolan men också på ett seminarium i Zaireoch på gymnasiet här i under beteckningenadjunkt. Andra må bedöma hur jag har klarat avundervisningen, men om den lärarutbildning som vinu haft är ett svar på att adjunkternainte klarade av , tycker jag att den varen dålig utgångspunkt för en ny lärarutbildning.Jag skall inte klandra den lärarutbildning som viännu inte sett mycket resultat av. Jag har fått en delbrev från oroliga studerande, som just nu håller påatt avsluta sin lärarutbildning. Jag tycker att det ären skada om de går ut skolan med känslan av attden utbildning som de har fått inte är bra. Mångasäger att de är stolta över den utbildning som de harfått och tycker att det är en mycket bra utbildning.Jag har skrivit till dem och sagt att de skall fortsättaatt vara förhoppningsfulla och glada över denutbildning som de fått. Det jag bl.a. har använt tillmin argumentation för att de inte skall hysa oro äratt man alltid från den tid då jag själv gick i skolanhar mött lärare med många olika slags utbildningar.Jag minns min engelsklärarinna, fröken , medmycket stor glädje. Hon hade fått högrelärarinneseminarieutbildning. Det var en alldelesutmärkt lärare, som lade fina grunder i engelskaoch gjorde mig intresserad av språk för all framtid.Jag minns också med stor glädje från realskolan ililla staden en lärare som hette . Hanvar min lärare i historia. Han höll på att doktorera.Han öppnade en helt ny värld för osssmåstadsungar.Han talade om och den utbildning somman fick där, om man gick vidare för att doktorera.Jag tror att det var han som fick mig att söka migvidare till studier vid universitet, vilket annarskanske inte hade varit så naturligt för mig.Det var likadant när jag arbetade vidare. Kollegerav olika slag -- vidareutbildade folkskollärare ochlågstadielärare, som sedan har undervisat både påhögstadiet och i gymnasiet, lärare som doktorerat,adjunkter -- har allesammans samarbetat på ettalldeles utmärkt sätt. Vi har lärt av varandra ochvidgat varandras vyer. Jag är övertygad om att dettakommer att fortsätta också nu när det blirytterligare en kategori som har en annanutbildning, som det byggs på och öppnasför en parallell lärarutbildning.Jag tycker inte att man skall vare sig uppvärderaeller nedvärdera det ena och det andra. Men jag ärövertygad om att goda ämneskunskaper är en bralast som alla lärare behöver. Detta utesluter inte behöver didaktik, metodik, pedagogik,psykologi och allt det andra. i går om den egentliga lärarutbildningen --didaktiken, pedagogiken osv. -- att det är den somär yrkesutbildningen, men det kan jag inte gå medpå. Vad skulle det då vara för idé att varva medämnena, som man tycker är så bra i denlärarutbildning som vi nu har? Det är ju både--ochsom utgör lärarutbildningen. Därför blir det nogockså möjligt att ha det så som det kommer att bli iden parallella utbildningen, dvs. att man först läsersina ämnen och sedan ägnar sig åt 40-poängsutbildningen i didaktik och pedagogik.Jag vill ta upp ett annat exempel, som visar att maninte utan vidare är kvalificerad för att vara en bralärare bara därför att man läser dessa ämnen. Attstudera psykologi bör ju leda till att man blir bra påatt förstå sig på barn. Jag skulle emellertid inteskriva under på att psykologbarn är bättreuppfostrade eller att de har fått mer med sighemifrån än andra barn. Det är inte riktigt såenkelt.I själva verket betyder det mycket för läraryrket har ett levande intresse för människor ochförmåga att fånga andras intresse när manundervisar. Detta är någonting som man inte självkan tillägna sig. En lärarutbildning kan bidra till attförmågan förbättras, men det är också en fråga omnågonting som man bär med sig och utvecklargenom sina kontakter med människor över huvudtaget.Innan jag slutar vill jag bara lyfta fram ytterligaretvå saker.Jag skulle önska en bättre introduktion på fältet.Detta har nämnts i samband med ett eventuelltlärarcertifikat. Jag skall inte ta upp den debattennu. Vi har hört att om det läggs fram ett sådantförslag, skall detta behandlas av kammaren, ochdet är en utmärkt idé. Jag tror att en bättreintroduktion för den nye läraren på fältet ärnågonting som vi allesammans skulle kunna ställaoss bakom, dvs. att man, när man kommer ut somny lärare oberoende av vilken utbildning man har,får sig tilldelat en eller ett par kolleger som har ettsärskilt ansvar under rektor. Jag tycker alltså attskolledaransvaret mycket skall handla om detpedagogiska ansvaret, vilket naturligtvis har storbetydelse för nya lärare. Att man under det förstaåret får en samtalspartner eller två, som man kangå till med sina problem och som också ger aktivhandledning är någonting som vi borde arbetavidare på.Till sist vill jag bara nämna en sak när det gällerfortbildning av lärare i framför alltreligionskunskapsämnet. Det har nämnts ipropositionen att det behövs en fortbildning, ochdet är en önskan som vid många tillfällen haruttryckts från fältet. Det gäller inte minstkristendomsdelen i religionskunskapsämnet -- detämne som kanske mer än de flesta andra ämnenkräver att man har en god utbildning för att kunnagöra ämnet intressant och för att känna att man harfast mark under fötterna, så att man på rätt sätt kanundervisa i detta viktiga ämne.Anf. 12 (nyd):Fru talman! Ny demokrati välkomnar propositionnr 75. Vi tycker att den är en utomordentligt brabörjan. Den är så bra att vi valde att inte väcka enmassa motioner. De förändringar vi vill genomföraär så pass omfattande, och vi hoppas att de kommerframgent. Men jag vill understryka attpropositionen är en bra början.Utbildningsminister höll i går ettutmärkt anförande. Det är lätt att instämma heltoch fullt i hans synpunkter. Därför skall jag inteupprepa det som han sade. Jag skall i stället ta uppnågra synpunkter och reflexioner ur en annansynvinkel.Först vill jag kort konstatera att propositionenuppenbarligen var riksdagsårets höjdpunkt iutbildningsutskottet. Den utlöste ett sextiofemtalmotioner. Fem á sex utskottssammanträdenägnades åt denna proposition. Diskussionerna iutskottet var omfattande, vilket resulterade i dethittills tjockaste betänkandet under riksmötet.Visst är detta en viktig fråga, men proportionerna iförhållande till andra viktiga frågor gör att mansätter ett frågetecken. Elaka tungor talar omlärarnas dominans i och iutbildningsutskottet och om cykelställsdemokrati --vad de nu kan mena med det.Lena sade i går att skolsamhället äremot. Sedan kör man en repris på det teaterstyckesom sannolikt heter ''Revirpinkandets fröjder''eller ''Konsten att utöva lobbying''. Dettateaterstycke börjar bli tröttande. Det är monotontoch mekaniskt. Vi har upplevt samma sak tregånger under detta riksdagsår: först komvux, sedanslöjden och lärarutbildningen. Underföregående riksdagsår var det fråga omhemspråksundervisningen.Lobbysignalen ljuder på , därSveriges lärarförbund har sitt ''headquarter'',huvudkontor. Föreställningen kan börja. Sedanskickas de massproducerade breven ut,välformulerade och sällan underskrivna avpersoner, utan bara utskickade som något slagsallmänt gödsel. Det skickas vykort och ringstelefonsamtal. Posthögarna och papperskorgarnafylls. Grattis, posten och , ni har godakunder i dessa lobbyorganisationer.Dess värre är inte argumentationen särskilthögklassig. I all den post som jag fick var detintelligentaste argumentet: Det finns en risk för attstudenterna väljer den nya, alternativautbildningen.Betongsocialdemokratin under befäl av skjuter trumeld med tungt artilleri.Varför? Jo, hotet och katastrofen står för dörren,nämligen valfrihet och alternativ för studenterna.Inte ens partibrodern , som ocksåhar varit utbildningsminister, förstår någonting.Han frågar mycket riktigt i en debattartikel iDagens Nyheter: Varför är ni så låsta?Jag skulle ha litet förståelse för denna låsning omförslaget hade gått ut på att skrota den nuvarandelärarutbildningen, men det är ju inte vad dethandlar om. Det handlar om att erbjuda ettalternativ.Diskussionen har gällt vilken utbildning som ärbäst. Det borde vara en självklarhet att djupakunskaper är en absolut förutsättning för att kunnautöva läraryrket. Tyvärr finns en tradition som gårlångt tillbaka i tiden då kunskapsförakt rådde i densvenska skolan. Ett synsätt som det uppenbarligentyvärr finns företrädare för inom -- som man väl fårkalla den -- betongsocialdemokratin.Lena säger att man i skolforskningenär enig om att det här är den enda vägen. Jag skullevilja citera en partibroder till sade: ''Trams!'' Och det är precis vad det är.Skulle det här vara den enda vägen? Det brukarvara Socialdemokratin som just kritiserar en vissstatsminister för uttrycket ''den enda vägen''. Närdet gäller lärarutbildningen skulle det häremellertid vara den enda vägen.Diskussionen borde naturligtvis handla om måletmed lärarutbildningen. Rimligen är målet att fåfram bra lärare. Vad menas då med bra lärare?Enligt är det den som har gåttden nuvarande lärarutbildningen. Det är ocksåtrams. pedagogiska grundsynpåminner om den lilla anekdoten i vilken lärarensäger till föräldrarna: Jag har lärt att vissla.Föräldrarna svarar: Vad konstigt, vi har aldrig hörthonom vissla. Läraren svarar då i en överlägsenton: Jag sade att jag hade lärt honom att vissla, inteatt han kan vissla.Vad menas med en bra lärare? Svaret är komplext.Jag vill understryka att det inte finns något enkeltsvar. Ett slags praktisk enkel definition skullekunna vara att en bra lärare är den som skapar godainlärningssituationer. Egentligen borde en läraresyrkeskunskap mätas i vilka kunskaper elevernatillägnar sig och som de kan tillämpa.Jag noterade i går att det i inte finns några elever och föräldrar.Det finns bara lärare och anställda inomskolväsendet. Vad tycker då de som alltsammansegentligen är till för, och som verkligen bordeutgöra skolsamhället, nämligen eleverna och derasföräldrar? De vet att det finns både bra och dåligalärare.Lena säger att vanlig och allmänskolforskning visar att lärare måste utbildas varvat.Hon tar upp en parallell med bullbak och jäst,vilken hon hört av en lärarkandidat. Dennemenade att man inte kan slänga in jästen i ugnenefter bullarna. Det är förvisso en insiktsfull lärdom,som också några stycken av oss har erfarit.Det är emellertid inte detsamma som att variationnär man skall baka bullar består i att välja mellanatt antingen blanda mjölet med sockret ellersockret med mjölet. För ärdetta uppenbarligen variation. Det är det inte är föross. Jag konstaterar att sannolikt är världens tunnaste. I den finnsdet ett recept för bullar, ett för kalops och ett förpölsa. I den finns inget recept för biffstek med lökoch för biff à la . Alltsammans ersätts medett enda recept för pytt i panna. Den rätten skullekanske kunna kallas mischmasch.Vad menas då med en bra lärare? Jag känner till enperson som rätt många var ense om var en bralärare i fysik. Han var filosofie studerande,garanterat obehörig, utomordentligt kunnig ochdessutom så fräck att han under optiklektionernaanvände cigarrök i stället för enligt instruktionenkritdamm, för att illustrera strålgången. Han tyckteinstruktionen var trams. Naturligtvis är detallvarligt förbjudet och omoraliskt att användacigarrök, men ingen kritiserade honom för hansagerande, och eleverna tyckte att han var enutomordentligt bra lärare.Det finns en bankskola i , i vars styrelsejag en gång satt. Vi i styrelsen var förtvivlade. Utfrån skolan kom elever som hade fått lära sig sådantom bankväsendet som var aktuellt . Närvi tog upp detta förhållande i styrelsenkonstaterades sorgset att läroplanen måste följas.Att verkligheten var helt annorlunda var attbeklaga.Det finns andra inspirerande källor. Skolan ärfaktiskt inte i särklass störstautbildningsinstitution, utan försvaret. Det finnsmycket kunskaper att inhämta från försvaret. Iförsvaret ligger man långt framme när det gällerpedagogik. Det gäller inte minst försvaretsbrevskola och . Detfinns mycket pedagogisk forskning som tyvärr ejnår skolans värld, eftersom den är isolerad.Sveriges försvar har i särklass största ochbästa ledarutbildningsinstitut. Jag menar självfalletinte att man skall flytta över utbildningen. Man kandäremot söka litet inspiration till hur man kanskapa goda inlärningssituationer.Diskussionen borde som sagt gälla vad som menasmed bra lärare. Ett annat kriterium på bra lärare ärnågon som kan upprätthålla bra diciplin, så att detär tyst och lugnt i ett klassrum. Det är en nödvändigförutsättning för inlärning. Man kan då konstateraatt det uppenbarligen finns många lärare som inteär bra. De klarar nämligen inte av detta, vilket detillstår ganska öppet.En bra lärare har personlig auktoritet, godsjälvkännedom och kan hantera gruppdynamik ochrelationer mellan elever och lärare. Ingenting avdetta lär man sig på . Man kan ocksåkonstatera att alla lärare har erfarenhetav utbildning, skola och inlärning innan de börjarpå . De har ju gått i skolan somelever och rimligen lärt sig ganska mycket. Vitycker därför att diskussionen mer borde gällakvalitetskontroll för att säkerställa en hög kvalitet iskolan. I det perspektivet är certifikat, eller som vikallar det legitimation, en nödvändighet. Vi i Nydemokrati vill också införa censorer, somfortlöpande kontrollerar kvaliteten. Vi anser ocksåatt det är självklart att eleverna skall vara med ochbedöma kvaliteten, eftersom de är bäst skickade attutvärdera själva undervisningssituationen.Eleverna betalar priset för undermåliga lärare, ochdet är ett högt pris. Det handlar ju om elevernasframtid. Man måste därför ta tag i detta problem,som alla vet finns. Det finns alldeles för mångadåliga lärare. Frågan är utomordentligt laddad, detvet jag. Jag har pratat i många lärarrum om den härfrågan, och lärarna blir väldigt tysta, de sänkerrösten och erkänner problemet men säger att maninte kan göra något åt problemet och att man inte --som de säger -- kan bli av med de dåliga lärarna.Synsättet att ''bli av med'' är rätt otäckt.Min erfarenhet från näringslivet är att man tar handom människor som inte lyckas i sin arbetssituation.Man försöker kartlägga vilka sidor som är derasstarka, eftersom de sidorna uppenbarligen intekommit fram i en situation där det inte går bra, ochde här människorna hjälps till en annan utveckling.Detta förfaringssätt borde vara självklart även iskolan.Europas bästa skola måste få bästa lärare.Utbildningen är en mycket liten del när det gälleratt få fram bästa lärare. Det är mångavägar som leder till bra lärare, ju fler öppna vägardesto bättre. Självfallet måste vi ha fortlöpandekvalitetskontroll och bra utvecklingsmöjligheterför lärarna.Vi måste även ha positiva avvecklingsmöjligheter.I dag finns det praktiskt taget ingen möjlighet förambitiösa lärare att utvecklas vidare inom skolansvärld, varför de ofta väljer att lämna den och gå tillnäringslivet där möjligheter erbjuds. Naturligtviskan man bli rektor, men då frångår man ju självaläraryrket. Vi vill öppna fler karriärvägar i syfte attmöjliggöra för andra i det övriga yrkeslivet attkomma till skolan, lika väl som vi vill att individuelllönesättning skall vara en självklarhet.Fru talman! Låt oss en gång för alla sätta punkt för70- och 80-talets kunskapsförakt ochflumpedagogik.Anf. 13 () replik:Herr talman! Jag satt här och blev både ledsen ocharg efter inledning. Han försökerge en bild av utbildningsutskottets arbete och liknardet vid en ''cykelställsdemokrati'', ett kafferep ochen skock vilsna får på grönbete. Det är en bild somjag definitivt vill att skall gå upp pånytt i debatten och ta avstånd ifrån.Det är möjligt att tycker sig vararolig, och då på utskottets bekostnad. Men jagtycker i varje fall att han måste inse att dennarolighet tar udden av vad han sedan säger, eftersomman blir så blockerad av detta. Det är både föraktoch nedvärdering. Jag kände det personligen somom han slog mig rakt i ansiktet. Är det detta somvar meningen med anförande, harhan lyckats. Om det inte var meningen, var då snälloch ta avstånd från dessa ord.Anf. 14 (nyd) replik:Fru talman! Det var absolut inte min avsikt attförnärma . Svaret ligger möjligen idet själv säger, nämligen att honblev så förnärmad och affekterad att hon blevblockerad.Det är ingen hemlighet att vi i Ny demokrati ärkritiska till arbetsformer. Det var iprincip vad jag sade, fastän på ett något annat sätt.Anf. 15 () replik:Fru talman! Jag är inte förnärmad. Jag tycker att det är två helt olikakänslolägen. Enlig min uppfattning präglas arbeteti utbildningsutskottet från båda sidor av bordet avsaklighet, allvar, kompetens och respekt förvarandra. Det är minst av allt fråga om något slags''cykelställsdemokrati''.Anf. 16 ():Fru talman! Jag tänker ta upp en fråga i detta tjockabetänkande, nämligen lokaliseringen avlärarhögskolan i . Det är en fråga somhar varit föremål för en omfattande diskussionunder lång tid.Jag vill först klargöra den inställning somSocialdemokraterna i har i dennafråga. Vi har från vår sida tålmodigt arbetat undermånga år för att decentralisera den högreutbildningen och forskningen i län.Stockholms län är den största regionen i landet ochhar ungefär en femtedel av landets befolkning. Föratt skapa goda betingelser i detta län ter det sig dånaturligt att försöka sprida den verksamhet somredan finns i länet.Vi kan inte begära att vi skall få ytterligare resurserutöver dem som folkmängden ger anledning till.Det är därför också naturligt att målmedvetetarbeta för att sprida forskningen och utbildningen ilänet. Vi tror nämligen att decentralisering ochmångfald är någonting som skapar kreativitet. Vikan också till vår glädje konstatera att denuppfattningen till fullo delas av desocialdemokratiska ledamöterna i utskottet.Samtidigt är det beklagligt att samma uppfattninginte råder inom andra partier, även om det kanskefinns några enstaka undantag. Men de företrädarnahar inte fått något inflytande över besluten, utanderas röster har klingat ohörda.Vi kan nu se att denna fråga kommer fram till ettavgörande. Vi kan dessvärre befara attlärarhögskolan kommer att forsätta att brottas meddet problem som varit orsaken till dessa långadiskussioner, nämligen mycket besvärligalokalförhållanden. Det var detta som varutgångspunkten för diskussionen omomlokalisering. Man ville ge lärarhögskolanändamålsenliga moderna lokaler sammanhållna is.k. Det var då som valet föll påSödertälje.Den dåvarande regeringen lade fram förslaget, ochriksdagen begärde ytterligare utredningar. Sådanautredningar har gjorts. Tunga remissinstansertillstyrkte en lokalisering till , mensedermera har regeringen stannat för att man skallfortsätta att utnyttja de gamla lokalerna vidRålambshov.Man talar nu också om att man skall utreda ettalternativ i . Då bör man samtidigtvara på det klara med att Brunnsvikensområdet ärett av våra få historiskt unika områden i landet. Dethandlar om den s.k. , eller rättare sagt,1700-tals parken. Här har i andrasammanhang uttalat sig för att man skall bevaradetta område så långt det är möjligt.I detta sammanhang vill jag ställa en fråga till LarzJohansson. Han anklagade föratt inte lägga fram några kostnadskalkyler förSödertäljealternativet. Jag kan förstå att det är ettsätt för att smita undan debatten.Men vilka kostnadskalkyler finns för en fortsattverksamhet vid Rålambshov eller en eventuellnybyggnation vid Brunnsvikensområdet?Fru talman! Om nu följerutskottsmajoritetens förslag kan man på godagrunder utgå ifrån att i ,även om den kommer att vara kvar som en enskildlärarhögskola, får leva kvar i bristfälliga lokalerunder lång tid framöver.Jag vill därför för bästa yrka bifalltill reservation 14.Anf. 17 () replik:Fru talman! Jag noterar att försökersäga ungefär samma saker som tidigare , och därmed ge intryck av att detskulle finnas en konsekvent och samfälldsocialdemokratisk uppfattning om lokaliseringenav lärarhögskolan.Jag vill då fråga följande. Gav inteden socialdemokratiska regeringen strax före valetförra året ett klart och entydigt besked om att detförslag regeringen ville gå fram med var att delalärarhögskolan, förlägga vissa delar --förskollärarutbildning ochtidigarelärarutbildning -- till och låtaresten vara kvar i ? Är det medsanningen överenstämmande? Om svaret på denfrågan är ja, undrar jag vad det är som gör attSocialdemokraterna nu i opposition radikalt harändrat uppfattning.När man har ändrat uppfattning på detta sätt,tycker jag att det är rimligt att få ett besked om manåtminstone något så när har en uppfattning omvilka investeringsbehov det är fråga om. Om dettaskall vara ett realistiskt förslag som skulle kunna gåatt genomföra inom överskådlig tid, måste manveta något om vad det kostar och var man skall tapengarna ifrån.Om nu kan fatta detta beslut, menar jagatt vi får ett klart besked om lärarhögskolansfortsatta existens som en sammanhållen högskolalokaliserad i . Man kan då starta enmålmedveten upprustning av de nuvarandelokalerna och successivt ta i anspråk resterandedelar av sjukhusområdet. På detta sätt kommerman under , vilket vi är medvetna omkommer att krävas, att kunna bygga upp enfungerande lärarhögskola med en relativtsammmanhållen lokalisering.De delar av ämnesundervisningen som förnärvarande bedrivs vid , kommernaturligtvis även i fortsättningen att bedrivas där.Det skulle inte vara möjligt med campusidéen iSödertälje.Anf. 18 () replik:Fru talman! Han har ju tidigare tillhört dem somvarmt har uttalat sig för decentralisering ochspridning av högskoleutbildning och forskning. Nuanlägger han rent kamerala synpunkter.Jag har naturligtvis förståelse för kostnaderna. Menman bör då tala om vad det kostar att göraen upprustning, ombyggnad och utökning vidRålambshovsområdet. Det är också ett känsligtmarkområde i . Men vi får intenågot besked om vad det kostar att bygga nytt vidBrunnsvikensområdet. Därför finns det inte någonanledning att vara så upprörd över att man inte kanfå några exakta besked om kostnaden vid enlokalisering till Södertälje.Den historiebeskrivning har givit ärnågot felaktig. Det är riktigt att densocialdemokratiska regeringen ibudgetpropositionen 1989 lade fram förslaget attlärarhögskolan i skulle lokaliseras tillSödertälje. Det är också riktigt att sedanbegärde ytterligare analyser.