prot · GG0928 · 1992-11-20 00:00:00 — Undantagsvis fårrätten på åklagarens begäran förordna att denhäktade tills vidare får förvaras på en annan plats.I den mån häktade i strid med dessa bestämmelserplaceras i polisarrester är det naturligtvis inteacceptabelt.En given målsättning för utformningen av deprocessuella tvångsmedlen är att hitta enbalanspunkt mellan å ena sidan den misstänktesintresse av att inte i onödan vara berövad frihetenoch å andra sidan intresset av samhällsskydd ocheffektivitet i den brottsutredande ochbrottsbeivrande verksamheten.Kriminalvårdsstyrelsen anser i sin fördjupadeanslagsframställning för budgetåren 1993/94--1995/96 att det finns skäl att närmare analyseraorsakerna till ökningen av antalet häktningar ochundersöka om häktningstiderna förlängts m.m.Styrelsen föreslår att en utredning tillsätts för att seöver formerna för straffprocessuella åtgärder i syfteatt minska det institutionella omhändertagandet.Vid frågestunden i i förra veckanbesvarade jag en fråga om beläggningen påkriminalvårdsanstalterna m.m. Jag sade bl.a. att enbidragande orsak till den höga beläggningen vidhäktena var att ett antal häktade, vars domar vunnitlaga kraft, inte kunnat beredas plats i anstalt. Jagnämnde också att beläggningstrycket på häktena,enligt , bör minska i taktmed att antalet anstaltsplatser ökar.För mig är det yttersta syftet med kriminalpolitikenatt minska den oroväckande höga brottsligheten.Tvångsmedelsanvändningen utgör ett viktigt inslagi brottsbekämpningen och den kan inte undvaras.Enligt min bestämda uppfattning skall det varabrottet och brottets svårhetsgrad som styranvändningen av de straffprocessuella reglerna.Det är alltså uteslutet att utforma reglerna enbartmed hänsyn till beläggningen på våra häkten. Fördagen kan jag inte heller se någon anledning att avandra skäl ändra reglerna om anhållande ochhäktning.Anf. 45 HANS ():Fru talman! Jag ber att få tacka justitieministern försvaret. En av utgångspunkterna för mininterpellation var den fördjupadeanslagsframställning som gjordes avKriminalvårdsstyrelsen. Precis somjustitieministern säger i svaret föreslårKriminalvårdsstyrelsen att en utredning tillsätts föratt se över formerna för ''straffprocessuellaåtgärder i syfte att minska det institutionellaomhändertagandet. ''Jag uppfattar justitieministerns svar så, attjustitieministern inte avser att tillsätta någon sådanutredning. Jag vill särskilt hänvisa till vad somytterligare sades ifrån Kriminalvårdsstyrelsenssida, nämligen att beläggningen i häktena har, mednågot undantag, stadigt ökat . En allmän tendens är emellertid attantalet frihetsberövande som påverkarhäktesbeläggningen synes forsätta att öka inomramen för nuvarande regelsystem. Medutgångspunkt från detta finns det all anledning attnärmare se över de straffprocessuella reglerna.Utvecklingen är oroande då det ställs krav påomfattande investeringar i form av platstillskott.Kriminalvårdsstyrelsen säger vidare: En utredningav den arten kan ge anledning till åtgärder somminskar belastningen. Det talas då om behovet avalternativ.Häktena är ju nu i stor utsträckning överfulla,särskilt i storstadsområdena. Den här tendensenkommer att accentueras av de förslag omstraffskärpningar som justitieministern har lagtfram. Det rör sig om fler än femtonstraffskärpningar som justitieministern föreslår.Till detta kommer den villkorliga frigivningen -- omde reglerna antas -- som ytterligare kommer att ökabelastningen på fängelserna. Det får i sin turmycket negativa effekter på häktningssituationen.Det är därför olyckligt att det inte görs en utredningom detta, och dessutom tycker jag att det finnsanledning att även se över de anhållande- ochhäktesbestämmelser som finns. Jag vill erinrajustitieministern om att när detta beslut fattadesuttrycktes en hel del tvivel om huruvidabestämmelserna kunde vara för långtgående.Justitieministern hänvisar nu till den utredning somgjordes 1989. Det finns all anledning att granskareglerna för att se om de är ändamålsenliga --framför allt mot bakgrund av det som jag här hartecknat.Jag vill även fästa justitieministernsuppmärksamhet på att Advokatsamfundhar tagit upp frågan om häktesreformen när detgäller den s.k. obligatoriska häktningen. I den uredning som har utförts av docentMelander sägs det: mot bakgrund av vad somanförs i det här materialet finns all anledning attföreslå en ändring av svensk lagstiftning. Ettindividuellt klagomål till förmänskliga rättigheter kan också resultera i ettuttalande i vilket påtalas att kränker FN-konventionen.Jag vill även framhålla att -- även om det inte direktrör den här frågan -- den debatt somjustitieministern och jag hade om Europarådetskritik av förhållandena i häkten och fängelser i dethär sammanhanget har en indirekt betydelse. Detfinns alltså all anledning att med oro se på dennuvarande situationen, därför att belastningen påfängelserna kan bli långt större med denutvecklingstendens som finns. Justitieministern bördärför ytterligare tänka över dessa frågor.Anf. 46 Justitieminister ():Fru talman! Jag vill först markera att jag är välmedveten om belastningseffekten och de problemsom den kan orsaka. Men det är farligt att föra ettresonemang med utgångspunkt i att vi kan göraavkall på det behov som finns av frihetsberövandendärför att det kostar pengar eller är en belastning.Vi måste börja i en annan ände. Det är självklart vid alla former av frihetsberövanden ständigtmåste ifrågasätta sina motiv och regler.Vad gäller belastningen, vill jag informera om attdet redan har fattats beslut om ytterligare 90häktningsplatser, som vi kan räkna med fysisktfinns inom något år.Det finns flera skäl till överbelastningen. Jag harsjälv tagit initiativ, som jag nämnde tidigare, för attBRÅ skulle göra en undersökning av omfattningenav fängelsedomar, om det kan utläsas någonspeciell trend, som i sin tur har påverkatbelastningen på fängelserna och som vidarepåverkar belastningen på häktena. BRÅ:s rapportkom i går. Jag har bara hunnit ögna igenom den,så det är för tidigt för mig att dra några generellaslutsatser.En del information hade vi redan tidigare,nämligen att många fängelser har haftsemesterstängt, vilket får efterverkningar. En heldel anstaltsplatser har varit föremål för reparationoch har därmed icke kunnat utnyttjas. Det är ettpar orsaker, men jag har inte accepterat dem somde enda orsakerna -- då hade jag inte bett BRÅ attgöra en utredning. Detta gjorde alltså attproblemen var speciellt stora ,men det har skett en viss lättnad under senare tid.Det tyder på att just det som jag här pekade på harhaft viss betydelse.Vi är väl medvetna om effekterna av upphävandetav den villkorliga frigivningen och av denstraffskaleöversyn som vi lägger fram förslag om.Jag nämnde att regeringen i beslutade om inrättandet av 192 nyaanstaltsplatser.Jag vill påpeka att vi faktiskt arbetar också i denandra änden -- det är inte bara fråga om att sättafler människor i fängelse. har ettsystem som innebär att människor som inte skullebehöva sitta i fängelse sätts i fängelse, därför att detinte finns några alternativ. Det är sådant som liggerbakom införandet av samhällstjänst i hela landetden . Vi ser det i första hand som en brapåföljd, men det har också som effekt att trycket påfängelserna minskar. har iuppdrag att se på alternativa påföljder över huvudtaget. Vårt arbete går ut på att göra en kraftigmarkering mot den allvarliga brottsligheten menockså att finna alternativ till fängelse i de fall därdet inte är nödvändigt.Anf. 47 HANS ():Fru talman! Min uppfattning är, om jag ser defrågor som vi nu har berört sammantaget, att detkommer att ske en mycket väsentlig ökning avantalet fångar i fängelserna, vilket i sin tur leder väsentlig ökning av antalet häktade ochfrihetsberövade. Det finns anledning att göradenna översyn, både av häktningsreglerna och avde alternativa möjligheterna.Jag är förvånad över att justitieministern, somintresserar sig för alternativ till fängelse, inteintresserar sig i tillräcklig grad för alternativ tillhäkte. Det finns uppgifter frånKriminalvårdsstyrelsen om antalet personer somsitter i polisarrester. Det är mycket olyckligt, ochäven justitieministern har reagerat. Här är lägetsådant att det är nödvändigt att undersökaalternativen. Det bästa som kunde göras vore heltenkelt att avskaffa möjligheten att sätta ungdomari åldern 15--i häkte och att i stället införaalternativ. Det innebär inte att de inte skall varafrihetsberövade, men de hör inte hemma i häktena.Justitieministern har verkligen anledning att tänkaöver detta, med hänsyn till den mycket starkakritiken från om situationen ihäktena. Frågan måste hållas levande, och det finnsstarka skäl att komma med en varningssignal om attjustitieministern nu går för långt. Jag fäster mig vidatt justitieministern ibland har sinne förrättssäkerhetsfrågor m.m., men i den här mycketviktiga frågan, som väcker internationelluppmärksamhet, är jag inte nöjd medjustitieministerns inställning.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1992/93:20 omprisinformationslagenAnf. 48 Civilminister ():Fru talman! har i en interpellationfrågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för attse till att prisinformationslagen efterlevs.Enligt prisinformationslagen (1991:60) skallprisinformation i regel lämnas när en näringsidkaremarknadsför bestämda varor och tjänster.Lagen trädde i kraft och har alltsåbara gällt . I samband med attlagen infördes gick ut med olikainformationsinsatser till handeln och till dekommunala konsumentvägledarna.Konsumentverket har låtit undersöka hur lagenefterlevs. Undersökningarna visar att det finnsbrister, särskilt när det gäller prismärkning iskyltfönster. Situationen är inte hellertillfredsställande i fråga om kravet på prislappar pådagligvaror i självbetjäningsbutiker.Konsumentverket följer fortlöpande utvecklingen.Verket har också vidtagit olika åtgärder för att fåtill stånd en förbättring. Verket har bl.a. skrivit tillbutiker i och påtalat bristerna när detgäller prisangivelser i skyltfönster.Konsumentverket har också hållit överläggningarmed handeln, som har lovat att förbättra systemenmed prislappar på dagligvaror.Det kan ta innan en ny lagstiftning slårigenom, men visst är det viktigt att detta sker.Konsumenterna kan själva medverka till en bättreefterlevnad av reglerna genom att kräva denprisinformation som de har rätt till.Konsumentverket bedriver därför redan nu enverksamhet i syfte att göra konsumenterna mermedvetna om reglerna och att aktivera dem. Detsker bl.a. genom s.k. lokala prisråd.Konsumentverket har alltså redan gjort en hel delför att komma till rätta med problemen. Om detvisar sig att detta inte räcker, finns det möjligheteratt med stöd av prisinformationslagen ingripa motenskilda näringsidkare.Normalt försöker man i första hand åstadkommarättelse genom att förhandla med näringsidkaren ifråga. I de flesta fall brukar detta leda till att hanrättar sig efter reglerna, men om det inte hjälperkan () föra ärendetvidare till med stöd avmarknadsföringslagen (1975:1418). Domstolen kansedan ålägga näringsidkaren att lämna sådaninformation som avses i prisinformationslagen. Ettsådant åläggande kan också kombineras med vite.Lagstiftningen ger alltså goda möjligheter attkomma till rätta med överträdelser. Som jag redanhar sagt bedriver redan nu enverksamhet som syftar till att åstadkomma enbättre efterlevnad av lagen.Det finns därför ingen anledning förregeringen att vidta några åtgärder.Anf. 49 ():Fru talman! Jag vill tacka civilminister försvaret på min interpellation. Det var ettvälformulerat svar, men tyvärr utan det innehållsom jag hade väntat mig. Slutorden i svaretinformerar om att det inte finnsnågon anledning för regeringen att vidta någraåtgärder.På senare tid har det i massmedia och man och manemellan talats om politikerförakt. Man väntar avoss här i att vi skall fatta politiska beslutsom är bra för våra medborgare. Om vi sompolitiker skall bli trovärdiga, om vi skall nå någonform av trovärdighet med den lagstiftning som vibeslutar om här, skall den få genomslag ute isamhället, ute bland människorna, och i detta fallute bland konsumenterna.Prisinformationslagen, som vi fattade beslut om häri , var en lag som länge hadeefterfrågats av konsumenterna. Det var en lag sommottogs med entusiasm av konsumenterna. Nuskulle man kunna bli en aktiv konsument. skulleman kunna planera sina inköp på ett bättre ochmera ekonomiskt sätt.Lagen mottogs inte med samma entusiasm avhandeln. Den var krånglig, och den var dyr.Argumenten var många, och motviljan var stor.När vi fick en ny regering, en borgerlig regering,tändes hoppet hos handeln -- nu skulle man mötaförståelse för sina argument, och den besvärligasteparagrafen i prisinformationslagen skulle bort.Men det gick inte, trots den borgerliga regeringenstappra försök. ville behålla lagen på detsätt som den socialdemokratiska regeringen hadeutformat den. Vi i ville stå upp förkonsumenterna.Då tror man väl att allt är väl. Nej, precis somstatsrådet medger, fungerar lagen inte i praktiken.Det är inte lagens fel. Det är handelns fel. Eller ärdet vi politiker som är för menlösa?Trots att lagens ikraftträdande uppsköts tremånader, till -- inom parentes sagtär det ett mycket välvilligt hänsynstagande tillhandeln -- kunde butikerna inte skaffa sig deresurser som krävs för en tillförlitlig prismärkning.Handelns centrala organisationer borde faktiskt hahaft möjlighet att informera sina butiker om den lagsom antogs , och butikerna borde haförberett sig för de krav som lagen ställde på dem.Såvitt jag kan se var hela handlingssättet enspekulation i ett regeringsbyte vid valet -- i med en borgerlig regering skulle få möjlighetatt ta bort en för handeln besvärlig del av lagen.Jag ser ingen ursäkt för att prisinformationen i daginte fungerar. Det har ändå gått sedandet senaste beslutet fattades, och det har gått det första beslutetfattades.Statsrådet säger att arbetar medfrågeställningen för att åstadkomma en förbättringav informationen. Det är bra, men det tar tid. Detskulle vara till stort stöd för konsumenterna och förvåra konsumentvägledare, som ser missbruket utei handeln, om konsumentministern här klartkunde säga ifrån att lagen måste gälla och att man iskyltfönstren måste sätta ut priser, även om det,som någon affärsinnehavare har sagt, inte blir såvacker skyltning då och även om man inte har rådatt ha dekoratörer för ändamålet. Det finns säkertpraktiska möjligheter att lösa dessa problem till ettrimligt pris.När det gäller dagligvarorna och prismärkningenser det dystert ut. Det är t.o.m. så att de butikersom har haft bra prismärkning nu slutar medprismärkning. I en undersökning som KonsumentGöteborg gjort visar det sig att av 26 butiker har 20slopat prislapparna. I har 8 av 22matvarubutiker slutat att prismärka varorna.Lagen innehåller tre viktiga funktioner som skalltillgodoses, allt enligt . Denskall ge konsumenten information om vad varankostar. Den skall göra det möjligt för konsumentenatt försummera inköpen. Och den skall göra detmöjligt för konsumenten att efterkontrollerainköpen.Lagen tillåter också undantag frånartikelprismärkningen. har i sinaföreskrifter på regeringens uppdrag tolkat lagen.Verket säger att prismärkning inte behöver ske omprisinformationen gör det möjligt för konsumentenatt på ett enkelt sätt beräkna den sammanlagdakostnaden för sina inköp, t.ex. genom enprisfrågeterminal före utgångskassan, och omkonsumenten på ett enkelt sätt också kankontrollera att det pris som tas ut stämmer överensmed prisangivelsen på varan. Här harKonsumentverket uppfattningen att konsumentenskall ha möjlighet att göra efterkontroll efter det attkassan har passerats.Handeln däremot är av en helt annan uppfattning.Flera butiker anser att det räcker med enhyllkantsmärkning och en prisfrågeterminal, någotsom enligt min mening inte överensstämmer medlagen, eftersom någon efterkontroll inte blirmöjlig.Eftersom åsikterna är delade och eftersomKonsumentverket arbetar på regeringens uppdrag,vore det värdefullt om konsumentministern i dagville ange sin åsikt på just denna punkt.Anf. 50 ():Fru talman! Under s.k. lediga veckahade jag möjlighet att i en av våra affärer hemmatillsammans med en kollega direkt utanför kassornadiskutera konsumentfrågor med kunderna. Jag villinte påstå att intresset för oss riksdagsledamöter varsärskilt stort. Josen som vi serverade var betydligtintressantare. Men det blev trots allt litet diskussionom prisinformationen. Det berodde naturligtvis påatt den inte var bra i butiken. Den var t.o.m.mycket dålig.Jag talade med butiksföreståndaren om detta. Förstvar han helt oförstående. Men kröpdet fram att han visste vilka regler som gällde menatt han hade talat med sin chef om detta och fåttbeskedet att det inte var något att bry sig om.Regeringen var nämligen emot det beslut somriksdagen hade fattat, och det var viktigt att hållapå regeringens åsikt -- visste inte riktigtvad den hade gjort.Butiksföreståndaren har gjort en riktig analys. Detointresse som har visats från regeringens ochkonsumentministerns sida har fått handeln att troatt den kan bryta mot beslut när detgäller prisinformationen.Vi har ett läge där varje krona blir allt viktigareför de sämst ställda familjerna. Dessutom kanriktiga köpval vara helt avgörande även för demsom ännu inte har hamnat i de mest kritiskasituationerna. En bra prisinformation skulleunderlätta för alla de familjer som försöker att hållanäsan ovanför vattenytan.Det sägs att konsumenterna kan efterfråga dennainformation. Men om man säger att handeln ännuinte har klarat av att lära sig hur informationen skallse ut, hur kan man då förvänta sig attkonsumenterna skall ha dessa kunskaper? Vi iSverige är ju så vana vid att man följer givna regler.Om handeln, och även delar av massmedia, påståratt informationen är tillräcklig, tar välkonsumenterna för givet att de ställda kravenuppfylls.En välkänd konsumenttidning som är spridd i helalandet hade som svar i sin frågespalt deninformation som utgick från den av regeringenframlagda propositionen, alltså den som riksdagenså småningom förkastade. Trots påpekanden hartidningen inte infört någon rättelse.I en annan affär hade jag också en diskussion medinnehavaren. Han hade den absoluta uppfattningenatt det var regeringsförslaget som gällde, eftersomdet enligt hans uppfattning är regeringen och ingenannan som fattar beslut. Han var helt oförståendetill att han skulle behöva ändra sin prismärkning.Att det är viktigt med signaler har vi talat om iandra frågor här . Signaler från regeringen ärviktiga. Min fråga till konsumentministern blirdärför: Är ministern beredd att kraftfullt här och nuuttala att fattade beslut i riksdag gäller ochatt det innebär att konsumentministern förväntarsig att de bestämmelser som gäller prismärkningmed det snaraste kommer att uppfyllas?Anf. 51 Civilminister ():Fru talman! Det har gjorts grundliga försök attinformera handeln om den nya prisinformationslagsom gäller fr.o.m. . Oavsett vad manfrån handelns sida tycker om lagen gäller denfr.o.m. Jag hoppas verkligen attInger Hestvik inte trodde att jag skulle stå idenna talarstol och säga något annat.Informationen har gjorts på olika sätt, dels avbranschorganisationerna själva, som enligtuppgifter som jag har fått har haft en mycketomfattande informationsverksamhet, delsnaturligtvis av . Jag kan här visaett exemplar av en broschyr som på ett lättfattligtsätt beskriver vad lagen innebär. har 20 000exemplar av den distribuerats till näringsidkare.Även kommunernas konsumentvägledare arbetarmed frågan. Men ett problem i sammanhanget äratt det finns ca 15 000 näringsidkare som inte äranslutna till någon branschorganisation. Det är intehelt lätt att nå fram med informationen till dem.Konsumentverket är regeringens instrument iarbetet med att se till att lagen efterlevs. Ännu sålänge har det skett genom information ochöverläggningar med branschen i enlighet med dentradition som vi har i det här landet. Vi brukar görapå det sättet att haröverläggningar, bjuder in människor ochinformerar, osv.Nästa steg är att aktualisera de sanktioner somlagstiftningen medger, dvs. att Marknadsdomstolenvid vite ålägger näringsidkare att lämnaprisinformation. Enligt uppgift övervägerKonsumentverket nu att föra ett fall tillMarknadsdomstolen för att få en rättslig prövningoch därmed kunna lägga mer kraft bakom sina ord.När det gäller kravet på prislappar på dagligvarori självbetjäningsbutiken medger, precis som IngerHestvik säger, lagen enligt 11 § alternativ, underförutsättning att vissa villkor uppfylls. Det skallvara tekniskt säkerställt att priset påhyllkantsetiketten överensstämmer med priset ikassan. håller man på vissa håll på att utarbetasystem som skall göra det tekniskt möjligt att bevisadetta. I det s.k. Rotebrosystemet lägger man förstin alla priser för i en dator. Sedan tar manfram en lista ur den datorn, och med den listan gårman runt i affären och skriver in priserna påhyllkanten. Därefter lägger man in priserna påhyllkanten i en minidator, som man kör ut en nylista därifrån. Därefter jämför man de båda listornamed varandra. Därmed skulle det vara säkerställtatt det pris som står på hyllkanten också är det prissom man får betala i kassan. Detta är ännu interiktigt utrett, men följernoggrant dessa försök.Vi är helt överens om att konsumenterna skall haen bra prisinformation. Lagen anger tydligt hurdenna skall se ut och vilka undantag som gäller.Detta har handeln att rätta sig efter. De lagar vistiftar i är till för att efterlevas.Anf. 52 ():Fru talman! Jag får verkligen tacka civilministernför klarläggandet att lagen gäller. Jag tror att de ärjust de orden som bör gå fram till handelnsrepresentanter, även till de kanske 15 000 som intetillhör branschorganisationen.Konsumentverket har gett ut en fin broschyr.Köpmannaförbundet har också gett ut eninformationsbroschyr om den nyaprisinformationslagen. Den broschyren har intesänts ut till de olika affärsinnehavarna. Förbundethar upplyst om att broschyren finns att beställa förde affärsinnehavare som behöver mer information.Jag tycker att det är ett dåligt sätt att behandla sinamedlemmar och därigenom utsätta dessa för kritiksom de kanske hade velat slippa.Nu finns det faktiskt många kundvänliga och finaaffärsinnehavare, som vill följa lagen -- det skallklart sägas ifrån. Men med tanke på det som häntoch händer vill jag fråga statsrådet: ta kontakt med representanter förhandeln för att skaffa sig information om läget närdet gäller tillämpningen av prisinformationslagen?Det är ändå så, att det förekommer brister ute ihandeln. När nu ministern är välvilligt inställd idenna fråga, vore det bra om den inställningenkunde föras vidare utanför det här huset.Det är mycket bra att det här nya systemet förprisinformation kommer till stånd. Det finnssäkerligen flera tekniska lösningar. Vi har t.ex. denelektroniska hyllkantsmärkningen, som gör attpriset i kassan och det som står på hyllkantenstämmer överens. Tillämpar man det systemet, såuppfyller man lagens krav. Men innan detta systemhar införts skall lagen om artikelprismärkninggälla. Jag hoppas att ministern delar den åsikten.Anf. 53 ():Fru talman! Det är gott och väl attKonsumentverket tänker föra ett ärende tillMarknadsdomstolen för att få ett utslag där. Menalla är ju medvetna om att om tillMarknadsdomstolen skulle dra varenda affär sominte uppfyller prismärkningslagens krav, skullevarken konsumentombudsmannen ellerMarknadsdomstolen kunna göra någonting annatunder den närmaste tiden.Jag skulle vilja föra fram ett förslag. Jag håller medcivilministern om att det är viktigt attkonsumenterna är väl informerade och vet vilkakrav de kan ställa. Skulle inte departementet kunnage i uppdrag, och samtidigtskicka med de pengar som behövs, att under ett parveckor på TV:s anslagstavla berätta förkonsumenterna vilka regler som gäller förprismärkningen? Kraven mot affärerna skulle dåkanske bli så kraftiga, att man skulle vara tvungenatt följa lagenAnf. 54 Civilminister ():Fru talman!