prot · GF09117 · 1992-05-21 00:00:00 — Det jag antyder är att jag inte tyckeratt det är effektivt om man har en beslutsordningsom ser ut på det sättet att de länder som har högreambitioner, som vill någonting mer, som harkommit längre i t.ex. synen på miljöfrågorna, somhar en mer medveten politik, genom den typ avöverstatliga beslut som EG fattade i sitt ministerrådhämmas i att utöva sin politik och hålls tillbaka. Detmenar jag är ett felaktigt internationellt samarbete.Det är inte effektivt. Miljöfrågorna är ett väldigtbra exempel på hur enskilda länder med högaambitioner, formade utifrån en miljömedvetenopinion har drivit på och utvecklat synen påmiljöfrågorna. Vissa länder har gått i förväg, andrakan ta efter. Den möjligheten existerar inte i EG.Det som det inte finns en majoritet för bliringenting av. Det tycker jag inte är effektivt. Dentypen av överstatlighet vill jag inte ha. Jag tyckervisst att man kan fatta överstatliga beslut, men deskall vara formade utifrån varje landssjälvbestämmanderätt. Det måste finnas endemokratisk process i botten för de överstatligabesluten. Det kan inte vara så att enskildamedlemsländer som vill någonting mer ärförhindrade att fatta sådana beslut. För mig är detfullständigt avgörande.Sedan till frågan om . Det är inte enorimlig begäran att kräva en full representation idet extraordinära utskott som skall behandla denextraordinära frågan under en extraordinärt korttid. Det krävs en effektivitet också i det, och för detkrävs en full representation. Det är fullt möjligt förer andra att säga: Självklart skall haen full representation i det här utskottet, särskiltmed tanke på hur opinionsläget är.Anf. 118 () replik:Herr talman! Nej, det är naturligtvis inte en orimligbegäran, men det är en begäran som ni ändå intefick stöd för. Då är frågan: Varför inte utnyttja denmöjlighet som ni nu ändå får att delta i allasammanträden och diskussioner och lämna erasynpunkter? Det är bara den fråga jag ställer.Det är intressant att konstatera att GudrunSchyman är för ett överstatligt beslutsfattande. Jagväntar fortfarande på att få höra vad ni har för planför hur man skall åstadkomma detta överstatligabeslutsfattande. Om ni tycker att det är viktigt,måste ni ha något slags förslag till hur vi skall gå tillväga att faktiskt i sinnevärlden åstadkomma dettaöverstatliga beslutsfattande på dessa viktigaområden.Gudrun beskrivning av hur EG fungerarvar inte riktigt korrekt. Det finns naturligtvisområden där det finns hämningsfaktorer. Dettycker jag också är litet besvärande. Det är närsärregler kan få karaktären av handelshinder. Dåfinns det svårigheter, även om det där också finnsvissa möjligheter. Det är en nackdel. Men det ärnaturligtvis viktigt att främja en handelinom området. Men i övriga områden finns storamöjligheter för enskilda medlemsländer att gåvidare och gå före. När det gäller utsläppsnormer,som ju utgör en väldigt stor del av miljöpolitiken,är det fritt fram att ha en högre ambitionsnivå sommål. Likaså är det i fråga om det socialatrygghetssystemet fritt fram för enskildamedlemsländer att ha en högre ambitionsnivå. Närdet gäller samhällsservicen är det också fritt framatt ha en högre ambitionsnivå. Så det är på relativtbegränsade områden som det finns hämningar.Det är roligt att notera de olika förtecknen. Närman hör tala om detta, påminnerdet om sätt att diskuterautbildningsfrågor.Det gäller ju att få dem som är mest framåt attutvecklas. Det är dem som man skall satsa på. Omeftersläntrarna kommer efter spelar mindre roll.EG erbjuder ju ett sätt att få med sig de svagaste iEuropa för att de skall kunna föra en bättremiljöpolitik och en bättre socialpolitik. Det är klartatt detta kan innebära vissa hämningar för de allrabästa att kunna bli ännu bättre, vilket i och för sigär beklagligt. Men möjligheten att få med sigeftersläntrarna är så pass viktig att det i någon månkan motväga de nackdelar som finns för de allrabästa när det gäller vissa områden.Anf. 119 ():Herr talman! ''Världsfreden kan inte bevaras utanskapande ansträngningar''. Så inleddeutrikesminister sin berömdadeklaration från . Den dagenbetecknas som EG:s födelsedag. Det var den dagensom på den franska regeringens vägnarinbjöd alla europeiska länder att göra produktionoch konsumtion av kol och stål till en gemensamangelägenhet.Tanken med var att eftersomrustningsindustrin helt och hållet var beroende avkoloch stålproduktionen, skulle gemenskapenkring denna produktion göra varje krig mellanFrankrike och inte bara otänkbart utanäven materiellt sett omöjligt.Man trodde att en sådan gemenskap skulle -- utöveratt trygga freden -- höja levnadsstandardoch också frigöra medel för en utveckling av denafrikanska kontinenten. Här framkom för förstagången tanken att att vinsterna för en samordningtill en del skulle tillfalla tredje världen. För mig ärdessa två grundvärderingar de viktigasteanledningarna till att jag är positiv till ettmedlemskap i och för att vi i kds har tagitställning för EG.Efter en viss tröghet i portgången samverkade fleraorsaker till att integrationsprocessen tog ny fart imitten av . För det första utvidgades EGtill att även omfatta och , vilkethar hjälpt dessa länder att erhålla politisk stabilitetoch ekonomisk utveckling. Men viktigast var detyttre tryck som uppstod genom att halkadeefter och i den ekonomiskautvecklingen. Den ekonomiska nedgången iEuropa orsakad av bl.a. tvåoljekriser, med stigande arbetslöshet som följd bleven drivkraft för arbetet med den inre marknaden.Siktet är nu inställt på att utforma en gemensamekonomisk politik, socialpolitik och utrikespolitik.Utvecklingen går med accelererande hastighet.De flesta länderna i både Öst- och Västeuropaförbereder sig nu för ett ökat samarbete inom deEuropeiska gemenskaperna, EG. Målet är enpolitisk union, byggd på subsidiaritetsprincipen.Kristdemokraternas vision för det nya och enadeEuropa bygger på gemenskapstanken. Tanken äratt skapa så goda och nära relationer mellan folkenatt krig aldrig mer skall bli möjliga. Vi anser attmålet skall nås genom att man skall bygga upp ettnätverk av samarbete på det mänskliga, kulturellaoch handelspolitiska planet. Frukterna av detsamarbetet skall även delas med människor i dentredje världen.Gemenskapen skall grundas påsubsidiaritetsprincipen. Den innebär att beslut skallfattas på lägsta möjliga effektiva nivå. En uppgiftskall i första hand skötas av den person ellergemenskap som befinner sig närmast uppgiften,enligt den kristdemokratiska synsättet.De överordnade gemenskapernas, t.ex.kommunernas, de regionala organens, staternasoch de europeiska gemenskapernas uppgift ärsubsidiär, dvs. De skall genomlagstiftning, utbildning, bidrag osv. hjälpa demindre gemenskaperna att sköta sina uppgifter. Deöverskrider sina befogenheter om de t.ex.systematiskt försöker överta individers, familjersoch andra gruppers och regioners uppgifter. Mendet behövs också överstatliga organ, såsom EG ochFN, för att lösa olika internationella problem.Även är en del i ett större sammanhang.Subsidiaritetsprincipen är också viktig vidfördelningen av makt och befogenheter mellan ochinom EG:s institutioner, medlemsstaterna, deregionala organen, landstingen, kommunerna,familjerna och ytterst de enskilda individerna.Kds syn på subsidiaritetsprincipen stämmer välöverens med definitionen av det begreppet iunionsfördraget från . Gemenskapenskall endast agera, om inte de eftersträvade syftenakan uppnås av medlemsländerna. Varje land äransvarigt för sitt agerande enligt de överenskomnareglerna.Kds har som aktiv medlem i EUCD, denkristdemokratiska unionen, och som associeradmedlem i EPP möjligheter att från insidan följa ochdelta i den ideologiska debatten och det praktiskaintegrationsarbetet i . I EUCD finns bådepartier som mycket aktivt bidragit till grundandetav EG och partier verksamma i länder som ännustår utanför.Kristdemokraterna är utan tvivel den politiskarörelse som har betytt mest för enandet avEuropa och tillkomsten av EG. Det är angeläget attunderstryka att de europeiska kristdemokraternainte har ett snävt EG-perspektiv, utan att de läggermycket stor vikt vid att utveckla relationerna tillCentral- och , men även med den övrigaomvärlden och vid att avlägsna de hinder ochbarriärer mellan människor som restes efter andravärldskriget. Därför är påståendet att EG kommeratt höja murarna mot omvärlden på grund av att deinre gränserna rivs felaktigt. Tvärtom,i EG kommer att vaka över attEG:s internationella ansvar bibehålls ochfördjupas.De europeiska integrationssträvandena byggeregentligen på samma utgångspunkter och harsamma motiv som våra nordiska länders strävanefter gemenskap, integration och samordning inomramen för samarbetet i Nordiska rådet.Sverige hör till . Jag anser därför att Sverigeskall vara med och aktivt utforma framtiden för denya gränslösa Europeiska gemenskaperna. Deideologiska utgångspunkterna stämmer väl överensmed kds grundsyn.Jag delar verkligen utskottets uppfattning attSverige på olika sätt berörs av de beslut som fattasoch som kommer att fattas inom EG, vare sig vi ärmedlemmar eller står utanför.Om vi står utanför EG innebär det att vi fårgenomföra en anpassning till EG utan att fullt utkunna delta i utformningen av EG:s politik ochlagstiftning. Jag anser att vi borde ha kommit intidigare i EG. När vi kommer med är många,kanske de flesta, lagar och förordningar fastställda.Om vi hade varit med tidigare, hade vi på ett annatsätt kunnat påverka utformningen av dem. Detta ären kritik mot tidigare förd politik. Däremot måsteden återstående EG-debatten inriktas på attdiskutera det som inte berörs av , ty detsom står där är ju redan klart.Just nu arbetar man inom medatt se på vilka förutsättningar har för attfölja de lagar och påta sig de förpliktelser som ettmedlemskap medför.Egentligen känner jag mig stolt över att vi frånvikinganationen diskuteras ute i ,om vi är värdiga att bli fullvärdiga medlemmar i eneuropeisk gemenskap. Det är ju vad det handlarom. Och naturligtvis är vi värdiga. Det går inte attvi, om vi vill överleva, isolerar oss som några slagsnordiska vikingar i . Vi måste in i denstörre gemenskapen, där vi också hör hemma.Det är viktigt att nu imedlemskapsförhandlingarna för fram Sverigeshöga krav, som har gällt för EES-förhandlingarnabeträffande skydd för hälsa, miljö och säkerhet.Kds understöder de uttalanden som vidflera tillfällen har gjort om att fortsatt aktivt stödjaden svenska alkoholpolitiken, som innebär att enavsevärt större vikt än tidigare skall läggas vidförebyggande insatser utifrån ettfolkhälsoperspektiv.Integrationsarbetet från svensk sida får inte drivasså, att en effektiv svensk alkoholpolitik försvåras.Beträffande skatter på alkoholprodukter harriksdagen bl.a uttalat att målet för ett svensktdeltagande i integrationsprocessen bör vara att desociala och hälsomässiga strävandena inom densvenska politiken inte får försvagas. Vi i kdsunderstryker att hälsoaspekten, inkl. den totalaalkoholkonsumtionen, måste lyftas fram iförhandlingarna.Miljöarbetet inom EG spelar en viktig roll genomatt vara normbildande för miljöarbetet på ettglobalt plan. har exempelvis fått impulserfrån det arbete som bedrivs inom EG och seriöstbörjat intressera sig för miljökonsekvenser.Ett miljömedvetet EG kan innebära ökadhandlingskraft i det internationellaförhandlingsmaskineriet. Det behövs med deallvarliga miljöhot som uttunningen av ozonlagrenoch globala klimatförändringar utgör.Ett svensktmedlemskap i skulle kunna höja Europasmiljömedvetande ännu mer.Naturligtvis är vi kristdemokrater angelägna om attarbetslösheten skall hållas på så låg nivå sommöjligt. Helst såge vi naturligtvis att det inte fannsnågon arbetslöshet. Jag är så naiv att jag tror attgenom att arbetsmarknaden mot öppnas,ökar också möjligheterna till arbetsbyte och envidare arbetsmarknad. Här tror jag att det är viktigtatt vi som tillhör en äldre generation ''puschar'' påvåra ungdomar, så att de skaffar sig gedignautbildningar. Efterfrågan på utbildad arbetskraft ärhög, men efterfrågan på kvinnligt domineradeyrken är mindre jämfört med de yrken somdomineras av män. Det betyder bl.a. att vi måste setill att våra flickor, våra döttrar, skaffar sig bredautbildningar, gärna inom områden som inte ärtraditionellt kvinnliga arbetsområden.Kristdemokraterna inom EG arbetar också förjämställdhet mellan kvinnor och män. Vi i kds villockså verka för en jämlik representation mellankvinnor och män i EG:s olika råd och församlingar.Vi anser att principen om att ha möjlighet attförsörja sig själv måste gälla. Det är i EG-sammanhang, liksom i vårt land, inte fråga omstorleken på den offentliga sektorn som skallbestämma graden av valfrihet i förvärvsfrekvens.Samhället skall garantera en grundtrygghet för alla.Men produktionen av bra vård- ochomsorgstjänster behöver inte ske i offentligaproducentmonopol. Den kan lika gärna ske ialternativa former med en mångfald av vårdgivare,verksamma i olika företagsformer, både i Sverigeoch i EG.Det är också viktigt att är pådrivande ifrihandelsvänlig riktning. Till alla dem som sägeratt importen från kommer att minskaom vi går med i EG kan jag meddela att densvenska importen från för närvarandeär , medan import från är ca 15 %.Jag började mitt inlägg med grundbultarna biståndoch fred. Jag tänker avsluta med dem också.I sitt politiska arbete utvecklar iEG mycket konkret ansvaret för tredje världen.Det sker ideologiskt utifrån solidaritetsprincipen,praktiskt i ett allt närmare samarbete mellannationerna och EG. En huvudlinje är att vid sidanav de offentliga hjälpprogrammen stödja defrivilliga organisationernas arbete. EPP uppmanari sitt aktionsprogram EG att erkänna detgemensamma ansvaret för att få ett slut på denskandalösa situation som innebär att en stor del avmänskligheten lider och att miljoner män, kvinnoroch barn hotas av förnedrande död i svältoch umbäranden.Redan i dag ger bistånd ochstöd till 69 afrikanska, karibiska ochstillahavsländer, vilka är anslutna till den s.k. , som också har undertecknats av ettantal länder i och , flertalet avde länder i som inte ärmedlemmar i samt länderna i Central- ochÖsteuropa.För att åstadkomma minskade klyftor mellan rikaoch fattiga länder räcker det inte med en ambitiösbiståndspolitik. Kds vill inom EG verka för att enmer solidarisk handelspolitik utformas gentemot . Vi kommer att inom EG arbeta för attbiståndspolitiken skall omfatta även miljöbiståndtill bl.a. . Kds ser det också som viktigtatt ambitionsnivån höjs till i vad gällerbiståndens storlek.När det gäller frågan om fred kommer jag in på detmer praktiska planet. Jag anser att frågan om fredoch mänskliga rättigheter måste få ett mycketstörre utrymme i skolan och i samhället i stort. Detgäller både för vårt land och för länderna i EG.Det har i vårt land inte funnits tillräcklig insikt omatt rättvisa, fred, frihet och utveckling hör sammani ett inbördes samspel för jordens fortsatta existens.För att dessa frågor skall tas upp och bearbetasmåste föräldrar, lärare, barnomsorgspersonal ochungdomsledare ges kunskap och utbildning, så attde i större omfattning än kan engagera sig ifredsfrågan i ett vidare sammanhang och förafredstankarna vidare. Det handlar om fostran ochpåverkan i vårt land och i EG-länderna.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.7 § (forts.) f415 > och EG (forts. UU24)Anf. 120 ():Herr talman! EG-frågan har tagit ytterligare ett stegframåt genom de medlemsansökningar som haraviserats från först , sedan ochnumera också Schweiz.Den utvecklingen kan sägas bekräfta denbedömning som vi har gjort från svensk sida,nämligen att det är ett logiskt steg att gå från ettEES-avtal, som i betydande utsträckning gertillgång till EG och dess inre marknad, till att sökamedlemskap -- de materiella fördelar som EES gerbehöver kompenseras både med det inflytande sommedlemskapet ger och de vidaresamarbetsmöjligheter som ligger i medlemskapetjämfört med EES.Detta är också ett fullföljande, kan man säga, av enlång svensk utvecklingslinje. Vi har alltsedan mittenav -- kontinuerligt -- utvecklat vårt samarbete med andra länder.Utrikeshandeln som proportion av vår ekonomi harhela tiden ökat. Vi har ständigt knutit närmareförbindelser med andra länder. Vi har kommittill en punkt där det kan vara naturligt att fortsättaoch utvidga internationaliseringen med både och, i nästa steg, medlemskap.Det ligger helt enkelt i en svensk tradition att gåvidare. Det bryter inte en svensk tradition, utan detär ytterligare steg på vägen i deninternationalisering som vi i nu snart ett och etthalvt sekel har genomlevt i och som också ärförutsättningen för den välståndsutveckling som vihar genomgått . Det finns ingenmöjlighet att bygga upp ett välstånd om man intehar ett omfattande internationellt samarbete. Det ärsärskilt viktigt för små länder och för modernaekonomier.Utvecklingen med ytterligare ansökningarunderstryker också det faktum att EG i allt högregrad är centralpunkten i det europeiska samarbetet.Hela är knutet till EG i en eller annanform. , och har också avtalmed EG. Och har genom de avtal som slöts ihöstas de första i det tidigare iorganiserad form sökt sig till EG. Det här kommeratt fortsätta.Det understryker också, att skall man samarbeta iEuropa finns det få punkter att samarbeta om vidsidan av EG. Vi har med dess storabetydelse för demokrati och mänskliga rättigheter;det kommer säkert att fortsätta, och det är mycketbra. På säkerhetsområdet har vi ESK, där vi ärmed, och NATO, där vi inte är med. Men i övrigthar vi egentligen inga fasta samarbetsstrukturer iEuropa, utan det är EG som kommer att växa ut ochta till sig de områden där man behöver samarbeta.Möjligheterna att hitta alternativa samverksformer,vid sidan av EG, kommer att vara mycket små.Därför kommer naturligtvis de på nej-sidan somsäger att man skall hitta andrasamarbetsmöjligheter att få mycket svårt att tala omvari de består.Herr talman! Jag skulle dock något viljakommentera opinionsutvecklingen i när detgäller EG-frågan. Den kan grovt sägas ha haft ettförsta stadium när tanken på ett EG-medlemskapväckte en stor respons hos det svenska folket.Spontant kom tre fjärdedelar eller någonting sådantatt se ett EG-medlemskap som någonting riktigt ochnaturligt. Man kände spontant det positiva i det här.Nu har vi kommit in i en andra, merproblemorienterad fas. Det ligger nog i sakens naturatt man har en problemorienterad fas: Man gårigenom de olika detaljerna; det blir problemen ochdetaljerna som kommer i fokus. Man arbetar sigigenom problemen. Alla västliga, öppnademokratier fungerar på så sätt att massmedia ochnyhetsförmedling koncentrerar sig på problemen.Det stora och det positiva glider lätt förbi -- kanskeen rubrik eller två -- medan problemen avnaturliga skäl fokuseras.Vi kommer att ha den här fasen en lång tidframöver. Vi kommer att få en granskningav , och det kommer naturligtvis att geproblem. Vi har bekymmer, och vi skall anpassa ossoch sådana saker.Vi kommer att ha genomförandet avEES -- det kommer av naturliga skäl återigen att bliproblemfokuserat.Vi skall sedan ha förhandlingar , och detär samma sak där. Vi vet att det som man nu äröverens om och som går bra går fort förbi, ochproblempunkterna, där man kanske grälar ochstannar klockan och tar till alla de andramekanismer man har för att lösa problemen,kommer att finnas kvar på näthinnan. När mantittar på TV-nyheterna är det ofta denegativa rubrikerna som kommer att dominera.Samtidigt vet vi att det kommer en tredje fas,nämligen beslutsfasen, när det svenska folket såsmåningom går att fatta beslut i frågan. Då är vi inågon mån tillbaka i huvudfrågorna, där man skallväga detaljerna mot helheten -- snuset mot freden iEuropa, för att formulera det litet drastiskt.Vi kommer också att göra en annan vägning,nämligen att säga ja mot att säga nej. Då, om inteförr, kommer sanningens minut för dem somrepresenterar nej-sidan. Då skall man tala om vaden nej-röst innebär. Om jag stoppar en nej-röst ivalurnan på folkomröstningsdagen -- vad innebärdå detta nej?Nej-sidan kommer att få betydande bekymmer närman skall definiera vari detta nej består. Man haranledning att verkligen tala om vad det innebär i detdagliga livet. Innebär det t.ex. att skallbryta sig ur den inre marknad som vi då har varitmed i kanske i närmare två års tid? Skall vi ta oss urden och bryta upp alla de regler och anpassningarsom då redan har genomförts?Skall vi bryta oss ur , denna ,som tillsammans med faktiskt harviss överstatlighet och där vi tillsammans med deövriga nordiska länderna och de två alpina ländernahar ingått ett tag? Skall vi återinföragränsregleringar, inte bara mot ett som ärmed i EG utan även mot ett och ett Finlandsom i och för sig kan välja att stå utanför ettmedlemskap? -- Det här är frågor som nej-sidan dåskall definiera.Alternativet att allting blir som finns nämligeninte; det är ju annars en vanlig reaktion, som manofta hör: Om vi säger nej till EG blir det som nu.Spontant tänker man kanske ofta så: Genomför maninte en förändring blir det nuvarande bestående.Men här ligger, tror jag, den största förändringennär man kommer till beslutssituationen -- manmåste faktiskt också veta vad ett nej innebär, och detåligger dem som förespråkar ett nej att tala om vadnejet innebär.Nejet kan som sagt bestå i att man bedriver enisoleringspolitik, att skall bryta upp från detEG-samarbete som vi då stegvis harbyggt upp. Eller också kan man välja ettrandstatsalternativ, där visst i storutsträckning skall vara med i det samarbete som EGhar byggt upp för hela räkning men inteskall ta steget fullt ut och ha inflytande. Det härkommer sist och slutligen kanske att bli detbestämmande i folkomröstningen.Jag vill ta upp ytterligare en sak, herr talman, innanjag avslutar mitt anförande, och det är något somMats i sitt tidigare inlägg sadebeträffande visionen av . Jag tror att MatsHellström, som många socialdemokrater, falleroffer för sin egen mytbildning. När det gäller mycketav det sociala i är de socialistiska partiernaett större problem, , än dekonservativa eller de borgerliga.Ser vi på EG kan vi konstatera att de länder som haren socialistisk regim har betydligt högrearbetslöshet än de länder som har en borgerligregim. Det är en regel som gäller i helaindustrivärlden över huvud taget.Jag tror att här faller offer för tron,att det faktum att man talar om vissa saker ocksåinnebär att man uträttar mycket. Vi har ju underlång tid sett att utmålats somarbletslöshetens premiärminister. Men ,som hade en högre arbetslöshet och höjdearbetlösheten mer, glömde man gärna bort. FelipeGonzález, som har betydligt högre arbetslöshet i detland där han nu har varitpremiärminister, glömmer man också lätt bort i detsammanhanget.Faktum är att det inte vore så dumt om MatsHellström och andra kunde förmå en del av sinasysterpartier att bedriva en klokare politik. Detskulle vara bättre för t.ex. den höga arbetslösheteni Europa.Det gäller faktiskt också det vi kallar för en aktivarbetsmarknadspolitik: att utbilda arbetslösa ochinte bara låta dem gå kvar på bidrag. Det är enståndpunkt som i vissa europeiska länder anses varaen högerståndpunkt -- att ställa krav på arbetslösa.Därmed inte sagt att skulle omfattaden synen. I har vi ju den uppfattningen attdet är klokt att utbilda och ställa krav på arbetslösaför att de skall få bidrag. Men jag kan försäkra MatsHellström att han har en betydande uppgift inomsocialistgruppen i att övertyga om sådanaidéer.Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall tillhemställan i utrikesutskottets betänkande.Anf. 121 () replik:Herr talman! I sitt mycket sympatiska inlägg gavGöran Lennmarker på slutet ett tecken på just denhögerns svårighet att orientera sig i verklighetensom jag tog upp före middagspausen. Det är nogrelativt lätt att belägga, att socialdemokratiskaregeringar generellt har en större vilja att klaraarbetslösheten och är beredda att ta till mera medelför att åstadkomma detta än konservativaregeringar.Frankrike är ett mycket intressant exempel.