prot · GG0928 · 1992-11-20 00:00:00 — Frågan synes vara föranledd av atten styresman inte tillåtit en intagen att ha en TV-apparat i sitt rum, men att detta beslut enligt StenAndersson sedan ändrades avKriminalvårdsstyrelsen.Mitt svar på den frågan blir, att då en intagen brytermot anbefalld ordning eller meddelade anvisningar,kan kriminalvårdslagens regler om disciplinärbestraffning tillämpas. Den intagne kan antingentilldelas en varning eller meddelas förordnande atten viss bestämd tid, , inte skallinräknas i verkställighetstiden.Även frågan om hur det disciplinärabestraffningssystemet inom kriminalvården börutformas behandlas av den tidigarenämnda Fängelseutredningen.Anf. 11 i (m):Herr talman! Jag tackar för svaret på mininterpellation. Statsrådet säger att min bild kanskeär litet mörkare än hennes. Det kan bero på att vihar olika referenser. Statsrådet har fått sina fråndepartementet och från ,och jag har fått mina genom kontakter medanställda på fängelserna. Jag pryade isomras och har omfattande kontakter med demsom jobbar på golvet. Därför blir bilderna kanskelitet olika.Den statistik som statsrådet refererar till på s. 1 isvaret måste vara tvivelaktig. Tänk er att vi iSverige hade haft två fängelser. På det ena fanns500 interner och på det andra 5. Om fängelset med5 interner var knarkfritt, hade man väl inte kunnatsäga att hälften av anstalterna i varknarkfria. Det intressanta är hur många somknarkar -- inte det faktum att ett antal anstalter ärknarkfria. Den statistiken var inte riktigtbelysande.Sedan sägs det i svaret att målet är narkotikafriaanstalter. Det är bra att det är ett mål. Men jaganser att de resurser man får inte räcker till.Knarket flödar -- det är min bestämdauppfattning -- på våra anstalter. Statsrådet sägerockså att man skall försöka att komma till rätta medinsmugglingen. Faktum är att den störstasmugglingen sker via besökande. De resurserman har är för små. Det fungerar inte.Jag skulle också vilja ta upp en annan fråga medstatsrådet. har somambition att man skall ha mer kvinnlig personal,även vårdpersonal. Enligt ett förslag som kommeratt läggas fram skall kvinnor inte få lov attkroppsvisitera män. Detta innebär praktiskaproblem. Om det är söndag och storbesöksfrekvens och många kvinnor jobbar får manav rent praktiska skäl sämre möjligheter att visiteradem som eventuellt kan misstänkas ha fått knarkinsmugglat.I slutet av sitt svar säger statsrådet att de som strularkan bestraffas med att läggs tillstraffverkställighetstiden. Det är inte heller riktigtsant. Faktum är att om man sitter på en anstalt upptill en månad, kan man få till. Om mansitter , kan man få högst15 dagar till. Sitter man , kanman få 45 till dagar. Det borde ha stått i svaret. Menpoängen är att när man fått sina 10, 15 eller 45dagar kan man agera litet hur som helst. Det finnsmycket små möjligheter att komma till rätta meddem som strular.Hur kommer knarket in på fängelserna? Jo, en delkommer via besökande men även en del -- det äringen hemlighet -- via personalen. Jag kan förstådet. Man räcker ett lillfinger till en intern, ochpang, så tar han hela handen. Så sitter den fast.Detta problem måste ni attackera. Det skulle varaintressant att få veta hur statsrådets ser på frågan.Vi har i någonting som kallasvisitationspatruller, alltså människor som ärspecialutbildade för att göra kontroller på olikaanstalter. Såvitt jag förstår är sådan verksamhet påväg att försvinna. Det tycker jag är synd. Här finnsen specialkunskap som vi inte får gå miste om.Dessa patruller står för den stora delen av beslagsom görs på våra fängelser . Det är dessa somhar tagit samtliga vapen och sprängämnen i beslag.Att ta bort en sådan organisation eller att försämraden tror jag innebär att det blir lättare att föra inoch använda knark på våra fängelser.Nu skall man i stället ha en person som skall varadels vårdare, dels vaktare och som därutöver skalljaga knark hos den enskilde. Skall man försökabygga upp ett förtroende hos en människa ochsamtidigt jaga honom och kolla om han har knark,tror jag inte att det går att nå de effekter som detannars kanske hade varit möjligt att uppnå.Till sist, herr talman, en sak när det gäller vårafängelser som förvånat mig mycket. Man tillåtergrova våldsmän, som är dömda för grova våldsbrottoch som är starka redan när de kommer in, dagefter dag sitta i enorma bodybuildingsmaskiner.När de sedan kommer ut kan de bara genom attklappa med handen på huvudet på en människaförorsaka mycket svåra skador. Det kan jag inteförstå. Varför kan man inte på fängelserna som påannat håll använda den gamla Lingmetoden? Detkanske inte är riktigt att grova våldsverkare skall fålov att bygga upp sig så enormt som sker påvåra fängelser.Anf. 12 ():Herr talman! Jag har inte för avsikt att försöka slitatvisten mellan de båda moderata politikerna omhur narkotikaläget är på våra anstalter -- om StenAnderssons beskrivning är för dyster eller omstatsrådets beskrivning är mera sann. Jag kaninskränka mig till att konstatera att situationen ärmycket besvärlig. och även regeringarnaunder en lång följd av år har uppmärksammatproblemet. Inte minst har vi i justitieutskottetdiskuterat frågan. Inställningen i denna fråga äralldeles klar. Målet är självfallet narkotikafriaanstalter.Justitieutskottet har som sagt ägnatstor uppmärksamhet åt frågan. Inför den härdebatten roade jag mig med att titta på vadutskottet sagt vid olika tillfällen. Det intressantavar att det , alltså före valet, fanns enskarpt skriven reservation från den borgerligaminoriteten i utskottet, som ställde utomordentligtrigorösa krav på insatser för att göra fängelsernanarkotikafria.När man sedan tog del av den senastbudgetpropositionen från den nya regeringen,kunde man konstatera att det var kanske inte såenkelt att uppfylla alla de krav som den borgerligaminoriteten ställde . Icke destomindre har det skett framgångar i kampen motnarkotika på fängelserna. Jag vill särskilt framhållaatt 1989 ålade den socialdemokratiska regeringenkriminalvården att utveckla behandlingsprogram,vilka också statsrådet vid olika tillfällen harrefererat till. Dessa behandlingsprogram, som i ochför sig inte tar sikte enbart på narkotika utan ävenpå andra problem, t.ex. sexualbrott, har varitframgångsrika. De har också utvecklats på olikasätt på olika kriminalvårdsanstalter.Ledamöterna i , som jaghar nöjet att tillhöra, besökte Hagebyanstaltenutanför . Vidsamtal med personal och anstaltsledning framgickdet att man där hade lyckats utveckla behandlingenytterligare. Man hade haft en del framgångar, ävenom man på intet sätt ville undanhålla att det fannsavsevärda svårigheter att hålla anstaltennarkotikafri.Jag tänkte i den här debatten närmast aktualiserafrågan om den kraftiga överbeläggningen i desvenska fängelserna. Statsmakterna har tidigareuttalat att beläggningsnivån skulle vara ungefär85 %. Denna beläggningsnivå är numeraövergiven. statistik visaratt man t.o.m. har haft beläggning vidnågot tillfälle. är beläggningen generelltnärmare . Det är särskilt besvärligt påhäktena, vilket kanske ligger litet utanför den härdiskussionen, men detta återverkar ju sedan ocksåpå platsbeläggningen ute påkriminalvårdsanstalterna. Sjukavdelningar, somegentligen skall stå till förfogande om någon blirsjuk, är belagda med interner, därför att detär så oerhört trångt på fängelserna.En förutsättning för att man skall kunna komma tillrätta med narkotikaproblematiken är en korrektdifferentiering av internerna. Det uppstår juavsevärda svårigheter att göra dennadifferentiering, när beläggningssituationen ärsådan att man bara kan ta in folk till den plats somhändelsevis finns. Om man vill dramatisera läget,kan man säga att man ibland löserbeläggningsfrågan genom att en del intagna ärunder transport mellan olika anstalter i Sverige.Det är naturligtvis en situation som från mångasynpunkter är otillfredsställande och som leder tillatt kampen för narkotikafria anstalter ochmöjligheten att erbjuda olika fångar lämpligplacering försvåras mycket kraftigt. Därmed är detinte möjligt att göra någon differentiering.Jag vill fråga statsrådet: planer finns det pådet här området? Vi vet ju också att detta inte är entillfällig situation. Statsrådet har själv aviserat fleraförslag till ett kraftigt ökat antal fängelseplatser.Det vore därför intressant att just frånnarkotikabekämpningssynpunkt diskutera vilkamöjligheter till differentiering som det finns.Herr talman! Statsrådet talade i svaret omnormaliseringsprincipen och ansvarbeträffande både § 34-placeringar ochkontraktsvård. Det aviseras nu att det är svårt attklara den vården. Kommunerna tvingas avekonomiska skäl att göra andra prioriteringar.Anf. 13 Justitieminister ():Herr talman! Jag undrar om harbegärt ordet i rätt debatt. Hans frågor har närmastatt göra med en debatt som kommer litet senare ianledning av en interpellation från Hans GöranFranck. Jag tänker inte ägna tid nu åt att föradebatten en första gång och sedan ta den en gångtill om en stund.Förra veckan beslutade regeringen omigångsättning av inrättande av 192 nyafängelseplatser. Det får vi väl skäl att diskuteravidare i nästa debatt.Sten i ställde olika frågor. Dedisciplinära åtgärderna, som vi båda har varit innepå, är -- som jag nämnde i slutmeningen i mittsvar -- en av de frågor som Fängelseutredningenskall ta upp. Också jag är väl medveten om attpåbackningen av dagar kanske inte har dendisciplinära effekt som det kan förefalla när man sertill reglerna.Hur narkotikan kommer in på anstalterna kan vinog alla räkna ut om vi har tillräcklig fantasi. Detsker på en mängd olika sätt, och det finns olikagrupper av människor som ägnar sig åt att bära innarkotika. Hur man skall komma åt dennahantering är också en av de frågor som utredningenskall ta ställning till.Som jag nämnde i mitt svar anser vi attbekämpningen av tillgången på narkotika ochmöjligheten att komma åt narkotikaproblemet påfängelserna skall prioriteras. Vi har därför begärtatt få ett delbetänkande innevarandeår.Det är korrekt att man håller på att se övervisitationspatrullernas verksamhet. Menutgångspunkten är inte att visitationspatrullernaskall försvinna, utan utgångspunkten är att derasverksamhet skall effektiviseras. är detviktigt att se på hur man kan öka vårdpersonalensinsatser när det gäller narkotikakontrollen påfängelserna.Sten tog också upp förslaget om attkvinnor skall ha rätt att visiteras av kvinnor och attmän skall ha rätt att visiteras av män. Vi ärmedvetna om att detta kan skapa praktiskaproblem, men från departementets sida har mantagit kontakt med berörd verksamhet för att fåinformation om huruvida man anser det vararealistiskt att genomföra dessa förändringar.Sådana garantier har vi fått.Göran sade att han inte tänkte slitatvisten mellan och mig. Nej, detbehöver han inte. Jag tror inte att det är fråga omnågon större tvist. och jag är tvåolika individer som uttrycker oss litet olika.Därmed kan skillnaden uppfattas som stor, men isak är den inte så stor.Anf. 14 ():Herr talman! Jag tolkar det avslutande inlägget så,att och har exaktsamma uppfattning, men att de uttrycker den påolika sätt.Jag försökte inte att få till stånd en diskussion omhur utbyggnadsprogrammet i sin helhet skall kunnaklaras -- jag vet att den frågan kommer upp i ettannat sammanhang. Men det vore intressant omstatsrådet klart deklarerade att det för att maneffektivt skall kunna bekämpa narkotikan påanstalterna och narkotikamissbruket bland deintagna fordras ordentliga möjligheter för endifferentiering. Och det fordrar i sin tur att manbestämmer sig för att beläggningsnivån inte fåröverstiga 85--. har tidigare uttalatmålet för att differentieringen skall kunnaklaras.Herr talman! Jag vill då ställa följande fråga: beredd att här och deklarera attbeläggningsprocenten bör ligga mellan 85 och 90 %för att man skall klara en bra differentiering?Anf. 15 i (m):Herr talman! Jag är mycket tillfredsställd med detkompletterande svar som statsrådet lämnade.Däremot försökte antyda attnågon schism mellan mig och statsrådet skulle råda.Det var ett försök att få en billig poäng som GöranMagnusson inte tjänar någonting på. Men vill hansyssla med sådan verkamhet så är det upp tillhonom att göra det.Jag är nöjd med beskedet att man skall behållavisitationspatrullerna. Poängen måste då vara attde skall bli ännu effektivare än vad de är ,därför att man kan ju inte förändra en verksamhet iså motto att den skall bli sämre och mindre effektiv.Visitationspatrullernas kompetens är redan i dagonekligen stor. Förändringen måste därförsjälvfallet medföra att den framöver blir ännustörre.Jag vill också nämna litet grand om bodybuilding.Det förekommer mycket anabola steroider påanstalter. Såvitt jag har förstått kan en anställd påett fängelse som i en cell hittar anabola steroiderbeslagta dessa och lämna dem till polisen. Om mandäremot narkotikatestar på en intagen och intefinner någon narkotika, men däremot finneranabola steroider är detta inte skäl för att vägra enpermission. Vi känner ju alla till vad som kaninträffa när en människa som använder anabolasteroider. Jag vill ge ett målande exempel:Statsrådet och jag står i en kö utanför ett gatukök,och en stor människa kommer fram -- en intagensom har permission -- och tränger sig före oss i kön.Vi säger då till honom att den som först kommer tillkvarn får först mala. Då säger det bara pang, därföratt så handlar man när man använder anabolasteroider. När de nu ger en sådan påverkan påmänniskor, tycker jag att om det vid narkotikatestav en intagen visar sig att anabola steroider använtsborde även det kunna rendera någon form avpåföljd. Det kan inte vara tillåtet att ha anabolasteroider i kroppen.Herr talman! Jag vill än en gång uttrycka att jag ärmycket nöjd med statsrådets svar och med deambitioner som hon har sagt sig vilja företräda.Anf. 16 Justitieminister ():Herr talman! Jag vill bara ge en kort kommentar föratt inga frågetecken skall hänga kvar i luften. Jagtrodde att jag var tydlig nog i förklaringarnatidigare beträffande differentiering av fångar. Detär ett av de övergripande mål som har uppsatts förFängelseutredningens arbete. Det är nuutredningens sak att visa hur vi skall kunna nådenna differentiering av fångar. Vi har också begärtoch i går fått en redovisning från BRÅ om vad somkan vara orsaken till den höga beläggning som harvarit. Vi kommer att närmare se över detta,eftersom det är av betydelse för det fortsattaarbetet.Herr talman! Till i vill jagsäga att jag i stort sett inte vet någonting alls ombodybuilding. Det tillhör inte precis minhobbyverksamhet. Jag vill också erkänna att jaginte kan svara på fråga omanabola steroider. Men jag skall verkligenundersöka om det stämmer. Anabola steroider ärju inte tillåtna i Sverige.Anf. 17 i (m):Herr talman! Såvitt jag har förstått är anabolasteroider tillåtna för eget bruk, dock inte isportsammanhang och liknande. Då kallas det fördopning. Det är bra att statsrådet undersökerfrågan närmare.Jag vill ställa en sista fråga som kanske kanuppfattas litet som goddag yxskaft. Vi känner jualla till att det blir stora rubriker i pressen när enstorgangster rymmer från ett fängelse. Detta harföranlett många anställda på fängelser -- rätt ellerfel -- att uppfatta det som att förebyggandet avrymningar prioriteras högre än bekämpningen avnarkotika på fängelserna. Frågan kanske är svår attbesvara, men uppfattningen finns i hög grad blandde anställda på fängelser.Anf. 18 Justitieminister ():Herr talman! Jag kan naturligtvis inte ge något svar.Men jag besöker ofta fängelser, ochögonblicksbilder har därvid fått mig att förstå attanställda självfallet upplever det som en stor pressom någon av de intagna rymmer. Det är så att sägamera påtagligt. Jag tror att iMalmö och jag själv som individer också skulleuppleva samma starka press om en sådan händelseskulle inträffa. Därmed vill jag inte påstå att maninte engagerar sig i narkotikaproblemet.4 § Svar på interpellation 1992/93:5 om åtgärdermot den ekonomiska brottslighetenAnf. 19 Justitieminister ():Herr talman! har ställt fyra frågortill mig om bekämpningen av den ekonomiskabrottsligheten. Han har frågat om regeringenkommer att vidta några åtgärder i syfte att skärpakampen mot eko-brottsligheten och om regeringenavser att föreslå ökade resurser till polisen förbekämpning av den ekonomiska brottsligheten.Vidare har han frågat om regeringen anser att detkrävs bättre styrmedel för polisensresursanvändning i syfte att säkerställa entillfredsställande nivå på ekobrottsbekämpningen.Slutligen har han frågat vilka lagstiftningsåtgärdersom regeringen avser att föreslå riskdagen i syfte atteffektivisera ekobrottsbekämpningen.I en interpellation ställde Lars-ErikLövdén frågor till mig om kampen mot denekonomika brottsligheten. På samma sätt som jaggjorde då vill jag först instämma med Lars-ErikLövdén om att det är mycket viktigt att bekämpaden ekonomiska brottsligheten. Sådan brottslighetrör ofta stora ekonomiska värden. Den motverkaren fri och lika konkurrens som är en förutsättningför en sund marknadsekonomisk utveckling. Denekonomiska brottsligheten drabbar inte bara detallmänna utan också i väl så stor omfattningenskilda människor.Jag måste emellertid bestämt bestrida Lars-ErikLövdéns påstående att regeringen visar ettuppenbart ointresse för att komma till rätta medden ekonomiska brottsligheten. Det är inte sant attregeringen uttryckligen har undantagit kampenmot ekobrottsligheten som prioriterat område. Jagmenar att regeringen bör vara återhållsam med attpeka ut vissa typer av brott som prioriterade.Regeringen har emellertid i olika sammanhangframhållit vikten av att bekämpa narkotika- ochvåldsbrottsligheten. Den brottsligheten berör denenskilda människan på ett direkt sätt. Och vi anseratt det är av största vikt att medborgarnas tryggheti samhället återupprättas. För att lyckas även medandra angelägna kriminalpolitiska uppgifter är detnödvändigt att återställa allmänhetens förtroendeför att ordning och säkerhet råder i samhället.Det förtjänar i detta sammanhang att påpekas attutvecklingen av den ekonomiska brottslighetenhänger intimt samman med den inflationsekonomisom rådde och som desocialdemokratiska regeringarna har ansvaret för.Den medverkade till ett klimat som premieradesnabba klipp på bekostnad av traditionellnäringsverksamhet. Vårt främsta bidrag tillkampen mot ekonomiska brott är måhända att setill att ekonomin stabiliseras, att skattetrycket hållstillbaka och att traditionella värden som etik ochmoral återupprättas inom hela affärslivet.I regeringsförklaringen har det strukits under attbrottsligheten måste bekämpas med kraft. Dettagäller självfallet även den ekonomiskabrottsligheten. Och det innebär att bekämpningenav den ekonomiska brottsligheten också ifortsättningen bör ha en hög prioritet i polisarbetet.När det gäller frågan om regeringen kommer attföreslå ökade resurser till polisen för bekämpningav den ekonomiska brottsligheten vill jag på sammasätt som förra gången ställde denfrågan till mig framhålla att den sedan många årgrundläggande polisbristen påverkar ocksåmöjligheterna att bekämpa ekobrottsligheten. Jagvill erinra om att den socialdemokratiskaregeringen måste bära ett stort ansvar för dennapolisbrist. Det har mot den bakgrunden av lättförstådda skäl inte funnits några möjligheter attskapa beredskap inom rättsväsendet för de senasteårens utveckling av ekobrottsligheten. Regeringensambition är emellertid att polisbristen skall varaavhjälpt . Därmed ökar också möjligheternaför polisen att sätta in större resurser i kampen motekobrottsligheten.Som känner till har polisen frånsenaste gått in i ett nyttbudgetsystem med ramanslag och målstyrning. Detinnebär att det inom ramen för tillgängliga resurserbör ankomma på polismyndigheterna själva attgöra de resursmässiga och organisatoriskaprioriteringar som behövs. Det nya systemet börleda till samordningsvinster genom ett intensivaresamarbete mellan polismyndigheterna inbördesoch i förhållande till åklagar- ochskattemyndigheter. Framför allt bör den nyaordningen leda till ett effektivare polisarbete.När det gäller styrmedel för att säkerställa entillfredsställande nivå på polisensekobrottsbekämpning vill jag framhållaRikspolisstyrelsens roll som tillsynsorgan överpolisväsendet. Enligt instruktionen förRikspolisstyrelsen skall styrelsen i sintillsynsverksamhet särskilt beakta att de riktlinjersom och regeringen lagt fast förpolisverksamheten får genomslag i polisarbetet.Om målen inte uppnås skall Rikspolisstyrelsengenom påpekanden och anmaningar eller på annatsätt söka åstadkomma rättelse. I sista hand skallstyrelsen anmäla förhållandet till regeringen.Den rapport från riksåklagaren ochRikspolisstyrelsen som nämnerinnehåller också förslag till flera organisatoriskaförändringar. Som exempel kan nämnas centralmetodutveckling, ändrade arbetsmetoder, utökadoch förändrad utbildning samt utveckling avarbetsrutiner. Med anledning av vad som tagits uppi rapporten om detta har regeringen uppdragit åtriksåklagaren, ochRiksskatteverket att redovisa vilka åtgärder somhar vidtagits i form av effektiviseringar inom ramenför myndigheternas ordinarie verksamhet. Enpreliminär redovisning skall lämnas senast idecember och en slutlig före utgången av maj1993.Det finns enligt min mening anledning att seoptimistiskt på att det redan inom ramen förgällande regelsystem skall visa sig möjligt attpåtagligt effektivisera utredningsarbetet. Jag villhär peka på vikten av ett närmare samarbete mellanpolis och åklagare och en utveckling av rollen somförundersökningsledare, vilket behandlats avÅklagarutredningen i dess avlämnadebetänkande. Jag utgår från att riksåklagarens,och arbeteskall medverka till att det i rapporten redovisadeotillfredsställande utredningsläget på vissa hållskall kunna förbättras. Förhoppningsvis kommermyndigheternas redovisning bl.a. att ge underlagatt arbeta vidare med frågan hur revisorers ochskattemyndigheters kunskaper bättre skall kunnatas till vara i polisens och åklagarnasutredningsarbete. Jag har också på eget initiativpåbörjat ett arbete inom departementet för attnärmare undersöka hur konkursförvaltarnaskunskaper bättre skall tas till vara ibrottsutredningar.Lars-Erik tar i sin interpellation uppBrottsförebyggande rådets promemoriaSkatterevision i sju branscher -- en studie iekonomisk brottslighet. Brottsförebyggande rådetkonstaterar att av de kontrollerade företagenkunde misstänkas för brott. Men i de flesta fall rördet sig om mindre belopp. Vidare konstateras istudien att bristerna i räkenskaperna till viss deltorde kunna förklaras av bristande kunskaper omde regler som gäller för rörelseidkande.Riksåklagaren har begärt medel att tillsättaen särskild utredningsgrupp för utredande av brottinom bankvärlden. Framställningen bereds förnärvarande. Det finns enligt min mening allanledning att pröva riksåklagarens begäran ivälvillig anda.Slutligen har frågat vilkalagstiftningsåtgärder som regeringen avser attföreslå i syfte att effektivisera eko-brottsbekämpningen.Riksåklagaren och har i sinrapport lämnat förslag till förändringar av bl.a. denaktiebolagsrättsliga lagstiftningen. Dessa frågorhar överlämnats till . Enligtvad jag har inhämtat kommer kommittén attbehandla bl.a. olika problem med anknytning tillaktiebolag som saknar företrädare och frågor somgäller registrering av bolagets företrädare. Dessafrågor har vållat problem i samband med s.k.skalbolagsaffärer, vilka ofta är förknippade medekonomisk brottslighet.Regeringen har till överlämnaten proposition med förslag till bl.a. förändratdelgivningsförfarande när en juridisk person saknarregistrerad behörig ställföreträdare.Förslaget innebär att kungörelsedelgivning skallkunna användas i dessa fall.Jag har vidare från statsrådet inhämtatatt man inom till en översyn av uppbördslagstiftningen.Riksåklagaren och har i sinrapport också tagit upp frågan om en översyn avskattebrottslagstiftningen. Den frågan bereds förnärvarande inom Finansdepartementet.I rapporten har riksåklagaren ochRikspolisstyrelsen föreslagit en översyn avtvångsmedelsanvändningen.