prot · GG0935 · 1992-12-01 00:00:00 — Men det löser inte problemen förlänsarbetsnämnderna, om det inte finns pengarkvar att köpa utbildningsplatser för. Detta vill jagveta litet mer om. Vad händer nu med delänsarbetsnämnder som har samma problem somman har i ?Anf. 76 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! I regeringen jobbar vi just nu med attlägga sista handen vid det budgetförslag som förnästa år skall ge ramar åt olika verksamheter. Somjag har sagt tidigare är jag medveten om att vårenkommer att bli besvärlig, framför allt påutbildningssidan. har länsarbetsnämnderna --under förutsättning att de inte har intecknat allatillgångar, vilket vissa har gjort; man fattar jumånga gånger långsiktiga beslut för terminer ochför sexmånadersperioder -- möjligheter attomprioritera till t.ex. utbildningsbidrag. De är intelåsta av de ramar som är satta på olika åtgärder,utan det är totalramen som gäller.Av de stora pengar som harär det i princip bara 30 miljoner av de 27 miljardersom man får genom det nya paketet som är bundnatill specialåtgärder för jämställdhet. De ligger fast.I övrigt är det möjligt att röra sig. Men om enlänsarbetsnämnd befinner sig i den situationen attpengarna inte räcker, uppstår den typ av problemsom tar upp. Jag skall både inomregeringen och med Arbetsmarknadsverketdiskutera den uppkomna situationen.Anf. 77 ():Fru talman! Jag uppskattar att statsrådet försökerhålla kontroll på detta via Arbetsmarknadsverket.Men jag upplever i min hemkommun och i hela mitthemlän att detta är bara ett problemutan ett stort elände. I ärvarannan ungdom arbetslös. Det ärsvårt att få in alla i åtgärder. Pengarna räcker inte.Nu fick vi i och för sig ungdomspraktikplatser kvaratt tillsätta. Men det kanske är så i vårt län att vihar ett större snitt på fackligt anslutna ungdomar änman har i riket i övrigt. Så det finns inte hellerpengar kvar till den typen av åtgärder.Det utbildningsbidrag som länsarbetsnämndernahar kunnat ge måste man upphöra med den 1januari 1993. Men många har satsat på långsiktigalösningar. Det är problemet. Man har gjort det ochkanske räknat med att pengarna skulle finnas kvarså att man kunde dämpa arbetslösheten, försöka fåut folk på arbetsmarknaden igen och passa på att ien lågkonjunktur utbilda folk. måste manklippa av där. Då blir problemen dubbelt så stora.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1992/93:253 omförsöksverksamheten med arbetslivsutvecklingAnf. 78 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! har frågat mig om jag ärberedd att utforma förordningen omarbetslivsutveckling så att uppsägningar ochpermitteringar inte ersätts av arbetskraft medarbetslivsutveckling.Av det framlagda förslaget omarbetslivsutveckling framgår att det på det lokalaplanet skall ske ett samråd angående hurverksamheten med denna åtgärd skall organiserasoch utformas. Dessutom poängteras i förslaget attåtgärden inte får utnyttjas på ett sådant sätt attordinarie arbeten trängs undan.Enligt förslaget skall lokala aktörer, såsom bl.a.kommuner, näringsliv och fackföreningar, beredasmöjlighet att delta i samrådet. Självklart skall ävenden enskildes önskemål beaktas. Jag utgår från attdet på det lokala planet finns mångaarbetsuppgifter som kan utföras utan att för denskull tränga undan ordinarie arbeten.Det är dock viktigt att framhålla attarbetslivsutveckling är en försöksverksamhet, ochjag kommer därför noggrant att följa utvecklingen.Mot denna bakgrund bedömer jag att någonytterligare reglering inte behövs utöver vad somsagts i det för framlagda förslaget omarbetslivsutveckling (prop. 1992/93:50 Bil 7).Anf. 79 ():Fru talman! Jag tackar arbetsmarknadsministernför svaret, som jag knappast kan vara riktigt tillfreds med. Jag vill dock börja med att påpeka attdet i dagens arbetslöshetssituation är tacknämligtatt man försöker begagna alla till buds ståendemedel för att på något sätt hjälpa de arbetslösa. Såjag är inte helt avvisande till tanken.Jag är emellertid förvånad över attarbetsmarknadsministern inte ämnar skriva någrasom helst tillämpningsföreskrifter till AMS. Delokala arbetsförmedlingarna fungerar ju väldigtolika. Något som också oroar mig som kommer frånett skogslän är att detta troligtvis kommer att ledatill det som jag berörde i min fråga, nämligen delvis kommer att ersätta vanliga jobb medpengar från arbetsmarknadsfonden. Det var interiktigt det som var meningen med propositionen.Jag vill komplettera min fråga: Hur hararbetsmarknadsministern tänkt att detta skallfungera i stort? Här överlämnar man tillbranschorganisationerna, den offentliga sektorn,de fackliga organisationerna och näringslivet attsjälva skapa möjligheter. T.ex när det gäller skogenär det mycket som talar för att skogsröjning ochliknande, som i princip är ordinarie arbeten, undersommartid kommer att utföras med denna typ avarbetskraft. Kan inte arbetsmarknadsministerntänka sig att i ett regleringsbrev utforma entillämpningsföreskrift, som berör just sådana härsaker?Anf. 80 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Dessa åtgärder ingår i den storaöverenskommelsen mellan regeringen ochsocialdemokraterna, så det har förts ett antaldiskussioner om dem. Det betonades då väldigtstarkt att man centralt inte kan utforma allatänkbara detaljregler. Det lokala ansvaret ochsamrådet måste i väldigt stor utsträckning påverkaåtgärderna. En mängd olika situationer kan juuppstå.Det är emellertid oerhört viktigt att dessa åtgärderinte får styra befintligt näringsliv. De skall inteändra på konkurrensförhållandena. När det gällerkommuner, landsting och annan offentligverksamhet får man t.ex. inte friställahemsamariter och ersätta dem medarbetslivsutvecklingsarbetskraft.Jag är naturligtvis beredd att försöka formulerareglerna så noggrant som möjligt. Men jag måste ihög grad lita på lokalt omdöme och samråd. Jag ärövertygad om att t.ex. medmånga arbetslösa medlemmar inte kommer attacceptera att vårens planteringar övertas av ALU-arbetskraft. Det är inte meningen.Jag kan även nämna att Skogsstyrelsensgeneraldirektör kommer upp till mig i nästa veckaför att diskutera beredskapsarbeten samt dessaåtgärder.Anf. 81 ():Fru talman! Jag tackar för denna komplettering.Arbetsmarknadsministern och jag är ju bådakomna från skogen, så vi känner till denarbetslöshet som råder i skogslänen. Vi vet vilkenarbetskraft som i stort sett behövs i skogsbruketmed dess högteknologiska inriktning. På markenfinns snart bara ett par tre skogsarbetare per län.Det finns en risk för att de skogsvårdsinsatser somskall göras inte blir av, om man inte itillämpningsföreskrifterna påpekar att det handlarom naturvård, fornminnesvård, landskapsvård ochupptagande av rågångar. Jag hoppas faktiskt får med detta i tillämpningsföreskrifterna.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1992/93:260 om de statligalönebidragenAnf. 82 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! har frågat mig vad jagavser göra för att rädda jobben för vissa anställdamed lönebidrag.Bakgrunden är att iStockholms län stoppade utbetalningar avlönebidrag efter ett antal tidningsartiklar om attarbetsmarknadspolitiska medel gick tillarbetsgivare med skatteskulder. Stoppet avbidragsbetalningar gällde , då nämndenkontrollerade förhållandena. Det visade sig att avca 1 500 arbetsgivare med lönebidragsanställdahade ca 75 betalningsanmärkningar hoskronofogdemyndigheten. Nämnden kontrollerarnu dessa 75 arbetsgivare för att se om de uppfylltsina skyldigheter i avtalet med bl.a. se till att de anställda med lönebidrag harerforderligt försäkringsskydd. Om det visar sig attåtagandena är uppfyllda kommer nämnden attbetala ut bidragen . Det handlar i flertaletfall om någon veckas senareläggning avbidragsbetalningarna.För att i fortsättningen förhindra attarbetsmarknadspolitiska stöd betalas ut tillarbetsgivare, som inte beter sig korrekt, kommerLänsarbetsnämnden att vidta vissa åtgärder, t.ex.införa en upplysningscentral ditarbetsförmedlingarna kan vända sig innan debeslutar om bidrag. Nämnden kommer också attutöka sin kontroll, bl.a. genom fler företagsbesök.För egen del kommer jag att följa upp denna frågavid mina kontakter med Arbetsmarknadsstyrelsensledning.Anf. 83 ():Fru talman! Först vill jag tacka statsrådet för svaret.Innan jag går vidare vill jag säga att det inte pånågot sätt är min avsikt att de här medlen inte skallanvändas på ett korrekt sätt och enligt föreskrivnaregler, tvärtom. Men när man gör kontroller måsteman göra det på ett sätt som tar hänsyn till att detgäller människor i ett utsatt läge.Vad som också hör till bakgrunden är attLänsarbetsnämnden i , efterskriverierna som gällde rekryteringsbidrag,stoppade alla utbetalningar av bidrag, ävenlönebidrag. Man skall veta att de föreningar ochföretag som drabbades inte fick något meddelande.Det var bara de som ringde tillLänsarbetsnämnden, och som lyckades kommafram, som fick besked om att den här kontrollenpågick.Länsarbetsnämnden blev nerringd, och gesbeskedet att man för att få sina pengar skall faxa ettbevis på att försäkringen är betalad.Detta handlar om människor som är oerhörtsårbara på arbetsmarknaden. De skulle inte hanågot jobb om inte föreningarna, som det i mångafall gäller, tog sig an dem och såg till att de härjobben fungerade.Nu är det så att stoppet inte gäller . Efterytterligare kontroll har det visat sig att det kommeratt ta innan kontrollerna ärklara. Det betyder att dessa människor, som haroerhört svårt att få ett jobb på den öppnaarbetsmarknaden, står utan lön en månad före jul.Tycker ministern verkligen att det är rimligt attbehandla folk på det här sättet?Anf. 84 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Jag vet hur sårbara många som harlönebidrag är och att oro kan uppstå. Det är för mignya uppgifter att det skall ta så här . Det ärinte vad i haruppgivit för mina handläggare.Det som har skett, har skett. Jag får väl be någonav mina anställda att ringa upp Länsarbetsnämndeni och säga att det är viktigt att de snarastger klara besked, så att det inte går i olag.Oftast är det fråga om svaga arbetsplatser. Det ärföreningar som kanske redan står på minus ochdärför har det svårt. De har inte heller någonekonomi som gör att de får låna pengar.Jag är medveten om problemet. Detta är en nyupplysning. Jag kan inte kontrollera den -- jagförutsätter att det är korrekt i en del fall -- men jagär beredd att ringa och säga att jag hoppas atthandläggningen går snabbt.Anf. 85 ():Fru talman! Jag är tacksam för att statsrådet tar dehär uppgifterna så allvarligt. Jag talade nämligenmed länsarbetsnämnden i går och fick beskedet attdet här kommer att ta ytterligare tre veckor.Som statsrådet sade handlar det ofta om föreningardär man inte har några marginaler och inte kanbetala ut lön. Folk har således inte fått den lön somde är berättigade till. Det kan naturligtvis ha blivitnågot fel i uppgiftslämnandet. Det är ofta de häranställda som sköter föreningarnas kontakter medmyndigheter och övrig administration, och problemkan uppstå. När man hanterar den här typen avarbetskraft måste man dock meddela i förväg vadman tänker göra, så att föreningarna kan garderasig. Jag hoppas att statsrådet tar den här kontaktenså att man i fortsättningen inte utsätter delönebidragsanställda för en sådan här behandling.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på fråga 1992/93:234 om specialkurservid landstingens gymnasieskolor m.m.Anf. 86 (m):Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att specialkurseroch påbyggnadsutbildningar skall kunna erbjudasäven i framtiden.Regeringen utfärdade enförordning om vissa specialkurser i gymnasieskolansom gäller från . Förordningengäller de påbyggnadsutbildningar och specialkursermed särskilda behörighetsvillkor som övergångsvisligger kvar i gymnasieskolan. Intagningen tillspecialkurser i gymnasieskolan får enligt riksdagensbeslut inte ske efter /95.Efter /95 kommer flertalet av deutbildningar som finns som specialkurser attintegreras i programmen i gymnasieskolan. Vissautbildningar kommer att föras över till komvux ochnågra till högskolan.Jag besvarade en interpellation från BoArvidson om specialkurser i gymnasieskolan. Avmitt svar framgick att jag såg med oro påutvecklingen och att det inte är acceptabelt attkommunerna indirekt stryper i stort sett allutbildning för vuxna med hänvisning till att det iskollagen inte anges en absolut skyldighet förkommunerna beträffande påbyggnadsutbildning ikomvux och den gymnasiala vuxenutbildningensomfattning.Jag är väl medveten om att det, trots särskildainformationsinsatser frånUtbildningsdepartementet, har funnits enbetydande osäkerhet när det gäller kommunernasskyldigheter att erlägga interkommunal ersättning.Min bedömning är emellertid att dessa svårigheter istor utsträckning kan betecknas som initialproblemoch därför kommer att övervinnas.Även om jag således inte finner anledning att nuvidta någon särskild åtgärd anser jag ändå attutvecklingen i frågan bör följas noggrant. Jag villdessutom hänvisa till att regeringen i särskildadirektiv för fördjupadeanslagsframställning för nästa budgetperiod harålagt verket att redovisa i vilken utsträckningkommunerna erbjuder vuxna utbildning som svararmot efterfrågan och behov.Anf. 87 BO ():Fru talman! Jag skall be att få tacka statsrådet svaret på min fråga. Vi hade eninterpellationsdebatt i det här ärendet i våras.Redan då såg vi konsekvenserna av de beslut somriksdagen fattade . Regeringensförordning har naturligtvis varit tillhjälp, men det finns ändock stora problem.Jag skall ta några utbildningar där det finnsproblem som exempel. Det gäller vissavårdutbildningar och specialkurser inomjordbruks- och trädgårdsnäring, där landstingen ärhuvudman för utbildningen. Det gäller äventekniker- och hantverksutbildning.Flera elever, t.ex. unga kvinnor, vägras medel föratt gå en ettårig undersköterskekurs, eftersom deredan har gymnasieutbildning. har de baratvåårig gymnasieutbildning. Men om denpresumtive eleven är arbetslös händer det attlänsarbetsnämnden köper utbildning. Man kantolka det som att man måste vara arbetslös för attöver huvud taget kunna få gå den här utbildningen.Det finns många kommuner, t.ex. i , som haravstyrkt samtliga ansökningar till den här typen avutbildning.I en enkät har kartlagthur det delade ansvaret mellan landstingen ochkommunerna har fungerat under läsåret. framgår att i genomsnitt avansökningarna har avslagits av kommunerna. Detfinns dock stora variationer mellan olika län ochkommuner. Det finns också ett stort mörkertal närdet gäller hur siffrorna har kommit fram. Mångakommuner har ej vidarebefordrat ansökningar därkommunal ersättning har vägrats.Av svaret framgår att statsrådet inte är beredd är attvidta några åtgärder . Jag ser naturligtvis positivtpå att har fått ett uppdrag. Kan intestatsrådet tänka sig att göra någonting när man harfått fram underlaget? Många av dessa utbildningarkommer att försvinna om man inte gör någonting.Anf. 88 (m):Fru talman! Jag är mycket väl medveten om deproblem som beskriver. Det här ärnog en effekt som man kanske inte tänkte på närman fattade beslutet. Kommunerna har vittgåendeskyldigheter att betala interkommunal ersättningnär det gäller specialkurser,påbyggnadsutbildningar och annat som ligger inomgymnasieskolans ram. När vi flyttar över dem i detnya systemet föreligger inte längre någonskyldighet. Det innebär att det är i det närmasteomöjligt för många att skaffa sig enyrkesutbildning. Det gäller t.ex. om man vill blitandsköterska eller guldsmed.Det här är naturligtvis märkligt. Vår diskussion ivåras handlade ganska mycket om bristen pålångsiktighet i kommunernas agerande. Jag harvissa förhoppningar om att kommunerna, när detnya systemet har satt sig, kommer att skaffa sig enutbildningspolitik med litet längre perspektiv änvad man har i ett övergångsskede.Jag är tillräckligt bekymrad för att ha gettSkolverket särskilda direktiv om att syna den härfrågan. Om det skulle visa sig att det här inte rättastill, måste vi från sidakomma med förslag till som reder ut dethela. Jag är inte beredd att stillatigande se att deflesta inte kan skaffa sig viktiga yrkesutbildningar.Om ingen kommmer att gå på vissa utbildningar fårdet tråkiga konsekvenser för arbetsmarknaden.Anf. 89 BO ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för det det honsade i avslutningen av sitt inlägg. Vi är nog bådalika oroade över hur det skall gå.I min fråga tog jag också upp att 1 250överklaganden har kommit till . Hur uppfattar statsrådetdetta? Vad indikerar detta?Landstingsförbundet har skrivit till regeringen ochbl.a. tagit upp frågan om de här utbildningarna.Man vill att reglerna för tillträde till den gymnasialavuxenutbildningen och specialkurserna ses över.Hur ser statsrådet på denna del avLandstingsförbundets framställan?Anf. 90 (m):Fru talman! Det är riktigt att det har kommit över1 200 överklaganden. Det är många fleröverklaganden än vad vi har varit vana vid.Flertalet överklaganden gäller interkommunalaersättningar där kommunerna inte har betalat ellerdär det inte har fungerat på annat sätt. En delöverklaganden gäller att en kommun har vägrat attta emot elever från en annan kommun.Många av dessa överklaganden beror på att maninte har uppfattat och förstått de regler som gäller.Men det finns också exempel på fall där manfaktiskt har agerat utifrån de regler som gäller, ochdär jag ändå tvingas konstatera att enskildakommer i kläm. Det finns också exempel på eleversom har varit så pass desperata att de har bett att fåbetala en utbildning. Men det är inte heller möjligtnär det gäller dessa utbildningar. De finns en delenskilda fall som är mycket tråkiga.Bo Arvidson frågade hur jag ser på det här. Jag sermycket allvarligt på det. Vi måste agera i den härfrågan och försöka analysera hur vi skall hanteraden. Men vi måste vänta tills vi har en överblicköver hur det faktiskt ser ut. Vi måste ändå ha entilltro till att kommunerna relativt snabbt kommeratt lära sig de nya reglerna.Anf. 91 BO ():Fru talman! Det som statsrådet här säger ärpositivt. Men det vill till att vi också kan övertygakommunerna om nödvändigheten av att satsa pådessa utbildningar. Man måste få någorlundaenhetlighet i tillämpningen. Vilken kommun manbor i skall inte vara avgörande för vilken utbildningman kan få.Jag tycker att -- vilket statsrådet antydde -- detbeslut som fattades begränsar mångfaldoch valfrihet. Utbildningarna blir mycketenhetliga.Avslutningsvis skulle jag vilja fråga statsrådet omhon är beredd att ta kontakt diskutera hur man skallkunna få en bättre ordning så att vi kan tillgodoseen del av dessa utbildningar även i framtiden.Anf. 92 (m):Fru talman! Jag är alltid beredd att prata medKommunförbundet. I det här fallet tror jag nog också måste analysera hur man tycker att dentyp av utbildningar som det handlar skall passa in isystemet.Skälet till att dessa kurser i något sammanhangändå har glömts bort är att de ligger emellan tvåutbildningssystem. Då blir det tokigt. Jag tror att viförst får diskutera och analysera detta pådepartementet. Det är möjligt att vi sedan får taupp en diskussion med . När detdäremot gäller hur reglerna faktiskt ser ut måste vinaturligtvis se till att informationen ut tillkommunerna fungerar.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på frågorna 1992/93:236 och 240 omåtgärder för att hindra diskriminering avhomosexuellaAnf. 93 (m):Fru talman! har, med anledning avett konkret fall av avskedande av en homosexuelllärare, frågat mig vilka åtgärder regeringenkommer att vidta för att stoppa diskrimineringen avhomosexuella. Samma fråga har till chefen för , statsrådetBirgit . Jag besvarar nu båda frågorna.Enligt skollagen är kommunerna huvudmän förgrundskolan och kommuner och landstinghuvudmän för gymnasieskolan. För friståendeskolor finns enskilda huvudmän. Medhuvudmannaskapet följer det fullaarbetsgivaransvaret för skolans personal.Regeringen eller ett enskilt statsråd kan och skallinte gå in och kommentera huruvida det i ett enskiltfall har funnits saklig grund för uppsägning.Anf. 94 ():Fru talman! Det är ett mycket märkligt svar somstatsrådet här avlämnat. Kanske har statsrådet inteläst frågorna från mig och . Vifrågar inte om det enskilda fallet utan om vilkaåtgärder regeringen tänker vidta för att stoppa denhär typen av diskriminering av homosexuella. Jagtycker egentligen, fru talman, inte att jag har fåttsvar på min fråga.Min fråga ställdes givetvis utifrån fallet i ,eftersom det är det som just nu har rapporterats imassmedia. Det är inte första gången som det härhänder, och det framhålls också av politiker iGöteborg. En lärare med franskt ursprung blevförflyttad med hänvisning till hans homosexualitet.För mig är detta ett mycket klart fall avdiskriminering utifrån sexuell läggning, ochriksdagen har uttalat att sådant intefår ske och inte får accepteras.Det uppkommer en rad frågor. Det gäller enkommunal skola som styrs av politiskt tillsattapersoner men som har tagit emot sponsringsbidragfrån . Man kan undra vilket tryck som harutövats från det hållet och om det därifrån rimligenskall få utövas ett sådant tryck när det gäller vilkasom skall få vara lärare i en skola.Man kan också fråga sig, med tanke på föräldrarnasganska fördomsfulla agerande, vad som skullehända om föräldrarna i en annan skola valde attplocka bort sina barn på grund av att läraren har enannan hudfärg, annan religion eller en etnisktillhörighet som de inte tycker om. Det är precissamma fall som den här homosexuelle läraren harställts inför.Jag vill fråga skolministern: skolministern nuberedd att ge ett uppdrag exempelvis till Skolverketatt markera syn att diskriminering avhomosexuella inte är tillåten? Är regeringenberedd att ta initiativ till en bredare undersökningom svagheter i lagstiftningen och om direktdiskriminerande regler som finns vad gällerhomosexuella?Anf. 95 ():Fru talman! Jag ber naturligtvis att få tacka försvaret, men inte heller jag är nöjd. Det var ett djuptotillfredsställande svar. Även det som hände iGöteborg är otillfredsställande. En lärare somöppet erkänt att han är homosexuell får inte behållasin tjänst utan blir omplacerad. Han befarar nu atthan inte kan få något nytt arbete när hansförordnande går ut till sommaren.Det är otillfredsställande, eftersom ingenanmärkning har riktats mot honom.Stadsdelsförvaltningen och skolledningen haruttalat sitt fulla förtroende för honom, och ingenhar kunnat peka på att han gjort något fel. Han harinte gjort något otillåtet eller olämpligt.Det allvarliga i detta sammanhang är att det skaparen ökad förljugenhet. I en större stad går detnaturligtvis att dölja sin homosexualitet, men det ärviktigt att vi motverkar den förljugenhet som dåskapas.Jag har under aktivt arbetat som präst ochdå fått en ganska omfattande inblick i hur mångamänniskor lever. Jag har i de sammanhangen bl.a.lärt mig hur homosexuella människor precis somandra minoritetsgrupper kan känna sigdiskriminerade.Det hade varit mycket värdefullt om skolministerni dag hade kunnat säga någonting om det här. Jagställde inte min fråga om det enskilda fallet, omockså utifrån det enskilda fallet. Jag ställde fråganvilka åtgärder regeringen ämnar vidtaga för attförhindra att diskriminering på grund avhomosexualitet fortsätter. Jag vill upprepa denfrågan.Jag kan inte heller annat än notera vilken skillnaddet är på det här svaret och det svar som jag förcirka sedan fick på min fråga omrasismen. Då gav ett mycketutförligt svar.Anf. 96 (m):Fru talman! Jag beklagar om jag har missuppfattatfrågan. Det var inte min avsikt. Ändå framgår detav inlägg att han diskuterar ocksådet enskilda fallet.När det gäller detta fall är jag medveten om attfrågan är anmäld tillDiskrimineringsombudsmannen, och jag har ocksåtagit del av de yttranden vilka har avgivits och avvilka det framgår en hel del om hanteringen avdenna fråga. Det är inte min sak att bedöma hur detfallet har hanterats.När det gäller frågorna om jag är beredd attåstadkomma uppdrag till eller göranågon bredare undersökning vill jag säga att jaginte tror att det är nödvändigt att skriva tillSkolverket och inte heller till kommunerna ochpåpeka att homosexualitet inte är saklig grund föruppsägning.