prot · GG0946 · 1992-12-16 00:00:00 — Det är vår förhoppning - vi förväntaross det - att parterna på arbetsmarknaden tar sittansvar och ändrar avtalen rakt över, så att inte baraen grupp på arbetsmarknaden drabbas av den härtypen av åtgärder.Det här är en börda som vi alla måste bäragemensamt. Det finns ingen väg runt det. Det ärdet som är den enda vägens politik: Vi måste läggaom kursen radikalt från spekulationsekonomi industripolitik för tillväxt, för riktiga arbeten.Andre vice talmannen anmälde att HansAndersson anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 52 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Först skall jag be kammaren omursäkt för att jag kom för sent tilldenna debatt, trots att jag närapå upprepade mingamla 400-meterstid på vägen hit till kammaren.Mina tidigare utskottskamrater har berört mångafrågor som behandlas i betänkandet. Jag vill för inleda med att säga att arbetets betydelse aldrigkan överskattas, och det oavsett om man utgår frånden enskildes eller från samhällets utgångspunkter.Det är också lätt att i en djup lågkonjunktur medhögt och växande budgetunderskott och högarbetslöshet bli så fixerad vid dagens problem glömmer eller icke ser morgondagensmöjligheter.Dagens problem är förvisso svåra. Ingen trodde1989, när konjunkturen vek, att det skulle bli en sålång lågkonjunktur. Men det är inte bara det - denspekulationsekonomi som under ett antal årpräglade vårt land och andra länder gjorde ocksåatt folk tappade respekten för arbetets betydelseoch värde, tappade respekten för sparande och förvad man skulle kunna kalla en sund ekonomi.Nu tror jag för min del att den respekten efter detsom nu har hänt är till fullo återupprättad och attdet framöver inte så lätt kommer att uppståliknande lägen. Det är bra när man ser påmöjligheterna framöver.Det pågår i vårt land ett mycket intensivt arbete föratt höja effektivitet, produktivitet ochkonkurrenskraft. Tillsammans med vår flytandekrona gör det att konkurrenskraften har förbättratshögst avsevärt . Det är naturligtvis engrund att utgå från.En annan viktig sak är att effektiviseringenoftast innebär att vinsterna av den långadatoriseringsperioden nu börjar tas hem. Denutvecklingen innebär också att många människorfår ett vidgat arbetsinnehåll. Det pågår ett stortarbete ute i svenska företag och förvaltningar i syfteatt förenkla arbetsorganisationen. Jag tror för att här är på väg att skapa sig en fördelframför många andra länder just genom att vijobbar så intensivt med de här frågorna.Jag är ute i landet och reser en eller iveckan och får då alltid möta goda exempel på dettai företag och förvalningar. Där berättar personalendå för mig hur mycket avproduktivitetsförbättringar och hur mycket avarbetsmiljö och trivsel det ligger i en sådanutveckling. Man blir faktiskt imponerad och får entro på framtiden.Den här utvecklingen innebär attden gamla gränsen mellan arbetare och tjänstemänsuddas ut. Det tror jag inte heller att vi skall sörja.Mycket talar för att vi i allt snabbare takt går motett arbetsliv där flertalet av medarbetarna får ettbredare och mer kvalificerat arbetsinnehåll.En annan sak som jag tror att vi är rätt eniga om äratt nu är i ett läge där stora företag ochstora offentliga verksamheter kantillfredsställa behovet av nya jobb. Det krävsmånga nya jobb för att vi skall komma tillbaka fullgod ordinarie arbetsmarknad. Därför har viockså anledning att på många händer verkligenarbeta för att skapa en stark framtidstro för små-och nyföretagande, för nya entreprenörer och förmånga småföretag som får tillbaka en framtidstrosom gör att de återigen börjar anställa folk.Det är den typen av breddinsatser som behövs påvägen tillbaka till en fullgod ordinariearbetsmarknad.Egentligen är vår debatt enkel. Vi vill alla slå vaktom en god framtida välfärd. Det avgörs i myckethög utsträckning av hur många som arbetar, hurmycket var och en arbetar och hur effektivt viarbetar. Men också faktorer som närvaro, trivseloch arbetsmiljö är viktiga delar när vi skall skapa enbättre framtida välfärd.Jag vill här beröra närvaron något. Vi kan leka medtanken att vi skulle ha samma höga frånvarosom vi hade under de värsta högkonjunkturåren.Om den frånvaron skulle ersättas med anställdaskulle vi ha ca 100 000 färre arbetslösa. Vi idenna kammare som har jobbat och jobbar medhälso- och sjukvårdsfrågor vet att hälsoläget nu serungefär likadant ut som det har gjort tidigare. Vikanske t.o.m. vet att i svåra tider när man tvingasbort från jobb kan hälsan vara sämre än i godatider. Det här är i och för sig ett viktigt debattämnenär vi skall ta tag i ett antal frågor som skall leda tillatt vi får balans i våra utrikesaffärer och i statensaffärer.I den här debatten har man också tagit upp attSverige är ett litet land. När det gäller nyauppfinningar och framsteg kommer mindre än enprocent från vårt land. Detta är ganska viktigt attkonstatera. Det gäller faktiskt att lära av andra.Det gäller att i stor utsträckning ta till varaerfarenheter som andra har gjort och omsätta demi de svenska företagen och över huvud taget på densvenska arbetsmarknaden. Jag tror att vi skall varalitet självkritiska. Vi har nämligen varit för osssjälva litet för mycket under när vi ansågoss ligga litet före många andra länder. Det ärviktigt att den attityden definitivt tas bort. Vi skallmycket medvetet vara ute i och den övrigavärlden, ta till vara erfarenheter och se till att vi blirminst lika bra.Men åter till dagens diskussion. Det är inte lättatt veta vilken den exakt rätta siffran är, menmycket talar för att av våra företag integår ihop . Ytterligare en hel del företag harnäsan litet för nära vattenytan. Omframtidsinvesteringar och förnyelser skall kommatill stånd, måste alla som kan påverka det härmedverka till en lönsamhetsnivå inom företagensom gör att de kan satsa för framtiden och förnyasig. Här har parterna ett mycket stort ansvar. Vidmina samtal med dem har det framkommit att de ärmycket medvetna om det här. Det gäller för bådasidor att ta sig ur några gropar för att öppet kunnadiskutera hur man täcker 1993 och 1994 på ettansvarsfullt sätt. Jag betonar åter vikten av attinvesterare i svenskt näringsliv, alla aktörer, allasom har inflationsförväntningar osv. fårinformation om än . Detkommer att ha betydelse för vår ränta och för deinvesteringar som kommer att göras.Jag vill här också komma in på frågan omungdomspraktiken. Anledningen till att vi vartvungna att välja en ny åtgärd var att det ikommunerna var fullt med 18-19-åringar.Näringslivet tog inte emot den åldersgruppen. Mantar naturligtvis inte emot så måmga när mankämpar med lönsamhetsproblem. Detta ärbakgrunden till den nya åtgärden. Skulle vi inte hatagit till den är jag övertygad om att ytterligareåtskilliga tiotusental ungdomar inte skulle hasysselsättning i dag.I dag har ca 80 000 ungdomar ungdomspraktik.Hans Andersson varnade för att det leder tillproblem. Det finns egentligen ingenarbetsmarknadsåtgärd som inte leder till problem.I dag har vi t.o.m. problem medarbetsmarknadsutbildningen. Efter avslutadutbildning finns det inte jobb inom det område somutbildningen avser på grund av den dåligaarbetsmarknaden. Det finns problem med de flestaåtgärder.Man måste finna sig i vissa mindre störningar förhelhetens skull. Litet längre fram kanske100 000 ungdomar har ungdomspraktik i stället föratt kanske 80 000 av dem skulle driva omkring utepå gator och torg helt utan sysselsättning. Så är deti nästan alla andra länder. Problemen är där ännustörre än de jag har nämnt.Den nya åtgärden har samma målsättning. Folkskall slippa utförsäkras. Folk vill inte gå tillsocialen. Många vill göra någonting för dearbetslöshetspengar de får. Jag tycker att det ärklokt att pröva denna åtgärd just i denna svårasituation.När kommer igång igen och antalet jobbökar, skall alla åtgärder prövas på nytt. Men i ensådan här situation får man inte vara låst av det mantraditionellt sysslade med på 70- eller 80-talet. Manmåste försöka finna nya åtgärder.Ingela n tog upp AMS och kvinnorna. Jagtycker att det närmast är tjänstefel av AMS om maninte tänker på hur man skall kunnagöra den bästa mixen inom sitt ansvarsområde föratt män och kvinnor, unga och gamla, skall få ut såmycket som möjligt av det. Efter den här debattenskall jag hälsa på generaldirektören som fyller 50år. För säkerhets skull skall jag ta upp frågan medhonom.När det gäller regional utveckling vill jag barakortfattat säga att det är utomordentligt viktigt attvi breddar och utvecklar våra mindrearbetsmarknader. Den riktiga tillväxten får vi förstnär alla regioner och alla lokala arbetsmarknaderutvecklas på ett positivt sätt. Vi får aldrig en bratillväxt om vi bara agerar på en eller två punkter.Det gäller hela vårt land.Anf. 53 () replik:Herr talman! Först några ord om detta medarbetsmarknaden för kvinnor. Jag tycker att det äralldeles utmärkt att tar den härfrågan med sig till den man som alltså blir vuxen . majoritet har avslagit det härförslaget, och jag är tacksam för att BörjeHörnlund trots det tar detta med sig.Börje sade att vi inte skall fixera oss viddaagens problem utan i stället se på morgondagensmöjligheter. Det är naturligtvis väldigt lätt att sägaså. Vi kommer med beslut att ta ettviktigt steg - det är ett litet steg men ändå ett viktigtsteg.Jag har tidigare haft diskussioner medarbetsmarknadsministern om vad som kommer atthända efter , och jag har fått veta attarbetsmarknadsministern tänker komma tillbakamed besked . Jag respekterar det,men jag skulle ändå vilja veta vilken synarbetsmarknadsministern har på den principiellafrågan om den utomordentligt massivautbildningsinsats som jag beskrev i mittinledningsanförande. Jag skulle också vilja vetavilken principiell syn arbetsmarknadsministern harnär det gäller att i övrigt mycket kraftfullt ökainvesteringarnas andel avbruttonationalprodukten. Vilken syn hararbetsmarknadsministern när det gäller att ökainvesteringsandelen och successivt växla omkontantstöd och arbetsmarknadspolitik just tillsådana investeringar i utbildning och infrastruktursom stärker produktionsbasen för framtiden? Jagutvecklade denna fråga i mitt inledningsanförande.Jag skulle också vilja komma tillbaka till frågan omvilken analys som ligger bakom regeringensställningstagande när det gäller beslut,som ju bl.a. rör . Jag är i och för sig inte uteefter som kommun eller ort. var inne på frågan om , men hanberörde inte vilken syn regeringen har på det somhänder, dvs. vilken analys som ligger bakom detta.Jag skulle vilja att arbetsmarknadsministernkommenterade detta och talade om vad han har föravsikt att göra för att via regionalpolitiken eller påannat sätt styra det hela så att sysselsättningen iberörda orter inte drabbas.Anf. 54 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Min tid upptas till av att jagmöter problem. Detta gör att den andra debatten får för litet utrymme.Jag kommer för , dvs. för andrahälften av innevarande budgetår, försöka ge vissaytterligare besked till fördess planering, så att man där vet vad man kaninrikta sig på. Sedan får kammaren i ett senareskede ta del av förslagen och förhoppningsvisbifalla dem.När det gäller investeringar vet jag att med ett principiellt förslag som kommer attföreläggas när den börjar sitt arbete förvårterminen. Detta kommer sedan att följas uppmed konkreta projekt, eftersom har sagtsig vilja ha ett ordentligt inflytande på, som mansäger, de större infrastrukturella frågorna.Det har talats om vikten av utbildning. Det harinom högskolan tillkommit 18 000 platser på drygtett år. Det kan jämföras med att det tillkom 11 000 platser. Det visar att satsningenär mycket kraftig. Det är väl ingen hemlighet fördenna kammare att jag mycket gärna ser att detgörs än mer på detta område, inte minst genom attbredda och utveckla våra mindre och medelstorahögskolor. har en mycket liten andel avungdomar i åldern i högskoleutbildning.Detta är en av de saker som måste korrigeras.I övrigt hoppas jag att kommunerna fortsätter sittarbete för att ge ungdomar med bara två årsgymnasieutbildning ett tredje gymnasieår. Det ärdet bästa både ur ungdomens synpunkt och medhänsyn till mitt departements budget.Får jag sedan säga att jag har begärt att få ettmaterial från , och jag kommer att ta uppdirekta diskussioner just med regionalpolitiskautgångspunkter.Anf. 55 () replik:Herr talman! När det gäller den framtidaarbetsmarknaden delar jag i den meningen att jag anser att det äroerhört viktigt att vi använder lågkonjunkturenkonstruktivt. Jag framförde i mittinledningsanförande ett antal synpunkter på hurman skulle kunna gå till väga.För kännedom kan jag säga attarbetsmarknadsutskottet enhälligt - på denpunkten råder inga delade meningar i utskottet -har beslutat att vi skall ha ett antal seminarier ellerhearings, som man numera kallar det, om just denframtida arbetsmarknaden uppdelad på tvåområden, det ena avseende industri och privattjänsteproduktion och det andra avseende denoffentliga sektorn. Jag tror att jag talar för samtligapartier när jag säger att vi ser fram emot att få endiskussion om vad en konstruktiv och produktivarbetsmarknad kan innebära förlöntagarna.Jag vill sedan ställa ytterligare en fråga omutbildningen. hade kommentarerbeträffande gymnasieskolan och högskolan. Mendet absolut största behovet för dem som är utei arbete är en arbetsplatsanknuten utbildning. Ensådan utbildning kan också skapa möjligheter förandra att komma in på arbetsmarknaden. Jag serframför mig behovet av en mycket stor investeringi arbetsplatsutbildning. Det kan gälla utbildning förkompetensutveckling i det egna yrket ellerutbildning för något annat yrke, men i båda fallenen utbildning knuten till arbetsplatsen. Vi har 1,3miljoner löntagare med enbart nioårig grundskolaeller en kortare gymnasieutbildning. Dessalöntagare har ett mycket stort behov av utbildningför att kunna stå starka på den framtidaarbetsmarknaden.Börje kommenterade inte min fråga omhur mycket arbetsmarknadspolitiken tål. Jag skullegärna vilja ha en kommentar på den punkten,eftersom jag är övertygad om att ifall vi inte ser uppnu, så kommer vi att få stora svårigheter att göra dearbetsmarknadspolitiska medlen effektiva. Jaganser att vi nu bör satsa ökade reurser på utbildningoch investeringar och successivt växla om dearbetsmarknadspolitiska resurserna för att därefterkunna minska kostnaderna. Syftet är ju att minskadessa kostnader genom att sysselsättningen ökaroch fler kommer i arbete.Anf. 56 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Vi kan ju också beröraarbetsmarknadsutbildningens volym. Någon gångunder denna höst har över 100 000 människordeltagit i sådan utbildning. Det är en rekordnivå.Det har förekommit en del diskussioner om hurman i ett nära skede skall kunna hållaarbetsmarknadsutbildningen på en hyggligt högnivå.Om den arbetsplatsanknutna utbildningen vill jagsäga att huvuddelen av denna måste ske i företagenute på arbetsplatserna. Utbildningen måste ocksåske på företagens ansvar. Här gäller det naturligtvisatt skapa ett utrymme som gör att man har råd medden typen av framtidssatsningar. Det ärutomordentligt viktigt att man tänker på dessafrågor, men det orkar man inte göra på rätt sätt omman kämpar för sin överlevnad.Hur mycket tål ? Man ligger runt 5procentenheter. Jag tror att man i detta krisläge påarbetsmarknaden kommer att behöva tåla litet till.Jag vill inte fastna vid en viss procentsats, men minmålsättning är fortfarande att de av våra ungdomarsom inte kommer in på den ordinariearbetsmarknaden skall gå i utbildning, kunna startaeget med rekryteringsstöd och ordinarie avtal ellergöra praktik. är det en hel delungdomar som står utanför ordinariearbetsmarknad.Det är också min målsättning att hållaarbetsmarknadsutbildningen uppe, tillsammansmed den nya arbetslivsutvecklingsåtgärden, somjag tror kan bli rätt omfattande. När man reser runti landet möter man många som funderar just på denåtgärden.I det korta perspektivet kan nivån alltså bliytterligare något högre, och sedan hoppas jag går ner på normal nivå så fort som möjligt.Andre vice talmannen anmälde att nanhållit att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 57 HANS () replik:Herr talman! Jag har ett par kommentarer ochfrågor.Först vill jag tacka arbetsmarknadsministern för atthan svarade på min fråga om ungsomspraktiken.Jag tolkar svaret så, att arbetsmarknadsministernär medveten om att det är ett problem att ha 80 000ungdomar placerade i gråzonen mellan arbete ochpraktik utanför ett reellt anställningsförhållande, iett slags provanställning med en specialiseradbetalning. Jag tror att det är ett problem både förungdomarna och för de åldersgrupperna på denomgivande arbetsmarknaden.Jag har alltså accepterat detta, vilket jag hoppas attarbetsmarknadsministern noterar. Jag haraccepterat det trots våra starka dubier, eftersom vinu har ett så akut läge.I stället för att koncentrera sig på den väldigt akutaoch ganska fruktansvärda arbetslöshetssituationenrunt om i landet, kommenteradearbetsmarknadsministern det positiva arbete sompågår när det gäller att förbättra produktionen.Min direkta fråga är: Är arbetsmarknadsministernmedveten om hur viktigt det är med positiva, lokalarelationer mellan fackföreningen och företaget ochmöjligheten till decentraliserade kollektivavtal?Jag är mycket rädd för den utveckling som är pågång kring de arbetsrättsliga frågorna, att vi gårmot en djupt konfliktfylld situation, som starktskulle störa den här utvecklingen.Min andra fråga är den jag ställde tidigare.Kommer det förslag angående kompetenshöjning iföretagen? Kommer det förslag som innebärstimulanser till företag som satsar på att inomramen för företaget höja teknik- ochkompetensnivån hos sina medarbetare ellerlöntagare? Jag tror att det är absolut nödvändigt omvi skall komma ur den här situationen.Jag har också en liten kommentar angående deproblem som finns. Många företag går medförlust. I första hand handlar det ju faktiskt om förhöga räntor, för stora kapitalkostnader, för dyrainvesteringar och otillräckligtkapacitetsutnyttjande, dvs. för dålig efterfrågan.Det är därför vi har framställt en serie med förslagsom handlar om hur man kan stärka den inhemskaefterfrågan, med investeringar och på annat sätt.Anf. 58 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! har tolkat det jagsade rätt. Jag är medveten om, att om mellan 80 000och 100 000 ungdomar befinner sig inom ramen fören åtgärd, då uppstår vissa problem här och där. Jagnoterar också att har gjort sammahelhetsbedömning som jag gjorde för något årsedan, nämligen att det ändå är viktigt att vi gerungdomarna en möjlighet att skaffa sig den härarbetslivserfarenheten och att man då får ta ett ochannat frågetecken i kanten.Sedan till andra fråga. En avhuvudfrågorna i är densom rör decentraliseringen. Det gäller att få ett braoch nära förhållande på den lokala arbetsplatsen.Körordningen är att förenkla, göra det förståeligtoch decentralisera. Jag vet från alla mina besök utei landet - nu och tidigare - att det är när man riktigtnår varandra, när man har samma uppfattning omhur man skall gå till väga för att få ordning på sakeroch ting, som man får de riktigt godaproduktivitetsresultaten. Med våra gränservidöppna måste vi nu vara lika duktiga som man äri ett stort antal länder ute i världen.Hans Anderssons tredje fråga gälldekompetenshöjning. När man ser att det börjar gåuppåt, när man ser att det finns litet avöverbryggning fram till dess att man behöverproducera för fullt, då är utbildning i företag ettviktigt inslag. Jag bedömer det så, att jagunder våren litet utförligt får komma tillbaka tillriksdagen i den frågan.Något som jag tycker är litet bekymmersamt ochsom jag har stött på under denna höst är att ett stortantal människor vill starta eget men att det råderbrist på starta-eget-medel ute påarbetsförmedlingarna. Det är intetillfredsställande, och jag kommer att återkommaockså i den frågan.Det finns inget bättre för den enkilde eller förföretagen än en klart sjunkande ränta. Olikapartier har litet olika synpunkter kring detta, menom vi har samma målsättning kanske det går.Anf. 59 HANS () replik:Herr talman! Arbetsmarknadsministern säger attdet råder brist på starta-eget-medel, men det värstaär ju att det råder brist också på många andramedel.Även jag gör ganska många resor runt i landet, ochjag besöker då bl.a. arbetsförmedlingar. Det ärmed fasa jag ser att arbetsförmedlingarna får lov attställa in programmerade insatser, utbildning ochannat, därför att det faktiskt saknas medel. Jag kaninte tänka mig någonting sämre för de berörda, dearbetslösa, för kommunerna, för budgeten eller församhället än att man låter människor varaoverksamma i stället för att ha dem i utbildningeller i något annat som pekar framåt och somutvecklas.När det gäller ungdomsfrågan är jag glad att vi äröverens. Jag hoppas att det kommer att tas emotpositivt när jag tar initiativ till att institutet medungdomspraktik omprövas och utvärderas utifrånen hel serie av aspekter, som jag skall återkommatill.Min sista fråga gäller egentligen bristerna. När tarpengarna slut? Jag vet att pengarna förutbildningsinsatser är slut på flera olika håll, menvad skall hända under resten av budgetåret?Kommer arbetsmarknadsministern med ytterligaremedel för att vi skall kunna behålla en arbetslinjehär i ?Anf. 60 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag hoppas att före juluppehålletkunna ha ett samtal med ledningen förArbetsmarknadsverket i syfte att tala om vissasaker, som jag tänker återkomma till riksdagenmed . Det rör sig om just sådant somskall beröra av innevarandebudgetår.Anf. 61 ():Herr talman! är ett datum somkommer att gå till den svenska skattehistorien. Dågenomförs den förmodligen kraftigasteskattehöjningen i historia. Och den somgenomför denna höjning är den moderateskatteministern i den moderatledda regeringenBildt!Det totala skattetrycket kommer att höjas.Marginalskatten kommer att skärpas. Momsenkommer att höjas. Bensinskatten kommer atthöjas. Utlovade skattesänkningar påkapitalinkomster och förmögenheter kommer inteatt genomföras. Sammantaget kommer hushållennästa år att drabbas av skattehöjningar på ca 28miljarder kronor. Lägger man därtill tidigarefattade beslut om höjda energiskatter ochavskaffade schablonavdrag, blir höjningen ca 37miljarder.Allt detta står naturligtvis i bjärt kontrast tilltidigare ganska yviga löften om skattesänkningarfrån ledande moderata politiker. Så här sade t.ex.Bo Lundgren till mig i den allmänpolitiska debatteni : ''Ändå har talare efter talare frånsocialdemokratin i denna debatt slagit vakt om devärldsrekordhöga skatterna. I realiteten har mannästan pläderat för att höja dem ytterligare. Det ärbra med höga skatter, säger man, och med deoffentliga utgifter som skatterna finansierar. Dettakunde man höra nu senast från . Varoch en inser naturligtvis, att det är en fullkomligtomöjlig politik att sticka huvudet i sanden och intelåtsas om skatternas avgörande betydelse. Vi måstesänka skatterna - - -. ''Detta budskap har sedan fortsatt atthamra in ända till september månad . är detden moderate skatteministern som slår vakt om ''devärldsrekordhöga skatterna''.I samma debatt - den allmänpolitiska debatten ioktober 1991 - lovade högtidligenockså att skattereformensmarginalskattesänkningar skulle ligga fast. Nuhöjer han marginalskatten genom att avskaffaschablonavdraget, sänka grundavdraget ochavskaffa det s.k. reallöneskyddet i skatteskalan.När det gäller momsen är det väl allom bekant attsåväl som vid ett flertaltillfällen har krävt långtgående sänkningar avdenna. Momsen skulle ner till europeisk nivå, hardet hetat. har man preciseratsänkningen till . återför samma herrar dengenerella momssatsen till 25 %.Bensinskattehöjningar har varit något av ett röttskynke för Moderata samlingspartiet. För attfinansiera den stora skattereformen föreslogsocialdemokrater och folkpartister en höjning med1 krona och per liter. Då sade såhär: ''Det verkar nu närmast vara med vällust somman klämmer till med dramatiska ökningar avbensinpriset.