prot · GF09127 · 1992-06-09 00:00:00 — Man måste tänka sig noga för,och man måste göra noggranna utredningar, innanman vidtar förändringar.Jag känner vidare ett behov av att klargöra att vi --till skillnad från Ny demokrati -- inte är beredda attsälja vår själ och vår uppfattning när det gällersamtal vare sig med Socialdemokraterna eller medregeringspartierna. Vi agerar alltid utifrån depolitiska sakfrågorna.Fru talman! Jag yrkar bifall till motion Sf39. Vi iVänsterpartiet kommer att rösta för reservation nr3.Fru talman! Jag vill tillägga att man somrepresentant för vårt parti är ensam både i utskottetoch i statliga kommittéer. Jag har ett viktigtsammanträde i kommittén för det allmännasskadeståndsansvar. Jag har vid ett flertal tillfällenvalt bort detta arbete. Men måste jag väljabort den fortsatta debatten här i kammaren. Jagville bara meddela detta.Anf. 8 (nyd) replik:Fru talman! Jag vill kommentera det som BerithEriksson sade om att det skall bli en fast ersättningtill tandläkare. Hon ansåg att dessa försök var bra,dvs. att tandläkaren inte kan påverka sin inkomstgenom sitt arbete. Detta är ett typiskt exempel påsjukvårdssocialism. Det förvånar mig inte att enrepresentant för det tyckeratt socialism är bra, men det förvånar mig att hittasådant här i en folkpartistisk proposition, dvs. hyllar de tankegångar som går ut på att maninte medelst arbete kan påverka sin inkomst. Detär just detta som vi har sett resultatet av iöstblocket. Vi har haft nog med socialism i Europa.Anf. 9 () replik:Fru talman! Jag vill göra på att jag inte uttalade mig om någotvisst system, eftersom det inte finns något sådantförslag, utan jag uttalade mig för ett system, därtandläkaren själv är kostnadsmedveten, och därinte patienten är den som skall ta ansvaret för atttandläkaren blir kostnadsmedveten.Anf. 10 (m):Fru talman! Jag vill börja med att yrka bifall tillutskottets hemställan under momenten 1--5 och 9--10.Avsnittet om tandvårdsförsäkringen kommerLiselotte Wågö att behandla i ett senare anförande.I regeringens strategi att sanera landets finanseroch skapa utrymme för nyinvesteringar inomindustri och näringsliv krävs besparingar när detgäller de offentliga utgifterna. En lång rad svåramen nödvändiga besparingsbeslut har redan fattatsoch flera återstår. Syftet är dock inte enbart attspara pengar i statskassan, även om alla insernödvändigheten av att också detta sker. Ett långtviktigare mål är givetvis att åstadkomma störreeffektivitet i systemet genom att konsekvent hävdaarbetslinjen och öka kopplingen mellan avgifteroch förmåner. Den generella välfärdspolitikenmåste, för att erhålla långsiktig acceptans, upplevassom rättvis och effektiv. Detta är inte alltid fallet . I stället uppfattas socialförsäkringssystemet avmånga som ett oöverskådligt lapptäcke med inslagav motsägelser. Arbetet bör därför inriktas på attge den generella välfärdspolitiken en bättrestruktur och inriktning för att befrämja dendynamik och tillväxt som landet så väl behöver.Ett bärande element i regeringspartiernas politik ärett ökat inslag av självrisk i försäkringssystemet,något som vi menar relativt lätt kan bäras av dendel av befolkningen som inte så ofta har behov avatt utnyttja socialförsäkringsförmånerna. Men fördem som ofta har sådana behov skall etthögkostnadsskydd finnas. Detta synsätt präglarockså utskottets betänkande i vad avserläkemedelsförmånerna.Utskottets beredning av detta betänkande har varitomfattande och ambitiös. En utfrågning medsocialutskottet har genomförts till vilken en radolika intressenter och myndigheter inbjudits attlägga fram synpunkter. Vidare har ärendetremitterats till socialutskottet, lagutskottet ochnäringsutskottet.Bakom socialförsäkringsutskottets förslag i vadgäller läkemedelsförmåner står de fyraregeringspartierna och Ny demokrati, som haranslutit sig till regeringspartiernas förslag.Kontakterna med nydemokraterna har varitförtroendefulla och enligt min mening heltkorrekta.Utskottets förslag skiljer sig på ett par punkter frånregeringens.I propositionen föreslås bl.a. att avgiften för ettläkemedel skall vara . för varjeytterligare läkemedel som inhandlas vid sammainköpstillfälle. Utskottet föreslår i stället attavgiften skall vara . för varjeytterligare läkemedel. Självrisken blir härmedhögre, men för dem som har större behov avläkemedel kommer kostnaderna att bli mindre,jämfört med regeringens ursprungliga förslag.Det kan noteras att huvudparten av de utskrivnarecepten endast innehåller en eller ett parpositioner. I dessa fall blir alltså kostnaderna förden enskilde högre än med regeringens förslag.Ofta är det då fråga om inköp som den enskilde görnågon eller . Personer medstörre behov av läkemedel har, som nämnts, oftastmer omfattande recept, och eftersom endast 10 kr.betalas för varje efterföljande recipe får dessa enlägre kostnad, jämfört med kostnaden enligtregeringens förslag. Utskottet har härvid tagitintryck av pensionärs- ochhandikapporganisationernas synpunkter.Sammanlagt blir besparingarna i denna del ca 500milj.kr., vilket är mer än vad regeringen har räknatmed.Vidare höjs högkostnadsskyddet från . Utskottet gör ett tillkännagivande,innebärande att staten inte skall bära kostnadernaför de fall där huvudmännen själva önskar läggahögkostnadsskyddet lägre än . Genom ensådan ändring uppstår en besparing på ca 200milj.kr. Detta tillkännagivande sker bl.a. medanledning av s-motioner.I en motion från har föreslagits enperiodisering av högkostnadsskyddet till högst 300kr. Högkostnadsskyddets utformningär föremål för behandling imerkostnadsutredningen.I sin strävan att begränsa läkemedelskostnadernaföreslår regeringen vidare ett införande av ettreferensprissystem, innebärande att ersättningenfrån den allmänna försäkringen baseras på detbilligaste läkemedlet, vilket är ett s.k. generika.Förutsättningen är då givetvis attersättningsläkemedlet är likvärdigt medoriginalpreparatet. Besparingen blir ca 200 milj.kr.för budgetåret.I vad gäller införandet av ett referensprissystem harfarhågor framförts av bl.a. läkemedelsindustrin,precis som har påpekat. Manframhåller att svenska läkemedelspriser är låga viden internationell jämförelse, något som synes varariktigt. Om ett system med referenspriser införs,förutser läkemedelsbranschen prissänkningar,vilket för övrigt är syftet med reformen.Prisbildningen i påverkar de svenskaläkemedelsbolagens priser på motsvarandeprodukter vid försäljning utomlands, och därmedsjunker lönsamheten något för företagen.Inom branschen anser man att forskning ochutveckling av nya läkemedel därmed skulle kommaatt försvåras. Om ett referensprissystem ändåinförs menar läkemedelsbranschen bl.a. att enförlängd patenttid är nödvändig, att en avregleringav Apoteksbolagets distributionsmonopolgenomförs och att fri prissättning påläkemedelsprodukter som inte omfattas avreferensprissystemet införs.Även om läkemedelsverket inte befarar sammanegativa effekter som läkemedelsbranschenförutser, har utskottet tagit dessa farhågor på stortallvar. På flera punkter tillgodosesläkemedelsbranschens önskemål.Näringsutskottet, vars yttrande i denna del vägertungt, menar visserligen att regeringsförslaget kangenomföras utan några större men förläkemedelsbranschen, men understryker samtidigtvikten av en noggrann uppföljning inte minst i vadgäller läkemedelsbolagens forskningsverksamhet.En särskild samrådsgrupp har uppenbarligeninrättats för reformens genomförande, och det ärenligt utskottet naturligt att denna grupp får iuppdrag att följa frågan fortlöpande. Enutvärdering bör ske . Det är mycketviktigt att denna uppföljning sker. De svenskaläkemedelsföretagen är framgångsrika och betyderoerhört mycket för landet genom sin storaexportandel. Forskning och utveckling drar mycketstora belopp och därför krävs hög lönsamhet. Jagdelar helt synpunkter i dettasammanhang.Regeringen har också tillsatt en särskildutredningsman som skall se över bl.a.Apoteksbolagets framtida roll somensamdistributör. Vidare kan också noteras att dennuvarande priskontrollen beträffande läkemedelavskaffas och en i princip fri prissättning införs,dock givetvis med den begränsning som det innebäratt vara listad för att ingå i läkemedelsförmåneninom sjukförsäkringen.Frågan om patentförlängning har prövats ilagutskottet. kan här knappast genomföraen ensidig förlängning av patenttiderna. Inom EGförbereds nu en förordning i syfte att förlänga deneffektiva patenttiden i likhet med vad som skett iUSA och . En sådan förordning avses ocksåbli inarbetad i . Det förutsätts attförslag om patentförlängning läggs fram avregeringen så snart omständigheterna tillåter det.Utskottet vill också understryka vikten av attläkemedelskommittéernas arbete utvecklas ochstärks. I både s-motionen och har detta tagits upp, och utskottet föreslårett tillkännagivande i dessa delar, bl.a. medanledning av motionerna.Om följer utskottets förslag, blirbesparingarna ca 960 milj.kr. för kommandebudgetår, vilket är mer än 300 milj.kr. mer än vadregeringen har föreslagit, något som jag utgår ifrånatt regeringen noterar med tacksamhet. Dessutomhar förslaget i vissa delar fått en bättre utformningän i propositionen. Jag hoppas givetvis attregeringen också härvidlag är nöjd med vadriksdagen kommer att åstadkomma.Jag vill slutligen också säga att det ändå mellan allapartier i utskottet har varit konstruktiva samtal omdetta betänkande. Det är visserligen inte ett enigtförslag, men skillnaderna är inte större än attkänslan av samsyn ändå finns där.Det finns en hel del av intresse isocialdemokraternas motion, och utskottetsbetänkande innehåller ett par förslag som hämtatsfrån denna motion. Vi noterar socialdemokraternasvilja att genomföra besparingar. Vi är docktveksamma till att i budgetsammanhang räkna medeventuella frivilliga prisstopp somläkemedelsbranschen erbjuder i utbyte mot attslippa referensprissystemet.Även motion innehåller mycket avintresse, liksom . Dessamotioner har också fått en i vissa delar välvilligbehandling.Tack för ordet!Anf. 11 Statsrådet ():Fru talman! behandlar nu förslag frånregeringen som framför allt gäller läkemedel ochtandvård. Det förefaller nu som omutskottsmajoriteten på flertalet punkter ställer sigbakom regeringens förslag i propositionen. Detfinns några undantag. Det gäller framför allt fråganom egenavgifterna vid inköp av läkemedel ochkonstruktionen av högkostnadsskyddet. Jag skallåterkomma till detta.Regeringen gör en ganska omfattande genomgångav kostnaderna i socialförsäkringssystemet.Bakgrunden är förstås den mycket snabbakostnadsutveckling som har ägt rum och det aktuella statsfinansiella läget. Mengenomgången syftar inte bara till att förhindra attkostnaderna fortsätter att expandera mycketsnabbt, utan den syftar också till att man skall få ensådan inriktning att värden av den art som vi villbefrämja befrämjas.Förändringarna skall äga rum inom ramen för engenerell välfärdspolitik. De skall i förekommandefall utformas så att de bättre gynnar sparande ocharbete i samhället, och de skall förstås få en sådanutformning att vi får mesta möjliga valuta förpengarna som sätts in i dessa system.Utvecklingen inom modern läkemedelsindustri ivårt land och runt om i världen är sådan att det skermycket stora framsteg. Det sker förbättringar förde enskilda. är de förbättringar som ägerrum dessutom kostnadseffektiva i den meningen attde totala kostnaderna blir lägre än vad de eljestskulle kunna vara. Svensk läkemedelsindustri ärdessutom, vilket redan har påpekats i dagensdebatt, mycket framstående på detta område.Detta tror jag inte att vi behöver diskutera någonlängre stund. Svensk läkemedelsindustri görmycket stora insatser, och man har också,glädjande nog, fått för detta genom att manhar hyggliga inkomster, vilket då och då kannoteras på tidningarnas handelssidor.När detta är sagt om läkemedlens stora betydelseoch betydelsen inom modern sjukvård, bör detockså påpekas att man i nästa samtliga länder avSveriges typ också diskuterar kostnadsutvecklingenför läkemedel, att nästan samtliga regeringar ochparlament funderar över olika åtgärder för att hållatillbaka kostnadsutvecklingen och att man på olikahåll i världen genomför förändringar i detta syfte.Regeringen har i sin proposition föreslagit enåtgärd som vi har kallat referensprissystem, ochavsikten är att spara ungefär 400 milj.kr. per helår.Under det första budgetår som det är aktuellt rördet sig om 200 milj.kr., eftersom vi föreslår attsystemet träder i kraft nästa år.Tanken bakom systemet är att när det finnsläkemedel som är identiska och för individen, somman säger, biekvivalenta, skall försäkringen ersättabara det som är billigast. Det handlar inte om attförbjuda några varor, och det handlar inte om inte skall få något stöd från samhället om manväljer sådana varor, utan det handlar om attförsäkringen betalar bara det som är billigast närdet finns flera likvärdiga läkemedel.Självfallet medför detta ökade uppgifter för våraläkare. De kommer att behöva informerapatienterna mer än om detta. Man kanmöjligen säga att det är märkligt att vi så länge harkunnat ha en sådan ordning att vi inom ramen försjukförsäkringssystemet betalar 400 milj.kr. mer änvad vi skulle behöva göra. Man kan också fråga sigom något privat försäkringsbolag skulle accepterasådana villkor att man ersatte varor när det finnsidentiska som kostar avsevärt mindre.En mycket viktig fråga i detta sammanhang ärförstås frågan om patent. Det är klart att helapatentinstitutionen är tillkommen för att slå vaktom möjligheterna till utveckling som manvill bevara möjligheten till fri konkurrens med allade fördelar som den för med sig. Varje form avpatentsystem och varje form av beslut om längdensom patenten skall gälla handlar om en avvägningmellan å ena sidan den fria konkurrensen, i vilkenpatenten gör ett ingrepp, och å andra sidanönskemålet om att vara säker på att vi får en sådantingens ordning att man ute i olika företag m.m. ärberedd att satsa på att ta fram nya produkter som vihoppas skall kunna komma mänskligheten tillfromma. Och så är fallet när det gäller det heltövervägande antalet läkemedel.Det har under resans gång hävdats att det skulle blibesvärligt för läkemedelsindustrin om en sådantingens ordning infördes, då man utomlands inteskulle kunna ta ut det pris som man tar ut, eftersomman ganska snabbt skulle tvingas sänka priserna iSverige till den nivå som gäller för det billigastepreparatet. Det argumentet bär ju på ytan någonform av trovärdighet i så måtto att man skullekunna tänka sig att det skulle kunna vara så. Detskulle kunna vara sant att varor som säljs i Sverigetill ett högt pris inte kan säljas till ett högt prisutomlands om priset sjunker. Man kan i och för sigfråga sig om detta är skäl nog för den svenskasocialförsäkringen att bibehålla detta höga pris iSverige.Fru talman, det är dessutom på det sättet, vilket harframkommit under ärendets beredning, att detunder kommande år knappast finns någraprodukter som detta gäller. Det finns alltså nästaninga produkter där både patenttiden har gått ut ochdet finns billiga generika och där man säljer demutomlands. Det problem som skulle kunna uppståpå denna punkt kommer att uppstå först om någraår för den svenska läkemedelsindustrin.När det gäller själva hanteringen av frågan har jagblivit litet förvånad över att Socialdemokraterna ärdet parti, och såvitt jag förstår det enda partiet, somkommer att rösta emot införandet av ettreferensprissystem. Vi hade endiskussion med anledning av en interpellation avKent . I denna debatt deltog förutom migoch även tror jag. Däruttryckte jag min förvåning över attSocialdemokraterna inte var mer måna om att se tillatt göra vettiga besparingar isocialförsäkringssystemet, besparingar som kangenomföras på ett sådant sätt att patienterna intefår det sämre och att statskassan spar pengar,pengar som kan användas till att nedbringa detbudgetunderskott som vi har och som ger effekterinte minst på ränteläget i vårt land.Utskottet har efter den noggranna beredning somhar ägt rum och efter hörande av flera andra utskottkommit fram till att man vill understryka vikten avatt det sker något i patentfrågan och att regeringenser till att den frågan bevakas. Jag kan frånregeringens sida då förstås säga att jag självfalletskall lyssna till utskottet i denna fråga, och dettillkännagivande som jag gissar kommer om enstund från sida kommer naturligtvis atttas på fullaste allvar, just med syfte att uppnå dennaavvägning mellan å ena sidan behovet av frikonkurrens och å andra sida behovet av att få framnya produkter.När det gäller patientavgifterna innehöllpropositionen en innovation i så måtto att man frånregeringens sida föreslog att man inte bara skulle haett belopp per utskrivet recept utan att antaletposter på receptet skulle påverka kostnaden för denenskilde. Utskottet har valt att ansluta sig tilldenna princip, men i ganska liten utsträckning,eftersom tillkommande läkemedel utöver ett perrecept kommer att belasta den enskilde med enkostnad av 10 kr.Detta förslag kan möjligen vara en rimlig avvägningom man vill pröva något nytt, dvs. att låta varje postkosta något, och inte vill att det skall bli för storeffekt på denna punkt. Att utskottsmajoritetensförslag dessutom leder till att statskassan sparavsevärt mer pengar är ju ingen nackdel sett urregeringens synvinkel. Det är t.o.m. så, för attanspela på det som sade, attregeringen med viss tacksamhet noterar detta i detläge som statsfinanserna befinner sig i.Högkostnadsskyddet är naturligtvis extremt viktigtinom ramen för en generell välfärdspolitik.Utskottsmajoriteten ansluter sig till den nivå somhar föreslagits i propositionen, dvs. att det överstataket skall vara . Därutövertillstyrker utskottsmajoriteten ett förslag frånSocialdemokraterna som, såvitt jag förstår, syftartill större enhetlighet när det gällerhögkostnadsskyddet, eller åtminstone till att delandsting som skulle välja en lägre nivå än 1 600 kr.kommer att till staten få betala de kostnader somstaten åsamkas på läkemedelskontot. Även dettabidrar förstås till ökade inkomster för statskassanoch det offentliga. Detta bidrag frånSocialdemokraterna kan vi framföra vårtacksamhet för.I samband med diskussionerna om läkemedlen haren mängd andra förslag förts fram, varav flera ärvärdefulla, inte minst gäller dettaläkemedelskommittéernas arbete som ju har varitmycket lyckosamt inom den slutna vården och somenligt min mening bör få en ökad betydelse inomden öppna vården när det gäller framför allt valetav terapier m.m.Det har ibland i diskussionen framförts att detskulle finnas någon motsatsställning mellanreferensprissystemet och läkemedelskommittéernasarbete. Så är icke fallet. Om man vill spara pengari systemet och få mesta möjliga valuta förskattepengarna behövs båda sakerna. Vi noterarnaturligtvis vad utskottet har skrivit på dennapunkt.Fru talman! några ord om tandvården därdet mera handlar om att regeringen har anmält hurden ser på frågan och att markerar hurden ser på det hela. Vi uppnår nu en besparing istatsbudgeten genom två insatser inomtandvårdsförsäkringen.Därutöver avser regeringen att tillsätta enutredning för att se över den tandvårdsförsäkringsom infördes . Då vartandhälsan mycket dålig på många håll. Vårförhoppning är att man skall kunna få till stånd ensådan tingens ordning att man ökar stödet tillförebyggande insatser och minskar det tillreparativa inslag. Detta har bl.a. framförts fråntandläkarhåll i den offentliga debatten, och det äringen nackdel i detta sammanhang.Fru talman! Med tanke på att detta är enproposition som lagts fram av en minoritetsregeringär vi glada över det resultat som verkar kunnauppnås i riksdagen.Anf. 12 () replik:Fru talman! Jag vill ta upp två frågor. Statsrådetuttalar sin förvåning över att vi vill slå vakt om attdoktorn skall kunna förskriva den medicin hananser lämplig. Jag sade i mitt inledningsanförandeatt vi tycker att det är utomordentligt viktigt attdoktorn har sitt medicinska ansvar och även ettkostnadsansvar. Dessutom har vi i vår motion tagitupp vikten av att läkemedelskommittéerna skall fåökat ansvar och en sammansättning som är lämpligför det ansvar som de skall ta.I propositionen har man dessutom pekat på, att ompatienten inte är riktigt nöjd skall det finnasmöjligheter att ansöka om att få behålla den gamlamedicinen. Om man då får ett negativt besked,skall man t.o.m. kunna överklaga det beslutet. Jagundrar vad som händer . Man byggerupp en byråkrati för att pröva frågor som ligger påett sådant plan att vi enligt min mening inte bordevara beredda att införa en sådan byråkrati.Jag tror på läkarnas ansvar. Det finns avarter blandläkare liksom bland alla andra yrkesgrupper. Menjag har den tilltron, och jag tycker att man inte skallslå till när det gäller läkarnasförskrivningsrätt.När det sedan gäller kostnaderna talar vi väldigtmycket om att läkemedelskostnaderna stiger brantoch att läkemedlen blir dyrare. Men vi talar aldrigom effekten av de nya och mer effektiva medlen. Sepå astma- och allerigimedicinen. Hur storaförtjänster gör man inte inom försäkringskassornagenom att inte behöva betala ut sjukpenning förarbetsoförmåga, eftersom människor kan vara iarbete? Se på Astras medicin Losec, som har gjortatt antalet magsårsoperationer har sjunkitdramatiskt, och som medfört att människor medolika magbesvär är i arbete. Där har kostnadernabåde inom sjukvården och försäkringen minskat.Här borde man göra en sammantagen översyn föratt se vilka effekterna är när det gäller de dyrareoch mer effektiva läkemedlen och inte bara ensidigttala om de ökade kostnaderna. Det handlar omsamhällsekonomi. Det är viktigt att vi också i sådanhär debatt lyfter fram dessa frågor.Anf. 13 Statsrådet ():Fru talman! säger att vi inte talar omeffekterna av läkemedel utan bara klagar överkostnaderna. Det är förvisso inte sant, vilket t.o.m.märktes i inledningen av mitt anförande alldelesnyss. eftersom jag började med att säga attläkemedlen har stor betydelse för förbättringarinom sjukvården. Jag har i övrigt när det gällerbeskrivningen av vad moderna läkemedel kan göraingen anledning att polemisera mot konstaterar att vi är överens på den punkten.Det finns enligt min mening ingen anledning förDoris eller någon annan att ifrågasätta att jageller regeringen inte skulle se positivt på denfantastiska utveckling som äger rum bl.a. påläkemedelsområdet. Det är inte den frågan somriksdagen debatterar, utan det är om vi ävenfortsättningsvis från det allmänna, frånsocialförsäkringen, skall betala ut 400 milj.kr. merän vad som är nödvändigt för att få de medicinersom patienterna behöver.Det är den frågan som har att ta ställningtill här . Jag tycker knappast att fråganbefrämjas av allmänna uttalanden om att detta medkostnader kanske inte är så allvarligt. Sanningen ärförstås att vi måste se till att få bästa möjliga valutaför varje skattekrona.Anf. 14 () replik:Fru talman! Jag fick inget svar på min fråga när detgällde möjligheterna att ansöka att få behålla dengamla medicinen och att man också skulle kunnaöverklaga ett negativt beslut. Finns det inte bättrevägar att gå? Skulle det inte varit bättre att låtadoktorn få behålla ansvaret och i samverkan ochförtroligt samtal med sin patient komma fram tillbästa terapin? Har inte statsrådet några bekymmeröver vad som kommer att hända på apoteken närdessa resonemang kommer att tas upp där?Jag tycker att man slår till dramatiskt ochomedelbart. Man kunde pröva en annan väg innanman tog bort dessa möjligheter. De som får sittaemellan blir patienterna.Anf. 15 Statsrådet ():Fru talman! Jag har inte i något av mina inlägg talatom avarter bland läkarna, som det i sitt förrförra inlägg. Vad vi frånregeringens sida har gjort är att med hjälp av denexpertis som exempelvis finns på läkemedelsverketförsöka bedöma om det finns möjligheter att se tillatt det svenska folket får de mediciner som detsvenska folket behöver och om vi på något sätt kanspara pengar. Vi har då kunnat konstatera att detskulle kunna inbesparas i storleksordningen 400milj.kr. per helår.Det kan sannolikt bli problem när man byter frånett system till ett annat.