prot · GF09127 · 1992-06-09 00:00:00 — Minaborgerliga vänner sade då att inte är derasmönster, utan det är Västtyskland.Jag fick en promemoria från ambassaden i på25 sidor som beskrev tysk sjukvård. Det är sammafenomen. Det finns även här de som tror, JerzyEinhorn, att om man tar pengarna från höger fickaoch betalar sjukvården är rätt bra. Men om man tarpengarna från vänster ficka är det fel, och dåäventyras samhället. Så är det inte. Om man väljerden här metoden blir man inte av med utgiften. Omman kunde bli av med utgiften skulle jag förståttdet hela. Folk kommer inte sluta bli gamla ellersjuka. Utgiften kommer att finnas kvar. Frågan ärhur denna utgift skall betalas. Skall den betalaskollektivt och solidariskt via skatterna eller genomförsäkringslösningar?Den politik som förs, och som vi här är bereddaatt fatta ett stort beslut om när det gäller denkommunala ekonomin, kommer att få dessakonsekvenser. Jag hoppas att harrätt och att jag har fel. Jag hoppas att hansoptimism är berättigad. Det finns dock ingaexempel i vår omvärld som för mig har kunnat visaatt man når bättre eller billigare lösningar denvägen. Jag tror att det svenska systemet står siggott. Det är en myt att det skulle vara nödvändigtatt sänka skatterna för att få i gång tillväxten. Jagtror inte att vi har fått ett enda ytterligarearbetstillfälle för de skattesänkningar som hargjorts när det gäller småföretagen,kapitalägare och annat.Anf. 199 () replik:Herr talman! Jag kan bara upprepa vad jag harsagt. Jag är optimistisk. Det finns system i andraländer som fungerar bra. Jag vill nämna Canadasom exempel. Jag vill bara peka på en enda sak --har säkert observerat detta.Riktlinjerna för finansieringsutredningen, somtillsattes , talar om en allmän, solidarisk,gemensam finansiering av sjukvården. Något annatgäller inte.Anf. 200 ():Herr talman! Jag begärde ordet eftersom HansGustafsson yttrade sig på ett sådant sätt att man fickintrycket att kds var här för att äventyra välfärden.Som ett exempel tog han skattesänkningar på 32miljarder.Faktum är, , att vi har haft enfallande BNP . Vi räknar ocksåmed en fallande BNP . Från kds tror vi att dettill en del beror på att vi haft ett något för högtskatteuttag här i landet. Det är detta skatteuttag viägnar oss åt för få i gång bruttonationalproduktenoch tillväxten igen.Sedan till dessa 32 miljarder. Ingår det inte i dettabelopp 10 miljarder i form av en tillfälligmomshöjning som tillkom för att något kyla neröverhettningen i ekonomin? De kan man väl interäkna in här. 3 miljarder ligger i den beslutadeskatteomläggningen som Socialdemokraterna ochFolkpartiet kom överens om, men därSocialdemokraterna nu av någon anledning harhoppat av. 3 miljarder ligger på omsättningsskattenpå värdepappershandeln. Som utvecklingen harblivit, tycks Socialdemokraterna nu ha insett attdenna skatt inte var till fördel, och att det är bättreatt vi inte har den. Sedan tycks man hadubbelräknat en del inom skatteomläggningen,som vi ju skall debattera . Jag tror att detär bättre att skjuta den debatten till i morgon.Anf. 201 HANS () replik:Herr talman! När det gäller frågan ombruttonationalprodukten är det sant att vi bådedetta år, och kanske , har och kommer attfå en dålig utveckling.Jag redovisade att jag låtit räkna på hurbruttonationalprodukten förändrat sig till1991 -- det som i borgerlig redovisning brukar kallasdet förlorade årtiondet. Under detta förloradeårtionde ökade våra gemensamma tillgångar i fastapriser med 220 miljarder. har vi inte råd att hållabibilioteken öppna, och vi kan inte satsa påbarnomsorg och äldreomsorg. Jag tyckte att vilevde ganska hyggligt även , och då hade vi220 miljarder mindre. Skulle vi då inte , precissom , kunna svara för en anständigstandard? Var har de 220 miljarderna tagit vägen?Ni tror att vi för att komma någon vart behöverfortsätta att ytterligare sänka skatterna. Jag vill dåtala om att jag har räknat bort momsen, eftersom vivar överens om den. Den ändringen genomfördesav oss socialdemokrater och . Jag harräknat bort de siffrorna när jag säger att skatternahar sänkts med 30 miljarder. Det är en myt att troatt sänkningen av skatterna på det sätt som harskett skulle vara en förutsättning för att få i gångtillväxten. Det finns ingenting som tyder på detta.Jag medger att vi hade för höga marginalskatter,och de var skadliga när det gällde att få i gång entillväxtpolitik. Men det gäller inte på den härpunkten.Det är riktigt att jag här något gjorde gällande attkds var ute efter att utarma välfärden. Jag tror att nihar andra skäl. Jag menade att den politik ni stöderleder till detta. Jag tror inte att ni är här i riksdagenför den sakens skull.Dessutom sade jag att det vore bra om ni inte baragjorde er till företrädare för goda gåvor och godaseder, utan stod för någonting, antingen ni är emoteller för. Kds är ju snart som en kollektiv pastorJansson! Ni har inte en mening om någonting. Man bör i sitt parlament hävdade uppfattningar man har, och låta detta gå föreviljan att sitta kvar i kabinettet.Anf. 202 ():Herr talman! Det var ganska mycket det här. Jagtror att jag skall inskränka mig till att kommenterade 220 miljarderna som bruttonationalproduktenhar ökat med under 80-talet.Jag tycker, , att detta skulle hjälpaoss, så att vi inte skulle behöva ta ut så höga skattersom vi har gjort. Vi har då dessa pengar att fördelapå en bra sjukvård och en bra skola. Det måstedärför vara andra fel i samhället som gör att vibehöver ta ut så mycket skatter. Det är detta viförsöker att komma till rätta med.Litet åsikter har vi väl i varje fall. Jag brukar tryckapå den gröna knappen vid de flesta voteringarna.Det uttrycker i varje fall en åsikt.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutMom. 1 (kommunernas anpassning till densamhällsekonomiska utvecklingen)Först biträddes reservation 1 av Hans Gustafssonm.fl. med 136 röster mot 11 för utskottetshemställan med den ändring däri som föranleddesav bifall till motion Fi44 av m.fl. imotsvarande del. 159 ledamöter avstod från attrösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 171röster mot 125 för reservation 1 av Hans Gustafssonm.fl. 9 ledamöter avstod från att rösta.Mom. 2 (riktlinjer för den kommunala ekonominåren 1993--1995)Utskottets hemställan bifölls med 171 röster mot136 för reservation 2 av m.fl.Mom. 3 (ett nytt utbetalningssystem förkommunernas och landstingens skatteinkomster)Först biträddes reservation 3 av Hans Gustafssonm.fl. med 127 röster mot 11 för utskottetshemställan med den ändring däri som föranleddesav bifall till motion Fi44 av m.fl. imotsvarande del. 168 ledamöter avstod från attrösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 170röster mot 134 för reservation 3 av Hans Gustafssonm.fl.Mom. 6--8 (principerna för ett nyttstatsbidragssystem m.m.)Först biträddes reservation 5 av Hans Gustafssonm.fl. med 125 röster mot 11 för utskottetshemställan med den ändring däri som föranleddesav bifall till motion Fi44 av m.fl. imotsvarande del. 168 ledamöter avstod från attrösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 172röster mot 136 för reservation 5 av Hans Gustafssonm.fl.Mom. 10 (expertgrupp för översyn avstrukturutjämningen)Utskottets hemställan bifölls med 171 röster mot135 för reservation 6 av m.fl. 1ledamot avstod från att rösta.Mom. 13 (målstyrning, uppföljning ochutvärdering)Utskottets hemställan med godkännande avutskottets motivering -- som ställdes mot utskottetshemställen med den ändring däri som föranleddesav bifall till motion Fi44 av m.fl. imotsvarande del -- bifölls med acklamation.Mom. 20 (avveckling av bidraget till färdtjänst,servicelinjer m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 171 röster mot136 för reservation 10 av m.fl.Mom. 31--34 (skatteutjämningsbidrag,avräkningsskatt, m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 203 röster mot 18för utskottets hemställan med den ändring däri somföranleddes av bifall till motion Fi75 av GunhildBolander i motsvarande del. 84 ledamöter avstodfrån att rösta.Mom. 35 (kommunalt skattestopp )Utskottets hemställan bifölls med 171 röster mot134 för reservation 13 av m.fl. 2ledamöter avstod från att rösta.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Beslut om samlad voteringBeträffande de på föredragningslistan närmastupptagna ärendena, utbildningsutskottetsbetänkande UbU22, socialförsäkringsutskottetsbetänkande SfU17 samt trafikutskottetsbetänkanden TU25, TU23 och TU26, beslötkammaren på förslag av andre vice talmannen attde fick företas till avgörande i ett sammanhangsedan debatten i dessa ärenden avslutats.12 § Fristående skolorFöredrogsutbildningsutskottets betänkande1991/92:UbU22 Fristående skolor (prop.1991/92:95).Kammaren biföll utskottets framställning om attbetänkandet skulle avgöras efter endast enbordläggning.Anf. 203 ():Herr talman! Först vill jag gärna säga att jag tyckeratt det är bra att se skolministern här på enärendedebatt, trots att timmen är sen. Jag tror attdet är första gången, och jag vill därför passa på ochhälsa välkommen i den rollen. Honhar ju varit i kammaren förut ochsvarat på frågor. Jag tycker att det är extra viktigt idet ärende vi har på bordet i dag.Förslaget har lagts fram utan att regeringeninväntade den utredning och en sedvanligremissbehandling av den som skulle ha kunnat gesvar på många viktiga frågor. Det förslag vi nubehandlar har faktiskt väckt fler frågor än detbesvarar. När vi i utskottsarbetet har försökt få svarpå dem har det mest väckt irritation. Jag utgår frånatt det är sådant som kan ut.Herr talman! Det pågår något av ett trefrontskrigmot skolan. Det är regeringen som står förartilleriet.Regeringens ekonomiska politik -- en viktig del avden har just debatterats -- går ut på kraftigainskränkningar i kommunernas ekonomi. Det lederi till beslut i kommun efter kommun omstora besparingar på just skolans område. Detbetyder fler elever i varje klass, färre lärare ochandra vuxna i skolan, sämre lokaler, sämreelevvård, sämre skolskjutsverksamhet och mycketannat. Uppräkningen skulle kunna fortsätta.Rapporterna från oroliga föräldrar, elever ochpersonal duggar tätt. De demonstrerar ochprotesterar mot nedskärningarna. Men ingentingtycks hjälpa. De borgerliga majoriteterna i båderiksdag och kommuner har bestämt sig för att bildafront mot den offentliga sektorn, där skolan är enväsentlig del.Den andra frontlinjen börjar kunna skönjas när detgäller skolans arbetssätt och innehåll. Med slagordom att skolan skall ge kunskap vill man teoretiseraundervisningen och gå tillbaka till ett snuttifieratoch strikt ämnesinriktat arbetssätt. De rön somforskningen om barns utveckling ochinlärningsmekanismer har gjort bortser man från.Den tredje fronten öppnas nu mot själva grundidénmed en skola för alla barn -- en likvärdig skola föralla, som skall ge den bästa tänkbara undervisningåt alla barn och ungdomar.Grundskolan är en mötesplats för alla barn, oavsettsocial och kulturell bakgrund, etnisk eller religiöstillhörighet, för flickor och pojkar, för rika ochfattiga. Den tanken är gammal. När folkskolan idagarna fyller har man här och där kunnatläsa om , ecklesiastikminister i ett parliberala ministärer sedan.Han betonade ofta att den obligatoriska skolanskall vara en skola för alla barn. Först då även sätter sina barn i samma skola, finns det ettallmänt intresse för att genom skatter ge dennaskola en god kvalitet, sade han. Och först då allasamhällsklassers barn får gå i samma skola och lärakänna och leva med varandra kan det skapas vadhan kallade medborgerlig enhet inom nationen. Sålångt anade säkert inte att hans tankar skulle fåförnyad aktualitet , på grundav att en borgerlig regering i sin privatiseringsiverlägger förslag som riskerar att förfuska tankarnaom en skola för alla. Men så är det.Den proposition som vi behandlar heterProposition om valfrihet och fristående skolor. Denhar dock inte så mycket att göra med elevers ochföräldrars rätt att välja skola. Den rätten är redanfastlagd av , dessutom i stor enighet.Vad det nu handlar om är i stället på vilket sättsamhället skall stödja fristående skolor. Den förraregeringen aviserade att ett förslagvar att vänta. Det blev nu en ny regering medmoderata skolministrar som skulle lägga förslaget.Jag tycker, som jag redan har sagt, att ärendet ärsällsynt illa berett. Regeringen har inte ensbemödat sig om att redovisa vare sig analyser avförslagets ekonomiska konsekvenser eller vad detkommer att betyda för grundskoletanken. Kanskekan vi få höra något om detta här . För vissthar väl ändå regeringen gjort några sådana analysersom ligger till grund för förslaget?Snart sagt alla är överens om att förslaget om attgarantera privata skolor av enkommuns genomsnittskostnad per elev är enöverkompensation som får betalas på dekommunala grundskolornas bekostnad. De privataskolorna friskrivs i propositionen från mycket avdet ansvar som självklart vilar på kommunernasskolor.o En privat skola har inget ansvar för planering avskolväsendet eller skyldighet att i sina skolor taemot samtliga skolpliktiga barn i kommunen.o En privat skola skall kunna välja att ta emotelever med speciell intresse- eller begåvningsprofil.De kan också planera att ta emot just det antalelever som ur ekonomisk synvinkel är mestfördelaktigt.o En privat skola är inte skyldig att ta emot särskiltresurskrävande barn. Det kan gälla handikappadebarn, barn med inlärningssvårigheter eller andraproblem som gör att de behöver extra stöd.o En privat skola är inte skyldig att hålla vare sigskolhälsovård eller skolskjutsverksamhet för sinaelever.o En privat skola är inte skyldig att anordnahemspråksundervisning.Allt det här är redovisat i regeringens förslag.Regeringens egen utredare, ,har kommit fram till att kommunernas kostnaderför dessa verksamheter betydligt överstiger de15 % som propositionen medger att kommunendrar av från genomsnittskostnaden. Hans slutsatsär att om man väljer att precisera ett procenttal häri bör det ligga betydligt lägre, i varje fallinte högre än , om man vill undvika att ökakostnaderna för skolverksamheten och skapaorättvisor gentemot de kommunala skolorna.Kommunförbundet, som är en av våra viktigastesamarbetspartners i skolfrågor, har kommit framtill liknande slutsatser. I en uppvaktning förutskottet framförde både den avgående och dentillträdande ordföranden mycket hård kritik motregeringens förslag.T.o.m. verkar anse att utlovade ären överkompensation, men att det i så fall skallräknas som en slags startstimulans. De var i varjefall vad han sa i ett tal för några veckor sedan.Något sådant finns inte redovisat i propositionen,men det skulle förvåna mig om statsministern intehade någon grund för ett sådant yttrande.Regeringens förslag kommer utan tvivel att ökakostnaderna för skolväsendet i sådana kommunerdär det finns privata skolor, eller där sådana startas.I sin skrivelse till utskottet skriverKommunförbundet att ''en behovsdifferentieradresursfördelning är ett av de viktigasteinstrumenten för att uppnå en mer kostnadseffektivkommunal verksamhet. ''Jag måste fråga utskottsmajoriteten: Tror ni inte påvad säger? Varför vill ni i så fallinföra ett system där kommunerna förhindras attanvända ett av sina viktigaste instrument i strävanatt använda sina resurser på ett klokt och effektivtsätt?Under den senaste tiden har utvecklingen gåttsnabbt mot ett alltmer förenklat statsbidragssystemtill kommunerna. De många specialdestineradebidragen har ersatts med ett enhetligt sektorsbidragoch i takt med det har också detaljregleringenupphört. Lagstiftningen sker i stället genom attstaten sätter upp mål. Alldeles har riksdagentagit ytterligare ett stort steg på den vägen.Kommunerna har byggt upp sin kompetens och hari dag de bästa förutsättningarna att utifrån sina egnavillkor utforma många verksamheter. Det gällerockså skolan. Det gäller självfallet också när manska ta ställning till storleken på bidragen till privataskolor.Om man litar på att kommunerna har denkompetensen, och anser att elevernasbehov ska styra resurstilldelningen, går det inte attdra någon annan slutsats än att kommunerna skafördela stödet till de privata skolorna på samma sättoch efter samma kriterier som man fördelarresurserna till sina egna skolor. Det är så visocialdemokrater vill ha det.Vi ser regeringens förslag som inget annat än enåtergång till ett centralstyrt statsbidragssystem somhindrar att man tar hänsyn till lokala förhållandenoch där man inte litar på att kommunpolitiker kanbära sitt ansvar. Jag skulle vara glad över attåminstone få en kommentar från utskottetstalesman eller skolministern till den härkullerbyttan.Kommunförbundet riktar också på den härpunkten stark kritik mot förslaget. Man menar attdet är ett allvarligt ingrepp i den kommunalasjälvstyrelsen. Förbundet har t.o.m. tyckt sig haanledning att påminna utskottet om att denkommunala självstyrelsen och beskattningsrättenär grundlagsskyddad. Det är hård kritik och det föllsig naturligt att be lagrådet att titta på om det härförslaget, utöver att det är orättvist och dyrt, ocksåträder den kommunala självstyrelsen för när.Det gick, som sagt var, inte att ta miste på att bådeutskottsmajoriteten och skolministern blev ytterstirriterade över remissen. De beskrev det som någonslags förhalningstaktik. Jag tycker att det varganska oförskämt. Att propositionen kom sent tillutskottet var inte vårt fel. Att den var dåligt bereddvar heller inte vårt fel. Det var dessutom oförskämtmot att inte ta derassynpunkter mer på allvar.Lagrådet skriver i sitt yttrande, som de levererademycket snabbt, att: ''Den sålunda föreslagnaregleringen utgör otvivelaktigt en begränsning avkommunernas rörelsefrihet på det berördaområdet. Frågan är i vad mån en sådan begränsningkan anses tillåten eller ej.'' Det är alltså enbedömningsfråga. Lagrådet gör bedömningen attingreppet inte är så stort att det kan anses olagligt.Lagrådets yttrande finns med i sin helhet ibetänkandet och det är bra, men jag saknarKommunförbundets skrivelse. Utskottsmajoritetenhar inte med ett enda ord nämnt den uppvaktningoch den skrivelse som gjorde.Det tyder inte på någon större vilja att lyssna och tatill sig kritiken.Herr talman! Jag vill med detta yrka bifall tillreservationerna 1 och 3.I reservation 4 tar vi upp det förhållandet attförslaget ger kommunerna skyldighet att betala förelever som väljer att gå i en privat skola i annankommun. Någon analys av vilka konsekvenser detfår för kommunerna finns inte redovisad. Vi menaratt regeringen bör återkomma med ensådan.Frågan om avgifter i de privata skolorna ärprincipiellt viktig. Regeringen ochutskottsmajoriteten har valt att inte ta ställning tillden . Man hänvisar till den utredning jag tidigarenämnt, och som man i huvudfrågan, den om hurstödet till privata skolor skall utformas, inte bryttsig om att vänta på.Vi anser att dessa båda beslut skall följas åt och attriksdagen därför redan nu skall slå fast att privataskolor som finansieras offentligt på samma grundersom kommunernas skolor, inte skall få ta ut någraelevavgifter. Behovet av avgifter för att kunnabedriva undervisningen bortfaller med en sådanfinansiering och kvar blir bara avgifternas roll somsorteringsinstrument. Det råder ingen tvekan omatt också ganska måttliga avgifter verkarsegregerande och i praktiken inskränkervalfriheten.Jag vill också yrka bifall till vår reservation nr 5Till sist har vi också tagit upp frågan om uppföljningoch utvärdering av de privata skolornasverksamhet. Där föreslår regeringen att det räckermed att sköter om det. Vi ansersjälvfallet att de privata skolorna också skall haskyldighet att delta i kommunens uppföljnings- ochutvärderingsverksamhet. Det är en förutsättningför att man skall kunna göra en vettig behovsanalys,och det är en förutsättning för att deförtroendevalda som är ansvariga för fördelningenav kommunens resurser också skall kunna ta detansvaret.Herr talman!Vi socialdemokrater står självfalletbakom samtliga våra reservationer i dettabetänkande, men jag nöjer mig med att yrka bifalltill nr 1,3 och 5. I de fall något annat moment där vihar en reservation blir föremål för votering senare,ber jag att också få yrka bifall till densocialdemokratiska reservationen i detta moment.Anf. 204 (nyd):Herr talman! Regeringens proposition 95 omvalfrihet och fristående skolor är ett av de merakraftfulla försöken att ta kål på Jantelagen ochsocialdemokratiskt symmetritänkande. Självklartstödjer Ny demokrati fullt och fast dessaambitioner. Jag skulle också gärna och generöst geskolministern beröm från denna talarstol förhennes ambitiösa och lovvärda arbete med att fåordning på den svenska skolan. Men jag har förståttatt beröm från Ny demokrati kan trassla till det förskolministern, och det vill jag minst av alltmedverka till.Jag yrkar således bifall till utbildningsutskottetshemställan i betänkande 22, med undantag förmomenten 4, 9, 12 och 13, där jag yrkar bifall tillvåra reservationer nr 2, 6, 8 och 9.Ny demokratis kritik mot propositionen ochbetänkandet grundar sig på att de inte är tillräckligtlångtgående. Valfrihet är bra -- bara det inte blir förmycket! tycks regeringspartierna mena. Behovetatt styra och ställa och veta vad som är bäst förföräldrar och barn sitter uppenbarligen mycketdjupt hos politikerna och lärarna iutbildningsdepartementet och utskottet.Vi inom Ny demokrati konstaterar gång på gång attvi är det enda parti i som fullt ut tror påverkligt fria skolor och på elevernas ochföräldrarnas förmåga att veta vad som är bäst fördem själva.Henry gav ju också sina köpare full frihet attvälja vilken färg de ville på sina bilar, men hantillverkade för säkerhets skull bara svarta. Tyvärrfår man litet grand samma känsla angåendeinställningen till friskolor från en delregeringspartier.Socialdemokraterna är ärliga nog att fullt utbekänna färg. De har aldrig gillat fristående skoloreller valfrihet för medborgarna. Det behövs ju intenär tillsammans med fader ochmakarna vet vad som är bäst! Då är det jubara för medborgarna att lyda och att tacksamt låtasig hårt beskattas, som de sjungerlovsånger om den sociala ingenjörskonsten ochhurrar för den individuella ansvarslösheten.Själv tillhör jag den skara föräldrar och förrädaresom först via skattsedeln betalat mina och andrabarns skolgång och sedan via terminsavgifterbetalat mina egna barns skolgång en gång till. Jagoch min hustru valde nämligen att låta våra barn gåi en fristående Montessoriskola, så fort denmöjligheten fanns.Mycket riktigt har barnen utvecklats till något såasocialt som självständiga, harmoniska ochansvarstagande medmänniskor, som inte krävernågra som helst insatser från det samhälle som sågärna vill ta hand om sina små och svaga och hindradem från att bli stora och starka. Jag inser att vi somföräldrar medverkat till att öka arbetslösheteninom , men vi har inte förstånd nogatt skämmas över detta.Får jag för säkerhets skull påpeka att jag är litetsvag för ironi?Det är med mycket stor glädje och tillförsikt jag nukan konstatera att äntligen skapas det bramöjligheter för elever, föräldrar och lärareatt ta sig ur de kommunala tvångströjorna.Visst finns det massor av bra kommunala skolor --ja visst, massor! Och de är inte heller ett duggoroliga för den konkurrens som är på väg. Mendet finns också en hel del som har präglats av denkravlösa slapphet och liknöjdhet som man så oftaträffar på inom områden där alternativ ochkonkurrens saknas. Dessa skolor har all anledningatt vara oroliga för framtiden.Är det möjligen den oron som gör att friskoleeleverbara är värda , enligt propositionen?Enligt propositionen skall de fristående skolorna ien kommun erhålla ett belopp per elev sommotsvarar kommunens genomsnittskostnad perelev i den egna . Det tycker vi är rättoch riktigt. Men regeringens förslag ger ocksåkommunen rätt att reducera detta belopp med15 % utan vidare motivering!