prot · GF0963 · 1992-02-13 00:00:00 — Omvänt innebär förslagpå den här punkten att man lastar på sig utgifteri samma storleksordning, utöver de ekonomiskaproblem som finns i dagsläget.Eva protesterar förstås också mot vadsom föreslagits när det gäller karrensdagarna.Hon säger vidare att det är viktigt att vi skall haett lågt högkostnadsskydd. Jag tror att regeringenhar gjort vad den kunnat för att tillmötesgå dettaönskemål genom att högkostnadsskyddet, efterdet att legat stilla på . nu enligtförslag höjs med bara , alltsåtill . Det är en medveten satsning på enfördelningspolitiskt bra profil, dvs. att de som ärsjuka mycket inte skall drabbas med mer än meddet beloppet.När det gäller ålderspensionärerna ochönskemålet om att höja grundpensionerna vet allai denna kammare att det är en mycket dyr reform.Pensionsberedningen beräknade kostnaderna fören av de tänkbara modellerna till mellan 10 och 12miljarder kronor . Detta ville EvaZetterberg finansiera via löntagarfonderna. Jagvill därför informera kammaren om attlöntagarfonderna uppgår till istorleksordningen 20 miljarder. De skulle interäcka särskilt länge om de skulle användas tilllöpande konsumtion, vilket kan möjligen säga att det bara är en liten delav arbetstagarna som använder möjligheten tilldelpension, men regeringens förslag på den härpunkten innebär efter fyra enårlig besparing på bort emot 2 miljarder kronor.Det tycker inte jag är att förakta.Anf. 72 () replik:Herr talman! Jag skulle inte klaga till regeringenom man genomgående gjorde stora besparingarför att, som man säger, få fart på . Jag ochalla andra i denna kammare vet emellertid medger stora lättnader för andragrupper. Ni har föreslagit, och det är antaget,sänkt förmögenhetsskatt och en rad andraåtgärder som visar att man faktiskt är villig tillomfördelning och att se till att inte alla får detsämre. Det finns således resurser att ta av om manvill prioritera på ett annat sätt.Det finns möjligheter att finansiera pensioner vialöntagarfonder. Vårt parti har anvisat samma vägsom man har använt beträffandeföräldrapenningen. Om det inte finns andrapengar att tillgå skulle man kunna sänkapensionerna för dem som har den högstapensionen. Man skulle t.ex. kunna sätta taket vid185 000, för att på så sätt minska de storaskillnader som finns mellan olikapensionärsgrupper.Avslutningsvis vill jag tala om för attjag får samtal från människor i minnärmiljö som säger att de är intresserade avsystemförändringar men att de aldrig kunde anavidden av de förändringar och försämringar somregeringen är villig att ge sig in på. Det är någotsom övergår verklighetens människor och som dealdrig hade kunnat föreställa sig.Anf. 73 Statsrådet ()replik:Herr talman! De skattesänkningar somregeringen har föreslagit har diskuterats mångagånger i kammaren, och jag tror att det skedde såsent som i går. Även jag har berört dem litet grandi dag. Bakgrunden är fortfarande densamma. Vitror att vi på det viset kan få fart på Sverigesekonomi. Vi är övertygade om att det är enmycket mera framkomlig väg än den som mananvisar från eller för den delenäven från socialdemokraternas sida. Om vi fårfart på ekonomi får det vida störrebetydelse för de svagaste i vårt samhälle än demest långtgående fördelningspolitiska ambitionersom eller något annat parti skullevilja redovisa. Detta är bakgrunden tillåtgärderna.Det är ingen hemlighet att de partier som ingår iregeringen avsåg att exempelvis ta bortförmögenhetsskatten på arbetande kapital ismåföretag. Det redovisade de nuvaranderegeringspartierna på många olika sätt förevaldagen. I det fallet är det dessutom så glädjandeatt -- till skillnad frånsocialdemokraterna såvitt jag förstår -- stödjerförslaget. Det tyder på en begynnande tillväxt ianalysförmåga och konkretition på dessaområden.Man kan naturligtvis sänka det s.k. taket i vårasocialförsäkringssystem. Man kan göra det inomsjukförsäkringen och föräldraförsäkringen. Mankan också göra det på pensionsområdet, vilketEva föreslog. Men det innebärnaturligtvis att man tar långtgående steg bort frånett avgiftsfinansierat system, där exempelvispensionen är ett slags uppskjuten lön, och gåröver till en mera renodlad skattemodell medskattekvot med alla de nackdelar som skattekilarhar. För min del är jag övertygad om att ävendetta kommer att få negativa effekter påtillväxten, även om det kan kännas behagligt atttala om det i en riksdagsdebatt som denna.Anf. 74 () replik:Herr talman! Utrymmet i en replik tycker jag intetillåter att man fortsätter debatten om hurtillväxten skall ske i detta land. Jag vill barakonstatera att vi har olika uppfattningar när dett.ex. Däremot är dethelt riktigt som påpekar, att mittparti har ställt sig positivt till att ta bort skatten påarbetande kapital. Det tror jag är en riktig väg.Men jag vill återigen hävda att jag tror att det ärviktigt att utjämna skillnaderna i olikasocialförsäkringssystem. Jag har uppfattat detsom om i valrörelsen var intresserat avdetta på ett annat område. Man lade fram ettförslag om en barnpeng på 125 000 för föräldrarnatill ett nyfött barn. Jag tycker att det visar attfolkpartiet tidigare varit intresserat av en störreutjämning i socialförsäkringssystemet. Jaguppfattar således inte att är ensamtom detta. Det tar naturligtvis tid att genomföraett sådant system. Man måste noga tänka igenomvar gränsen skall sättas och hur det skall gå till.När det gäller föräldrapenning är det t.ex. viktigtatt papporna, som vi vill skall ta utföräldraledighet, inte avstår från detta. Jag troratt vi måste jobba vidare med den här tanken, närdet gäller både pensioner och föräldraförsäkring.Anf. 75 Statsrådet ()replik:Herr talman! har helt riktigtuppfattat att mitt parti, liberalerna, ivalrörelsen presenterade ett förslag inomföräldraförsäkringens område som innebär inte fullföljer principen om inkomstbortfall.När vi har diskuterat dessa frågor i partiet har vifunnit att det är viktigt att hainkomstbortfallsprincipen inomsjukförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringen ochpensionssystemet. Individerna skall skyddas motdet inkomstbortfall som orsakas av sjukdom ellerarbetslöshet eller uppstår på grund av att man haruppnått hög ålder. Däremot tycker vi att skälenför att upprätthålla inkomstbortfallsprincipeninom föräldraförsäkringen är mycket svagare.Jag anser att det finns två argument som talar föratt man inte kan se på inkomstbortfallsprincipenpå samma sätt inom samtliga de fyra systemen.Skillnaden mellan olika människor som får barntidigt, kanske , är meraslumpmässig än skillnaden under resten av livet.Det är en slump om man är studerande och barablir berättigad till . eller om manhar hunnit ut i yrkeslivet och fått den högstainkomsten som kvalificerar en till . Dessutom föder människor ibland mer änett barn. Reglerna säger att man får bibehålla degamla förmånerna om man föder ytterligare ettbarn inom . Skulle barnet födasefter , och faller manned på grundnivån. Jag säger inte att man måsteresonera såsom jag själv gör , men jag vill pekapå att det finns skäl att se på föräldraförsäkringenpå ett annat sätt än på de tre övrigaförsäkringarna.Andre vice talmannen anmälde att EvaZetterberg anhållit att till protokollet fåantecknat att hon inte ägde rätt till ytterligarereplik.Anf. 76 (nyd) replik:Herr talman! Jag fick frågan om när vårt partiavser att stödja den sittande regeringen, när viavser att stödja socialdemokraterna och när vitänker opponera oss. Jag framhåller att vi intetänker opponera oss för opponerandets egenskull. Vi kommer endast att göra det i de fall dåvi tycker att vi har något att komma med. Som nisäkerligen har noterat stöder vi oftare regeringenän den socialistiska oppositionen, men det skerlångt ifrån alltid. Vi tycker inte att regeringenalltid har rätt och att socialdemokraterna alltidhar fel. Det har faktiskt hänt att vi har gjorttvärtom.Jag vill naturligtvis inte föregripa vad som kommaskall, utan jag vill se vad man har kommit fram tilli utskottsarbetet innan jag säger för mycket ochknyter upp oss. Det finns ett par viktiga frågor därvi kommer att diskutera medsocialdemokraterna.Det gäller nu sjukvården. I frågan ombarnbidraget tyckte vi i vårt parti att det lågmycket i vad socialdemokraterna ochvänsterpartiet ansåg och att man skulle kunnagenomföra detta. Det hände emellertid något pådet ekonomiska planet som vi inte kundeöverblicka. 1 miljard medföljde att räntan gickupp . Vi blev tvungna att anpassa oss tillverkligheten.En annan fråga i vilken vi måste ta hänsyn till omvi måste göra en analys av vad som är bra ochdåligt, är frågan om karensdagarna. Vi vartidigare inne på att införa . Nuföreligger en mängd utredningar om att mankanske inte sparar några pengar. Min partichefhar därför sagt i intervjuer att vi förbehåller ossrätten att när det här materialet är presenterat attgöra en ekonomisk kalkyl. Sedan skall viåterkomma och ta ställning i frågan. Det tyckerjag är ett riktigt sätt att se på detta. Man måsteförst räkna ut vilken vinst man gör, och sedanväga den mot eventuella nackdelar innan man tarställning.Då det gäller prestationsersättningarna verkar detsom om regeringen och vårt parti är på ungefärsamma våglängd. Där avvaktar vi vad arbetet iutskotten ger vid handen. Det blir samma sakmed de motioner jag har diskuterat här ikammaren. Vi får se vad utskotten kommer framtill innan vi tar ställning till vilket alternativ viskall stödja. Förhoppningsvis kan vi t.o.m. fåbreda majoriteter för en hel del av dessa förslag.Anf. 77 () replik:Herr talman! Jag kan då med intresse konstateraatt Ny Demokrati inte på någon konkret punkt har invändning mot regeringens förslag. Jagtackar för den upplysningen.Anf. 78 ():Herr talman, värderade åhörare! harredan visat på stora förändringar både i vårt landoch utomlands. Ett exempel på det är attplanekonomin fallit samman i det ena landet efterdet andra. Marknadsekonomin införs i allt flerländer. Det är bra. Men det är viktigt att samtidigtse svagheterna i denna utveckling. En sundmarknadsekonomi förutsätter en gemensam etiskgrund, där personligt ansvarstagande ochhederlighet betonas. Den svage får inte komma ikläm. En marknadsekonomi utan etiska ramarklarar inte att fördela resurserna på rätt sätt.Försöker man bortse från denna del avverkligheten lurar man sig själv och når inte densamhällsgemenskap man strävar efter.Som kristdemokrater har vi därför gång på gångtagit som utgångspunkt att forma en politik somslår vakt om människovärdet. Den kristnamänniskosynen ger människan ett absolut ochlika värde och ett stort och förpliktandeansvar. Det innebär en garanti för den enskildaindividens personliga rättigheter och därmedockså ett oförbehållsamt skydd mot alla former avövergrepp och diskriminering. Vi anser att det ärav största vikt att hela människans livssituationuppmärksammas. Samhället måste ha sommålsättning att sträcka sig över de materiellabehoven.Ungdomsproblemen är kända i den allmännadebatten. Det är ett begrepp som kan inrymmaalla tänkbara negativa samhällsföreteelser. Dettaär tragiskt och ett sammanbrott för de ideal somfanns bakom begreppet folkhem ochvälfärdssamhälle. Något i välfärdsbygget har gåttsnett. Om ritningarna från 60- och 70-taletssocialpolitiska debatt haft en hållfasthet hade viinte behövt uppleva de problem vi har . Mendessa ritningar var alltför kollektivistiska ochglömde eller förnekade kanske den enskildamänniskans icke-materiella behov. Verklighetenär att vi har stora sociala problem -- kanskeär de mer omfattande än tidigare.Barn och ungdomar liksom många vuxna far illa.Frågan är nu vilka åtgärder som skall sättas in föratt undvika utslagning bland barn och ungdomar.Vi kristdemokrater har gång på gång betonat hurviktigt det är att ge barn och ungdomar trygghet.I ett industrialiserat högteknologiskt samhälle ärdetta en vara som är svår att mäta, det är jagmedveten om. Trots det är den lika livsnödvändig.Ett samhälles välfärd bygger inte i första hand påekonomisk utveckling och att tillgodosemateriella behov. Välfärden har sin grund i tryggaoch fungerande hemmiljöer. Denna grundsynfinns också deklarerad i den nyaregeringsförklaringen, och det är en bra grund förSveriges framtid!Föräldrarnas ansvar och betydelsen av en braföräldrakontakt måste lyftas upp till en politiskttung fråga. Den är tung därför att den äravgörande för hela samhällets utveckling ochlivskvaliteten hos de enskilda individerna.Herr talman! Den materialistiska åskådning somhitintills rått fick en rad svenska kulturarbetareatt reagera. , , , och skrev bl.a. ett öppet brev till Sverigespolitiker , ett brev riktat tilloss om barnen, välfärden och gatuvåldet. Brevetinleddes med frågan: Föder vi barnen för attlämna dem ifrån oss? Detta är en fråga som detbland politiker har varit tabu attställa, men det är en fråga som har ett stortberättigande om man menar allvar med att geinnehåll i begrepp som folkhem och välfärd.I det öppna brevet till politiker från dessakulturarbetare konstaterar man rakt på sak attkärlek och trygghet är vår livsnödvändigastenäringskälla. I reell mening har konstaterandet enpolitisk dimension som i vårt land undervärderatsunder flera årtionden.Alla barn har rätt att känna kärlek och trygghet.Samhället måste ekonomiskt och opinionsmässigtge föräldrarna chansen att vara barnens trygghetunder uppväxtåren. För alla som erkännerfamiljens betydelse för samhället -- och vi blir alltfler just nu -- är det naturligt att lyfta framföräldrarna som barnens allra viktigastenormbildare.Herr talman, tack för ordet.Anf. 79 ():Herr talman! Jag änvände en god del av gårdagentill att läsa karensdagsdebatten som ägde rum häri . Det var en intressantläsning, och den ledde till att jag tänker ta uppden frågan här i dag.När man nu aviserar isjukförsäkringen, vilka är det då som drabbas?Det är först och främst det arbetande folket --industriarbetare, byggnadsarbetare,livsmedelsarbetare och kvinnor i vården, bådesjukvård och barnomsorg. De har mer utsattaarbetsplatser än vad tjänstemän och andragrupper har. Det kommer att bli dyrt ochbekymmersamt för dem.Jag har svårt att förstå motivet till karensdagar.Det nuvarande sjuklönesystemets införandeinnebär en minskning av kostnaderna med i rundatal 5 miljarder. Detta nya system ger under 2miljarder.Syftet kan väl ändå inte vara kostnaderna?Dessutom kommer landsting och kommuner somarbetsgivare att drabbas av höjda avgifter ochminskade skatteinkomster. Har man beräknatdetta? För de som det inte utgår någonersättning alls blir det inte heller någotskatteavdrag från försäkringskassan.Vi har dessutom ett åtagande i nr 121, därSverige för övrigt en gång var initiativtagare tillatt den internationella lagstiftningen kom tillstånd. Där står klart och tydligt att vidarbetsskada skall ersättning utgå från skadedagenoch därefter med minst två tredjedelarav inkomstbortfallet.Jag har låtit mig berättas att statssekreterarenförsöker att finna vägar att kunna följa dennakonvention genom att utge högre ersättningefteråt, så att man kommer upp till sammabelopp. Men det är fortfarande ett brott motkonventionen.Jag frågar mig också hur man skall göra med deavtalsförhandlingar som kommer till stånd efterRehnbergsavtalet. Man har talat om detta frånfolkpartiet. Ett tidigare recept har varit attarbetsgivare som ger en högre avtalsersättning änvad som avsetts skall drabbas av högrearbetsgivaravgift. Skillnaden mellan detta förslagi den folkpartistiska motionen och förbud motavtal är hårfin, och lär väl knappastkunna samla sig till ett avtalsförbud.Den soppa som uppstår på arbetsmarknaden näringen vill ha karensdagar och alla försökerförhandla bort dem kommer parterna säkerligensjälva att få klara ut. Oroar inte det som kanhända? Om man tar bort sjuklönen innebär detatt det inte längre i lag finns något förbud mot enhögre nivå. Man stiftade en lag när man infördesjuklönen. Försvinner sjuklönen, finns inte dettakvar. Fundera något över detta!Egenföretagarna skall också ha karensdagar. Dåhöjs avgifterna för dem som redan frivilligt harvalt om de skall ha 3 eller och harfått en avgiftsnedsättning i den frivilligaförsäkringen på grund av detta. Det förbisåg manförra gången vi diskuterade karensdagar, och detställde verkligen till en hel del rabalder underriksdagsbehandlingen.Att jag har engagerat mig så i denna fråga berorpå att jag stod med jämna mellanrumi denna talarstol till kl. 18när vi bröt för middagspaus. Jag vill varna för denstorm som kommer att bryta ut om ni införkarensdagar för arbetstagarna i vårt land. Detgjorde det förra gången, och det gjorde det närman försökte samma sak i . Det blevett regimskifte i på grund avkarensdagarna. Fundera något över hur djuptdetta ligger.Man vill gärna jämföra med imånga avseenden, åtminstone några ledamöter iregeringen. Titta på vad som hände då, och ta ettgott råd från en riksdagsledamot som har enmycket stor erfarenhet på detta område. Se till attinte stirra er blinda på detta. Ta gärna litet varningav det danska exemplet, även om ansåg att vi skulle göra det.De politiker som jag talade med iEuroparådet har börjat undra vad vi håller påmed.Anf. 80 Statsrådet ()replik:Herr talman! Ett av de problem som regeringenhar ärvt är följderna av den explosionsartadeutvecklingen av kostnaderna isocialförsäkringssystemet . Det ären utveckling som och andrasocialdemokratiska riksdagsledmöter ärmedskyldig till även om ansvaret i än högre grad fåranses vila på dem som suttit i de socialdemokratiskaregeringarna under denna period.Det stämmer att det var en debatt i i maj1982, tydligen , om dessa frågor.Eftersom vi fick en socialdemokratisk regering tillhösten ledde den till att det inte infördeskarensdagar. Det är självklart att det varit avsevärtbättre för den svenska ekonomin om det inte hadeblivit så. Om vi hade haft ett parkarensdagar, skulle den ekonomiska situationen ilandet varit bättre än vad den blev.Det fanns länge inom socialdemokratin ett stortmotstånd mot att ens något våga röra vid dessareformer. Det motståndet representerades bl.a. avDoris , som är en av de ledande -- om inte denfrämsta -- socialdemokratiska företrädaren påsocialförsäkringsområdet.I den livliga studiecirkelverksamhet som utbrötinom den socialdemokratiska riksdagsgruppenefter en av räntechockerna, kom man fram till ändå skulle sänka ersättningen inomsjukförsäkringen . Jag minnstidningsreferat där konstaterade attdet var mycket konstigt att hon inte fått någraprotester efter detta. Det tycker jag var litetavslöjande i den meningen att det visar på vilkenverklighetsbild som ledande socialdemokrater harburit med sig. Det fanns en hygglig folkligacceptans för förändringar på det här området.Jag skall beröra invändningarna. Det lät påDoris som om en besparing på ett parmiljarder var så liten att den behövde man inte brysig om. Jag delar inte den uppfattningen. Dessutomkommer besparingen på karensdagarna att vara avden storleksordningen som regeringenförutskickade i finansplanen, dvs. någonstansmellan 4,5 och 5 miljarder. Detta får vi anledningatt återkomma till i samband med att propositionenmed utförliga beräkningar överlämnas tillriksdagen.Det stämmer att det finns en konvention inom ILOsom handlar om karensdagar iarbetskadeförsäkringen. Eftersom denkonventionen gäller, kommer naturligtvis interegeringen att lägga fram förslag som går emotkonventionen.Doris tog till min förvåning upp det danskaexemplet. Den myten trodde jag var ordentligtpunkterad efter att ha valsat runt isvenska massmedia. Sanningen är att detkortvariga sjukfallen minskade när danskarnainförde en karensdag . Efter det att de togbort en karensdag steg antalet. Det är litetförbryllande att ansåg sig vinna någotmed att ta upp just det exemplet.Det stämmer att det finns länder i som intehar karensdagar, exempelvis . Flera avdem har i likhet med mycket långaarbetsgivarperioder, och det vet . ITyskland har man haften arbetsgivarperiod, dvs. med sjuklön frånarbetsgivaren, som är så lång som . Jagär inte övertygad om att det är bra att ha så långaperioder när det gäller möjligheten för människorav olika slag att få anställning på arbetsplatser. Menlåt oss först pröva de vi har.Anf. 81 () replik:Herr talman! Låt mig gå in på detdanska systemet. När man varit hemma medkarensdagar visade det sig att de tidigare fallen avkort sjukfrånvaro blev längre. Man stannadehemma , och det blev därigenom ökadekostnader. Jag har haft kontakt med företrädarna iDanmark och fått detta bekräftat. Därför ändrademan systemet och tog bort karensdagen.När det gäller kostnader inom socialförsäkringen,, borde ni ägna mycket stor tid åt fallenmed lång sjukfrånvaro. Det är där de storakostnaderna ligger. För en arbetsgivare är detmycket angeläget att man får ner antaletkorttidsfall. Det är då man saknas på arbetsplatsen.När den långtidsjuke kommer tillbaka är denpersonen närmast till besvär, eftersom han är redanär avförd ur rullorna. Där finns pengar att hämta.15--av kostnaderna är fall av kortsjukfrånvaro, och är fall av långsjukfrånvaro. Där bör vi sätta in stötarna.Detta med karensdagar ligger djupt i folksjälen.Det kommer att bli en storm när det blir nyalöneförhandlingar efter , som harinneburit en dämpning av kostnaderna. Detkommer att bli stora svårigheter underavtalsförhandlingarna, och det är likamedveten om som jag. Skapa inte störreoro än vad som är nödvändigt!Anf. 82 Statsrådet ()replik:Herr talman! Först återigen till frågan omDanmark. Eftersom uppgifter cirkulerar omkringtog jag mig orådet före att be riksförsäkringsverketatt tala med sina danska kolleger,budgetdepartementet m.fl., och undersöka om detvar sant som påstods, nämligen att danskar var heltannorlunda än andra människor på det viset att deskulle reagera helt tvärtemot ekonomiskaincitament. Den rapport vi fick visadeatt det inte var så. Danskar var ungefär som vanligamänniskor. Är det så att inte tror påvad jag säger, kan hon bl.a. i sin egenskap avstyrelseledamöt i be verketsinternationella sekreteriat att berätta om sinaerfarenheter från Danmark.Tror hon inte heller på dem kan hon gå till denrapport om utvecklingen i fråga om sjukfrånvaronsom beställdes av det danska socialministeriet 1985och vars första del publicerades . I dennarapport drar man bl.a. slutsatsen att om man skulleavskaffa den karensdag man införde för några årsedan, skulle kostnaden belöpa sig till mellan 2,3och för samfundet i sinhelhet danska löneläge. Kanske kan vislippa det danska exemplet i den fortsatta debattenannat än som ett argument för karensdagarna ochinte mot.Doris har fel på den punkten. Däremot harhon helt rätt i att det är en oerhört angelägenuppgift att försöka göra något åt de långvarigasjukfallen. Jag har dock litet svårt att se vad det äri karensdagarna som gör att man inte också skullekunna ägna sig åt de långvariga sjukfallen. Det låterpå som om detta vore två alternativ:antingen inför man karensdagar i , ellerockså engagerar man sig för korta och långasjukfall. Jag ser det inte som alternativ, utanregeringen ägnar sig åt bägge frågorna.Vi gör detta bl.a. genom att vi som opposition hardrivit fram den sjuklön vi har infört från årsskiftetoch som ökar arbetsgivarnas intresse förförhållandena på arbetsplatsen. Vi gör det genomatt vi har stött förslagen om rehabiliteringsansvarför arbetsgivarna och genom att i åretsbudgetproposition föreslå en ökning från 500milj.kr till 700 milj.kr. av försäkringskassornasanslag för inköp av tjänster för rehabilitering avframför allt dem som riskerar att blilångtidssjukskrivna. Vi gör det också genom attändra den arbetsskadeförsäkring som driver inmånga människor i långtidsfrånvaro och i förtidapension.Anf. 83 () replik:Herr talman! Varför är detta med karensdagar såangeläget? Jag påstår att det kommer att bli enbesparing på ungefär 2 miljarder, och Bo Könbergpåstår att det kommer att bli en besparing på 4miljarder. Men i dagens läge med en sänkning aversättningen , rör det sig irunda siffror om 5,9 miljarder.