prot · GF09104 · 1992-05-04 00:00:00 — Förslaget bygger på attbostadssektorn inordnas under de förutsättningarsom gäller för den allmänna ekonomiska politiken.Målet är att ägare av såväl egnahem somflerbostadshus skall ta ett större ekonomiskt ansvarför sina investeringar . Stödet somföreslås är därför konstruerat så att det ökarkänsligheten för både höga produktionskostnaderoch höga räntor.Den stödordning som regeringen nu föreslårkommer att leda till att bostadsbyggandet inriktaspå vad enskilda hushåll efterfrågar och är bereddaatt betala för. På så sätt byggs ett effektivt motståndupp mot fortsatta produktionskostnadsökningar,och intresset för att inflation och räntor hålls nerekommer att öka. Därigenom skapas i sin turförutsättningar för att bryta den hittillsvarandekostnadsspiralen inom byggandet. Till följd avbyggsektorns stora inverkan på samhällsekonominhotas annars prisstabiliteten när tillväxten tar fart.Det stödsystem som vi levt med möjliggör ennära nog ohämmad ökning avproduktionskostnaderna. Det drabbar inte minstungdomar som skall etablera sig påbostadsmarknaden. Höga produktionskostnaderinnebär också höga hyror. Regeringen avser attbryta denna utvecklingen genom att föra en sundekonomisk politik som syftar till tillväxt, välfärdoch mångfald, utan subventioner och kostnadersom jagar varandra. För bostadssektorns delinnebär det lägre boendekostnader genom lägreproduktionskostnader och lägre skatter. Dettakommer inte minst de ungdomar till godo somunder åren framöver skall skaffa sig sin förstabostad.Vad i övrigt gäller ungdomars bostadssituation villjag avslutningsvis erinra om ungdomsminister besked till den 27 marsi år om planerna på att tillkalla en utredning för attnärmare belysa bl.a. ungdomars särskilda situationnär det gäller boendet.Anf. 39 ():Herr talman! Det är sant att jag vid ett par tillfällenhar försökt att få reda på vad regeringen vill göraoch vilka ambitioner man har när det gällerbostadspolitiken. har enrepresentant för regeringen talat om vad han ellerhon anser om Socialdemokraternas politik. I ochför sig skulle vi kunna ägna mycket tid åt attdiskutera mitt partis politik, men jag tycker ändåatt artigheten bjuder att vi den här gången ägnar ossåt den politik som regeringen har fört fram.Min fråga handlar om de löften som gavs ivalrörelsen. Frågan löd: Hur kan det komma sig atten regering, vars partier i valrörelsen lovade attsänka boendekostnadena, nu lägger fram förslagsom innebär kraftiga hyreshöjningar? Blandremissvaren finns det en rad olika beräkningar,men de allra flesta remissinstanser landar på enslutsats som innebär att en nybyggd trerummarekommer att kosta någonstans . Detta är naturligtvis mycketanmärkningsvärt. Det är orättfärdigt i sig. Men detär ännu mer anmärkningsvärt, eftersom partierna iregeringen gav sken av att man skulle åstadkommaraka motsatsen, dvs. sänka boendekostnaderna.Jag anser det vara en felaktig politik att över huvudtaget avveckla bostadsstödet. Det är ännu merastötande att avveckla det på det sätt som man gör.I stället för att fördela bördorna någorlunda rättvistlåter man dem som står utanförbostadsmarknaden bära hela bördan. Jag ocn fleramed mig som har haft möjlighet att växa upp ochskaffa mig en bostad under Socialdemokraternastid vid makten får behålla vårt bostöd. Jag kanförmodligen behålla min boendestandard, men deungdomar som skall skaffa sig en bostad nästa åreller de äldre -- som var inne på --som av olika skäl behöver flytta ifrån en gammalomodern lägenhet till en ny får betala priset ochbära den tyngsta bördanDen tröst som statsrådet anvisar iinterpellationssvaret är att man med det nya stödetskall bygga billigare och enklare. Det voreintressant att få veta vad som menas med det. Finnsdet någon miniminivå som statsrådet förordar?Skall man ha kvar någon social målsättning när detgäller bostadspolitiken? Eller skall det heltöverlåtas på marknadskrafterna att bestämmavilken lägenhetsstandard som man har råd med?Finns det någon ambition om en viss miniminivå?Grundbulten i den socila bostadspoliiken är att allamänniskor, oavsett inkomst och oavsett var manbor i landet, skall ha rätt till en rymlig och moderntutrustad lägenhet. Sedan har vi definierat vad sommenas med detta. Innebär formuleringen iinterpellationssvaret att det inte längre skall finnasnågon som helst social målsättning? Ikompletteringspropositionen -- en tung lunta --finns det formuleringar som tyder på att det intelängre skall finnas en sådan målsättning, vilketleder mig in på nästa anmärkningsvärda avsnitt iinterpellationssvaret.Regeringen skriver i kompletteringspropositionenatt detta är den största förändringen avbostadspolitiken . Jag håller med omdet. Visserligen var jag inte med , men min historiekunskap säger mig attdetta är den mest dramatiska omläggningen sedan40-talet. Det förvånar och upprör mig att man, närman förbereder en så stor omläggning, gerremissinstanserna på sig att lämnasynpunkter. Vi i bostadsutskott fårnågra korta veckor på oss att bereda förslaget. Allade ungdomar och äldre som berörs och å vilkasvägnar vi har försökt att i den här kammaren få tillstånd en debatt får gång på gång av regeringen vetaatt Socialdemokraternas politik inte är särskilt bra,men villigheten och beredskapen att diskutera deförändringar som regeringen har föreslagit har intevarit särskilt uttalade.Jag vill avslutningsvis ställa ytterligare en fråga:Kräver inte anständigheten att man vid en så härpass stor förändring ändå ger tid för debatt,diskussion och dialog innan man genomför dennaförändring?Anf. 40 ():Herr talman! Det är bra att den här interpellationentas upp direkt efter den som var uppe tidigare ochsom gällde byggarbetslösheten. Frågorna hör jusjälvfallet ihop. Frågan om det kommer att byggasbostäder utgör grunden för om vi överhuvud taget kan erbjuda ungdomar nybyggdabostäder. Därom har vi uppenbarligen en del olikauppfattningar.Jag känner mig oerhört orolig ,vilket vi också var inne på tidigare, över att maninte är särskilt intresserad av att bygga över huvudtaget. Detta i sig driver ju också upp kostnaderna,eftersom de få nya lägenheter som byggs blir destomer attraktiva.Det är bra att har framställt denhär interpellationen, men det är beklagligt att haninte har fått svar på sina frågor. till ministern handlade om en god bostad åtalla och i vilken mån man skall ha kvar dennamålsättning. Garantin om en god bostad finns intemed. Den garanti som tas upp i svaret gäller att manskall sänka produktionskostnaderna. Därom kandet inte råda något tvivel. Det är bra omproduktionskostnaderna sänks. Kostnaderna ärväldigt höga. Men det talas ensidigt om detta ochinte alls om kvalitetsaspekten. Svenska bostäder äri regel av mycket hög kvaltitet, om man jämför medandra länder, t.ex. med , där man byggerbilligare men med betydligt sämre kvalitet påbostäder. Det är sådant som också måste vägas in.Jag skall inte upprepa angående det nya förslaget tillbostadssubventioner, om remisstiden och om detsätt på vilket frågan har hanterats. Men regeringenshantering är mycket ansvarslös, tycker jag. Närman lägger fram ett så pass stort förslag, är fråganhur man skall kunna använda sig av det. Man måstege dem som är berörda -- och det är en stor del avsvenska folket, hyresgästorganisationer m.fl. --tillfälle att yttra sig över förslaget.Jag tycker också att det är märkligt att BoLundgren i svaret tar upp exempel på att dehittillsvarande bostadssubventionerna inte ärfördelningspolitiskt effektiva. Jag kan hålla medom att det är problematiskt. Debostadssubventioner som vi har haft fram till i dagär inte tillräckligt fördelningspolitiskt effektiva.Det är många som har tagit upp olika delaspekter idet fallet. Men på vilket sätt kommer det med detnya förslaget att fördelningspolitiskt bli bättre? Hurkommer de som bor i vanlig hyresrätt och som intekan tjäna på sitt boende i form av att de äger sinbostad att gynnas?Det finns en rad exempel på hur man har kunnatgöra kapitalförtjänster genom att bygga någorlundabilligt och sedan sälja betydligt dyrare. Sådant ärnaturligtvis lovvärt att komma åt, men jag tror inteatt det är dessa fördelningsaspekter som man talarom. De finns ju inte med i de förslag som harkommit från regeringen. Därför funderar jag övervarför de finns med i det här svaret.Det återstår en rad frågor när det gäller garantinom en god bostad. För min del konstaterar jag attregeringen inte är intresserad av någon sådangaranti. Löftet om att sänka hyrorna är regeringeninte i stånd till att uppfylla, eftersom man intelägger fram några förslag av den typen.Anf. 41 Statsrådet ():Herr talman! Låt oss ta den här viktiga debatten iett par steg. Jag tycker att detta är det allraviktigaste.Låt mig börja med att se på nuläget. Det är ändårätt intressant att fundera över om det är bra somdet är. Därför ställde jag tidigare en fråga till EvaZetterberg, och ställer jag den på nytt till henneoch till . Tycker ni att det är rimligtatt fortsätta att föra en politik som innebär att ennyproducerad trerumslägenhet kostar i detnärmaste . Tycker ni att det ärrimligt med en sådan politik? Detta är den förstaoch viktigaste frågan.När jag lyssnade på och märkte jag att de vill att man fortsättermed stödet som tidigare och ger de subventionersom har dolt kostnadsutvecklingen. Tyvärr vill manväl fortsätta på samma väg, något som ju ärorimligt. Den första frågan lyder: Tycker ni att detär bra att en lägenhet till följd av den politik somhar förts och som ni vill fortsätta att föra kostar11 . Anser ni att det är fel att vihar den situationen kan vi börja diskutera medlen.Hur skall vi bära oss åt för att ändra detta? Hurskall vi, för att ta några exempel, bära oss åt för attföra en ekonomisk politik som pressar nedräntenivån, hur skall vi ändra byggreglerna för attdet skall bli effektivare och hur skall vi fåkonkurrens i byggandet? Men jag tycker att vi skallbörja debatten med den grundläggandefrågeställningen: det rimligt att vi har det som vihar det?Anf. 42 ():Herr talman! Statsrådet fortsätter att med enpapegojas envishet diskutera socialdemokratiskbostadspolitik. Okej då: Är det rimligt att entrerumslägenhet kostar . per månad.Svaret är nej. Jag tycker inte att det är rimligt, menför att fortsätta den här stegvisa analysen: Vad ärdet då för orsak? Statsrådet drar automatisktslutsatsen att det är subventionerna, reglerna, somär orsaken till att en trerumslägenhet kostar 11 000kr.När jag ser på underlaget för regeringens förslagom en fullständig förändring av bostadspolitiken,hittar jag ingen analys, ingenting som tyder på attdet skulle vara på det där viset. Låt mig bara ta enfaktauppgift som talar emot statsrådets teori. Dehus som har byggts utan subventioner,kontorslokaler, drar en kostnad som är precis likahög som den för lägenheter. Den del avbostadsmarknaden som styrs avmarknadsmekanismer är inte billigare än den delsom styrs av subventioner. Detta är enkomplikation som gör att åtminstone jag blirödmjuk inför problemet och inte drar några snabbaslutsatser.Det är viktigt att ställa de här frågorna. Det som görmig så skrämd är att statsrådet inte har tid att väntapå svaret på sina egna frågor. Vad jag försöker säga,och vad rader av remissinstanser säger, beträffandeden nya bostadspolitiken är att regeringens frågorvisst är befogade men att den lösning som anvisaskommer att göra tillvaron etter värre. Deungdomar som försöker skaffa sig enlägenhet kommer att tvingas betala mer för sinlägenhet än vad vi som redan bor i bra lägenhetergör. Dessutom kommer ungdomarna att varatvungna att acceptera en lägre standard.Kostnaderna kommer att öka, inte minska.Detta var upprinnelsen till den härinterpellationen, inte att statsrådet ställde fel frågorutan att de svar som han anvisar enligt allatillgängliga fakta tyvärr tyder på att problemenförvärras.Anf. 43 ():Herr talman! Statsrådet frågade om jag och LarsStjernkvist anser att det är rimligt med enproduktionskostnad på . för en vanligtrerumslägenhet. Mitt svar blir att det är ett myckethögt pris. Men jag tycker att statsrådet kommerundan litet för lätt. Min motfråga som jag ocksåställde inledningsvis är: Anser statsrådet att ungdomar som har exempelvis ettberedskapsarbete eller genom regeringens försorgett lågt betalat praktikarbete själva skall betala11 . direkt i hyra? Är det alternativet?I mitt parti har vi varit mycket intresserade av attdiskutera hur bostadssubventionerna skall se ut. Vitycker, som jag sade inledningsvis, att det finns enrad problem med det system som vi har haft hittillsoch att det finns all anledning att reformera det.Men det sätt som regeringen använder --tidspressen och långtgående slutsatser om att totaltslopa bostadssubventionerna -- tar man ju bort alldiskussion och allt intresse för förändring. Dettasätt är oacceptabelt.Vi har redan tidigare tillsammans medSocialdemokraterna och lagt framförslag om en annan bostadspolitik medräntelånesystemet. Det fördes diskussioner, ochfrån vår sida lades det också fram mer långtgåendeförslag om en sänkning av hyrorna för de flesta. Dethandlar alltså inte om ett antingen--eller. Vi kanvisst diskutera hur bostadssubventionerna skall seut, men jag tror inte att vi får en bra bostadspolitik,en bra bostad till rimligt pris, utan någon form avsubventioner. Här tycker jag att statsrådet intesvarar på fråga. Hur skallungdomar, även om man ser det hela som förändringarna skall ta, ha råd att betalahyran?Jag tror att . är ett högt pris. Det går attpressa det. Jag tror att t.ex. ökad konkurrens ärbra, men vi vet ju att produktionskostnaden harsänkts. Det har blivit en sänkning från den extremthöga nivån 1990/91. Vi är nog på rätt väg. Men dethandlar också om att inte avstå från dekvalitetskrav som vi har i . Det rör sig ocksåom att inte avstå från kraven på tillgänglighet närdet gäller handikappade. Det finns en rad krav somär rätt unika för . Jag hoppas att man inte iett svep tar bort dessa krav. Det finns ju tecken somtyder på detta. Det pris som vi måste betala måsteockså inkludera hänsyn till handikappade och tillatt ungdomar skall kunna få en bra bostad utan attbehöva vänta i en kö som inte längre finns.Anf. 44 Statsrådet ():Herr talman! Den politik som vi för syftar ju till attgöra det bättre för alla, men det är klart att ju yngreman är desto större möjlighet har man att underlång tid njuta frukterna. Man kan säga att denpolitik som vi för är särskilt inriktad på att förbättrasituationen generellt på bostadsmarknaden för justungdomar. Jag kan dessutom notera att det som viframför allt diskuterar är nyproduktionen, i vissmån ombyggnader och sannolikt också den del avbeståndet som är subventionerat. En stor del avbostadsmarknaden består faktiskt av lägenhetersom inte är subventionerade. Det är ett problem attmarknaden fungerar dåligt, men det kan vidiskutera i ett annat sammanhang.Jag tycker ändå att det är bra att vi alla tre harkommit fram till att vi sannolikt är överens om atten nyproducerad trerumslägenhet inte skall kosta11 . Hon tyckte kanske att det inte gjorde såmycket. Men jag antar att vi är överens.Då kan vi komma in på nästa resonemang. Vilka ärorsakerna till detta och vad kan vi göra för att rättatill situationen? Man får först se till att den faktiskakostnaden går ned, så den blir hanterbar. Detta ärviktigt att klara ut.Det är svårt att i förväg exakt bevisa någonting närdet gäller framtiden, men går man tillbaka i tidenkan man konstatera att byggkostnaderna i Sverigemellan och 1974 i stort sett följdekonjunktursvängningarna. Men kostnaderna låg istort sett stilla, räknat i fasta priser. Självfallet gickpriserna upp när konjunkturen var hög och det bleven viss överhettning för att sedan falla.1974 infördes räntebidragssystemet. ochfram till 1991 har vi haft en situation med ständigaryckigheter i förändringarna, med insatser för atthantera bostadssektorn fram och tillbaka och därbyggkostnaderna har stigit dubbelt så snabbt somkonsumentprisindex. Detta har lett fram till attkostnaden är . i stället för kanske ,en mer hanterbar kostnad, även om också det ärväldigt mycket pengar.Det finns även andra förklaringar. Det är självklartatt bristen på konkurrens har lett fram till detta.Det gäller då för regeringen att skapaförutsättningar för ökad konkurrens. Det tror jagatt vi kan vara överens om -- jag hoppas i alla falldet. Varje verksamhet som drivs skyddad, sommonopol eller oligopol kommer att kosta mer änvad som skulle vara nödvändigt, vilket är negativtbåde för priset på produkterna och församhällsekonomin i stort, eftersom resurser frånandra sektorer trängs ut, vilket inte är bra.Det är också ganska uppenbart att de regelsystemsom vi har är, och har varit, mycket krångliga. Ävenom vi tar hänsyn till de handikappades behov ochandra behov, säkerhetsmässiga osv., kan vi göraoerhört mycket för att förenkla byggreglerna ochdärigenom möjliggöra att goda bostäder byggsbilligare än . Det är fullt möjligt att göra det.Då har vi två komponenter som jag tror är rimligaoch som också ligger i linje med den totalabostadspolitik som regeringen för.Jag vill säga något om subventionerna och detmaterial som har tagits fram. Jag vet inte om LarsStjernkvist har läst en utredning som jag tror heterByggprisutredningen och som jag tror lades framnågon gång eller . I denna utredning har man försökt göra enbedömning av hur mycket av byggprisutvecklingensom beror på subventioneringen. Denna utredningkom fram till att av kostnadsökningensannolikt härrörde från att man subventioneradebort kostnaderna.Rent intuitivt kan man förstå att politiker somenligt vedertagna teorier vill maximera sitt röststödockså vill undvika att kostnaderna stiger. Omkostnaderna stiger är det lätt att gå in medsubventioner för att inte visa de faktiskakostnaderna. Då betalar skattebetalarnakostnaderna på ett dolt sätt. Om denna typ avåtgärder vidtas, dvs. att man subventionerar något,blir naturligtvis kravet på att hålla kostnadernanere mindre än vad det annars skulle bli. Man kanalltid diskutera om det är 40, 30 eller , men attett subventionssystem ger dessa effekter borde viockså kunna vara överens om.Det finns alltså anledning att hantera ävensubventionssystemet. Om man inte subventionerarhar individerna den bästa kontrollen överkostnaderna. En fungerande bostadsmarknad gerbra bostäder efter människornas egna behov ochval, vilket är viktigt. Men vi kan inte genomföradetta i ett steg.När man lyssnar på debatten låter det som om jaghade lagt fram ett förslag som innebär atträntesubventionerna skall slopas per den 1 januari1993. Men så är det inte alls. Det är ett mycketförsiktigt förslag. Dessutom finns det enkontrollstation . Förslaget innebär påbörjar nedtrappningen och att man skaparutrymme för en press nedåt på kostnadssidansamtidigt som detta är ett led i en ekonomisk politiksom syftar till att få ned räntenivån. Det ärnämligen helt uppenbart att om vi skulle ha enränta på 3 eller , vilket är utopiskt, skullebelastningen vara mycket mindre än med den högarealränta som vi har.Förslaget innebär alltså inte att ungdomar nästa årskall betala 10 000, 11 000 eller . har vi stora subventioner. Detframgår bl.a. av att besparingseffekten av detförslag som vi har lagt fram är förhållandevisblygsam . Vi gör alltså ensuccessiv nedtrappning för att få i gång den processsom leder till att vi faktiskt får lägre kostnader förbyggandet än vad vi har haft tidigare. Det är viktigtatt komma ihåg.Det enda alternativ till den politik som vi förordarär det s.k. räntelånesystemet. Det är ett system sominnebär att man i ett drag slopar alla subventioner.Man låter hyresvärdar och villaägare låna tillkostnaderna. Om man skulle göra det i ett läge dårealräntorna är så oerhört höga som förnärvarande, lägger man en börda på de enskildamänniskorna som de inte skulle klara. Staten skulledå vara tvungen att gå in, och då skulle man kommatillbaka till det gamla systemet igen.Räntelånesystemet innebär ju att man sloparsubventionerna på ett bräde, och det var ju just detsom inte ville göra.Anf. 45 ():Herr talman! Jag tycker att statsrådet är litet slarvigmed orden. Detta är ett mycket försiktigt förslag,säger han. Hur kan man beskriva ett förslag somförsiktigt när det över ökar kostnaderna förden enskilde i en nybyggd trerummare med 1 000--? Det skulle vara spännande att höra vadsom är ett icke försiktigt förslag om detta är ettförsiktigt förslag.Jag vill säga något om det socialdemokratiskaalternativet. Jag tror att ett villkor för att hålla nerekostnaderna i nyproduktionen är att vi har en jämnproduktion. Jag tror också att en viktig bidragandeorsak till att byggpriserna steg kraftigare än övrigapriser var just att vi hade enmycket kraftig nedgång i byggandet. När mansedan startar från en mycket låg nivå är det dyrt attbygga. Också detta talar mot regeringens förslag,eftersom det, enligt alla förståsigpåare, innebär endramatisk minskning av byggandet. Det kommeratt förvärra en redan allvarlig byggkris nästa år.Detta argument talar alltså emot regeringensförslag.Jag har förstått att statsrådet inte är så mycket fördet finstilta i politiken. Det är sant att byggprisernahar stigit snabbare än övriga priser under 80-talet.Men det som är intressant är att byggpriserna underförsta delen av 80-talet följde övrig inflation. teori då var sann, att det ärsubventionerna som är boven i dramat, kan den ialla fall inte vara hela sanningen. Den var i alla fallinte sann under den första delen av 80-talet. Underandra delen av 80-talet var den sann. Då stegbyggpriserna snabbare. Men min analys av vad detkan ha berott på är, enligt min mening, minst likatrovärdig.Vi får inte glömma bort att detta i grunden är enideologisk fråga. Inget av alternativen, vare sig denrenodlade marknadslösningen eller dentotalreglerade ekonomin, är invändningsfritt. Detfinns naturligtvis nackdelar i båda systemen. Menytterst är det en ideologisk fråga var någonstans pådenna skala man hamnar. Om man, som visocialdemokrater gör, menar att alla människorskall garanteras en rymlig och bra bostad, måsteman vara beredd att gå in både med regler och medsubventioner. Det har naturligtvis ett pris. Men vi är beredda att betala det prisetför att ge alla den möjligheten.Avslutningsvis vill jag ställa en fråga. Med tanke påden korta tid som står till buds för en debatt ochmed tanke på de invändningar som har gjorts -- detär inte bara jag, hyresgästerna och vissa andra somhar protesterat mot detta förslag, utan även t.ex.bostadsutskottets ordförande har varnat för attdetta kommer att leda till mycket höga kostnader --vill jag fråga statsrådet om han är beredd atterbjuda den tid som fordras för att regeringens egnaförslag skall bli ordentligt belysta och ordentligtdebatterade innan fattar beslut.Anf. 46 Statsrådet ():Herr talman! Det är en självklarhet att jagförutsätter att bostadsutskottet tar del av ochskaffar sig de upplysningar som man behöver förberedning av ärendet. Ärendet är inte särskiltkomplicerat i sina huvuddrag. Det bygger på deprinciper som har funnits tidigare, nämligen enavtrappning och en förenkling av regelsystemet ochunderlaget i detta avseende. Det är inte särskiltsvårt att göra en bedömning av förslaget totalt sett.Den särskilda utredaren hade under sittutredningsarbete också löpande kontakter medaktörerna på marknaden just för att informera ochlyssna på deras synpunkter.Lars inlägg visar att han ingenting harlärt. Det är synd. Jag upplever mig inte som särskiltgammal, även om jag snart är . Men LarsStjernkvist som är betydligt yngre borde varaöppnare för analyser och debatter och kunna semöjligheter i stället för att vara så igendammadideologiskt som han verkar vara när han står här italarstolen.Lars utgångspunkt är att det förslagsom jag lägger fram skulle innebära att kostnadernaför denna normallägenhet skulle öka med1 000 eller . Han utgår från attingen på något vis kommer att försöka rationaliseraeller effektivisera utan att allt kommer att fortsättai gamla hjulspår, dvs. att kostnaderna kommer attstiga på samma sätt som . Det är ett nytt , . Viskall försöka se till att ändra det som gick snett medden gamla politiken.