prot · GF09120 · 1992-05-26 00:00:00 — Näringsministern sade också i sitt svar attVattenfall har bedömt detta som lönsamt, ävenmed hänsyn tagen till att kärnkraften skall varaavvecklad . Ja, det må vara. Denintressanta frågan är när skall stängas av.Vi talar här om en företagsekonomisk bedömning.Då är inte kärnkraften som sådan intressant, utan idet här fallet 3.Jag förstår det argument som näringsministernanför för att egentligen inte ta ställning i frågan.Saknar näringsministern, som företrädare förägaren staten, helt möjlighet att agera när han serett helt vansinnigt ekonomiskt beslut fattas iVattenfall? Har inte näringsministern en åsikt i denekonomiska frågan?Anf. 277 Näringsminister ():Herr talman! Det finns särskilda myndigheter somskall se till att gällande lagar och föreskrifter följsnär det gäller säkerheten i och övrigareaktorer.När det gäller de företagsekonomiskabedömningarna finns det en styrelse -- precis som ialla andra aktiebolag. I praktiken har ägaren,mellan bolagsstämmorna, avträtt förvaltningen avaktiebolaget till styrelsen. I styrelsen görs deföretagsekonomiska bedömningarna ochkalkylerna, och de diskussioner förs som anseserforderliga med utgångspunkt i kraven iaktiebolagslagen. Därmed har man företagets bästaför ögonen.Med den insyn och det informationsmaterial jag harfått, har jag ingen anledning att göra någon annanbedömning än vad har gjort. Jag harinte heller för avsikt att utlysa någon extrabolagsstämma e.d.Anf. 278 ():Herr talman! Jag har respekt för argumentet att detfinns en styrelse i bolag. har staten som ägaredess bättre, genom finans- och näringsministrarnasförsorg, agerat när stora privata företag, vare sigdet har gällt banker eller i andra sammanhang, hargjort ekonomiska vansinnigheter. Staten har ändåträtt in och agerat när man har sett att någotgrundläggande inte fungerar.Säkerhetsaspekterna påverkar de ekonomiskabedömningarna. När det gäller kärnkraften ärdessa frågor intimt sammankopplade. Det kanändå vara intressant att höra näringsministernskompetenta ekonomiska bedömning. Om dettainvesteringsbeslut förutsätter en effekthöjning,som vi inte vet något om, och att reaktorn får knallaoch gå bäst den kan fram , ochkärnkraften även fortsättningsvis slipper bära sinriskkostnader, är då denna investering rimlig?Anf. 279 Näringsminister ():Herr talman! Det är just den typen av investeringarsom icke lämpar sig för företagsekonomiskadebatter i enskilda frågor i kammaren. De lämparsig icke för detta vare sig det gällerpappersmaskiner, investeringar i smältverk ellerannat. Vi driver de statliga företagen på exaktsamma villkor som gäller för de privata företagen.Jag har ingen anledning att förmoda att deargument, kalkyler och synpunkter till inte har beaktats. En av hanspartikamrater är dessutom en aktiv medlem istyrelsen för och har haft möjlighet attutveckla sina synpunkter och påpeka eventuellabrister i kalkylerna. Trots detta har styrelsensamfällt kommit fram till att det här beslutet ärriktigt ur synvikel.Anf. 280 ():Herr talman! Med hänsyn till min partikollegasagerande i styrelsen var det kanske att ta i att sägaatt styrelsen samfällt kommit fram till detta. Hanhar mycket riktigt utnyttjat de möjligheter han därhar att framföra sina åsikter.Kärnkraften tenderar att vara publik. Det är enfråga som, milt uttryckt, inte har undandragit sigoffentlig debatt -- vare sig det har gällt privatägdakärnkraftsföretag eller de statligt ägda. Isjälva verket var klausulen om vem som skulle ägaeller inte äga en av grundbultarna i linje 2:sexistens. Det här har aldrig hindrat oss att offentligtdiskutera de ekonomiska och därmedsammankopplade säkerhetsmässiga grundvalarnaför kärnkraftens existens, vare sig det är fråga omnågot som är privatägt eller ej.Det vore ändå intressant om näringsministernåtminstone kunde säga att han, som företrädare förägaren, tänker se över siffrorna och se om det harskett en rimlig bedömning av en partisk styrelse iVattenfall.Anf. 281 Näringsminister ():Herr talman! Det är korrekt att inteinbegreps då jag använde ordet samfällt. Men iövrigt har styrelsen samfällt gjort denna bedömningoch ansett att investeringen har varit korrekt.Jag har tagit del av de grundläggande kalkylerna,och jag har ingen anledning att betvivla styrelsensbedömning. Jag anser det inte lämpligt att ikammaren föra en diskussion om det ena ellerandra är korrekt i enskilda investeringsbeslut --oavsett om det gäller en ångturbin, ett smältverkeller ett pappersbruk. Det är frågor som vi haröverlåtit till förvaltningen i aktiebolagen. Om visedan finner att de har fattat felaktiga beslut, må viutkräva ansvar av styrelsen. Jag har förtroende förstyrelsen i AB.Anf. 282 ():Herr talman! Från tid till annan händer det att vidiskuterar enskilda investeringar i kammaren. Detgår att ta fram många exempel på enskildainvesteringar av stor betydelse för . Det hären sådan enskild investering av stor betydelse förSverige.Näringsministern vet att det inte är någonhemlighet att inte har varit ett företagsom har varit benäget att dra sig för förluster.Vattenfall är inte ett vinstradikalt företag. Avtradition har funnits i ett system där maninte från den tidigare ägaren har känt kravet på enhög avkastning. Det är självklart att dentraditionen, attityden och kulturen lever kvar iVattenfall även efter en bolagisering.Det skulle vara ett dåligt resultat om vi i kammarenom kan konstatera att denna investeringvisar sig vara så felaktig. Jag tycker att det är riktigtatt näringsministern skall ingripa tidigare. Dåsparar skattebetalarna i det långa loppet pengar.Anf. 283 Näringsminister ():Herr talman! Jag tror att den grundläggandeerfarenheten för många av kammarens ledamöter,som har suttit med under ett antal sådana härdebatter, är att icke skall blanda sig ienskilda beslut. Jag är fullt medveten om att det harvarit ett stort antal frågedebatter. Slutresultatet äratt statligt ägda företag skall skötas på exakt sammasätt som motsvarande privata. Vi gör ingenprövning av privata företags enskilda investeringar.Vi gör det i allmänhet icke när det gäller statligaföretag.Jag kan försäkra att vi har ställt uppmycket höga lönsamhetskrav för avförklarliga skäl -- vi önskar privatisera Vattenfalloch vill få bra betalt, och vi vill därför ha en godavkastning i företaget.Anf. 284 föreslår ytterligare ett inlägg vardera.Anf. 285 ():Herr talman! Jag känner till att vi vill privatiseraVattenfall. Det är en sund inställning. Men dethindrar inte att jag blir litet bekymrad över attnäringsministern, om uttrycket tillåts, gömmer sigbakom resonemanget om vad man formellt kan taupp här i kammaren eller vad man formellt kangöra som ägare.Jag hade sett fram emot en spännande redovisningav hur man på grundligthade studerat denna gigantiska investering, även idet bolagiserade , och att få veta om manpå departementet hade gjort samma bedömningsom den kärnkraftsvänliga, tidigare inte såvinstbenägna styrelsen för . Jag hade settfram emot att få höra näringsministerns egenbedömning när det gäller den enskildainvesteringen.Anf. 286 Näringsminister ():Herr talman! Jag är ledsen att jag gör LennartDaléus besviken. Jag tror att debatten vinner på attenskilda investeringsbeslut fattas ochlönsamhetsbedömningar görs i resp. bolag. Vi harfunnit att det är där beslut skall fattas. Vi skall intesticka under stol med att vi får en betydligt merprofessionell ekonomisk bedömning i styrelserna.Sedan står det fritt att föra även dennatyp av kammardebatter, om man så önskar.Överläggningen var härmed avslutad.51 § Svar på fråga 1991/92:831 omkompetensutvecklingen av industrianställdaAnf. 287 Näringsminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag tänker vidta för att stärkakompetensutvecklingen av de anställda inomindustrin.Jag konstaterar att arbetsmarknadsutskottet i sittbetänkande 1991/92:AU11 har behandlat bl.a.frågan om bidrag även för lönekostnader vidkompetensutveckling av anställda inomtillverkningsindustrin. Utskottet erinrar om attregeringen i kompletteringspropositionen föreslåratt denna försöksverksamhet -- i syfte att motverkauppsägningar -- bör bedrivas även nästa budgetår.Regeringen anser att verksamheten med hänsyn tilldet statsfinansiella läget bör bedrivas inom ramenför de medel som redan beräknats för utbildning iföretag. har inom sinamedelsramar möjlighet att, där man så finnernödvändigt, lämna bidrag till såvälutbildningskostnader som lönekostnader vidutbildning av anställda inom tillverkningsindustrin.Arbetsmarknadsutskottet har anslutit sig till dennauppfattning.Svaret på fråga är alltså attregeringen har gett iuppdrag att genomföra kompetensutveckling avindustrianställda. Detta bedöms vara en bra lösningi syfte att motverka uppsägningar.Anf. 288 ():Herr talman! Jag ber att få tacka näringministernför svaret. Jag är emellertid litet bekymrad över attnäringsministern delvis har missuppfattat minfråga. Jag är också litet bekymrad därför att jagtycker att en näringsminister bordehaja till direkt när han får en fråga omkompetensutvecklingen i näringslivet.Den verksamhet näringsministern tar upp i sitt svar,utbildningen vid företag, var en form av utbildningsom vi införde för att undvika och motverkauppsägningar. Regeringen ville egentligen dra indenna verksamhet i budgetpropositionen. Dessbättre kom regeringen tillbaka ikompletteringspropositionen och vill nu fortsättamed denna verksamhet. Det har vi tacksamtnoterat.Men vi hade föreslagit att man därutöver skulleuppdra åt regeringen att medkompetensutredningens förslag i botten utarbetaett program för satsning på utbildning och andrakompetenshöjande åtgärder. Man skulle ocksågöra inventeringar av de anställdas utbildnings- ochkompetensbehov. Enligt vår mening är dettauppgifter som är viktiga för samhället att stödja. Viföreslog en tvåårig försöksverksamhet och avsattepengar till detta. Det förslaget hararbetsmarknadsutskottet avslagit vid behandlingenav vår motion. Vi tycker att det är illa. Somnäringsministern vet finns det all anledning att ägnastor uppmärksamhet åt kompetensen i näringslivetoch i synnerhet i industrin.Anf. 289 Näringsminister ():Herr talman! Vi är ense om att denkompetensutveckling vi båda har berört, och somhar godkänts av arbetsmarknadsutskottet, är brainte minst för att minska friställningar inomnäringslivet. Regeringen anser att ansvaret förandra kompetenshöjande åtgärder för att stärkaindustrins konkurrenskraft vilar i första hand påindustrin och näringslivet. Vi skall försökaåstadkomma detta genom att skapa ett generelltsett avsevärt bättre näringsklimat och därmedkonkurrenskraft för svenskt näringsliv. Sedan måman inom industrin själv avgöra hur man bäststärker kompetensen och konkurrenskraften.Anf. 290 ():Herr talman! Jag hade nästan väntat mig det svaretav näringsministern. Jag tycker att det är litettråkigt att notera att man även i detta fall frånregeringens sida hänvisar till gynnsamma villkor förnäringslivet. Sådana villkor skall vi naturligtvis ha ilandet. Det motsätter vi socialdemokrater oss inte.Näringministern menar att det ärmarknadskrafterna som skall svara för att dennakompetensutveckling kommer till stånd iföretagen. Vi vet att det inte kommer att ske någonkompetensutveckling för stora grupper avanställda. Det gäller särskilt kollektivanställda. Detkan vi se, om vi studerar hur personalutbildningfördelas i företag. Om vi skall uppnå en brakompetens hos de anställda ute i svenska företagmåste samhället stödja denna utbildning.Anf. 291 Näringsminister ():Herr talman! Två saker är mycket centrala fördenna regering. Det gäller en omfattande satsningpå höjning av kvaliteten i skolans utbildning och enbetydande ökning av den akademiska utbildningen,som vi menar är central och viktig. Detta innefattaräven en hel del insatser som kan ske i samband medde arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Vi anseratt den kompetensutveckling som skall ske iföretagen måste grundas på företagens egna behov.Den skall icke bestämmas via politiska beslut. Detär vad företagen anser vara riktiga och brainvesteringar som skall gälla. Vi vet att det i mångaföretag sker omfattande kompetensutveckling, ioch med att det i allra högsta grad är till företagensbästa att de höjer kompetensen hos de anställdaoch därmed stärker sin konkurrenskraft.Anf. 292 ():Herr talman! I många företag sker utbildning. Meni många företag sker inte den utbildning som bordeske. Det gäller framför allt den breddutbildningsom borde finnas. Där skiljer våra uppfattningarsig. Vi vet, genom undersökningar avpersonalutbildning, att mer avancerad utbildningsom företagen betalar i större utsträckning kommerredan högre utbildad personal till del. De sämreutbildade får däremot inte del av den utbildningen.De människorna måste också få tillgång tillutbildning, om svensk industri skall klara denhögteknologi som vi måste ha för att försvara detsvenska välfärdssamhället.Vi kan naturligtvis föra en debatt om regeringenspolitik när det gäller den allmänna utbildningen.Jag vill bara hänvisa till att regeringen inte villeinföra den treåriga yrkesutbildningen. har mani sista stund kastat in en del pengar för att kunnaköra i gång en del av den. Men det kanske vi skallta en annan vacker vårkväll.Anf. 293 Näringsminister ():Herr talman! Skillnaden mellan ochmin syn är att egentligen vill att vi viapolitiska beslut skall gå in och tala om vilkenutbildning och kompetenshöjning som skall ske iföretagen. Jag anser i stället att vi skall stärkaföretagens konkurrenskraft, och därmed låta demskapa förutsättningar att själva avgöra vilken typ avkompetenshöjning som är rimlig, riktig och lönsamför att stärka våra möjligheter att bibehålla ochförbättra ett gott välfärdssamhälle i Sverige.Anf. 294 ():Herr talman! Nej, vi vill inte i detalj precisera hurföretagen skall klara utbildningen av sina anställda,åtminstone inte när det gäller mer avanceradutbildning.När det gäller grundutbildning, tycker vi nog att vikan vara med och tala om att engelska, matematikoch annat är viktigt för alla anställda som har lågsådan utbildning. Men när det gäller mer avanceradutbildning i företagen, anser vi att det är företagenoch de anställda som tillsammans skall bestämmavilken utbildning de skall ha. För att utbildningskall kunna komma till stånd på ett bra sätt i allaföretag, skall samhället kunna gå in och även stödjaden, inte i allt, men i betydande delar.Anf. 295 Näringsminister ():Herr talman! Det kvarstår ändå att göra en politisk prioritering och en politiskstyrning som innebär att man i alla företag skallgöra en form av kompetensökning, oavsett om denär lönsam att genomföra och oavsett om företagetär i behov av den som sådan.Vi gör den bedömningen att vi är i det utsatta lägetatt företagen själva, genom att få bättrekonkurrenskraft och lägre skatter, skall kunnaavgöra var deras bästa investeringar finns. Vi troratt det får den bästa effekten på satsade resurseroch det största ansvarstagandet för denkompetensutveckling som alltid måste ske inom allindustri, och även inom övrigt näringsliv.Anf. 296 föreslår ytterligare ett inlägg vardera.Anf. 297 ():Herr talman! Här skiljer sig våra uppfattningar. Vianser nämligen att utbildning, särskilt höjdkompetens bland de anställda, är bra för allaföretag. Det kan vara väl värt att stödja. Vi vetockså att denna utbildning inte kommer till stånd imånga företag om inte de anställda kan påvisa atthär finns det möjligheter för företaget att få stöd tillden utbildning som också de anställda i företag somär på gränsen till nödlidande behöver.Anf. 298 Näringsminister ():Herr talman! Här skiljer sig uppenbarligen våruppfattning. Jag bedömer förslagsom ett från skattebetalarnas synvinkel mycketkraftödande och dyrbart sätt att generellt satsapengar i den riktningen. Vi tycker att utbildningenskall gå via den generella skolan. Den skall stärkasoch få bättre kvalitet. Företagen skall varaansvariga för den lönsamma och godakompetensutveckling som företaget och dessanställda behöver för att företaget skall kunnautvecklas väl.Därutöver skall självfalletarbetsmarknadsstyrelsen vidta de åtgärder mananser nödvändiga och bra för att stärkakompetensen och därmed även sysselsättningen påsvensk arbetsmarknad.Överläggningen var härmed avslutad.52 § Svar på fråga 1991/92:705 omanvändningen av intäkter från försäljning avstatliga företagAnf. 299 Finansminister ():Herr talman! har frågat mig förvilka ändamål regeringen avser att användaeventuella intäkter från försäljning av statligt ägdaföretag.Den ekonomiska verksamheten i staten redovisasöver statsbudgeten i form av löpande utgifter ochinkomster. Finansiella under- eller överskott idenna redovisning förändrar statsskulden ochdärmed ränteutgifterna. Ett minskatupplåningsbehov innebär att statens ränteutgifterhålls nere och att statsbudgeten långsiktigtförstärks.Regeringens program för försäljning av statligtägda företag förstärker statsbudgeten. Dettainnebär allmänt sett att angelägna långsiktigasatsningar på bl.a. investeringar i infrastruktur kanges ett större utrymme inom ramen för statenssamlade utgiftsåtaganden, jämfört med om ingautförsäljningar hade skett.Försäljningar av konkurrensutsatta ochkommersiellt bärkraftiga statliga företag innebär,förutom positiva effekter för företagen ochmarknadens funktionssätt, att statens begränsaderesurser i större utsträckning kan användas till deområden som är statens huvudansvar, t.ex. en välfungerande och effektiv infrastruktur.Regering och riksdag har att under varje riksmötemed hänsyn till statens inkomstutveckling prövaoch prioritera de samlade utgiftsåtagandena. Att iförväg specialdestinera vissa statliga inkomster tillspecifika utgiftsändamål är med hänsyn till dettainte aktuellt.Anf. 300 ():Herr talman! Jag vill tacka för detta svar. Detinnehåller formuleringar och ståndpunkter som ioch för sig frestar till en diskussion om det kloka iatt sälja kommersiellt bärkraftiga statliga företag,men min fråga gällde ju vad pengarna skallanvändas till. Den frågan är ställd mot bakgrund avde dubbla budskap som har kommit frånregeringshåll.Å ena sidan har vi vid upprepade tillfällen hörtkommunikationsministern försäkra att intäkternafrån försäljningen av statliga företag skall användasför att finansiera infrastruktursatsningar. Å andrasidan har bl.a. statssekreteraren ifinansdepartementet skrivit en uppmärksammadartikel där han menar att så alls icke bör ske, utanatt pengarna bör användas för att minskastatsskulden. När detta påtalades i en diskussion ikammaren som jag åhörde för ,försäkrade kommunikationsministern att dennaartikel bara var uttryck för en enskild tjänstemansuppfattning.När jag därför i den stora boken frånfinansdepartementet läste att dessa intäkterkommer att minska behovet av upplåning ochsänka ränteutgifterna och därmed långsiktigtförstärka statsbudgeten, uppfattade jag det så attdet var statssekreteraren i finansdepartementetsom satt inne med sanningen om regeringensavsikter med pengarna.Nu är det uppenbarligen så att det redan under denärmaste åren behövs väsentliga belopp för deinfrastruktursatsningar som har inletts och där manhar gjort utfästelser, inkl. storstadssatsningen. Jaguppskattar det till ca , utöverdet som har tagits in till statskassan.Nu undrar jag på vilken nivå man kan räkna medatt investeringar på infrastrukturen kommer attligga under de närmaste åren.Anf. 301 Finansminister ():Herr talman! Jag tror att , somjag har uppfattat såsom ogillande av försäljningenav statliga företag, borde vara glad att man inteexplicit krona för krona gör denna koppling. Dåskulle det med stor sannolikhet bli nästan ingentingtill infrastrukturinvesteringar.Sanningen är mycket enkel. Jag, liksomkommunikationsministern och jag hoppas ocksåGeorg , är väl medveten om behovet avlångsiktigt verkningsfullainfrastrukturinvesteringar. Att inte ha enspecialdestinering av pengarna krona för krona ärtill förmån för just den typen av satsningar. Dåskulle risken finnas att vi, särskilt i dagenskonjunkturläge, finge en alltför liten summa atthantera för nödvändiga investeringar.Däremot är det självfallet så att de intäkter frånförsäljning av statliga företag som kommerstatsbudgeten till del i form av t.ex. nedskrivning avstatsskulden, återbetalning av statsskulden, ocksåger ett finansiellt utrymme för att finansiera dessalångsiktiga investeringar. Hur man än vänder pådetta fram och tillbaka innebär försäljning avstatliga företag, som ger intäkter till staten, ökademöjligheter att finansiera långsiktigt viktiga ochnödvändiga investeringar i infrastruktur. Vare sigman specialdestinerar eller inte, blir möjligheternastörre.Skälet till att man inte gör denna koppling krona förkrona är dels det olämpliga i att göra en sådanspecialdestination, dels att man därmed skulleriskera att minska möjligheterna att få till ståndtillräckligt omfattande infrastrukturinvesteringar.Anf. 302 ():Herr talman! Jag har ju umgåtts medfinansministrar . Jag känner igenresonemanget och avogheten motspecialdestinerade intäkter till vissa utgifter. Så detförvånar mig inte. Snarare har det då förvånat attkommunikationsministern vid så många tillfällenfrejdigt har deklarerat att intäkterna frånförsäljning av statliga företag skulle gå tillinfrastrukturinvesteringar.Sedan gör finansministern mig litet konfunderad.Resonemanget leder mig hän till denuppfattningen, att finansministern räknar med attdet inte blir så mycket pengar från dessaförsäljningar under de närmaste åren.Finansministern säger här att det skulle bli enbegränsad summa till dessa investeringar om manförfar på detta sätt, dvs. Är det rätt uppfattat?Anf. 303 Finansminister ():Herr talman! Sanningen är precis den som GeorgAndersson har uppfattat, nämligen att vi avser attfå bra betalt för de statliga företagen, och då börman välja lämpliga tillfällen för försäljning.Vi har t.ex. under detta anslagit litet drygt9--för ytterligare investeringari infrastruktur. Men som säkertvet har intäkterna från försäljning av statligaföretag varit blygsamma. De kommer att bli större,men jag tror uppriktigt sagt att behovet avinvesteringar i infrastruktur dels är tidsmässigtpåträngande, dvs. att de behöver ske ganskaomgående, dels är ganska stort.Även av detta skäl skulle det vara olämpligt och tillförfång för investeringarnas genomförande om manmycket explicit gjorde denna koppling, vilketibland har skett. Däremot är det alldeles självklartatt kopplingen existerar i den meningen att varjeförstärkning av statsbudgeten möjliggör ökadesatsningar av långsiktigt tillväxtfrämjande natur.Anf. 304 ():Herr talman! Jag tror att finansministern skall ta sigen titt på hur mycket regeringen nu faktiskt harsatsat på infrastrukturinvesteringar. Jag utverkade10 miljarder, och det är de pengarna som nifortsättningsvis rullar och flyttar mellan olikaprojekt.I den senaste kompletteringspropositionen harregeringen föreslagit att 2,2 miljarder skall anslåstill förstärkt underhåll. Var de pengarna kommerifrån vet jag inte. Möjligtvis är det de 2 miljarderman drar in från arbetslivsfonden. Det är snarareden summan som regeringen avsatt till extrainsats.Det om detta. Det har funnits väldigt mångaoklarheter, och många efterlyser sanningen omdessa miljarder.Vi behöver inte bråka om detta , men jagrekommenderar finansministern att tränga in idenna materia och fundera litet ytterligare över hurlöftet om de 16 miljarderna nu skall infrias, så verkligen kan fullfölja utbyggnaden avMälarbanan, , ,, E 3:an och , vilka är de storaprojekten.Anf. 305 Finansminister ():Herr talman! Om vill tvista omnågra specifika investeringar i infrastruktur utgårjag från att han gör det medkommunikationsministern. Jag kan barakonstatera från finansministerns utgångspunkt, attett stort antal av de projekt som efter sig inte var finansierade när deförelåg. Det fanns planer på att genomföra dem,men det fanns ingen finansiering. Den har vi nutagit fram inom denna regering.Det är angeläget att man för en sådan politik skapar finansiellt utrymme för den här typenav tillväxtfrämjande investeringar.