prot · GG0940 · 1992-12-08 00:00:00 — Dessaär att:-- dels klarlägga de faktorer och orsakssambandsom lett fram till nuvarande problem påkreditmarknaden, inkluderande den tidigareregleringspolitiken, tillsynen och bankernas roll förutvecklingen,-- dels analysera effekterna på den reala ekonominav problemen på kreditmarknaden,-- dels utreda tillsynens inriktning.Behovet av analys och kunskap om bakomliggandeorsaker och framtida effekter är stort. Direktivenhar delvis utformats mot bakgrund av detomfattande arbete som lagts ner i samband medregeringens proposition om åtgärder för att stärkadet finansiella systemet. Utvecklingen underhösten har därmed kommit att påverka tidpunktenför tillsättandet av den aktuella kommittén.Med tanke på problemens delvis unika karaktäroch syftet med utredningen står enligt min meninginget att vinna på en snabbehandling av frågorna.Den tid fram till utgången av som ställts tillkommitténs förfogande för en slutrapport kandärmed inte heller sägas vara tilltagen i överkant.Kommittén förväntas avlämna delrapporterfortlöpande.Jag avser offentliggöra direktiven ochsammansättningen av kommittén.Anf. 186 ():Fru talman! Jag ber att få tacka skatteministern försvaret. Jag är glad över att direktiven ochsammansättningen av kommittén nu snart skalloffentliggöras. Därmed har jag egentligen fått svarpå min fråga.Jag har förståelse för att en ordentlig utredning avproblemen på finansmarknaden kan ta tid. Det ärdärför viktigt att man börjar , så att maninte drar frågan i långbänk, vilket jag anser attregeringen tyvärr har gjort i det här fallet.Fru talman! Jag tror att svenskar i allmänhet ärmycket oroade och upprörda över det som har häntinom bankvärlden. Den reaktionen har jagförståelse för.Jag vet inte om skatteministern har sett att enopinionsundersökning gjord av visar att majoritet av de tillfrågade anser att banker ochfinansbolag har det allra största ansvaret för denekonomiska krisen i . Jag instämmer inte iden verklighetsbeskrivningen. Så enkelt är givetvisinte svaret. Skuldbördan kan delas mellan fler.Resultatet av undersökningen visar ändå hur viktigdenna fråga är, därav mitt intresse för ett snabbtoch kraftfullt agerande från regeringens sida.Skatteministern säger i sitt svar att en avkommitténs uppgifter är att analysera effekterna påden reala ekonomin av problemen påkreditmarknaden. På vanlig svenska måste väl detuttydas som vilken effekt bankernas problem harpå sysselsättning, företagande och välfärd här ilandet. Det är en mycket brådskande fråga. Jag vetatt regeringen lägger fram förslag för att minskadessa problem. är det viktigt attkommittén har möjlighet att studera dem. Det sägerskatteministern också i sitt svar på min fråga.Förseningen av utredningen gör att den nyamyndigheten -- den s.k. bankakuten, som vi snartskall besluta om -- får börja sin verksamhet utan attha någon klar bild av vad som har orsakat de storaproblemen i bankerna och om problemen kanskeberor på bankerna själva. Den nya myndighetenriskerar, om man uttrycker sig litet slarvigt, attfamla i blindo. Det är också därför det är så viktigtatt kommittén fort kommer i gång med sitt arbete.Tycker inte skatteministern att det hade varit braom kommittén hade kommit i gång litet tidigare?Anf. 187 Statsrådet ():Fru talman! Nej, det tycker jag inte alls. Det harinte någon relevans för de akuta problemen. Närdet gäller orsakssambanden skall man vara försiktigmed att dra slutsatser av den aktuellaopinionsundersökningen. Jag förstår attmedborgarna lätt kan få intrycket att krisen ärbankernas fel. Det grundläggande problemet är attdet politiska systemet, framför allt de som då haderegeringsansvaret, drev en ekonomisk politik somledde till hög inflation som vi hademycket höga marginalskatter. Det ledde till ettintresse för en låneexpansion när kreditmarknadenavreglerades. Avregleringen var nödvändig menföretogs i fel miljö. Måhända fanns det synpunkterpå tillsynen i detta sammanhang. Det innebär attlejonparten av ansvaret naturligtvis måste tas av detpolitiska systemet, enkannerligen den regering somsatt då och som hade ansvaret för den miljö däravregleringen företogs.Olle har nog totalt missuppfattat vadutredningen skall göra. De akuta problem som haruppstått måste hanteras. Man kan inte gråta överspilld mjölk och tro att man löser problemen genomatt gå tillbaka och göra en utredning. Utredningenskall se på bakgrunden till problemen på ettfördjupat sätt, mer än vad jag kunde angeinledningsvis. Den skall försöka värdera olikafaktorer och anlägga synpunkter som kan vara tillhjälp för den som vill gå tillbaka och studera vadsom egentligen hände. Förra gången detta hände iSverige var , framför allt krisenpå 20-talet. Det innebär också att enbankstödsnämnd inte behöver utredningen som ettunderlag för sitt arbete.Anf. 188 ():Fru talman! Man skall inte gråta över spilld mjölk,säger statsrådet. Nej, det är möjligt. Jag har hört etttalesätt som lyder: Man skall icke allenast lyfta uppen sten för att släppa den på sina egna fötter. Manbör gå en bit fram med den innan man släpper nerden. Jag tror att historisk erfarenhet är nyttigt. Därhar vi inte olika uppfattningar. Jag delarskatteministerns grunduppfattning när det gäller debakomliggande orsakerna.Skatteministern säger också att behovet av analysoch kunskap om bakomliggande orsaker ochframtida effekter är stort. Skatteministern medgerdet i sitt svar. Jag tycker därför att det hade varit avvikt att frågan snabbare hade fått en belysning. Jagtror nämligen att symboler, signaler är viktiga idetta sammanhang. Min uppfattning är att Temo-undersökningen ganska väl stämmer överens medde uppfattningar jag träffar på ute på torgmötenosv. Människor är mycket oroade. De tycker att dethar gått fel på något sätt. De kräver att det politiskasystemet tar ansvar för detta och är berett attreagera.Anf. 189 Statsrådet ():Fru talman! Det är självfallet riktigt. Jag förutsätteratt , med den djupa insikt han har,också talar om att det tyvärr är en felaktig bild.Problemet ligger hos det politiska systemet -- enfelaktig politik, hög inflation, höga marginalskatteroch dessutom en miljö med omfattande regleringarunder . Det skapar naturligtvis problem närman väl avreglerar.Det behov vi talar om är stort, men det rör inte denakuta hanteringen av problemen. Behovet gälleratt skapa ett underlag för att undvika att vi om tioeller upprepar samma misstag igen. Vimåste lära oss av vad som har varit, så att vi inte görom detta. Men behovet har inte med det akuta attgöra.När jag studerar de akuta fall vi har hanterat undrarjag också vad som i herrans namn har hänt. Jagkänner samma oro som medborgarna. Det tror jagatt också gör. Men vår uppgift är attförsöka hantera problemen.Det gäller inte bara att bära stenen med sig någrasteg framåt och släppa den. Då har man fortfarandefötterna under stenen. Det gäller att sträcka framhänderna innan man släpper stenen. Man får vidtaytterligare åtgärder. Det vi måste ta itu med nu ärden praktiska hanteringen av problemen, inte attbära stenar vare sig fram eller tillbaka.Anf. 190 ():Fru talman! Jag återgav ett kinesiskt ordspråk.Självfallet skall man sträcka fram händerna för attinte släppa stenen på sina fötter. Jag tror attskatteministern och jag är överens om debakomliggande orsakerna. Jag har fått svar. Jag harfått svaret att kommittén nu kommer, att detta skallutredas och att direktiven kommer att redovisas isin fullständighet förhoppningsvis redan nästavecka.Det är ju populärt att tala om signaler . Jag troratt sådana är mycket viktiga i detta sammanhang.Det är viktigt att vi från riksdag och regering ageraroch säger att också vi förstår denna oro.Skatteministern talar själv i sin proposition om attkreditförlusterna är 100 miljarder. Jag har hört attdet kan röra sig om siffror på 200 miljarder. Det ärju för de vanliga svenskarna, och för mig också,skrämmande siffror. Skall vi dra lärdom av detta,behöver vi all kompetens som finns. Jag vet attkompetensen finns i regeringen och påFinansdepartementet. Men jag tror att kommitténockså kan bidra till att vi slipper de akuta åtgärdersom skall tas upp av den s.k. bankakuten och somberörs i den proposition vi har att behandla nästavecka.Anf. 191 Statsrådet ():Fru talman! Visst skall vi se till att göra markeringaroch hantera detta problem på ett bra sätt. Det ärviktigt att slå fast att de insatser staten är beredd attgöra inte gäller enskilda bankinstitut eller andrakreditinstitut. De går ut på att se till att insättarnaspengar skyddas. De handlar om att vi har ett totaltförtroende för det svenska banksystemet genom attockså andra fordringsägare skyddas. Annars skullebetalningssystemet kollapsa. Det gäller att se till attkreditförsörjningen fungerar, inte minst så att demindre och medelstora företagen klarar sinsituation. Det är motivet bakom och målet förregeringens stödåtgärder. Genom att fullfölja dettaskapar vi säkert större förståelse, genom att gångpå gång upprepa att det är garantier för samhälletSverige, för individerna i , och inte förbankinstituten.Anf. 192 TALMANNEN:Jag föreslår att debatten avslutas efter ytterligareett inlägg från vardera sidan.Anf. 193 ():Fru talman! Jag tror att skatteministern och jag harsamma uppfattning. Jag är glad över att dennakommitté kommer till stånd. Jag hoppas att vi skallslippa uppleva en utveckling liknande den vi harsett de senaste åren.Jag tror också -- om skatteministern ursäktar -- attskuldbördan, att man talar om att det är ett visstpolitiskt parti och vissa regeringar som bäransvaret, inte är det primära försvensken i allmänhet. Det primära är att se till attåtgärder kommer till stånd. Åtgärder har kommitfrån regeringens sida. Regeringen avser att kommamed ytterligare förslag. Jag är givetvis nöjd meddet. Jag tror att den politiska trätan om vem sombär huvudansvaret inte är det viktigaste försvensken i allmänhet i dag.Anf. 194 Statsrådet ():Fru talman! Jag tycker också att det väsentliga äratt hantera dessa problem och lösa dem och dralärdom av vad som har hänt. Men vi kan inte avståfrån att förklara för svenska folket att om mandriver en ekonomisk politik med hög inflation ochsamtidigt har höga marginalskatter, då kommerekonomin att skadas. Detta är ett sätt på vilketekonomin har skadats.Överläggningen var härmed avslutad.30 § Svar på fråga 1992/93:278 om ettnobelprismuseumAnf. 195 Kulturminister ():Fru talman! har frågat mig om jag ärberedd att utreda förutsättningarna för ettnobelprismuseum i Sverige.Jag är helt överens med om deninternationella prestige som nobelprisen ger vårtland. vill jag erinra om att nobelprisetvarken i formellt eller ekonomiskt avseende är enregeringens angelägenhet. Det ankommer närmastpå att bedöma i vilka formernobelprisens historia bör dokumenteras. Svaret påfrågan är alltså nej.Anf. 196 ():Fru talman! Jag tackar kulturministern för svaret.Det var ett kort svar, men det var inget bra svar. Jagär inte nöjd med det. Jag tycker faktiskt attministern kunde ha utlovat en mer konkret åtgärd.Nobelpriset är en nationell angelägenhet.Regeringen är beredd att vidta olika konkretaåtgärder för att utveckla den svenskainfrastrukturen för att långsiktigt öka tillväxten iSverige och konkurrenskraft gentemotandra länder i alla olika hänseenden.Fru talman! Infrastrukturinvesteringar innebär intebara att man bygger vägar, järnvägar och broarutan det gäller t.ex. även investeringar påkulturområdet. Jag anser att regeringen kan tainitiativ i nya frågor om det är långsiktigtbetydelsefullt för intresse. Statensengagemang skulle kunna göras minimalt. I detkorta perspektivet kanske staten endast skulle varautredare, initiativtagare och möjligen samordnare.Jag tror att det är önskvärt med ett statligt initiativför att man skall kunna realisera projektet och föratt kunna få med rätt samverkansintressenter, t.ex.olika offentliga forskningsstiftelser.Kulturministern och jag gör uppenbarligen olikabedömningar i den här frågan. Jag är för min delövertygad om att det inom en mycket snar framtidkommer att finnas flera nobelprismuséer runt om ivärlden. Jag tycker att ett av dessa borde finnas iSverige. Jag tycker att regeringen har ett ansvar attta ett initiativ i frågan.Är det kostnaderna för ett eventuellt färdigtmuseum som avskräcker från ett samhälleligtinitiativ?Anf. 197 Kulturminister ():Fru talman! Jag har exakt samma uppfattning somLars när det gäller behovet avkulturinsatser och att de mycket aktivt påverkarden ekonomiska utvecklingen. Det är ocksåbakgrunden till att regeringen inte sparar påkulturuppgifterna. Vi har i stället åstadkommit nyareformer, inkl. satsningar på nya muséer.Bakgrunden till mitt svar på frågaom ett nobelprismuseum är bl.a. att Nobelstiftelsenär mycket angelägen om sin fristående ställning.Nobelstiftelsen arbetar mycket medvetet på att intebli sammanblandad med statsmakten så attnobelpriset därmed skulle kunna riskera att blisammanblandat med olika politiska företeelser.Det är en mycket genomgående strategi frånNobelstiftelsens sida. Därför tror jag att det ärganska bra om den här idén kan presenteras förNobelstiftelsen. Utan att avslöja några hemligheterkan jag säga att i sig är en ganskaresursstark organisation.Anf. 198 ():Fru talman! Jag tackar för det kompletterandesvaret.Jag respekterar naturligvis strävanatt vara sig selv nok för att behålla sin integritet. Jagvill därför fråga kulturministern om hon är bereddatt vid samtal med ta upp den härfrågan och diskutera den. Jag tror att det viktigasteär att det händer någonting och att det händernågonting snart. Det är viktigare än frågan om vemsom gör saker och ting.Anf. 199 Kulturminister ():Fru talman! Som regeringsrepresentant kan jagnaturligtvis inte ta upp den här frågan medNobelstiftelsen i någon formell mening. Men jagskall gå på , och jag kanväl berätta om vad jag har varit med om här ikammaren.Överläggningen var härmed avslutad.31 § Svar på fråga 1992/93:243 omkrigsmaterielexporten till . 200 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omregeringen avser att fortsätta att bevilja tillstånd förkrigsmaterielexport till alla beslut angående krigsmaterielexporttillämpar regeringen de av godkändariktlinjer. Det gäller för export till som till andra länder. Exporten tillIndonesien har haft en litenomfattning och endast omfattat reservdelar ochliknande utrustning i anslutning till tidigareleveranser av främst luftvärnsmateriel ochmarinpjäser. Såväl somutrikesutskottet har konstaterat, att denna exportskett inom ramen för gällande riktlinjer.Framtida ansökningar om utförsel till Indonesienkommer att avgöras på samma sätt enligtriktlinjerna. Eftersom varje ärende behandlas försig utifrån de föreliggande omständigheterna, kanjag inte uttala mig om vilka beslut regeringenkommer att fatta . Jag vill dockunderstryka att alla viktigare utförselärendenbeträffande , liksom andra länder, ärföremål för noggrann beredning i den regeringens syn på förhållandena iIndonesien vill jag hänvisa till utrikesministernssvar på en fråga av i kammaren den10 november. Såsom utrikesministern framhöllföljer vi noggrant läget beträffande de mänskligarättigheterna i . är viangelägna om att utveckla förbindelserna meddetta land inom en rad områden. spelaren betydelsefull roll för fortsatt politisk ochekonomisk stabilitet i Asien.Anf. 201 ():Fru talman! Jag tackar för svaret.Som vi vet antog Europarådetsparlamentsförsamling en resolution vidmötet tillsammans med dess ständiga kommitté iHelsingfors. §§ 8 och 9 i denna resolution är särskiltviktiga. I § 8 sägs: ''Församlingen kräver att denindonesiska regeringen upphör med allakränkningar av internationella stadgar somstadfäster mänskliga rättigheter och folkens rätt tillsjälvbestämmande och självständighet.'' I § 9 sägsatt om inte lever upp till det här skallman genomföra ett vapenembargo gentemotIndonesien till dess att målsättningarna i § 8 haruppnåtts. ställde sig bakom detta.Mig veterligt har inte på något sättrespekterat den här resolutionen från Europarådetsom kom . Det märkliga är att 1990exporterades inget krigsmateriel till Indonesien.Men 1991 och 1992, efter det att ställt sigbakom denna resolution, börjar man exporterakrigsmateriel.Det är väl ändock att sitta på två stolar ?Man måste väl bestämma sig för om man tycker attIndonesien bryter mot de mänskliga rättigheternaeller inte. Jag tror att och jag kanvara överens om att mycket grovt brytermot de mänskliga rättigheterna. Man måste ocksåundersöka om förtrycket har minskat sedanexempelvis 1991. Enligt min uppfattning har detinte gjort det. I är man fortfarande likagrova förbrytare. harman trappat upp förföljelse och brutalitet mot t.ex.östtimoreserna. Det är märkligt att man gör så härfrån den sida. Jag får inte dethär att gå ihop. Antingen står man för vad mansäger när det gäller att påtala brott mot demänskliga rättigheterna och tillämpar det man harvarit med om att skriva på eller också gör man intedet. Jag tycker att det måste finnas en konsekvens iagerandet, men det finns det inte.Anf. 202 Statsrådet ():Fru talman! hänvisar till enrekommendation i om ettvapenembargo mot . Det är riktigt attEuroparådets parlamentariska församling antog ettsådant uttalande . Frågan behandlades iministerkommittén samma höst. Men i ministrarnasdeklaration om tas frågan omvapenembargot inte upp.Bertil Måbrink säger att skall stå upp förvad vi har sagt i . Jag tycker att detvore riktigt av att uppmärksammavad har gjort och inte gjort.Sverige och den har icke ställtsig bakom någon sådan resolution i Europarådet.Det beslut som har fattats bygger på de riktlinjersom antog . Det byggersåledes på många års erfarenhet. I de riktlinjernasägs beträffande reservdelar till tidigare inköptmateriel, att sådant materiel normalt bör kunnaexporteras så länge det inte finns några ovillkorligaexporthinder. Sådana ovillkorliga exporthinderföreligger inte såsom läget ter sig i dag.Jag vill än en gång understryka vad jag sade i mittursprungliga svar, nämligen att riksdagensbedömning har varit att den export till har förekommit har varit helt i enlighet medgällande riktlinjer för krigsmaterielexport.Anf. 203 ():Fru talman! parlamentsförsamlinghar utfärdat denna resolution, och den har Sverigesom deltagare röstat för. Vi har i annat fall fått olikainformationer. Det finns ett vapenembargo.I de nu gällande riktlinjerna står att man inte skallexportera vapen till länder som kan användavapnen för att undertrycka mänskliga rättigheter.Det är precis det vi gör! bryter enligt minuppfattning mot riktlinjerna.Det handlar om, som statsrådet säger,följdleveranser av luftvärnsmateriel ochmarinpjäser. Det är just den typen av vapen somIndonesien effektivt kan använda mot ,dvs. att från sjösidan skjuta mot och bekämpa denfrihetsrörelse som verkar där och som slåss fördemokratiska rättigheter ochsjälvbestämmanderätt. Vapenembargot innebär inte heller skall leverera följdleveranser, enligtEuropaparlamentet.Anf. 204 Statsrådet ():Fru talman! Jag beklagar att intekan se skillnaden mellan och dessministerkommitté. deltar inte som stat i denparlamentariska församlingen. deltar iministerkommittén, och där har inte någon somhelst utfästelse av det slag som gjorts.Icke desto mindre har vi anledning att följa deriktlinjer som regering och riksdag har lagt fast förkrigsmaterielexporten. Så har också gjorts. Därförförekommer bara export av reservdelar.Den exporten har granskats noggrant i berördaorgan, inte minst av riksdagenskonstitutionsutskott, och man har funnit attexporten är helt i enlighet med riktlinjerna.Dessutom är den begränsad till storleken. Det rörsig om ungefär 1 miljon kronor.Anf. 205 ():Fru talman! Statsrådet säger att exporten ärbegränsad till . Jag tycker attstorleken på exporten är ointressant. Vad vi skalldiskutera är de riktlinjer som gäller. Det sägs där --och det förnekar heller inte statsrådet, såvitt jagförstår -- att man inte skall exportera vapen tillländer som kan använda dessa vapen för attundertrycka mänskliga rättigheter.Det är ju så, , att marinpjäser,luftvärnsmateriel osv., är just sådant somIndonesien använder för att döda östtimoreser. Detär detta vi ställer upp på. Är det inte lika bra attsäga detta rent ut i stället för att linda in det, vilketUlf gör i den sista meningen i sitt svar?Han säger att ''spelar en betydelsefullroll för fortsatt politisk och ekonomisk stabilitet iAsien''.Indonesien är en intressant handelspartner, och dåtar detta överhanden, och de mänskligarättigheterna bli en andrahandsfråga. Så är detäven i andra fall som har diskuterats här. 206 Statsrådet ():Fru talman! Det finns förvisso anledning attkritisera i fråga om respekten avmänskliga rättigheter på samma sätt som det finnsanledning kritisera ett stort antal andra länder medvilka vi också upprätthåller handel och till vilka viexporterar. Men en så onyanserad syn som BertilMåbrink ger uttryck för har jag svårt att haförståelse för.Att som frågeställaren gör beteckna Indonesiensom en militärdiktatur är en betydande förenkling,vilket delvis är betecknande för den okunskap sområder i stora delar av världen om förhållandena iIndonesien och i i allmänhet.Indonesien styrs -- liksom många , inteminst i -- onekligen på ett utpräglatauktoritärt sätt, och det är inte en demokrati ivästerländsk mening. Men därifrån till att säga attdetta helt diskvalificerar landet för export enligtgällande riktlinjer är steget långt.Anf. 207 ():Fru talman! Detta sista uttalande av UlfDinkelspiel var det mest fantastiska jag hört! Attkritisera att man pekar ut som enmilitärdiktatur är allt vad kanåstadkomma i kritik -- inte mot , utanmot oss som har ställt frågor!Alla vet att har ockuperat ochbegår grova förbrytelser mot dess befolkning.Indonesien är och förblir en brutal militärdiktatur,, så länge som man begår dessaskändligheter mot ett litet folk, nämligenösttimoreserna, punkt slut!Anf. 208 Statsrådet ():Fru talman! Det är just förhållandena i Östtimorsom vi har kritiserat och som är det främsta skälettill den återhållsamhet som vi iakttar beträffandekrigsmaterielexport till har här i denna kammare och på många andrasätt givit uttryck för vår avsky över händelserna iÖsttimor och riktat stark kritik mot de brott somhar begåtts mot de mänskliga rättigheterna. Detgjorde bl.a. utrikesminister i ett svar tillBertil Måbrink så sent som i år.Vi följer noga utvecklingen, och vi kommer fortsattatt uppmärksamma de brott som begås mot demänskliga rättigheterna. Jag är på intet sätt bereddatt i den delen göra avkall på den kritik som vi idetta avseende har riktat mot . Vad jaghar försökt att göra är att nyansera den alltförensartade bild som ger uttryck för.Anf. 209 TALMANNEN:Jag föreslår att överläggningen avslutas medytterligare varsitt inlägg.Anf. 210 ():Fru talman! Det är ingen onyanserad bild som harförts fram när det gäller vilken typ av regim somfinns i och vad den bedriver för sortsbrottslighet gentemot andra folk. Det är inte barafråga om , utan förbrytelser begås också iPapua Nya Guinea.Jag hoppas slutligen att upphör med överhuvud taget all krigsmaterielexport till må handla om 1 miljon , men det ärsådant materiel som kan döda människor. Det finnsingen anledning att fortsätta med detta. Det skullevara en mycket viktig signal till regimoch ett mycket viktigt stöd till dem som kämpar försin frihet och självbestämmanderätt.Anf. 211 Statsrådet ():Fru talman! Jag kan bara upprepa att regeringenliksom vid prövning av alla frågor som rörkrigsmaterielexport till kommer attfölja de riktlinjer som har lagts fast.Överläggningen var härmed avslutad.32 § Svar på fråga 1992/93:249 omkonkurrensneutraliteten och den europeiskavarvsindustrinAnf. 212 Statsrådet ():Fru talman! i har frågat migom möjligheter att verka förkonkurrensneutralitet inom varvsindustrin mellanEES-länderna när trätt i kraft. Ennäraliggande fråga av samma frågeställarebesvarades av näringsminister den 24november.En av mest grundläggande principerär att jämlika konkurrensförutsättningar skall rådaför företag inom EES-området.