prot · GG0926 · 1992-11-18 00:00:00 — ett samarbete för fred, frihet,demokrati, mänskliga rättigheter och ökat välståndi hela samarbetsområdet.Det har i dagens debatt framkommit en delresonemang som är oerhört märkliga och som jagmåste återknyta till. Det gäller processen fram tillEES-avtalet.Genom får vi svenskar på mångaviktiga områden samma möjligheter som alla desom bor i EG:s medlemsländer får när den inremarknaden med de fyra friheterna träder i kraft.Med EES fullföljs det som varit en avgrundtankarna bakom EFTA:s bildande och detsom har varit utgångspunkten församarbetet i EFTA. Det är ett samarbete som allapartier i riksdag har varit rörande överensom att skall delta i.Alltsedan starten har arbetet i EFTA inriktats påatt såsom en organisation av stater stående utanförEG undvika en situation där man riskerade attchanslöst hamna i bakvattnet när EG-ländernafördjupade samarbetet på det ekonomiskaområdet.Vid mötet i enades EG och EFTAom en deklaration som lade grunden för ettutvidgat samarbete i form av ett europeisktekonomiskt samarbetsområde. När EG-ländernasedan i vitboken i detalj formade planerna på engemensam ekonomisk marknad från den 1 januari1993, blev målet mycket konkret för ochövriga EFTA-länder, nämligen att i så storutsträckning som möjligt få delta i den inremarknaden och inte hamna utanför. Delors tal ijanuari 1989 blev startskottet för det formellaförhandlingsarbetet.Många svenskar har därefter på olika plan ochtillsammans med övriga EFTA-ländersrepresentanter varit involverade iförhandlingsarbetet. Deltagare från departement,myndigheter och näringsliv, men också frånfackliga organisationer och andra intressenter, harvarit engagerade i detta arbete. kanrepresentanter från 26 olika arbetsgrupper,referensgrupperna som har varit knutna till dessaarbetsgrupper, Rådet för Europafrågor,, EFTA-delegationen, riksdagenoch alla dess ledamöter, regeringen och allainvånare i , se ett under flera årframförhandlat avtalspaket föras i hamn i är alltså finalen på ett förhandlingsarbete somhar pågått som vi upplever i dag.Samtliga partier med rösträtt i EES-utskottettillstyrker avtalet. Den nästan totala enigheten häri är glädjande. Det är inte på något sättförvånande mot bakgrund av det omsorgsfullaförhandlingsarbete som ligger bakom dagensbeslut, men framför allt mot bakgrund av den bredainsikt som råder här om vad detta avtal har förbetydelse för oss alla och för vårt land. Vårt Sverigeär ett litet extremt exportberoende land. exporterar av sinavaror till länder inom EG och EFTA. Detta betyderatt våra företags konkurrenskraft inom EES-området på ett avgörande sätt direkt påverkar vårsvenska ekonomi och därmed också våramöjligheter till jobb och välfärd.Med EES får våra företag mer rättvisa möjligheteratt verka på en europeisk marknad med 380miljoner människor. ökar konkurrensen,vilket ställer nya krav på effektivitet. Effekten blirbilligare och bättre varor och mer valfrihet förkonsumenterna.Det förefaller i debatten som om det råder en oroöver både och ett EG-medlemskap --särskilt bland offentliganställda kvinnor. Det är enoro som i stället borde riktas mot de risker som ettutanförståendeskap skulle innebära.Om ställer sig utanför EES, och därmedförsämrar ekonomi och tillväxt, är det särskiltkvinnorna som riskerar att förlora sina jobb. får vi i bättre möjligheter attkunna ha råd med de arbeten som just mångakvinnor i den offentliga sektorn utför.Otryggheten för oss kvinnor ligger i vadutanförskapet skulle innebära inte vad EES eller ettkommande medlemskap skulle innebära.EES-avtalets betydelse för tillväxten i vår ekonomioch för våra företags chanser att kunna konkurrerapå samma villkor som EG-företag, kankompletteras med den stora betydelse avtalet fårför enskilda människors utvecklingsmöjligheter.Det öppnas ju möjligheter för enskilda att arbeta,starta företag och bosätta sig fritt i hela EES-området. Våra ungdomar kommer att kunnastudera i vilket EES-land de själva önskar.Samtidigt innehåller avtalet regler för att densociala tryggheten skall fungera för de människorsom väljer att utnyttja rörligheterna. Det tycker jagär bra.Avtalet är mycket omfattande. Självfallet finns detdetaljer i avtalet som kan vara mindre bra. Mensom helhet gagnar . Det gagnarvåra chanser att klara vår ekonomi, vår trygghetoch vår välfärd.Anf. 45 ():Herr talman! Många av dem som protesterar motEES-avtalet utanför gör tyvärr misstagetatt tro att allt som är politiskt viktigt -- och det ärEES-avtalet i högsta grad -- också måste varapolitiskt kontroversiellt. Men då gör man misstagetatt tro att massmedias nyhetsvärdering stämmermed värdering av en politisk fråga. Förmedierna står av naturliga skäl det kontroversiellai fokus. Om en fråga inte är kontroversiell, då blirdet en styvmoderlig behandling i media. Det gälleräven de viktigaste frågor.Men gör inte i sin behandling någonnyhetsvärdering av regeringens förslag. Just dentröga, formbundna behandlingen i riksdagensäkerställer att även de tristaste och mestokontroversiella förslag ges en noggrannbehandling. Jag menar att denna förväxling avmedias nyhetsvärdering av medriksdagens värdering av nu exploaterasoch uppmuntras av Europapolitikens kritiker. Deär inte ute efter att skjuta upp . De ärute efter att skjuta ned Europapolitiken och enfördjupad internationalism.Om hade följt mediernasnyhetsvärdering i denna fråga, skulle vi ha ägnatmånader åt t.ex. de nya EES-byråkraternas löner,och åt avtalets innehåll. Förväxlaalltså inte mediernas bevakning med riksdagensprioritering.Det andra misstaget, som ofta görs utanförriksdagen, är att man tror att allt som inte ärförbjudet är obligatoriskt. Man gör misstaget att troatt journalisternas legitima provokativaintervjuteknik skulle vara det enda eller korrektasättet att analysera . Men så är detnaturligtvis inte Vi arbetar inte heller på det sätteti riksdagen.EES-avtalet är nog bra, men det är inte tillräckligtbra. Det räcker inte! Vi måste gå vidare motfullvärdigt medlemskap. Varför behöver vi då det?Ger oss inte det vi behöverekonomiskt?Skälen är både politiska och ekonomiska. För attnågot belysa detta skall jag gå tillbaka ett steg itankekedjan. Jag kan då konstatera att deteuropeiska samarbetet har sin grund i att man villlösa ett antal stora problem som nationalstaternavar och en på egen hand visat sig oförmögna attlösa. Jag skall ta upp några av dessa problem.Den som avvisar , och EG-medlemskapför den delen, måste alltså tala om konkret hurdessa stora problem skall lösas i hans eller hennesalternativ. För problemen finns ju kvar och pockarpå en lösning, oberoende av hur vi röstar i Sverige.Den ursprungliga frågan var hur man skullesäkerställa fred och säkerhet i Västeuropa.Eftersom EG-samarbetet lyckats på denna punkthar problemet nu ändrat karaktär, till att bli enfråga om hur vi i på ett effektivt sättkan stödja en lyckosam utveckling i . Avde organisationer som står oss till buds fördetta finns på den civila sidan bara EG. EG ärockså den organisation som av statssamfundet valtssom organisatör av stödet till de tidigarekommunistländerna.För oss i är det därför ett centraltsäkerhetspolitiskt, humanitärt och ekonomisktintresse att ha en effektiv påverkanskanal till EG:sÖsteuropapolitik i allmänhet, och till EG:sBaltikumpolitik i synnerhet. Det gäller bistånd,handel och frågorna om och när EG skall utvidgasmed de baltiska staterna och de andra staterna iÖst- och Centraleuropa.Om vi svenskar inte skulle gå vidare från EES-avtaltill fullt medlemskap i , skulle vi alltså inte baraskada vårt egenintresse av en god utveckling i öst.Vi skulle dessutom åstadkomma något somnärmast bör betecknas som en utrikespolitiskkatastrof för . Ett svenskt och nordisktutanförskap skulle innebära att skulleförlora sin absolut viktigaste kanal in i EG, och debaltiska staterna skulle tvingas prioritera sinautrikespolitiska förbindelser med Tyskland.Jag tycker det vore olyckligt. Men det blir denofrånkomliga konsekvensen för omSverige och skulle nöja sig med och stanna utanför EG.Ett annat problem gäller miljö.Föroreningar förenar. De gränsöverskridandemiljöproblemen kräver gränsöverskridandelösningar. Vad mera är, samarbetet måste varaöverstatligt, som i EG, så att miljöbovar verkligenkan ställas till ansvar och sanktioner utmätas ochgenomföras.Det spelar ju ingen roll vilka beslut om t.ex.svavelnedfall som vi fattar i denna kammare,eftersom av svavelnedfallet i kommerfrån utländska skorstenar. För att lösa den typen avproblem måste först besluta att Sverigeskall gå in i ett samarbete som kan tvinga andraländer att ta hänsyn till oss och andra grannar.Den enda europeiska organisation som har dessaegenskaper och som står oss till buds är EG -- ellerkalla det EU, om ni blir lyckligare av det. Förmiljöns skull har vi inte råd att ödsla tid på att sittaoch vänta på att länder skall välja ett heltnytt samarbetsorgan för effektivt miljöarbete. Intebara därför att det faktiskt är helt orealistiskt att deskulle välja bort EG, utan också därför att detskulle innebära att framöver skulleEuropas miljöpolitik domineras av frågor ompolitikens form, i stället för av den viktigare fråganom politikens innehåll. Vi har hörtVänsterpartiets företrädare i en lång diskusson omprocedurfrågor och politikens former, med ettnogsamt undvikande av politikens innehåll.Strategin bör alltså vara att går vidare efterEES-avtalet till medlemskap i och i EG bildarkoalitioner med andra miljömedvetna länder ochtillsammans med dem driver på EG:s miljöarbete.Ett tredje problem gäller internationaliseringen avföretagsamheten. Här tangerar jag det som HansGustafsson var inne på tidigare.Gränsöverskridande koncerner och banker måstematchas genom att nationalstaterna sluter sigsamman och säkerställer gränsöverskridande insynoch kontroll. Annars förlorar medborgarna närföretagen spelar ut länder mot varandra, t.ex. närdet gäller lokalisering av nya investeringar ochbeskattningen.Låt mig ge ett viktigt aktuellt exempel. Sedan 1986har man inom förhandlat om en friarevärldshandel för varor och tjänster, den s.k.Uruguayrundan. Som ett litet land är vi starktberoende av utrikeshandel och berörs mera avUruguayrundans resultat än de flesta i-länder, inkl.de flesta av EG:s medlemsländer och USA.Sedan två år har GATT-rundan kört fast i enkonflikt mellan och . Konflikten riskerarnu att trappas upp till ett globalt handelskrig. Detvore förödande för om det bröt ut, därföratt det skulle så att säga spilla över på oss.För oss i är det oerhört viktigt att vi har ettstörre inflytande över EG:s handelspolitik ochtillsammans med de övriga EFTA-länderna skapaden frihandelsvänliga gruppen i EG.En forskare vid , HarryFlam, har gjort en överslagskalkyl över vad enlyckad utgång av GATT-rundan skulle kunnainnebära för . Det skulle bli ungefär tvåmiljarder kronor i ökade inkomster försvenska konsumenter och producenter.Trots stora beroende av GATT-förhandlingarnas utfall är vi svenskar och övrigaNorden -- utom EG-landet -- i dagreducerade till att enbart sitta vid sidan av ochhoppas på det bästa när EG och förhandlar.Vi kan alltså inte ta till vara våra svenska intressenutan tvingas titta på när en så viktig fråga avgörs.Det är en fråga som har betydelse för våra jobb,inkomster och välfärd.Denna bekymmersamma statistroll får, märk väl,finna sig i även med mellanSverige och EG. Detta utanförstående kommerinte att elimineras förrän den dag är EG-medlem. Om EFTA-länderna hade varitfullvärdiga EG-medlemmar, hade de utgjort enväsentlig förstärkning av den grupp inom EG somstår för ökad frihandel och omfattande globalaGATT-avtal, vilket inte minst skulle gynna . Som medlem hade utnyttjat sittinflytande för att, tillsammans med andra som ärför frihandel, sätta press på EG-presidentenJacques Delors. Vi hade med stor kraft motarbetatatt franska bönder skulle kunna stjälpa ett som är av betydelse inte bara för oss, utan förhela världsekonomin. Om och övrigaEFTA-länder varit EG-medlemmar hadesannolikt GATT-rundan varit avklarad vid det härlaget.Medlemskapet ger inflytande över förSverige väsentliga beslut som tyvärrinte ger: i detta exempel handel, ekonomi ochexisterande jobb. Med enbart får visvenskar även i nästa finna oss istatistrollen, när EG, och kanske görupp om ''vår'' handelspolitik. Min slutsats är att vimåste gå vidare till medlemskap.Ett fjärde problem som måste lösas är kravet påhänsynstagande till grannarna i den ekonomiskapolitiken i . Detta är särskilt viktigt förEuropas små länder.Vår nationella politik är starkt beroende av finans-och penningpolitiken i omvärlden, om nu ingen harlagt märke till det. I Europaperspektivet gäller detSveriges ambition att delta i en planerad monetärunion eller en miniunion. måste sträva efteratt skaffa sig vidgade möjligheter att påverka deprioriteringar som görs utomlands, i andra ländersekonomiska politik. Medlemskap i och bli centrala påverkanskanaler för oss i Sverigeoch . Med enbart står viutanför och saknar dessa påverkanskanaler.Jag vill inte hävda att det blir omöjligt för Sverigeatt bedriva en stabil, trovärdig, ekonomisk politikenbart med ett . Men det kommer attbetinga ett pris. Frågan är om vi är villiga att betaladet. T.ex. har schweizerfrancen under senare tidstått starkare än många större valutor, som pundoch lira. På är det möjligt att en sådanstark ställning också skulle kunna etableras för densvenska kronan. Med enbart skulle detkrävas en betydligt stramare penning- ochfinanspolitik i och en långsammare ökningav lönerna, än vad som skulle krävas av Sverigesom medlem av EU och EMU, eller en miniunion.Att enbart ha ett innebär påfrestningarpå sysselsättning, investeringar, och offentligaskyddsnät.Att stå utanför EG och låta nöja sig med minskar alltså utrymmet för att i Sverigedriva en politik i enlighet med socialliberalavärderingar.EES är bra, det är utmärkt, men det räcker inte!Anf. 46 HANS () replik:Herr talman! och jag är överensom att vi skall säga ja till . Det behövervi kanske inte uppehålla tiden med. Men vi skallinte göra detta till en EG-debatt.Jag dristade mig att begära ordet därför att så ovanligt tydligt talade för ettmedlemskap i unionen och redan idetta läge har tagit ställning till vilka fördelar detskulle innebära för oss. Framför allt skulle detinnebära förbättrat inflytande på viktiga processerför oss.Men är det inte klokt att göra den avvägningen närvi har korten på bordet, när vi vet vad vi skall fåinflytande över, hur det kommer att fungera ochvilken roll politikerna kommer att ha i deteuropeiska samarbetet? Finns det anledning att draslutsatser , när vi inte vet vad det blir avdet hela? Vi vet att Maastrichtöverenskommelseni sitt ursprungliga skick sannolikt inte har så storamöjligheter att gå igenom. Därför är det alldeles förtidigt att dra dessa slutsatser.Vi måste även här göra en avvägning mellanfördelar och nackdelar, som vi har gjort när detgäller . Det kan då visa sig attfördelarna med ett medlemskap är så stora att viskall säga ja. Men det kan också visa på motsatsen.Vi kommer inte bara att få inflytande vidmedlemskap i unionen, . Vi kommer också att avsäga oss ettbetydande inflytande. Skulle vi gå med iEuropeiska monetära unionen, som den ser ut , skulle huvuddelen av den ekonomiskapolitiken flyttas till en riksbankschef ute i ,med de konsekvenser det skulle ha förmöjligheterna att föra en politik i . Jag trorinte att det kommer att genomföras, och det äronödigt att bygga upp en diskussion kring detspörsmålet.Det är farligt att i dagens läge dra långsiktigaslutsatser av kortsiktiga företeelser. Det finnsingenting som talar för att EG, som hållit på , har haft en bättre ekonomisk utvecklingän länderna utanför EG. Förhållandet är snararedet motsatta, om man ser det i ett längreperspektiv.Därför tycker jag: Låt oss ha ett öppet sinne och gåtill öppen prövning, som vi har gjort i , där det har fungerat utmärkt. Låt osspröva fördelar och nackdelar.Bestäm inte hur det skall vara! Att göra dettycker jag dessutom i dagens läge vore litetolämpligt med tanke på den föreståendefolkomröstningen.Anf. 47 () replik:Herr talman! Jag håller med omatt det är självklart, när den dagen kommer, att viskall väga fördelar och nackdelar. Det är intetidtabellen som är det viktigaste, utan det ärsakinnehållet i de förhandlingar som skall föras.Jag har pekat på problemet att vi måste kunnapåverka andras prioriteringar i den ekonomiskapolitiken, inkl. t.ex. det som självvar inne på, räntepolitik, och att vimåste kunna påverka andras politik gentemotländerna på andra sidan , att vi måstekunna påverka EG:s handelspolitik.Dessa frågor -- bland andra frågor -- är för mig såviktiga att de gör att jag har en mycket klarambition att bör bli medlem av EG. Jag kaninte se att det skulle finnas någon risk för att vi inteskulle få samma rättigheter och skyldigheter som deandra har.Om EG skulle välja att diskriminera oss, att viskulle få mycket fler skyldigheter än rättigheter, ärdet klart att det skulle återverka på behandlingen iSveriges riksdag den dagen frågan om medlemskapkommer upp till behandling här. Men jag kan intese att den risken är signifikant i dag.Därför argumenterar jag starkt för ett svensktmedlemskap, som skulle lösa de problem inte kan lösa.Anf. 48 HANS () replik:Herr talman! Mycket beror ju på var man läggertyngdpunkten i sina bedömningar. Jag hörde ettTV-inslag, efter att hade röstat nej tillMaastrichtöverenskommelsen, där maninterjuvade en fiskare på Læs ute i Kattegatt.Reportern frågade: Blir det inte svårare för er attbli av med er fisk, om inte blir medlemi den europeiska unionen? Jo, det är möjligt, sadefiskaren, men vi är hellre litet fattigare och fattarbesluten här, i stället för att det skall göras i Bryssel.Det är alltså litet grand frågan om hur man gör sinaprioriteringar.Här talas om det demokratiska underskottet i EGoch att det skall fyllas ut. Men det är ingen lättuppgift att göra det, . Om manskall öka EG-parlamentets makt ochbeslutandekompetens, kommer det tillskottet atttas från de nationella parlamenten. Deras maktkommer att minska i motsvarande grad.Alla dessa frågor måste vägas in i sitt sammanhang,innan vi tar ställning. Jag kan tänka mig att dedemokratiska aspekterna är så viktiga att de t.o.m.kan ta över en konstaterad förbättring ochutveckling av ekonomin.Jag har ingen annan synpunkt , , än att vi skall få ordentlig tid att resonerakring alla desssa spörsmål och inte låsa oss . Jagvet inte var jag kommer att stå den dagen då det bliraktuellt.Anf. 49 () replik:Herr talman! Tanken är ju att man delar suveränitetmed varandra och att det demokratiska inflytandetförhoppningsvis inte skall stå i konflikt med detekonomiska välståndet.Jag ser också fram emot en diskussion om hur manskall förbättra demokratins funktionssätt i denEuropeiska Gemenskapen. Det problem som HansGustafsson tog upp om en konflikt mellannationella parlament och EG-parlamentet kanlösas på olika sätt, med två kamrar, etc. etc. Jag sersom sagt fram mot den diskussonen.Anf. 50 ():Herr talman! En av ärade ledamöterviftade med ett papper som jag har delat ut tillledamöterna och misstolkade det gravt. Tyvärrglömde personen i fråga att nämna mitt namn, såjag hade inte replikrätt. Jag vill rätta till några avmisstagen han gjorde.Papperet innehöll helt enkelt ett klipp från DagensIndustri där det redogjordes för att den förre EG-kommissionären i en rapport, somEG självt hade beställt, konstaterade att den inremarknaden inte fungerade. Lagarna är obegripliga,väldigt krångliga och svåröverskådliga, ochmyndigheterna har inte börjat samverka.Att EG:s inre marknad inte kommer att fungerafrån tyckte jag var relevantinformation till riksdagsledamöterna, som kanskeinte alla hade haft tillfälle att läsa ,när vi nu skall besluta om ett avtal där vi binder osstill EG av det skälet att den inre marknaden skallbörja fungera den 1 januari 1993.Det hade kanske varit bra om jag hade fått säga detsamtidigt som debatten pågick om detta.Herr talman! I betänkande, på s. 11och 12, gör utskottet en historisk återblick ochbeskriver också i detalj hur EG och Sverigesamarbetar . Det är verkligen viktigt att vi fårklart för oss att vi redan nu är inbegripna i ettmycket nära samarbete med EG utan att ha gettupp vår rätt att besluta om våra lagar på vårt egetsätt.Sverige är alltså som helt självständig statinbegripet i ett nära och förtroendefullt samarbetemed EG. Utskottet räknar upp det ena efter detandra av det som EG-förespråkarna och förespråkare brukar framhålla somorsaken till att vi nu behöver ett . Vi harredan samarbete utan att gå med på alla EG:slagar -- miljösamarbete,standardiseringssamarbete, samarbete i fråga omforskning, studentutbyte osv. Jag rekommenderardet avsnittet till läsning, om ni inte har hunnit medatt läsa det så noga.Nu är det alltså fråga om att godkänna ett avtal därSverige binder sig för att inom vissa betydelsefulladelar av vår lagstiftning stifta lagar i enlighet medEES. Lagrådet säger om detta att EES innebär engenomgripande förändring i svensk rättsordning.Vi kommer alltså att binda oss för att stifta lagarsom följer EG:s. Det lär gälla 1 500 lagar, somutskottet föreslår att vi bestämmer oss för i dagdirekt. Vem har överblick? Det är ca 14 000 sidor,sägs det. rikes lag omfattar ungefär 2 000sidor. Men avtalet innefattar också att vi skall antaalla lagar som EG/EU tänker stifta i fortsättningenrörande den inre marknaden.Formellt är det som stiftar lagarna, efterbeslut i den gemensamma . Vi harockså enligt artikel 127 rätt att säga upp helaavtalet, men i praktiken är det naturligtvis mycketsvårt att säga nej, lika svårt som det är medskilsmässa när det finns många barn. Vad skulle detbetyda för svensk näringsliv t.ex., om vi sade uppEES-avtalet?Herr talman! Jag yrkar återförvisning till för ytterligare beredning. Jag tycker attEES-utskottet borde ge övriga utskotttillfälle att yttra sig igen, nu när ärsamlad, så att de kan ordna offentliga utfrågningarinom sina ämnesområden. Därvid kan man belysayttranden från myndigheter som har blivitoffentliggjorda och som enligt uppgift varnar förEES-avtalets konsekvenser, alltsåmyndighetsrapporter som har varithemligstämplade.Vi har uppenbarligen tid på oss. skallfolkomrösta och kan säga nej . IHolland kommer man förmodligen inte att beslutaförrän . Så före blir det ivarje fall helt.I andra hand yrkar jag avslag på utskottetshemställan under moment 1, om godkännande avEES-avtalet, om inrättande av enövervakningsmyndighet och andra EFTA-organ,samt på regeringens förslag om hur EES-avtaletskall tillämpas i , alltså lag om EES. Det görjag med anledning av yrkande 1 i min motion E8.Jag anser inte att utskottet har visat att fördelar, i jämförelse med de godaförbindelser vi har med EG , uppväger nackdelar, när binder svenskafolket vid att följa en främmande rättsordning.Jag kommer också att yrka bifall till mina övrigamotioner, under moment 13 för att vi skall behålladen kommunala självstyrelsen och inte sättalikhetstecken mellan statligt och kommunalt stödtill näringslivet.Hans Gustafsson har gjort några utomordentligtviktiga inlägg i debatten, tycker jag. I sitt förstaanförande sade han att han själv var bekymrad överatt den kommunala självstyrelsen delvis inskränks.Men, , lag om EES stiftar vi själva.Den är en tolkning av hur skalltillämpas i . När regeringen här säger attstatligt stöd är lika med kommunalt stöd, är det entolkning som vi gör som inte är nödvändig. Viskulle inte behöva ha paragrafen, som jämställerstatligt stöd med kommunalt stöd, i lag om EES. Viskulle kunna anta utan att inskränkakommunernas självbestämmanderätt i det härhänseendet. Jag vädjar därför till Hans Gustafssonatt överväga -- vi har gott om tid på oss fram till sentpå kvällen -- att instämma iåterförvisningsyrkandet. Det kan hända att detfinns saker som vi här skulle kunna rätta till, sominte äventyrar för dem som vill ha det.En återförvisning tycker jag borde ligga i HansGustafssons intresse.Dessutom tycker jag att lagvalsregeln som finnsmed i lag om EES är helt onödig. Jag instämmer ivad lagrådet har sagt.