prot · GF0956 · 1992-01-23 00:00:00 — Detta innebär bl.a. att någon priskontrollinte längre kan ske i samband med just registreringav läkemedel.Den s.k. merkostnadskommittén (S 1990:4) har iuppdrag att göra en översyn av bl.a. systemet medläkemedelsförmåner för att skapa bättre rättvisamellan olika grupper som har betydande kostnadertill följd av sjukdom och handikapp. Utredningenberäknas vara slutförd under första halvåret 1992.Efter sedvanligt remissförfarande i fråga omutredningens betänkande kan en propositionföreläggas tidigast i början av år 1993.Utformningen av det nuvarande förmånssystemetför läkemedel leder till effektivitetsförluster ianvändningen av läkemedel. Ersättningssystemetinnebär att läkemedelsbehandling i den öppnavården är en praktiskt taget kostnadsfribehandlingsform för sjukvårdshuvudmännen ochprivatläkarna. Det finns inga ekonomiskaincitament för läkaren att styra eller begränsaläkemedelsförskrivningarna så attförsäkringsutgifterna hålls tillbaka.Förmånssystemet innebär bl.a. att konsumentenbetalar en fast avgift vid varje inköpstillfälle,oavsett hur många och hur dyra läkemedel somförskrivs.Detta leder till att inte heller konsumenten blirsärskilt kostnadsmedveten. Båda dessa svagheter inuvarande förmånsregler leder till ett större och församhället kostsammare läkemedelsuttag än vadsom är nödvändigt.Mot bakgrund härav anser regeringen attförändringar i förmånsreglerna för prisnedsattaläkemedel är motiverade. Enligt regeringensbudgetproposition bör reglerna för prisnedsättningändras på så sätt att en avgift tas ut för varjeförskrivet läkemedel vid ett inköpstillfälle fr.o.m.den 1 juli 1992. För det första läkemedlet börnedsättning göras med hela det belopp somöverstiger . och för varje ytterligare förskrivetläkemedel som inköps börprisnedsättning göras med hela det belopp somöverstiger . Denna åtgärd beräknas minskaförsäkringens utgifter med sammanlagt ca 400milj.kr. per år.För att ytterligare begränsa försäkringens utgifterför läkemedelsförmåner förordar regeringendessutom införande av ett system medreferenspriser för läkemedel med generiskamotsvarigheter . Ett sådant systeminnebär att försäkringen efter avdrag föregenavgiften ersätter läkemedelskostnaden upp tillett s.k. referenspris, vilket motsvarar priset på detbilligaste preparatet. Eventuellt kan dettareferenspris sättas något högre än priset på detbilligaste preparatet. Om konsumenten väljer ettdyrare preparat får denne -- utöver egenavgiften --själv betala hela den del av kostnaden somöverstiger referenspriset. Ett genomförande av ettreferensprissystem beräknas minskaförsäkringsutgifterna med ca 400 milj.kr. per år.Regeringen avser att återkomma till medförslag till utformning av ett sådant system i enproposition till under våren 1992.Det finns även andra svagheter i nuvarande systemför läkemedelsförmåner, t.ex. vad gäller inköp avreceptfria läkemedel. En viktig konsekvens av attvissa läkemedel gjorts receptfria är attkonsumenten kan köpa dessa direkt på ett apotekutan att behöva besöka en läkare och attkonsumenten skall svara för hela utgiften. Det finnsdock i nuvarande system inget som hindrar att dereceptfria läkemedlen förskrivs av läkare, vilketleder till att medlen blir omfattade avprisnedsättningen på läkemedel. Det är enligtregeringens bedömning nödvändigt att betonahuvudprincipen att receptfria läkemedel inte skallomfattas av förmånssystemet för läkemedel.Regeringen är dock medveten om att det krävsvissa avsteg från denna princip, främst avmedicinska skäl. Fr.o.m. kommervissa receptfria läkemedel att undantas frånbestämmelserna om prisnedsättning på läkemedel.Denna åtgärd beräknas minskaförsäkringsutgifterna med ca 60 milj.kr. per år.Sammanfattningsvis innebär de föreslagnaändringarna i förmånssystemet för läkemedel entotal årlig minskning av försäkringens utgifter medca 860 milj.kr.Den 1 juli 1993 förväntas genom attEG:s regler rörande priskontroll på läkemedelträder i kraft för vidkommande. Dereglerna innebär att den nuvarande modellen förpriskontroll på läkemedel måste slopas. Den nugällande modellen är att ett läkemedel för att bliregistrerat av läkemedelsverket och därmed fåsäljas måste uppfylla kravet iläkemedelsförordningen (1962:701) på att prisetskall vara skäligt. Priset åsätts efter förhandlingarmellan fabrikanten och Apoteksbolaget. EnligtEG:s regler får dock priset inte vara ett villkor förregistrering av läkemedel.Med anledning härav bör följande ordning gällafr.o.m. Regeringen bör inhämta ettbemyndigande av att besluta om vilkaläkemedel som skall kunna omfattas avförmånssystemet. Om t.ex. en fabrikant önskar attett läkemedel skall omfattas av sjukförsäkringenmåste medlet åsättas ett pris som försäkringentäcker. Detta innebär att en förhandling krävs omdet pris som försäkringen skall ersätta. Regeringenavser att närmare behandla denna fråga i anslutningtill propositionen om ny läkemedelslag.Vidare har regeringen i budgetpropositionenaviserat en översyn av avtalet mellanApoteksbolaget och staten, som löper med enautomatisk förlängning i femårsperioder om detinte sägs upp, mot bakgrund av de förändringarsom sker internationellt och med anledning avSveriges anslutning till den gemensammamarknaden. Regeringen har för avsikt att inomkort tillsätta en utredning som skall belysa och geförslag till eventuella ändringar i bolagets uppgifter.Jag övergår nu till direkta frågor.1. frågar om regeringen avser attlägga fram förslag till förändring avläkemedelsförsäkringen som skapar verkligpriskonkurrens för icke-patenterade läkemedel, såatt staten och medborgarna kan tillgodogöra sigden möjliga besparingen inom läkemedelsområdet.Svaret är ja. I regeringens budgetproposition läggsfram förslag med denna innebörd. För deläkemedel där patenttiden gått ut kommer frikonkurrens att råda.2. frågar om regeringen avser att iså fall tillåta fri prissättning för läkemedel därgenerisk konkurrens är möjlig.Svaret är ja. För de läkemedel där det finnsgeneriska motsvarigheter kommer försäkringen iprincip enbart att täcka kostnaden för det billigastepreparatet.3. frågar om regeringen avser attföra över ansvaret från Apoteksbolaget tillläkemedelsverket för att förhandla fram låga menskäliga priser för den forskande industrin vad gällerpatenterade läkemedel.Som jag tidigare nämnt är det inte möjligt att i ettEG-perspektiv bibehålla dagens regler om att ettskäligt pris skall vara ett villkor för att ettläkemedel skall registreras av läkemedelsverket. Idet förslag till ny läkemedelslag som regeringenskall förelägga senare i vår kommerdenna bestämmelse inte att finnas med. I de fall enläkemedelsfabrikant önskar att ett preparat skallomfattas av statens läkemedelssubvention, skall ettpris bestämmas efter förhandlingar. Dennaprisförhandling som försäkringen täcker blir alltsåhelt frivillig. Om det blir Apoteksbolaget som rentpraktiskt kommer att svara för förhandlingarnamed läkemedelsindustrin eller om detta skallfullgöras av läkemedelsverket ellerriksförsäkringsverket återstår ännu att ta ställningtill.4. frågar om regeringen avser attfullfölja avtalet med om enöverföring av pengarna för läkemedelsförsäkringentill landstingen.Som jag tidigare framhållit har beslutatatt frågan skall behandlas i samband med denaviserade större översynen av hälso- ochsjukvårdens organisation och finansiering.5. frågar om regeringen avser attutforma en ny läkemedelsförsäkring som baserarsig på de länsvisa läkemedelskommittéerna.Av det jag redogjort för framgår attregeringen inte har funnit anledning att föra framett sådant förslag. Jag vill ändå framhålla att jaganser att läkemedelskommittéernas arbete har varitoch är av mycket stort värde. Det är angeläget attfinna former för att stödja och utveckla derasverksamhet.6. frågar om regeringen avser attlägga fram förslag som gör det möjligt förlandstingen att på egen hand köpa in läkemedel.Svaret är att regeringen inte nu avser att lägga framett sådant förslag. Det kan däremot inte uteslutasatt den av regeringen föreslagna utredningen omApoteksbolagets roll kan komma framtill att en sådan lösning är lämplig. Regeringenåterkommer i så fall till denna fråga.7. frågar om regeringen avser att iförhandlingar med EG biträda förslag ommöjligheter att förlänga patenttiden för nyaläkemedelssubstanser med extra långautvecklingstider och de substanser som är avseddaför svåra och ovanliga sjukdomstillstånd.Svaret är ja. Dessutom kan jag nämna att denEuropeiska patentorganisationen, EPO, idecember beslutade om en ändring i deneuropeiska patentkonventionen, som tar sikte påen förlängning av patenttider bl.a. för läkemedel.Inom bereds nu frågan omratificering av denna och konsekvenser förlagstiftningen.8. frågar om regeringen avser attlåta göra en fristående översyn av Apoteksbolagetmed avseende på verksamhetens effektivitet ochmöjligheter att på affärsmässiga grunder kunnaöverleva vid inträdet på en mindre reglerad EG-marknad.Som jag inledningsvis nämnde har regeringen ibudgetpropositionen aviserat att den avser att inomkort tillsätta en utredning med uppgift att belysaApoteksbolagets roll när avtaletmellan staten och bolaget löper ut. Denna översynskall göras bl.a. mot bakgrund av inträde iden gemensamma marknaden.Med detta, fru talman, hoppas jag att jag besvaratKent åtta frågor.Anf. 20 TALMANNEN:Jag vill påpeka att tiden för avgivande avinterpellationssvar är begränsad till tio minuter.Anf. 21 ():Fru talman! Även om svaret var något långt vill jagfaktiskt uppriktigt tacka för svaret eftersom det påmånga punkter var tydligt och klart till skillnad frånmånga andra fråge- och interpellationssvar somman får i denna kammare.År 1989 började jag driva frågan om kostnaden förvåra läkemedel. Jag förvånades då över att vibetalade för de dyraste läkemedlen trots att detfanns mycket billigare, helt identiska läkemedel.Då fick jag inget stöd, vare sig från industrin ellerpolitiskt. De enda som stöttade mig när jag sade skulle kunna minska våra gemensammakostnader för läkemedel var statens pris- ochkonkurrensverk, som då i en rapport redovisade skulle kunna spara uppemot 1 miljard kronorper år genom en övergång till den billigare identiskagenerikan -- kopieläkemedlet -- när det fanns flerasom var identiska.Mot denna bakgrund är det givetvis glädjande attregeringen i sin budgetproposition har lagt framförslag om hur man skall kunna ta till vara denbesparing som ändå är möjlig att göra påläkemedelsområdet.Genom ett referensprissystem vill man sparaungefär 400 milj.kr.Låt mig först diskutera beloppet. är enförsiktig bedömning, tror jag. Jag tror att man i taktmed förändringen av subventionssystemet kan fåtill fler registreringar av s.k. kopieläkemedel. I dagär det relativt få sådana registrerade i iförhållande till omvärlden. Med det kan vi iframtiden få en större besparing när det gällergamla basläkemedel.Från socialdemokratisk sida är vi inte emot attspara och vara effektiva med statens pengar. Vad vidäremot ställer oss tveksamma till är systemet,metoden, som regeringen aviserar, alltsåreferenspriset. Systemet har införts och funnits iTyskland . Erfarenheterna är relativtnegativa på ett antal punkter. Systemet utgår ifrånatt man centralt sätter en prisnivå. Den baserar sigpå de läkemedel som finns på marknaden. Riskenär uppenbar att man får en mycket centraliseradoch byråkratisk modell.Genom att man också fastställer en prisnivå somutgör grunden för hur mycket subvention som skallgå ut blir det en snabb effekt för staten. Men det blir en engångseffekt. Manförlorar på att inte få någon priskonkurrens på litetsikt. Detta har hänt i Tyskland.En annan negativ effekt: Eftersom alla tillverkarelägger sig på samma pris blir det bara de storatillverkarna, som har storamarknadsföringsresurser, som klarar sig kvar påmarknaden. De små och medelstora försvinner.Man får ingen konkurrens alls.Jag har i stället velat skapa ett system -- som jagockså skrivit om i min interpellation -- där man serläkemedel som vilken insatsvara som helst isjukvården, t.ex. på samma sätt som man harlaserkanoner och annat i sjukvården. Man behöverflytta ned pengarna så lokalt som det någonsin ärmöjligt. Man bör också se till att man när det gällergamla läkemedel, där patentskyddet gått ut, kanhålla i gång konkurrensen för att på det sättet fålägsta möjliga kostnad.Det är därför jag har skissat på ett system sominnebär att man fullföljer avtalet medLandstingsförbundet, flyttar över pengar tillsjukvårdshuvudmännen, anlitar läkare,farmakologer och andra som kan sitta iläkemedelskommittén och göra enrekommendationslista för vilka läkemedel somman skall subventionera. Jag tror att det är ettbättre system som gör att vi kan få en fortsattpriskonkurrens. Vi kan då ta till vara också lokalterapitradition. Det skiljer sig litet i olika delar avlandet.Jag tror att ett framtida system bör innehålla för de patentskyddade läkemedlen i principskall jobba på samma sätt som med en fastavgift. Det skall vara möjligt för läkare att skriva utdessa läkemedel.När det gäller de läkemedel där patentskyddet hargått ut skall man ge möjlighet till de lokalaläkemedelskommittéerna att styra hursubventionen skall ges.Då tror jag också man kan ge större möjligheter försmå och stora medelstora tillverkare attkomma in på marknaden.Industrin har kritiserat förslaget, senast iSvenska . Den säger, indirekt, attforskningen kommer att hotas. Jag skulle kort viljakommentera de synpunkter industrin har givit.I och med att man förändrar patenttiden kommerindustrin att få ett bättre skydd för sina nyaprodukter. Det framgår också av ministerns svar.Det har varit punkt ett på deras program.Det andra är att man med framöverkommer att få en mycket förenklad, billigare ochsnabbare registrering av nya läkemedel. Dessutomfår industrin i princip fri prissättning.Med det har industrin fått nästan jackpot.Det är möjligt att man inom industrin blir litet suröver att man kan ta ut samma priser pågamla basläkemedel som . Men manbehöver definitivt inte vara rädd för att få brist påresurser för att forska.Slutligen några kommentarer. Det gällerpatientavgiftshöjningen -- att man skall lägga till 30kr. för tillkommande läkemedel på ett recept. Jagtycker förslaget är dumt. Det drabbar framför alltäldre som får många piller utskrivna vid ett ochsamma tillfälle. Det hade varit bättre med ettförslag att generellt höja . Dådrabbas också normalkonsumenten som får varamed och betala en del av denna medelsindragning.Det sista jag skulle vilja kommentera gällerreferensprissystemet. Har regeringen låst sig fördet systemet, eller finns det fortfarande möjligheteratt resonera om ett bättre system, som tar till varamöjligheterna till konkurrens och framtidabesparingar? Finns det en möjlighet, eller finns deten ideologisk låsning mot att åtminstone resoneraom att flytta över pengarna förläkemedelsförsäkringen tillsjukvårdshuvudmännen?Anf. 22 BO ():Fru talman! Jag vill först säga att hartagit flera viktiga initiativ på läkemedelsområdet.Jag lyssnade på en hearing som anordnades här iriksdagshuset -- för övrigt en mycket välbesökthearing -- och som leddes av är viktigt att ha kunniga utfrågare för attkomma igenom ytligheter och mummel i texterna.Det gjorde att man fick ettdjupperspektiv på de här frågorna.Vi har från socialutskottets sida förstått att vikommer att möta läkemedelsfrågorna under dennaperiod. Vi har över huvud taget försökt driva enlinje, som fru talmannen skrev om i DagensNyheter, som innebär att propositioner ochmotioner skall läggas fram snabbare, så att man kanfördjupa sig i viktiga frågor och kan anordnahearingar och uppföljningar. Det finns ett mycketstort intresse i utskottet av att jobba på det sättet.Vi har läkemedelsfrågorna på dagordningen för attkunna ägna mer tid åt dem.Jag blev överraskad över att det kom så mycketkritik mot detta förslag från alla håll och kanter.Industrin kritiserade det, läkarna ochhandikapporganisationerna tyckte inte om det. Jagundrar då om man skall lägga fram ett förslag avden här karaktären.Det socialdemokratiska alternativet är att hålla fastvid linjen att det skall göras besparingar i systemet,men vi önskar att det gjordes en prövning av om detvar möjligt att lägga fram andra och bättre förslagför att nå samma resultat.Nu ger signaler till industrin på ettviktigt område, men jag tycker att man skulle haförhandlat sig fram till förändringar och inte barasläppa i väg ett antal bollar. Det är möjligt att mankan få in -- det kom fram tydligt vid hearingen --samma summa pengar utan att införa ettreferenssystem, som i varje fall läkarkårenfortfarande är oroad över. , som ärordförande i , hörde av sig till migoch undrade om sista ordet var sagt.Min fråga till är: Är det värt att köraigenom de två förslagen trots ett sådant härmotstånd? Eller finns det utrymme i regeringen förinitiativ till att inte nu skynda fram förslaget om 90-30-30? Jag hörde under hearingen att regeringeninte kan redovisa varifrån man har fått summan 400milj.kr. Den är antagligen tillyxad. Jag skulle bliglad om kunde tala om vem som harräknat fram den summan.Detta handlar också om patenttider, att skärpakonkurrensen i systemet, utveckla oberoendeinformation och återuppta förhandlingar mellanLandstingsförbundet och staten. vetlika väl som jag att man tycker att det är bra att haett system där distriktsläkaren sitter och skriver utpiller och man skickar räkningen till staten. Det harfått helt andra effekter på sjukhussidan närlandstingen också får öppna plånboken närräkningen skrivs ut. Varför har man släppt detta,liksom att man skulle kunna ta ut mer effekter avläkemedelskommittéerna och det nyachefsläkaransvaret?Är öppen för dessa tankegångar?Skulle han kunna tänka sig att man inte nu fattarbeslut enligt budgetpropositionen i den ena delen,utan att man går in i en djupförhandling om att hakvar samma målsättning när det gäller ekonominoch att spara pengar? Sedan kan man komma medandra förslag, som är i bättre harmoni med bådeindustrins, läkarnas ochhandikapporganisationernas önskemål.Anf. 23 Statsrådet ():Fru talman! Jag ber om ursäkt för att jag drog övertiden i mitt interpellationssvar. Min enda och svagaursäkt är att svaret var avsevärt kortare än deninterpellation som framställts.Det är riktigt, som säger, att han hardrivit den här frågan . Han har gjortdet på ett i stor utsträckning förtjänstfullt sättinnehållsmässigt, och han har gjort det helt ochhållet förtjänstfullt vad gäller den energi som hanhar lagt ner i akt och mening att se till att svenskafolket skall få bra mediciner, gärna till ett lägre prisför statsverket. Det är en målsättning som BoHolmberg också ansluter sig till, såvitt jag förstår.Det som är beklagligt är att , som inågra års tid har försökt väcka intresse hos dengamla regeringen i den här frågan, har misslyckatsmed sina egna partivänner.Den nya, borgerliga regeringen, som har suttit idrygt , har redan tagit tag i frågan ochlagt fram ett förslag, som skulle kunna åstadkommaprecis lika bra läkemedel men med en besparing förskattebetalarna på 400 milj.kr. Hur reagerar dåKent , förutom att han tackar för mittinterpellationssvar? Jo, han reagerar genom attsäga att det kanske var bra men att det kunde hasett ut på ett helt annat sätt.Detta visar, fru talman, de problem somsocialdemokraterna nu har i oppositionsställning,problem som de på intet sätt har övervunnit,problem som framskymtar mycket klart dennavecka när de lägger fram det som de kallar sittbudgetalternativ. De har nämligen inte funnit sig irollen som opposition, som lägger fram konkretaförslag.När jag då på regeringens vägnar presenterar de härförslagen säger : Kan vi inte göranågot annat i stället? Det finns ju folk som är emotdet här, som läkemedelsindustrin och andra. Ja, detkanske finns andra förslag, och vi har tittat påsådana både och och underhearingen. Såvitt jag kan förstå finns det ingetriktigt bra förslag för att klara denna besparing. Jagtvingas alltså tyvärr konstatera att av att åstadkomma besparingen tydligeninte var så starkt, utan att det är viktigare attopponera mot regeringen.Bo Holmberg har inte drivit dessa frågor, så jagbehöver inte ge uttryck för någon besvikelse på denpunkten.Om det kommer bättre förslag, fru talman, skall jagsjälvfallet titta på dem, men jag tillåter mig tillsvidare tvivla på att det kommer några sådanaförslag. Detta är oppositionspolitik av sämstamärke, och jag är ledsen över att behöva möta denfrån två personer som jag respekterar så passmycket som och . 24 BO ():Fru talman! Jag vet inte om jag skall tolka BoKönberg så att det även på det här området är denenda vägen, den rätta vägen, som gäller och alltannat är fel. Jag kan försäkra att jaginte går upp här bara för att presentera ett antalåsikter, i en iver att driva illvillig opposition. Jaggick upp för att be om insikter.Om hade lyssnat ordentligt påhearingen hade han hört dels att kritiken var rättstark vad gäller att kunna presentera ett ordentligtunderlag för förslagen, dels att det fanns uppslagom att göra samma sak men på ett bättre sätt. Jaghar varit på många hearingar, , som harvarit mycket luddiga och runda, men här fann jagfaktiskt litet substans.Det måste vara litet besvärande att höra attindustrin, läkare och andra tycker att det är ettdåligt förslag. Det måste också vara besvärande attinte kunna redovisa underlaget för besparingenmed 90--30--30-konstruktionen. kundeinte göra det nu heller. Kommer ni verkligen att fåin de här pengarna?Jag vill bara med det här inlägget ha sagt att vi isocialutskottet får överväga hur vi skall hanteraläkemedelsfrågorna. Vi skall fördjupa diskussionenoch gå vidare. Jag beklagar om jag skall uppfattaBo Könbergs inlägg så att han betraktar det somkan komma fram vid utskottets beredning avregeringens förslag som ansvarslösoppositionspolitik och inte som sakpolitik somskulle kunna förbättra detta förslag påläkemedelsområdet.Anf. 25 ():Fru talman! raljerar litet och säger attjag och bedriver socialdemokratiskoppositionspolitik. Vi har sagt att vi accepterarbesparingen men att vi vill hitta ett system somskyddar konsumenten, som möjliggör forskningframöver och som gör att vi får en effektiv och brasjukvård.Det regeringsförslag som vi här debatterar,referensprissystemet, är betydligt sämre utvecklat iregeringens budgetproposition än det motförslag --om jag får kalla det så -- som jag har lagt fram i mininterpellation; Ministern antydde själv att det varmånga sidor.Det förslag som jag har lagt fram är betydligt merdetaljerat och är ett alternativ. Det bygger på flyttar ned pengarna till dem som håller isjukvården här i landet, dvs. landstingen ellernågonting motsvarande, där man ser de pengar somvi använder för läkemedelskostnader på sammasätt som annat i sjukvården. På det sättet kan manockså lättare välja mellan läkemedelsterapi ochannan sjukvårdande behandling.Med tanke på det förslag som regeringen antyderatt man vill ha, referensprissystemet, kan man frågaen liberal minister hur han kan tänka sig ett systemsom i princip stoppar konkurrensen . Detvore intressant att få den ideologiska aspektenbelyst av ministern.I de få raderna i budgetpropositionen om hurreferensprissystemet skall vara utformat finnsockså en mängd otydligheter.Det finns alltså många grundläggande nackdelarmed referensprissystemet -- bristen på konkurrensefter ett tag, och det faktum att små och medelstoratillverkare i princip stängs ute från marknaden. Detär vi socialdemokrater inte beredda att tillstyrka,och jag tror inte heller att regeringen riktigt tänktigenom det förslaget i alla dess delar.När det gäller principen 90--30--30 kan mankonstatera att normalkonsumenten av läkemedelfår ut ungefär 1,8 läkemedel per recept. Denabsolut vanligaste läkemedelskonsumenten tar utungefär ett penicillinrecept per år.Det system som regeringen nu har föreslagitinnebär att den typen av konsument inte behöver fånågon kostnadsökning, medan däremotpensionären, som behöver ta ut fem läkemedel vidvarje tillfälle, kommer att få en betydandekostnadsökning. Ett alternativ till regeringenssystem är att generellt höja från 90 till 100 eller 110kr.