prot · GF0975 · 1992-03-12 00:00:00 — påpekande attlagstiftning inte löser alla problem är riktigt, menjag menar att man ändå skall använda lagstiftningom man tror att man kan komma en bit på vägenför att lösa problemen. Men man skall se upp närdet finns risk att man skapar allvarliga problemgenom lagstiftning.Ännu har ingen överbevisat mig om att jag har felnär jag påpekar de problem som jag menar att viriskerar att skapa om vi lagstiftar om ett förbud motrasistiska organisationer. Flera av talarna i den härdebatten har pekat på problemen -- jag skall inteupprepa dem. Det är grunden till att jag sägernej. Är det någon som kan överbevisa mig om attvi inte får de problemen är jag också beredd attändra mig, men ännu har ingen gjort det.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 1991/92:105 ombarnhälsovårdenAnf. 113 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen tänker vidta med anledning avden försämrade barnhälsovården och vilka åtgärderregeringen avser att vidta för att minska de ökandeklasskillnader som avspeglas i barns ohälsa.Enligt allmänna råd 1991:8Hälsoundersökningar inom barnhälsovården ärbarnhälsovårdens huvudmål--att minska dödlighet, sjuklighet och handikapphos blivande och nyblivna mödrar och deras barn,--att minska skadlig påfrestning för föräldrar ochbarn och--att stödja och aktivera föräldrar i derasföräldraskap och härigenom skapa gynnsammabetingelser för en allsidig utveckling för barn.Socialstyrelsen har på regeringens uppdrag kartlagtoch beskrivit de förändringar som skett inombarnhälsovården . Uppdragetredovisades i ensärskild rapport.I konstateras attbarnhälsovården når praktiskt taget alla barn.Återkommande hälsoundersökningar har längevarit stommen i den förebyggande barnavården.Hälsokontrollernas innehåll och utformning harändrats efterhand från att vara rent somatisktinriktade till att omfatta också psykiska och socialamoment. De psykosociala dimensionerna ibarnhälsovårdens arbete har emellertid enligtsocialstyrelsen utvecklats i begränsad utsträckning.Enligt rapporten fungerar barnhälsovården bra imånga viktiga avseenden, t.ex. i fråga omhälsoundersökningar, vaccinationer ochsjukvårdsservice. pekar emellertidäven på vissa brister. T.ex. konstateras attföräldrautbildningen är ojämnt utbyggd. Likasåredovisas brister i utbyggnaden av samverkanmellan barnhälsovården och olika kommunalaorgan även om det förekommer att man lokaltfunnit modeller för ett bra samarbete.I rapporten konstateras att barnhälsovården bättreklarar av att nå sina hälsopolitiska än sina socialaoch familjepolitiska mål. Vidare presenterasförslag som syftar till att tillförsäkra landets barn enbra hälsovård . Enligt rapporten ärbarnhälsovårdens kärnuppgift att svara motbarnfamiljernas behov av grundläggandehälsovård, medicinsk service, vaccinationer,allmänt stöd och hälsoupplysning.Vad som redovisas i rapporten visar inte attbarnhälsovården generellt sett försämrats. Iväsentliga delar fungerar vården bra, även om detfinns mål som inte nåtts och utvecklingen i vissaavseenden varit ojämn. Självfallet är jag angelägenom att den svenska barnhälsovården även iframtiden skall kunna utgöra en förebild, och attsåväl gjorda erfarenheter som ny kunskap skall tastill vara. Jag vill emellertid framhålla att hur vårdenorganiseras och dimensioneras är en fråga försjukvårdshuvudmännen lokalt.Rapporten kommer att sändas ut på remiss så snartden hunnit tryckas. Sedan olika intressenter fåtttillfälle att lämna sina synpunkter på de framlagdaförslagen kommer regeringen att ta ställning till omoch i så fall vilka åtgärder som bör vidtas.När det gäller barnens hälsa är det ovanligt att iofficiella utredningar och forskningsrapporterrelatera hälsodata till socio-ekonomiskaförhållanden. Trots detta finns det ändå tillräckligtunderlag för att hävda att de socio-ekonomiskaskillnaderna i barns hälsotillstånd i vårt land är små.En markant förbättring av barnens hälsa har skettunder årens lopp. Förbättringen har åtnjutits avalla, men resultaten märks tydligast för dem somhade det sämst.Barnhälsovårdsöverläkare har inomramen för Folkhälsogruppens arbete med enfolkhälsostrategi gått igenom forskningsrapporteretc. om barns hälsa i relation till klass- ochsocialgruppsfrågor. Han pekar på att det kan finnasskillnader när det gäller dödlighet orsakad avolycksfall till lägre socialgruppers nackdel.Detsamma gäller också beträffande tillväxt.Allmänt gäller att situationen är mycket homogen.Sundelin framhåller särskilt de problemområdensom kallas ''new morbidity''. Termen utgör ensamlande beteckning för ett antal problem såsomvissa utvecklingsstörningar, neuropsykologiskaproblem, psykosomatiska lidanden m.m. Dessaproblem drabbar de socialt sämst ställdabarnfamiljerna mer än andra. Det innebär inte attmekanismerna bakom barnens problem är kända.Föräldrarnas yrke eller socialgruppstillhörighetförklarar självfallet inte varför barn fårpsykosociala problem. Det är angeläget att dessafrågor blir föremål för särskilda forskningsinsatser.Även om de klassrelaterade hälsoskillnader somnoterats bland barn är relativt små är detnaturligtvis mycket viktigt att sträva efter atteliminera dem helt. I detta avseende kommerstatens folkhälsoinstitut, som inrättas ,att få en viktig uppgift. Institutet skall generelltarbeta för att förbättra folkhälsan, och enhuvudinriktning skall, enligt den proposition därförslag lades fram om institutet, vara att nå desärskilt utsatta grupperna i samhället och utjämnahälsans ojämlika fördelning. Jag kan också nämnaatt avsikten är att barns och ungdomars hälsa skallägnas särskild uppmärksamhet ifolkhälsoinstitutets arbete.Sammanfattningsvis kommer regeringen att taställning till eventuella åtgärder förbarnhälsovården efter att socialstyrelsensutredning remissbehandlats. Folkhälsoinstitutetkommer att sträva efter att minska skillnaderna ibarns hälsa genom att i första hand arbeta för attförbättra situationen för dem som har det sämstställt.Anf. 114 ():Herr talman! När vi två debattörer nu har väntat sålänge på den här debatten, kanske det kan piggaupp med några verser ur , för ungefär ett årsedan av , ''Ur en barnjournal'':''Du vägde alltför litet när du föddes, ser jag häroch var sen ganska sen i motoriken.Så småningom förmärktes vissa psykiska besvär.I skolan kom problem med grammatiken.Och kortare än andra är du, tillväxten är kass,och kort blir nog din levnad i praktiken.Men vad ska doktorn göra när din sjukdom heterKlass?Sånt botar knappast alls den här kliniken. ''Det är en mycket talande dikt till oss. Den talardärför att sjukvården ensam naturligtvis inte kanråda på klassförhållanden och rätta till de orättvisorsom finns i hälsoavseende även för barn. Däremotkan riksdag och regering i viss mån sägas varadoktorer på det här området, då vi har möjligheteratt försöka jämna ut dessa skillnader.Jag vill tacka för statsrådets svar, men jag kännermig mer oroad efter att jag har fått det än jag varinnan. Jag är oroad därför att jag inte tycker attsvaret andas tillräckligt med omsorg om de problemsom faktiskt finns. En rad olika rapporter visar atthälsovården för och hälsotillståndet bland barn harblivit bättre men att skillnaderna ökar, vilket äroroande. Det gäller t.ex. skolhälsoundersökningarav längd, olycksfall och andra skador bland barn.Jag trodde att , som har ett förflutet iStockholms läns landsting, hade tagit med sigfolkhälsorapporten därifrån. Den innehållermycket intressanta siffror som just visar att antaletolycksfall bland barn i arbetarklassen är väsentligtmycket större och att man t.o.m. diskuterar attplötslig spädbarnsdöd skulle vara ett fenomenbland barn i lägre sociala klasser. Om Bo Könberghar tappat rapporten i flytten till de högre makternagår det nog att få fram en ny.Jag vill också tillägga en fråga, som jag inte tog medi min interpellation men som jag gärna vill hasynpunkter på. Tandhälsan hos barn har blivitbelyst . Det har gjorts en undersökningi som pekar på att den för varje årstigande kurvan för bättre tänder hos barn harstannat av och t.o.m. verkar gå nedåt och attföräldrarna tycks ha bättre tänder än barnen. Jagundrar om regeringen har några synpunkter på det,eller om man på är införståddmed detta.I svaret från statsrådet talas det om attorganisationsförändringar inte är regeringens ellerriksdagens sak, utan det ärsjukvårdshuvudmännens uppgift. Det låter jusympatiskt -- vi skall inte lägga oss i -- men det är enfelaktig uppfattning. påverkar riksdagoch regering med organisationsförändringar hursjukvårdshuvudmännen lägger upp sinorganisation. Jag har ett exempel från påkedjereaktioner, där man på grund av ÄDEL-reformen fört över 30--50 personer av denkvalificerade personalen från barnsjukvården tilläldreomsorgen. I stället tvingas man ta in helt nypersonal, som alltså får en snabbkurs på 5 poäng föratt i någon mån kompensera det som utbildadebarnsjuksköterskor skulle haft med sig. Det ärallvarligt.Jag vill ta ett annat exempel från en mycket braskrift av och som heter Lika för alla eller åt var och enefter behov. Den handlar om visioner ochsynpunkter på barnsjukvårdens ochbarnhälsovårdens framtid. De pekar på det som viockså är bekanta med, dvs. köp- och säljsystemet iStockholms landsting, och hur det kan få allvarligaeffekter för just den förebyggande hälsovården förbarn.Vad gäller barn i klassperspektivet håller jag medom att hälsotillståndet verkligen har förbättrats,och vid en internationell jämförelse finns detingenting att säga om det. Däremot talas det isocialstyrelsens utredning Skydda skyddsnätet omatt barnhälsovården inte förmår utjämna och attden utjämningstendens som finns är inte baraofullständig utan t.o.m. bristfällig.Barnläkarföreningen hävdade exempelvis vid enuppvaktning på just att dessaskillnader kvarstår och ökar.Jag vill avslutningsvis bara påpeka att det i svaretinte finns någonting om de stora grupper barn somhar det extra svårt. Det är barn till flyktingar ochinvandrare, handikappade barn och barn frånsocialt utsatta områden. Jag har definitivt förståelseför att regeringen inte i förväg vill tala om exaktvilka åtgärder man skall vidta, utan att man väntarpå remissomgången för utredningen. Men det finnsen rad konkreta förslag som det hade varitintressant att få någon synpunkt på från regeringen,t.ex. en utbildningsfond på 25 miljoner förbarnhälsovården, en professur i förebyggandebarnhälsovård eller familjecentraler i stället förbarnavårdscentraler.Anf. 115 Statsrådet ():Herr talman! Jag har försökt att svara på de frågorsom har ställt, och jag har trott attde haft att göra med publiciteten kring den härutredningen. Jag har därför varit mån om att frågautredaren hur det är på den här punkten, för det ärsjälvklart att det är mycket oroväckande om det ärså att klasskillnaderna mellan barnen slår igenom ilängd eller på annat sätt när det gällerhälsotillståndet.De rapporter jag har fått är de som jag harredovisat i det svar som jag delgavfrågeställaren och kammaren. Är det så att detfinns andra rapporter som vår utredare inte kännertill skall vi ta del av dem. Jag är övertygad om att dekommer att dyka upp i remissvaren på utredningen.Eva tog sedan upp frågan om i vilkenutsträckning organisationsfrågor är en sak förregering och riksdag. Det jag har svarat är att deinte är det . Självfallet skulle kunnabestämma att den skall i alla detaljer reglerasjukvårdsorganisationen i är eget privilegium att bestämmadetta. har velat ha en ordning sominnebär att vi har en mycket decentraliseradsjukvårdsorganisation i . Det känner EvaZetterberg och jag väl till efter att ha verkat ilandstingsvärlden. Det är bara detta som liggerbakom mitt konstaterande på den punkten.Mitt svar är inte mera utförligt eller konkret i dedelar önskat än att det just pekar påatt vi har fått fram en färsk rapport. Den är nu utepå remiss. När vi får in den skall regeringen försökavara så konkret som möjligt.Anf. 116 ():Herr talman! Jag tackar för det. Men redan innanrapporten från kom, hade vifolkhälsorapporten från . Denna pekarpå de stora skillnaderna mellan barn från olikasamhällsklasser men även från olikabostadsområden. I vårt landstingsområde iStockholm har vi skillnader mellan å ena sidanSolna och och å andra sidan Danderydoch som är oerhört påtagliga. Det har inteskett någon nämnvärd utjämning mellan de olikabostadsområdena.Jag tror och hoppas naturligtvis också att man iremissomgången i sitt svar tar upp frågan om självaorganisationen av barnavårdscentraler,vårdcentraler och ett husläkarsystem. Jag tror inteatt någon är ute efter att detaljreglera exakt hursjukvården skall skötas. Det vore att gå tillbaka tillnågon gammal praxis som ingen önskar.Däremot har det stor betydelse vad riksdag ochregering säger. Våra olika beslut påverkar hur manorganiserar vården neråt. Det tror jag statsrådetKönberg har svårt att komma ifrån. Jag nämndeÄDEL-reformen som en aspekt.En annan aspekt är husläkarsystemet. Jag ärmycket nyfiken på hur man från regeringens sidakommer att behandla den delen. Barnläkarna ärmycket kritiska till husläkarsystemet. Om manändå inför ett sådant system hävdar man att detviktiga är att en barnläkare och inte enallmänläkare blir husläkare för hela familjen. utgår från barnet tycker jag är en myckettilltalande modell.Jag tror också att det är viktigt att se på andramodeller. är ett nytt område iStockholm där man på ett helt annat och mycketmera flexibelt sätt vänder sig till familjerna, trotsatt man inte har någon speciell barnavårdscentral.Det är en vanlig vårdcentral. Huvudfrågan är noginte om man skall ha barnavårdscentral ellervårdcentral utan om man utgår ifrån att man träffartillräckligt många barn, vilket har varit ett annatkriterium. Man bör ha barnen som en huvudgrupp.Därmed får man den erfarenhet som medför kan göra bedömningar.Det som har kommit fram i rapporter låterinte särskilt betryggande, nämligen att svenskabarn träffar en barnläkare ochbarn och en sjuksköterska . Detfinns stora variationer. Jag tycker inte att det ärsärskilt betryggande förriskgrupperna, om man inte hittar nya metoder fördem som har behov av mer stöd än andra.Anf. 117 Statsrådet ():Herr talman! berörde flera frågor isitt senaste inlägg. En av dem gälldehusläkarsystemet. Jag kan informera EvaZetterberg om att det pågår ett arbete inomdepartementet för att uppfylla det som sägs iregeringsförklaringen om att regeringen skall göravad den kan för att driva på utvecklingen mot etthusläkarsystem i Sverige.Min avsikt är att presentera en rapport frånsocialdepartementet innan går påsommarlov där en mängd olika frågor tas upp somhar med husläkarsystemet att göra -- alltifrån frågorom vilken utbildning som är lämplig för husläkaretill frågor om vilket sätt de skall ersättas på.Avsikten är att detta skall ligga som grundval för enproposition som jag hoppas att kanbehandla . Syftet är att få till stånd etthusläkarsystem fram i hela ochför alla medborgare.Bland de frågor som tas upp är som jag nämndefrågan om utbildningsbakgrund, men naturligtvisockså frågan om vilka personer som skall anseskunna uppfylla kraven på en husläkare. I detsammanhanget behandlas de framställningar somsocialdepartementet och jag själv har fått ifrånbarnläkare om hur man skall utforma systemet.Frågorna i den delen räknar jag med att kunna geEva svar på innan går påsommarlov.Anf. 118 ():Herr talman! Jag beklagar naturligtvis att jag intekan få mer konkreta svar vad gäller utredningen.Det skulle vara intressant att åtminstone få enlivsyttring från statsrådet över deförslag som läggs fram i utredningen frånsocialstyrelsen. Jag får väl vänta på det.Beträffande frågan om tandvården som jag intehade med i interpellationen, avkräver jagnaturligtvis inget svar. Men jag vill gärna görastatsrådet uppmärksam på det och hoppas att detkommer att tas med. Jag har inte uppfattat att dethär bara har hänt på en enstaka ort i . Detfinns sådana tecken på flera håll.Avslutningsvis ser jag med spänning fram motrapporten och att få se vad som händer när detgäller husläkarsystemet. Jag hoppas attbarnperspektivet kommer att finnas med. Det trorjag är oerhört väsentligt.Överläggningen var härmed avslutad.12 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesMotionerna1991/92:K16-K19 till konstitutionsutskottet1991/92:N26-N28 till näringsutskottet13 § BordläggningAnmäldes och bordladesProposition1991/92:122 Undantag från skatteplikt tillmervärdeskatt för vissa tjänster inomsjukvårdsområdet, m.m.Motionmed anledning av prop. 1991/92:91 Ombildning avSamhall till aktiebolag, m.m.1991/92:A7 av m.fl. (v)14 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 11 mars1991/92:133 av () till miljöministernom dumpning av kärnreaktorer och kärnavfall:Den senaste tiden har flera uppgifter nåttoffentligheten om att 15 kärnreaktorer och annatradioaktivt avfall från sovjetiska ubåtar ochytfartyg dumpats på endast några hundra metersdjup i . Det finns skäl att befara attdessa uppgifter bara speglar toppen på ett isberg.Dumpningen har skett under det ochhemlighållits på grund av sin militära anknytning.Antalet sjögående kärnkraftverk ombord på fartygär ca 575. Denna siffra skall jämföras medantalet kärnkraftverk på land som är ca 420stycken.Tidigare rapporterade haverier medkärnkraftsdrivna utbåtar i har starktoroat fiskeindustrin i och . Fråganberör även eftersom vi importerarfiskprodukter från detta område.Det finns skäl att undra om sådan dumpning ocksåskett i . De offentliggjordauppgifterna om sänkta ryska fartyg i Finska Vikeninnehållande kemiska vapen tyder på att detta inteär helt omöjligt. Om så skulle ha skett, eller om ettreaktorhaveri skulle inträffa ombord på ett fartyg iÖstersjön, skulle konsekvenserna kunna bli mycketallvarliga. vattenmängd är blott 22kubikmil, att jämföra med världshavens 1,3miljoner kubikmil. Dessutom tar det mellan 30 och50 år att genom strömmarna byta ut Östersjönsvatten.De nordiska utrikesministrarna har vid sina möten1989 och 1990 uttalat stöd för ett isländskt initiativatt ta upp frågan om säkerhetsnormer försjögående kärnkraftverk inom FN-systemet.Frågan har dock stött på motstånd och ännu intelett till nämnvärda framsteg.Då de risker, som är förknippade med sjögåendekärnkraftverk och med avfall från sådana, tydligenär väsentligt större än vad som tidigare befarats,och då har ett starkt intresse i saken bl.a.på grund av relativt lilla vattenmängdvill jag fråga följande:Är miljöministern beredd att snabbt ta initiativ föratt internationellt få i gång realförhandlingar omdessa frågor?1991/92:134 av () till finansministernom miljöindex och gröna nationalräkenskaperm.m. :angav som ettskede av ökade ambitioner i miljöpolitiken. Ansvarför miljö och resurshållning skall präglasamhällslivets alla områden. Uppgiften är att ställaom samhällets alla verksamheter i ekologiskriktning. Därför är det naturligt att nu inleda ettsystematiskt arbete med att utvecklamiljöräkenskaper i Sverige.I de traditionella nationalräkenskaperna behandlasbyggnader och maskiner som produktivt kapital,vars värde minskar i takt med att det används.Naturresurser ses däremot inte som produktivatillgångar och deras utnyttjande avspeglas inte inationalräkenskaperna. Ett land kan göra slut påsina naturtillgångar, förstöra sin odlingsbara jordoch förgifta vatten och luft utan att detta påverkarden uppmätta nationalprodukten.Vi behöver få gröna nationalräkenskaper som imotsats till den traditionellabruttnationalprodukten (BNP) gör naturen synlig.Behovet av en sådan nationell bokföring har fåttökad uppmärksamhet genomBrundtlandkommissionen och den vikt FN nu gerbegreppet ''bärkraftig utveckling''. Inom FN pågårett utvecklingsarbete som syftar till att skapa ettsystem av satelliträkenskaper för natur- ochmiljöresurser. Dessa räkenskaper skall tillsammansmed data ur nationalräkenskaperna kunnaanvändas för att redovisa och analysera sambandenmellan ekonomi och miljö. Avsikten inom FN ärsåledes inte att avskaffa det system förnationalräkenskaper som flertalet medlemsstatertillämpar . Syftet är i stället att komplettera denuvarande räkenskaperna med miljö- ochnaturresursräkenskaper som så långt som möjligtutnyttjar samma konton, näringsgrensindelningoch definitioner som det internationella systemetför nationalräkenskaper, System of NationalAccounts.Under 1990 tillsatte den socialdemokratiskaregeringen miljöräkenskapsutredningen.Utredningen redovisade ''Förslag tillnatur- och miljöräkenskaper'' (SOU 1991:37 och1991:38). harremissbehandlats och i stort sett fått stöd för sinaförslag. Det är därefter regeringens sak att taerforderliga initiativ.I budgetpropositionen redovisar regeringen sinavsikt att följa upp utredningen på tre sätt.Regeringen tänker ge konjunkturinstitutetuppdraget att utveckla metoder och modeller föratt redovisa de viktigaste sambanden mellan miljöoch ekonomi. Regeringen avser att ge SCB ansvarför att utveckla miljöräkenskaper, samt attförbättra och komplettera miljöstatistiken.Regeringen uttalar vidare att förutsättningarna föratt utveckla ett miljöindexsystem för ekosystemoch tätortsbebyggelse skall prövas i positiv anda ianslutning till det program för övervakning avmiljökvalitet, som vidareutvecklasinom naturvårdsverket.Regeringen ger därmed uttryck för en positivgrundinställning till miljöräkenskapsutredningensförslag. Enligt min mening agerar regeringen dockinte alls så kraftfullt som vore önskvärt. Vill Sverigeäven i fortsättningen försöka vara ett föregångslandi miljöpolitiken är regeringens besked ibudgetpropositionen klart otillräckligt. Minainvändningar är framför allt följande:-- Regeringen tar inget samlat grepp över arbetetmed miljöindex, miljöindikatorer ochmiljöräkenskaper.-- Regeringen sätter inte in arbetet medmiljöräkenskaper i sitt internationellasammanhang.-- Regeringen gör ingen bedömning avresursbehovet och är oklar när det gällertidsplanen.-- Regeringen aviserar inte någon proposition föratt ge möjlighet att ta ställning till ettsamlat program för arbetet med miljöräkenskaper.Riksdagen bör möjligt få ta ställning tillriktlinjerna för det fortsatta arbetet medmiljöräkenskaper. Inte minst är det angeläget medett ställningstagande till hur skall vara aktivdeltagare i och pådrivare av det internationellasamarbetet på detta område. Det gäller framförallt:-- FN:s arbete med att skapa ett internationelltsystem av satelliträkenskaper för natur- ochmiljöresurser-- arbete med miljöindikatorer-- arbete med miljöstatistik ochmiljöräkenskaper-- Nordiska ministerrådets samordning av dennordiska miljöstatistiken och arbete med attutveckla naturresurs- och miljöräkenskaper.Mot denna bakgrund vill jag fråga finansministernAnne Wibble:1. Vilka initiativ tänker regeringen ta för att drivapå arbetet med miljöindex och grönanationalräkenskaper?2. Vad anser regeringen bör göra i detinternationlla samarbetet om naturresurs- ochmiljöräkenskaper?15 § Anmälan om frågorAnmälan att följande frågor framställts1991/92:474 av i (m) tillkulturministern om förslag om förbud mot att tabarn i förvar:Enligt mediauppgifter kommer regeringen attförelägga ett förslag om att ickeasylbeviljades barn ej skall kunna tas i förvar iavvaktan på avvisning.Vilka åtgärder avser statsrådet vidta för attavvisningsbeslut skall kunna verkställas även ommyndigheterna inte har möjlighet att ta barn (medföräldrar) i förvar?1991/92:475 av i (m) tillkulturministern om verkställigheter avavvisningsbeslut:Enligt uppgifter är mellan 1 500 och2 000 personer, vilka nekats asyl, gömda i Sverigevarav minst 500 barn. Förfarandet är lagstridigtmen sanktionsmöjligheter saknas.Vilka sanktionsmöjligheter är statsrådet beredd attvidta mot dem som obstruerar mot av regeringenfattade avvisningsbeslut?1991/92:476 av () till socialministernom försäljning av s.k. souvenirflaskor på svenskavingårdar:I ligger , merakänt som Braenna Vingård.