prot · GF09127 · 1992-06-09 00:00:00 — Vad vi sägeri betänkandet är att en internationell skola, precissom vilken fristående skola som helst, kan ansökaom att bli godkänd för skolpliktens fullgörandeenligt 9 kap. 2 § och därmed också omfattas avkommunens skyldighet att ge medel tillverksamheten. Anledningen till detta är att denlagparagraf som tar upp de internationella skolornahandlar om anordnandet av undervisning för barnsom tillfälligt är i . Frånutskottsmajoritetens sida har vi velat behålla denmöjligheten att driva internationella skolor, ochdärmed skulle staten bistå dessa skolor medspeciella statsbidrag. Men är det så att eninternationell skola uppfyller de krav som ställs påen fristående skola, vilket säger attde internationella skolorna gör, skall dennaturligtvis också kunna bli godkänd enligt denlagparagraf som tillämpas för fristående skolor ochdärmed också få samma skyldigheter. Jag förstårdärför inte riktigt den upprördhet som StefanKihlberg gör sig till tolk för och att han dessutombehöver reservera sig i den här frågan.Herr talman! Jag vill med detta yrka bifall tillutskottets hemställan på samtliga punkter ibetänkande UbU22.Anf. 207 () replik:Herr talman! Detta innebär, säger , atträtten att välja skola skall garanteras. Det ärfaktiskt en rätt med väldigt kraftiga inskränkningari så fall. Redan i betänkandet görs inskränkningarnär det gäller skolskjuts, skolhälsovård och annat.Och detta gäller framför allt inte rätten att väljaskola för barn med utvecklingshandikapp.När det gäller konkurrens mellan skolor och att detskulle bli bättre osv. vill jag hänvisa till ett brev jaghar här från iSollentuna. Det är en liten låg- ochmellanstadieskola med mindre än 200 elever. Denligger i , ett höghusområde med höginvandrartäthet. En tredjedel av barnen harinvandrarbakgrund. Tack vare en fantastiskpersonal och med närheten till naturen har barn ochföräldrar tyckt att de har en bra skola.Nu har man sparkrav på . Detta är vansinne,skriver man. Bl.a. medför detta större klasser, färrelärare, färre speciallärare och svenska-två-lärare,mindre städning, ingen vaktmästare, inga nyaläromedel, färre timmar skolsköterska, ingentalpedagog osv. Brevet är undertecknatRösjöskolans föräldraförening.Hur skall den här skolan konkurrera med andraskolor? Hur skall den här skolan med denbidragskonstruktion som föreslås kunna få enkvalitativ förbättring, som ni bedriver ennedskärningspolitik gentemot kommunerna?Får jag fråga: Detta tillägg på s. 8 i betänkandet omatt lokalkostnaderna skall vara inberäknade, menarni allvar med detta från majoritetens sida? Inser nii så fall inte vilka effekter det skulle kunna kommaatt ha för de kommuner som har högalokalkostnader för sina skollokaler?Chris Heister talar om att plånbokens tjocklekskulle avgöra i högre grad om vi inte inför detsystem som hon nu ivrar för.Om vi behåller det gamla systemet i stället såminskar vi ytterligare betydelsen av plånbokenstjocklek. Då kan vi inom ramen för de resurser somfinns i kommunen tillse att även barn som går ifristående skolor och som t.ex. behöver speciellskolhälsovård faktiskt skulle kunna få det. Men sålångt i beredningsarbetet har varken hennes parti varit berett att gå. Detförekommer nästan inte några diskussioner i dettautskott längre, utan här går man till votering.Det finns ytterligare ett begrepp som är vägledandeför mig när det gäller skolpolitiken. Det är inte baralikvärdighetsprincipen, när vi nu talar omplånbokens tjocklek utan det är också solidaritetenmellan människor, också till de små människorna.Anf. 208 () replik:Herr talman! När det gäller debatten i utskottet såhar vi väl ägnat detta betänkande mycket längre tidän många andra frågor i utskottet. Jag kan interiktigt förstå att vi inte skulle ha debatterat det.Men anledningen till att ochkanske också inte tycker att vi hardiskuterat är att de har yrkat avslag på förslagetfrån regeringen. De har inte varit beredda attdiskutera.Eva har t.ex. inte föreslagit en lägreprocentsats, om hon nu anser att den skulle vara förhög . Så jag kan inte förstå påståendet närdet gäller debatten.I fråga om totalkostnaden gäller det att ge defristående skolorna likvärdiga villkor. Då är en godutgångspunkt den standard som finns i denkommun där eleven hör hemma. Då är det ocksålämpligt att använda totalkostnaden för en elev igrundskolan och sedan komma fram till vilkaåtaganden den kommunala skolan har, vilkaåtaganden den fristående skolan har och så göra enminskad procentsats när det gäller den friståendeskolan.Det tycker jag är ett alldeles utmärkt sätt för attgarantera att de som väljer den fristående skolankan göra det på likvärdiga ekonomiska villkor ochinte behöva ha föräldrar med en tjock plånbok,fristående skolorna har ju varit oerhört njuggtbehandlade av den tidigare regeringen och dentidigare majoriteten. Som jag sade i min inledninghar de haft statsbidrag som legat på ungefär 40 %.Vi har alla i utskottet fått ett brev från en skola somsäger så här:Under de fyra första åren erhöll vi inga statsbidrag,femte året ca . per elev och detta läsår ca13 . Från kommunen har vi sedanstarten fått ett materialbidrag på ca . per barnoch år samt fri skolmat, sammantaget ca 4 000 kr.per år. Som jämförelse kan nämnas att en elev igrundskolan i kommunen kostar ca . perår.Så har det sett ut, talade med en representant för en friståendeskola som berättade att han hade enkollega som hade ringt och varit förtvivlad över attkommunen hade sagt att eftersom nu staten höjdesina statsbidrag så hade kommunen tänkt sig att draned på de kommunala bidragen.Så har de fristående skolorna haft det, och så har deelever som velat välja ett fristående alternativtvingats leva.Vad vi nu gör från utskottsmajoritetens sida är attse till att svenska elever skall ha möjlighet att väljaden skola som de anser passar dem bäst, och kunnagöra det på likvärdiga ekonomiska villkor. Det ärden saken detta förslag handlar om.Anf. 209 () replik:Herr talman! Jag vill inte hålla med detta. Vi har yrkat avslag på propositionendärför att vi anser att den statsbidragskonstruktionsom vi enades om här skulle garantera en brakvalitet och tillräckliga resurser för barn, oavsettom de går i kommunala eller fristående skolor.Vi yrkar avslag på detta för vi tycker att det ökarbyråkratin. Det krånglar till, särskilt när ni nu införbegrepp som lokalkostnader. Hur skall manberäkna lokalkostnaden om man har en integreradförskoleverksamhet? Hur skall man beräknalokalkostnader i kommuner där man hyr lokaler avett fastighetsbolag eller ett kommunalt bolag? Hurskall man räkna beroende på stadieindelningen omman nu har årskurslösa eller kanske t.o.m.försöksverksamhet med stadielös undervisning?Hur skall man beräkna den genomsnittligakostnaden då?Hur skall anställningstryggheten fungera ikommuner om man vill göra rationaliseringarframöver, beroende t.ex. på ett minskatelevunderlag? Vem skall ta ansvaret för de läraresom blir arbetslösa vid eventuella friståendeskolor? Vem skall ta ansvaret för lärarna i denglesbygdsskola där två av åtta elever flyttar undan?Kommunen säger att det går inte att bedrivaundervisning med bara sex elever. Så flyttar dessatvå elever tillbaka . Tror då man återupptar undervisningen i den skolan?Det tror inte jag. Tro mig -- jag bor i utprägladglesbygd. Jag vet vilka villkor vi kommer att haframöver.Anf. 210 () replik:Herr talman! Det är fascinerande att höra BjörnSamuelson när han talar om ökad byråkrati som ettskäl för att inte tillförsäkra elevernas minsta rätt.Jag tycker skulle ta det litet lugnti debatten när det gäller denna del.Jag tycker det finns all anledning från riksdagenssida att slå fast elevens minsta rätt. Det är vad dethandlar om -- det är eleven vi skyddar genom dettalagförslag.Vi kan se hur det ser ut i kommunerna, hurbidragen till de fristående skolorna har varit. Dehar inte varit speciellt omfattande.Risken är ju, , att om man inteanger den här minsta skyldigheten för kommunenså kommer det att se väldigt olika ut ikommunerna. En elev i en kommun kan ha andraförutsättningar att välja ett fristående alternativ änen elev i en annan kommun. Så får det inte vara.Vi måste se till att det finns en minsta rätt för denenskilde eleven.Anf. 211 () replik:Herr talman! undrade varför inte vihade yrkat på en lägre procentsats. Det är mycketenkelt. Vi tror inte att , centralt, härifrån,är den bästa att bedöma behovet för varje enskildskola -- lika litet för privata skolor som förkommunernas skolor.Det är inte utan, , att jag undrar överhur ni vågar överlåta ansvaret för den härresursfördelningen till de kommunala skolorna tillkommunalpolitiker. Den kommunala skolan spelarändå en väsentligt större roll i vårtutbildningsväsende än de privata.Det är den enkla anledningen till att vi i stället harföreslagit att statsbidraget skall fördelas efterbehov till de privata skolorna precis som till dekommunala.Jag skall inskränka mig till att ställa några frågor,som jag hoppas att jag kan få svar på . Vi kundeinte få det i utskottet. av utskottsarbetet var inte heltfelaktig.Elevernas minsta rätt skall slås fast, säger . Det är uppenbarligen . Varför slås dåinte alla elevers rätt till avgenomsnittskostnaden fast? Det gälleruppenbarligen inte dem som går i de kommunalaskolorna.Sedan skulle jag vilja fråga om honhar någon kommentar i fråga om det är rimligt,såsom har redovisats i en socialdemokratisk motionfrån , att en privat skola i ett område ärtillförsäkrad mycket högre kommunalt bidrag än enkommunal skola, beroende på att den använderandra bedömningsgrunder. Varför skall det vara pådet sättet?Dessutom skulle jag vilja fråga nämner inte utskottet Kommunförbundetsuppvaktning? Där framkom hård och tung kritik,delvis beroende på att det skedde i politisk enighet.Det är viktigt, därför att kommunerna är ju de somhar huvudansvaret för utbildningsverksamhetensgenomförande. De har konstaterat att det härförslaget gör att skolverksamheten blir dyrare ochinnebär en väldig centralstyrning. Vore det intevärt, , att ge åtminstone enkommentar till detta? Vi försökte få svar iutskottet, men det fick vi inte. Jag hoppas att jagkan få svar nu.Anf. 212 () replik:Herr talman! Jag deltog också iKommunförbundets och utskottets debatt ochställde frågor till Kommunförbundetsrepresentanter hur de såg på förslaget att gefristående skolor fasta spelregler och möjlighet attplanera på , om bidraget skulle fördelas,som säger, efter behov. Det är detsom det hela handlar om: Vad är behov?Det som säger och som ni slår fast ier motion är ju det som står här: Det naturligamåste vara att överlåta åt de enskildakommunernas förtroendevalda att bedöma defristående skolornas behov i relation tillkommunens egna skolor, osv. Det är detta som dethandlar om. Vi vill komma ifrån attkommunpolitikerna skall sitta och besluta om defristående skolornas möjlighet att leva vidare. Vivet ju hur det har varit tidigare. Vi kan titta påstatsbidragen och de kommunala bidragen. Vi harfått skrivelser till utskottet från fristående skolorsom inte klarar sin ekonomi och ber att fåöverlevnadsbidrag.Skall vi ge de fristående skolorna möjlighet attverka på likvärdiga villkor måste vi se till att de harmöjligheter att planera långsiktigt. Det är det somutskottet gör genom att föreslå en minstaprocentsats och en genomsnittskostnad för en elevi grundskolan.Det handlar inte alls om att varje elev skall få exaktsamma summa pengar. Självfallet skall barn medsärskilda behov få pengar också när de väljerfristående alternativ. Det kan t.o.m. vara alldelesutmärkt för ett barn med särskilda behov att gå i enfristående skola, då den kan vara mindre och ha enpedagogisk utformning som gör att den skolanpassar mycket bättre.Det är inte alls fråga om en enhetlig summa, utandet är fråga om -- som jag återkommer till, därföratt det är det centrala -- elevens minsta rätt. Vi villinte ge kommunerna ökad frihet i denna del. Vi villge eleverna ökad frihet. Det är det den härpropositionen och det här förslaget från utskottethandlar om.Anf. 213 () replik:Herr talman! Friheten, i den tappning som ChrisHeister nu pratar för, är tydligen förbehållen deelever som har möjligheter eller väljer att gå i enprivat skola. För andra elever gäller ju andrabedömningsgrunder. Jag blir inte klok på det här,och jag kräver nu att redovisar varhon står. har hon sagt att det skall vara olikabedömningsgrunder när det gällerresurstilldelningen för de elever som går i privataskolor och kommunala skolor, men hon harsamtidigt i sin replik sagt att det skall varalikvärdiga villkor. Det är precis det vi har krävt i vårreservation nr 1, dvs. att resurstilldelningen till dekommunala och privata skolorna skall gå till påprecis samma sätt; med samma behovsstyrning,efter samma kriterier skall resurserna fördelas.Då kan jag inte förstå varför säger attde privata skolorna skulle bli styvmoderligtbehandlade. De skall bedömas efter sammakriterier. Vad är det som är fel i den behovsstyrningtill skolan som varje kommun bör ägna sig åt, enligtde uttalanden som har gjort och som vihar varit överens om? Vad är det i dem som är fel?Chris Heister skall inte ta en gammal situation somutgångspunkt för det, utan hon skall diskutera detframtida statsbidragssystemet, som vi nu skall fattabeslut om.Att de här skolorna har skrivit till oss beror på attde har levt med ett annat statsbidragssystem, sominte har varit sådant som vi vill ha det . Det ärockså anledningen till att den socialdemokratiskaregeringen , som jag sade i mininledning, aviserade att den skulle komma tillbakamed ett sådant här förslag. blev det inte ensocialdemokratisk regering som lade fram det, utanen moderat, och det blev också ett orättvist förslag.Det går att göra det rättvist, men då krävs det att vigör det på likvärdiga villkor för alla elever.Jag har fortfarande inte fått någon kommentar tilldet som tog upp med oss, närde sade att det här förslaget innebär attskolverksamheten blir dyrare och att det är encentralstyrning, som vi går ifrån i alla andrasammanhang. Jag skulle gärna vilja ha enkommentar till det.Anf. 214 () replik:Herr talman! Jag har redan kommenterat vadKommunförbundet sade i utskottet och vad mansäger i sin skrivelse. Det är möjligt att kommunernauppfattar detta som en centralisering, att vi iriksdagen beslutar om vad elevens minsta rättighetskall vara. I så fall är jag beredd att ta den kritiken.När det gäller likvärdiga villkor, står det ipropositionen att man har kommit fram till attlikvärdiga ekonomiska villkor för en elev somväljer ett fristående alternativ är avgenomsnittskostnaden. Det skulle vara mycketintressant om svarade på frågan:Vad är behov? När Socialdemokraterna tidigarehar behandlat fristående alternativ, har dessabehövt praktiskt taget ingenting alls. Där harbehoven varit mycket små, och därför har de inteheller fått bidrag i någon större utsträckning.Då säger : skall vi tala omframtiden. Ja, jag talade också om framtiden. Jagberättade om den förtvivlade man som ringde frånskolan och sade att han nu skulle få mindrekommunala bidrag därför att statsbidragen hadeökat. Så kommer det att se ut, , omvi inte slår fast detta i . Vi kommer att seett tudelat , där vissa kommuner gerlikvärdiga ekonomiska villkor för dem som väljerfristående alternativ, och andra kommuner gör detinte. De som väljer att bo i fel kommun kommerinte att att få möjligheter att välja ett friståendealternativ, därför att det blir för kostsamt. Så får detinte se ut.Det är därför som propositionen är lagd, och det ärdärför som det beslut vi fattar är så oerhörtbetydelsefullt. Jag vill gärna sluta med att säga attden blomstertid nu kommer för alla elevermed detta beslut.Anf. 215 (m):Herr talman! Den övergripande målsättningen förregeringens skolpolitik är att skapa . Det är viktigt för att satsa påutbildning. Kunskap och kompetens är och blir alltviktigare för landets utveckling, men godakunskaper är framför allt nödvändiga för att var ochen skall kunna leva ett rikt liv i ordets vidastebemärkelse.Regeringen har under detta lagt fleraviktiga förslag på bord med deninriktningen. Den proposition vi diskuterar,om valfrihet i fristående skolor, är en av de allraviktigaste. Med detta förslag förverkligar vi tankenpå att alla föräldrar i praktiken skall gesekonomiska förutsättningar att välja grundskola försina barn.De medel som stat och kommun satsar påutbildning kommer i princip att följa eleven till denskola man har valt. Därmed lämnar vi bakom ossett system som i praktiken hänvisat flertalet till deskolor som kommunerna erbjuder, och det är enviktig frihetsreform.Men förslaget har också strukturell betydelse. Medlikvärdiga ekonomiska förutsättningar för olikatyper av skolor och olika huvudmän skapas bättremöjligheter för variation och mångfald. Och förden som följt den skolpolitiska debatten är detuppenbart att de flesta inser betydelsen avprofilerade skolor med tyngdpunkt på olika ämnenoch/eller undervisningsformer.Eleverna är individer med olika förutsättningar,behov och intressen. Skolan där de skall fåsin grundläggande utbildning blir bättre om denbygger på detta. Jag är övertygad om attmångfalden i sig och utbytet mellan olika skolorbidrar till utveckling av undervisningen.Socialdemokraterna ser enligt vad jag förstår mestproblem med det här förslaget. Det är ingen måttapå det elände som man påstår blir följden av att allaföräldrar får verkliga möjligheter att välja skola.Men när man formulerar problemen utgår mantyvärr ifrån någonting annat än verkligheten. Vi fårinte mer segregation med likvärdiga ekonomiskaförutsättningar för offentliga och fristående skolor.Tvärtom ger vi nu rätten och möjligheten att väljatill fler. Det är viktiga kliv framåt som vi tar -- intetvärtom.Naturligtvis är inte allt färdigt med den härreformen. Vi måste arbeta vidare för att inte baramöjliggöra utan också stimulera aktiva val ochställningstaganden. Många vet inte om demöjligheter som finns alternativt tycker att de intekan tillräckligt mycket för att ha synpunkter påbarnens skolor och utbildning. Det skall vi ändrapå.Förmodligen är det en av de viktigaste uppgifternaframöver att öka informationen om våra skolor tillföräldrarna. Jag vill gärna redan nu avisera attregeringen avser att återkomma med enproposition som bl.a. tar upp denna och andraviktiga frågor.I debatten har det också framförts påståenden omatt förslaget skulle drabba elever med särskildabehov. Det är fel. Regeringen har i sitt förslag lagtin en miniminivå, ett golv, för vilket stöd som skallfölja varje barn. Därutöver har vi påpekat vikten avatt det offentliga stöd som tillfaller en skola utgårfrån vilket ansvar och åtagande som skolan tar ochgör.Hur kommunerna utformar sin bidragsgivning i dendelen är precis som en fråga för kommunen.Man får därutöver utgå från att skolorna, i likhetmed vad som har gällt, använder sina totalaresurser på ett sådant sätt att barns olika behov kantillgodoses.Det låter på socialdemokraterna som om vi hade demest exemplariska och fantastiska systemen i dagför fördelning av ekonomiska resurser i vårakommunala skolor. Så är det inte alls. Det är oftaganska klumpiga system, om vilka vi inte ens vetom de fyller rätt syfte. Jag tror nog att vi kan göraen hel del mycket bättre, och jag tror att det härförslaget bidrar till den debatt som krävs för skall nå ett bättre resultat. Men man måste haförtroende för att de lokala skolenheterna ocksåkan göra en del.Jag misstänkter att kritiken i den här delen i förstahand bygger på den allmänna misstro motfristående skolor som Socialdemokraterna odlar.Men det är så att de alternativa skolor som trotsSocialdemokraternas politik vuxit fram ofta har ettstarkt socialt patos och ett intresse för att arbetamed barn som har speciella behov. Många föräldrarhar dessutom valt en alternativ skola därför att defunnit att den bättre svarat mot det egna barnetsspeciella behov. Lärare som sökt sig till defristående skolorna har ofta gjort det för att fåbättre förutsättningar att arbeta med alternativapedagogiska modeller.Jag sade inledningsvis att regeringens ambition äratt åstadkomma bästa skola. Det ställergivetvis konsekvent krav på kvalitet iundervisningen. Av den anledningen vill jag ocksånämna att vi i den här propositionen tydliggör dekrav som ställs på fristående skolor för att de skallgodkännas för skolpliktens fullgörande.Det är viktigt att skolorna arbetar inom ramen förden nationella läroplanen. Vi ställer också krav påatt alla skolor där skolpliktiga barn får sinundervisning ingår i nationellautvärderingsprogram och står öppna förinspektion. Det är väsentligt om vi skall kunna följaupp ambitionen om likvärdig undervisning till allabarn. För egen del anser jag att det här är minst likaviktigt som vårt krav på att skolorna skall varaöppna för alla elever.Sverige har få fristående skolor, och de flestabarn går i skolor som drivs av kommunerna.Intresset för att starta nya, fristående skolor ärstort, men majoriteten av elever kommer med storsannolikhet att gå i kommunala skolor också iframtiden. Därför är det viktigt att valfriheten ochmångfalden omfattar också de offentliga skolorna.Jag kan tänka mig att det finns kommuner ochenskilda som vill pröva nya former förhuvudmannaskap framöver, som en positiv följd avden decentralisering som pågår. Regeringenutreder därför frågan om olika mellanformer förhuvudmannaskap, där kommuner exempelvisskulle kunna träffa avtal med personalen om driftenav en specifik skola.Herr talman! Jag hoppas och utgår från attriksdagen skall bifalla propositionen. Därmedförverkligas idén om alla föräldrars rätt att väljaskola för sina barn. Det är en stor förändring somdiskuterats bland dem som ärintresserade av skolfrågor, och vi har i viss mån medutskottsmajoritetens hjälp också slipatgrundförslagets detaljer. En del återstår säkert attgöra.Däremot är Socialdemokraternas kritik motförslagets detaljer överdriven. I grund och bottenhandlar det om att vi har helt olika inställning tillmedborgarnas rätt till valfrihet och förmåga tillansvarstagande.Anf. 216 () replik:Herr talman! Är det inte så, , attnuvarande statsbidragssystem också medger val avskola, även om man inte har procentsatser hit ochdit? Är det inte så, skolministern, att nuvarandestatsbidragssystem t.o.m. medger val av både skolaoch klass?Det finns många myter som odlas friskt i sambandmed diskussionerna om fristående skolor kontrakommunala skolor -- ofta är det fråga om ''kontra'',inte minst från moderat sida. var innepå en av de myterna, nämligen den om alternativapedagogiska modeller. Jag förutsätter att enskolminister är ute och reser och besöker olikaskolor. Har då inte sett att det finnsen uppsjö av både pedagogiska och metodiskamodeller inom den svenska skolan? De byts ochtillämpas när de bäst behövs. De varierar från dagtill dag, och de varierar också från lektion tilllektion.Det är vad jag kallar variation, det är vad jag kallaprofilering -- den utgår från den enskilde elevensbehov och förutsättningar, och man sätter inte enstämpel på vad som är alternativ pedagogik ellerinte.Chris Heister sade i sitt replikskifte med EvaJohansson att man inte skulle se så statiskt på de85 %. Man skulle använda pengarna så att de gerresurser till de barn som behöver mer resurser. Detmåste betyda att en del barn måste få mer, och detmåste, inom ramen för de resurser vi har, betyda attandra barn får mindre.Innebär detta också att man inom ramen för de85 % per skalle som skall ges till varje skola kanomfördela inom skolan? Kan man också omfördelainom ett rektorsområde? Kan man omfördelamellan en och en fristående skola inomramen för de och inte enbart när detgäller de ?Innebär detta, teoretiskt sett, att en friståendeskola som har 50 elever med mycket speciella behovkan få i genomsnitt av den genomsnittligakostnaden per elev i den här skolan? Det voreintressant att veta hur skolministern ser på en sådanproblematik. Och innebär det i så fall inte enväldigt ökad byråkrati?Anf. 217 (m)replik:Herr talman! När det gäller nuvarandestatsbidragsregler och andra regler är det sant somBjörn påpekar att man har rätt att väljaskola.