prot · GG0946 · 1992-12-16 00:00:00 — Det är till stor del lånadepengar. Det är en budget. Vad vi har sagt är att deti dessa kristider är rimligt att gå på FN:srekommendation vad gäller bistånd. Därför har visagt att av BNI är en rimlig nivå. Ni som harandra uppfattningar får då stå för att hyresgästernai ett mycket besvärligt läge i stället fårhyreshöjningar. Det är ju så.Anf. 100 () replik:Herr talman! Jag beklagade inte att det var fårepliker. Jag beklagade att majoritetensföreträdare inte ens ansåg att det var nödvändigt attha ett anförande där man förklarar sin politik, utanatt man endast efter kritik går upp och försvarar sig.Däremot skulle jag vilja säga till iStockholm att min och ståndpunktär att Ny demokratis linje är absolut felaktig. Nydemokrati ställer återigen grupper mot varandra -det gör man alltför ofta. Man ställer bistånd motpensionärer, barnfamiljer mot flyktingar, osv.Vänsterpartiet kan inte reflektera över tanken attarbeta på det sättet.En annan sak är att budgeten är begränsad och attutgifterna måste prioriteras. Det har vi gjort. Vi hari vårt budgetförslag lagt in 1,8 miljarder, liksom 3miljarder . Det är det utrymme som finns.Jag vill också kommentera förslagom att lägga sig på FN:s nivå. Det är inte så att FNanser att den lägsta nivån är bra. FN har angett ettriktmärke för de länder som ännu inte har nått uppdit. Det måste vara en total missuppfattning av DanEriksson att FN skulle välkomna att sänktesin nivå på biståndet.Anf. 101 i (nyd)replik:Herr talman! Särskilt i dessa kristider skall man nogtänka sig för om man skall ha heliga kor kvar. Manmåste se över alla utgifter i en budget och inte hållanågot för heligt.Vad gäller biståndet, vill jag säga till EvaZetterberg att inte alltid måste varavärldsmästare på alla områden. Låt oss ligga på enganska hög nivå.Om vi gav av BNI i bistånd skulle det betydaatt vi låg rätt bra till. Medeltalet för mångaprogramländer är . ligger på0,. ligger alltså myckethögt över andra länders nivåer. Jag tycker inte attvi behöver skämmas över att ge ett så bra bistånd.Dessutom kan vi göra biståndet bättre genom atteffektivisera det och se över vart vi ger pengar, såatt biståndet i större utsträckning kommer folk tilldel. Min förhoppning är att vi skall kunna ge bättrebistånd men på en nivå som motsvarar 0,7 %.Anf. 102 () replik:Herr talman! Jag hade tänkt att huvudsakligendiskutera bostadspolitik, men eftersom Nydemokrati har kopplat biståndsfrågan till frågan ombostadssubventionerna vill jag säga några ord omden också.För mig är många saker heliga. Jag tror att det ärbra att man har vissa principer, att man har vissaämnesområden där man inte vill rucka påprinciperna, som faktiskt är heliga, men Nydemokrati tycks inte ha något sådant område.Jag tror visst att man kan effektivisera inombiståndsområdet; man kan göra mycketannorlunda, och det finns många åtgärder man kanbehöva vidta för att biståndet skall komma defattigaste till del. Men jag tror definitivt inte på Nydemokratis modell, nämligen att minska Sverigesandel. Att skulle ligga ännu lägre är ju ommöjligt ett ännu sämre försvar. Jag hoppas att Nydemokrati tar sig ytterligare en funderare på det.Anf. 103 ():Herr talman! Många människor befinner sig i dagi en mycket besvärlig ekonomisk situation. De harstora skulder med åtföljande stora ränteutgifter,och det gör att hushållets ekonomi kan vara heltsöndertrasad och omöjlig att komma till rätta med.När man har skulder som är så stora att man måstelåna för att klara av att betala sina räntor finns detingen återvändo. Då måste någonting radikaltgöras. Då måste bl.a. banker och samhället i övrigtförsöka hjälpa till för att bringa ordning i deenskilda människornas ekonomi. Det är härbehovet av en skuldsaneringslag gör sig gällande.I det viktiga betänkande om landets ekonomi somvi debatterar här i kammaren finns ett litetavsnitt som behandlar skuldsanering. Här har denborgerliga majoriteten funnit att det visst vore bramed en möjlighet till skuldsanering, men inte justnu. Vänta och se resultaten av deförsöksverksamheter som håller på att startas iKonsumentverkets regi i två kommuner, nämligenStockholm och . Utvidga möjligenförsöksverksamheten till flera kommuner. - Det ärsvaret.Intresset från den borgerliga sidan för att lösaproblemen för fysiska, överskuldsatta personer äralltså inte särskilt uttalat.I den sista reservation som fogats till detbetänkande som vi nu debatterar framför visocialdemokrater varför det är så viktigt att få tillstånd en skuldsaneringslag, och det möjligt.Människor som sitter med skulder som är enomöjlig börda att bära kan inte vänta i två påatt en utvärdering av en försöksverksamhet skallkomma till stånd, i synnerhet inte som det i ett förslag från om huren skuldsaneringslag skulle kunna se ut. Iremissvaren till utredningen finns också flerasynpunkter på hur lagen skulle kunna utformas.Regeringen har alltså allt underlag som behövs föratt föreslå en sådan lag.I har man enskuldsaneringslag. I har man antagit ensådan lag, och den träder i kraft den 1 januari 1993.Finland väntas också få en skuldsaneringslag nästaår. Men här i klarar den borgerligamajoriteten inte av att få fram ettlagstiftningsförslag så att vanliga människor kan fåhjälp. Det är anmärkningsvärt, i synnerhet sombanker har fått stöd med flera tiotals miljarderkronor. Som jämförelse kan nämnas att ettskuldsaneringsinstitut skulle kosta ca 50 miljonerkronor.I en frågadebatt här i kammaren svarade statsrådetHellsvik att det kunde vara skadligt för denenskildes betalningsmoral om man hade enmöjlighet att få sina skulder nedskrivna elleravskrivna. är nog inte förslagen som finnssådana att det är någon risk för en försämrad moral.Verksamheten i har tvärtom visat attbetalningsmoralen markant ökat genom att manhar kunnat se ljuset längst bort i tunneln.En skuldsanering griper djupt in i den enskildesekonomiska situation och kräver ordentligauppoffringar . Men när dentiden är över kan man se framåt, och man har då enmöjlighet till en ordnad ekonomi utanöverskuldsättning. Den hjälpen bör vi kunna geenskilda människor i nöd. Banker i nöd har juredan fått sin bankakut!Vad man som medlem av ett oppositionspartimöjligen kan fundera över är om alla partier iregeringen har samma åsikt i frågan.Folkpartiledaren har talat om det förnuftiga ochberättigade i en skuldsaneringslag. Kds-ledarentalade i Riksradions nyhetssändningar en hel dagom att vi måste hjälpa människor som hamnat iekonomiska svårigheter. Vi måste ha enskuldsaneringslag, sade han. Den borgerligamajoriteten i lagutskottet valde ungefär samtidigtatt säga nej till en skuldsaneringslag och följdealltså det moderata statsrådet. Jag kan inte fåbudskapen från ledarna för och kds attstämma överens med agerandet i riksdagen.Bengt , som är ledamot avlagutskottet och som kommer efter mig i debatten,kan kanske ge mig en förklaring åtminstone tillvarför säger ett och beslutar ett annat.Man undrar litet stillsamt: Hur är det medmoralen?Herr talman! Med det här yrkar jag bifall tillreservation nr 35 om skuldsaneringslag.Anf. 104 TREDJE VICE TALMANNEN:Jag får meddela att anslag om kvällsplenum nu sättsupp.Anf. 105 ():Herr talman! Den här dagens ekonomisk-politiskadebatt har främst handlat om de stora,övergripande ekonomiska problemen, ofta imiljardklassen. Men om de enskilda människornamed stor skuldbörda, som just hartalat sig varm för, har det inte varit särskilt myckettal. De skulder som är dem övermäktiga att bärakan gälla betydligt mindre belopp.I finansutskottets betänkande behandlas faktisktfrågan om skuldsanering av privatpersoner, och dåsärskilt av s.k. överskuldsatta människor,människor och familjer som dignar under en enormskuldbörda. Det är en synnerligen verklighetsnärafråga, ett tungt problem som är värt alluppmärksamhet här i kammaren. Särskilt bör detuppmärksammas av den anledningen att detföreligger två alternativa lösningar. Det finns alltsåen reservation mot majoritetens uppfattning.Min utgångspunkt är följande. Bankerna har fåttsin skuldsanering genom den s.k. bankakuten.Företagen kommer att få en form av skuldsaneringgenom tillskapandet av s.k.företagsrekonstruktion. Och bör ocksåprivatpersoner få sin skuldsaneringschans.Jag utgår från att alla här i kammaren är överensom behovet av skuldsanering. Frågan som vi nunärmast diskuterar är hur det akuta behovet skallkunna tillgodoses.Majoritetens modell är att satsa offensivt. Man villförst och främst satsa på en bredare lokalverksamhet för skuldsanering. Det skall ske iåtskilligt fler kommuner än de två som IngerHestvik här har nämnt; det skall ske över helalandet.Det skall ske genom en effektiv samverkan mellanbudgetrådgivare inom socialförvaltningarna,kronofogdemyndigheterna och bankerna. Denverksamheten skall förses med vad vi kallarkontrollstationer. Det betyder att vi efter hand somförsöksverksamheten löper skall utvärdera den.Vi skall inte vänta . Man kanske inte kanutvärdera varje kvartal, men man kan t.ex. göra detvarje halvår och då se hur verksamheten löper. Pågrundval av utvärderingarna kan man successivtjustera verksamheten för att få den att fungera påbästa möjliga sätt.Vi satsar inte bara på den här breda lokalaverksamheten. Vi satsar också på en bättrelagstiftning. Genom enklare och snabbaregeländringar vill vi se till att underlätta det lokalaskuldsaneringsarbetet. Vi är inte främmande för ensärskild skuldsaneringslag - ett sammanhålletlagstiftningsverk som benämns skuldsaneringslag.Jag vill understryka att majoritetens modellpoängterar att det krävs flera samverkandeåtgärder för att man snabbt skall kunna hjälpa deekonomiskt nödställda enskilda människorna ochfamiljerna. Om man jämför majoritetens modellmed reservationens alternativ nödgas man säga attdet är litet svårt att förstå reservationens verkligainnebörd. För det första tycks man tro att ensärskild skuldsaneringslag - en lag med ett visstantal paragrafer - likt ett trollspö skulle lösa allaproblem. Det är naturligtvis fel. En sådan patentlagfinns inte. Om någon skulle kunna hitta en sådanlösning kommer det att ta mycket attutarbeta den. Om man följer de modeller somhittills är presenterade i , framför allt iDanmark och , skall man finna att alltför fågäldenärer skulle få den förmån av skuldsaneringsom borde tillkomma en hel rad människor i vårtland.För det andra tycks reservationens alternativinnebära att man godtar en försöksverksamhet i tvåkommuner för att senare kunnapermanenta en bredare verksamhet. Frånreservanternas sida har man inte ställt upp på attmajoriteten vill ha verksamhet i åtskilligt flerakommuner. Det betyder att reservationensalternativ är, som jag bedömer det, en ringa tröstför dem som dignar under sin skuldbörda. Det lederosökt till historien om kon som dog medan gräsetväxte.Herr talman! Låt mig avslutningsvis säga att omSocialdemokraterna och möjligen ocksåVänsterpartiet verkligen vill värna om deskuldtyngda bör man rösta på utskottets hemställanoch glömma bort reservationen.Anf. 106 () replik:Herr talman! Jag blev en aning förvånad när jagfick höra att man säger att vår reservation inteinnehåller ett ordentligt förslag. Vi vill hjälpa demänniskor som har en skuldbörda som de inteklarar av. Jag misstänker att de 2 000 hushåll somman i första omgången räknar med skall få hjälp ärmycket glada. Därmed inte sagt att de är de endahushåll som skall få hjälp. Det är klart att de andrahushållen också skall få hjälp. Kommunernasåtgärder i samarbete med socialtjänst och bankerkan bli ett komplement till ettskuldsaneringsinstitut. Det här är således inte denenda insatsen som vi vill göra.Jag tycker fortfarande att det är dåligt attverksamhet skall bedrivas i bara två kommuner.Även om man skulle vidga verksamheten tillåtskilligt flera kommuner, som säger, skulle det ändå inte vara bra. Allakommuner skall vara med. Men även om det skullegälla alla kommuner, har inte alla kommuner likastora resurser och lika stor vilja att hjälpaöverskuldsatta personer. Därför anser jag att dettaär ett jämlikhetsproblem. Alla människor i Sverigeskall kunna få hjälp i en skuldsättningssituation.Man skall få hjälp med att klara sig ur en sådansituation.Jag säger inte nej till kontrollstationer. Jag sägerinte nej till någonting som rör denförsöksverksamhet som drivertillsammans med Ackordscentralen och andrainstitut. Men jag anser fortfarande att det är ettkomplement till lagstiftningen. Vi måste få fram dethär snabbt innan de skuldsatta människorna dignarunder sin börda.Bengt har i en tidningsartikel gettuttryck för sin syn på behovet av skuldsanering.Han sade att precis som banker och företag harskuldtyngda privatpersoner rätt att få hjälp attsanera sin ekonomi. Jag misstänker att han intebara åberopar och . Islutet av tidningsartikeln sades att samhälletabsolut inte får svika överskuldsatta människor ochfamiljer i kris. Naturligtvis har de rätt till hjälpprecis som banker och företag.Det här tolkar jag som ett ja till vår reservation. Vivill ha en skuldsaneringslag direkt. Men det finnstydligen två alternativ - ett som gäller, och ett somär för gallerierna.Anf. 107 ()replik:Herr talman! Nej, det finns ingenting förgallerierna. Men det är viktigt att man föreslårverksamma metoder. Jag vill inte betvivla - jag harsnarare understrukit det i talarstolen - attSocialdemokraternas vilja till skuldsanering är god.Man väljer emellertid fel metod. visserligen att en särskild skuldsaneringslaginte är den enda tänkbara metoden. I reservationenstår det att det är den enda tänkbara metoden. Detför nästan tankarna till att det skulle vara den endavägen.Jag och majoriteten menar att en mängd olikaåtgärder skall vidtas, och de skall vidtas . Detsker genom den verksamhet som vi föreslår. Denkan sätta igång mycket snabbare. Det är enlångsammare metod att stifta en lag. Detföreliggande förslaget är dessutom inte särskilt bra.Det måste omarbetas. Man borde ta intryck av vadman t.ex. har kommit fram till i . Allt dettatar tid. dignar människor under sinaskuldbördor.Om det är så som säger att ni tyckeratt det som majoriteten skriver om alla de andrakompletterande åtgärderna är bra, varför ställde nii så fall inte upp på detta. Vi har faktiskt också medett förslag till skuldsaneringslag, men det tar visenare.Anf. 108 () replik:Herr talman! Detta var de förlösande orden - ni tardet . Det är det vi inte vill. Vi vill ha enskuldsaneringslag . Man måste ha läst yttrandetfrån lagutskottet mycket dåligt om man inte harinsett att vi ställer upp. Vi har inte reserverat ossemot någon försöksverksamhet. Vi tycker att det ärbra att en försöksverksamhet genomförs. Men vitycker att det är dåligt att det bara är människor itvå kommuner som skall få den hjälp som vi vill gealla människor här i landet.Jag tror att det här är verksamma metoder. IDanmark har man ett system som har hjälpt väldigtmånga människor, även om det danska systemetkanske också kan förbättras. I kommer manatt inrätta ett system som kommer att hjälpa väldigtmånga människor. I är man också på gång.I klarar vi alltså inte av, som jag sadetidigare, att hjälpa dessa människor.Jag anser att det går en politisk skiljelinje här, ävenom det är många vackra ord som sägs. Mångamänniskor lider mycket ont . Jag vill att deskall kunna få hjälp snabbt.Det talas om frivilliga överenskommelser. Det ärbra om man kan göra frivilliga överenskommelser.Det kommer vi inte att komma ifrån. Som jag sadetidigare behövs det komplement till enskuldsaneringslag. Om man har en frivilligöverenskommelse och diskuterar med en bank somsäger nej, så är det nej. Med en skuldsaneringslagkan man gå till tingsrätten och få en dom. Omtingsrätten har sagt att skuldsanering skall ske,måste banken acceptera det. Jag tycker faktiskt attbankerna har varit med och ställt till det för mångamänniskor. Jag tycker därför att bankerna skall fåta på sig det ansvaret.Jag misstänker att det i systemet medborgerlighetens politiska påsar där frivilligaöverenskommelser skall träffas innebär en dolduppgift för kommunerna och deras socialtjänster.Kommunerna skall vara med och betala. Jag tror attdet är det som ligger bakom att vi inte skall läggahela ansvaret på staten.Som jag sade är många kommuner mycket bra närdet gäller att ställa upp i detta avseende.Konsumentverket har också på många sätt stöttatkommunerna när det gällt att finna arbetsmetoderför att hjälpa dessa människor. Men det är inte likaväl beställt i alla kommuner, och därför behöver viden här lagstiftningen.Anf. 109 ()replik:Herr talman! Det som skiljer majoriteten frånminoriteten är att majoriteten vill satsa på enmängd olika åtgärder - justering av lagstiftningenoch lokal verksamhet -, medan minoriteten anseratt lagstiftningsalternativet är det enda tänkbara.Det står klart och tydligt i reservation 35 tillfinansutskottets betänkande, och det är detta viskall rösta om.Inger Hestvik sade tidigare att det skulleförekomma oenighet inom regeringen. Jag påståratt detta närmast är en skenbar oenighet som härhar framkommit. Jag tror att vi lugnt kan se framemot budgetpropositionen - vi kommer dåsäkerligen att finna att alla regeringspartier drar åtsamma håll.Vad beträffar valet av modell är det inte alls säkertatt tingsrättsmodellen är den bästa. Det finns andramodeller som är billigare och betydligt mereffektiva. Dessutom måste man räkna med attkronofogdemyndigheten och den kommunalasocialförvaltningen med dess budgetrådgivare skallhjälpa till. Det ligger i sakens natur.Självfallet skall bankerna ta sitt ansvar. Har degjort sig skyldiga till lättsinniga utlåningar, kan degenom den nya paragrafen i konsumentkreditlagenom god kreditgivningssed få ta sitt ansvar rentlagtekniskt.Jag konstaterar att iskuldsaneringsfrågan har tagit initiativ för att manskall kunna vidta de åtgärder som verkligen behövsför att hjälpa alla dessa människor. Det är synd attSocialdemokraterna inte vill medverka i det bredainitiativ som är beredd att ta.Avslutningsvis vill jag säga att det är riktigt att jaghar publicerat åtskilliga artiklar i denna fråga,eftersom jag tycker att den är viktig. Jag tror attenskilda människor lika väl som banker och företaghar rätt att få hjälp när de hamnar i en ekonomiskkris. Jag backar inte från denna uppfattning, ochdet gör inte regeringen heller.Anf. 110 ():Herr talman! En del av finansiella saneringbör vara någon form av skuldsanering för enskildapersoner. Den ekonomiska karusell somkännetecknade 80-talet berodde på att det fanns enöverlikviditet på marknaden. Enskilda och företagerbjöds lättvindigt krediter, och många sitter nuhårt fast i sina skulder. Samhället och politikernabidrog till detta genom att införa ett nyttskattesystem, som var välkommet men somändrade förutsättningarna för medborgarna - mantvingades gå från lån och hög inflation till ettekonomiskt tänkande med sparande och låginflation.Dessa båda förhållanden har lett till att såvälföretag och banker som enskilda har hamnat i enskuldkris. De åtgärder som regeringen nu arbetarmed har nämnts tidigare i debatten. Det är bl.a.Insolvenskommitte ns pågående arbete ochförberedelserna för den bankakut som skall ta handom bankernas allra största bekymmer samt etteventuellt system för att sanera och räddakonkursföretag.I vårt parti tycker vi att en logisk följd av dessaåtgärder är att vi får någon form av skuldsaneringoch rådgivning för fysiska personer på samma sättsom för dessa institutioner. Vi skall emellertid intesticka under stol med att detta är ett kompliceratproblem. Betalningsmoralen måste upprätthållas iett rättssamhälle, och det är inte helt enkelt attkonstruera ett sådant här system.Vi anser att det är viktigt att samhället inte tar överden enskildes ansvar men väl stöder den enskildesansvarstagande. Det kan exempelvis inte bli frågaom att lyfta av av en skuld.Fördelarna med ett sådant här system är det intesvårt att känna för. Mycket viktigt i ett sådant härläge är att långivarna skärper kreditprövningenavsevärt och inte ger krediter så lättvindigt somman gjort under senare år.Den enskilde skulle få rimliga möjligheter attkomma igen. Det är en mänsklig rättighet att fågöra det, om det hela har gått snett.Vi måste stödja människorna, och vi måste stödjafamiljerna, speciellt om det har gått snett i någotavseende.Lagutskottets ståndpunkt i denna fråga är att detkommitte förslag som jag har förstått attreservationen i första hand stöder sig på inte är helttillfredsställande. Regeringen bör i stället arbetafram ett kombinerat stödjande system både mednågon form av sanering och med rådgivning somgör att de människor det gäller kan få en bättre nivåi sin privata ekonomi.Vi anser att samhället och den enskilde här har ettömsesidigt ansvar. Samhället har radikalt förändratförutsättningarna för lån och sparande, något somfått konsekvenser både för företag och för enskilda.Den enskilde måste efter förmåga ta sitt ansvar föratt klara betalningarna för de skulder han ådragitsig. Det gäller att komma fram till den punkt därdenna förmåga ligger.För att nå denna balanspunkt tror vårt parti attnågon form av skuldsanering är viktig och snarastbör komma till stånd. Jag tror att alla partier här igrunden har samma uppfattning - att man sedan villgöra litet PR för olika ståndpunkter må så vara. Detär viktigt att regeringen arbetar med denna fråga.Det pågår ett sådant arbete, och det är skälet till attutskottet inte velat gå så långt som till etttillkännagivande. För att nå denna balanspunkt villvi i vårt parti arbeta för en lösning av det slag jaghär talat för.Anf. 111 () replik:Herr talman! Det är bra att vi jobbar åt samma hållför att lösa ett svårt problem. Vi skulle frånsocialdemokratiskt håll ha kunnat ställa oss bakomutskottets hemställan, precis som vi gjort tidigare,med tankte på att ett arbete är på gång. Att vireserverat oss beror på det som det ansvarigastatsrådet sade i ett frågesvar i , nämligenatt hon av flera skäl var tveksam till en lagstiftningpå detta område. Den uppfattningen kan vi intedela.Dessutom är det nu så många människor sombefinner sig i en extremt svår akut situation att jaganser att vi mycket snart måste få till stånd lämpligaåtgärder.Holger sade att människor måste ta etteget ansvar för sina skulder. Detta är naturligtvisriktigt, men de som har misslyckats med dettamåste få hjälp. När man studerat hur detta fungerari har man funnit att det i 75 > e% av fallenutgår en nedsättning med . Det är alltsåinte fråga om några stora summor.En skuldnedsättning på och mer förekommerbara i av fallen. Det är egentligen fråga om attjustera och se över sin ekonomi, men vi menar skall ha ett lagligt stöd för det.Ute i landet finns nu en väldig oro. Jag har fått ettbrev från en kvinna i , en ort som i daginte är precis okänd. Genom bådekonjunkturnedgång och lånestopp har både honoch hennes familj hamnat i en helt hopplössituation. Värdet på deras hus har halverats,räntorna har däremot gått åt andra hållet. De kaninte längre betala räntorna. De kan inte utveckla sigi sina arbeten, eftersom det inte finns några arbetenatt få. Detta beror, menar de, både på bankersagerande och på regeringen.Kvinnan skriver i sitt brev: ''Detta känns som omvi blivit amputerade och med avhuggna vingar förresten av vår livstid. Hela familjen håller på att blipsykiskt sjuk.'' Hon påpekar också att det inte ärfråga om någon dålig betalningsmoral. Det är heltenkelt en överlevnadsfråga.Man undrar då: Skall hon få vänta på attsanera sin ekonomi, om hon nu orkar vänta sålänge?Jag menar att vi måste ta vårt politiska ansvar ochbesluta oss för att införa en skuldsaneringslag. Detär vår socialdemokratiska synpunkt.Anf. 112 ()replik:Herr talman! Vi är nog ganska överens om behovetav ett system för att lösa detta. Vad vi egentligendiskuterar här är tempot.Frågan bearbetas ändå på tvådepartement, ochJustitiedepartementet. Jag vet attJustitiedepartementets minister har uttryckt att detfinns problem och frågor som rörbetalningsmoralen, och det finns anledning att göradet. Detta är ett komplicerat problem att lösa.