prot · GF0950 · 1992-01-10 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1991/92:50Fredagen den 10 januariKl. 10.00--11.36VälkomstordAnf. 1 TALMANNEN:Ärade ledamöter! Jag hälsar er, de vice talmännen,kammarsekreteraren och personalvälkomna tillbaka till det fortsatta riksdagsarbetetunder detta riksmöte.Jag vill också uttrycka min tillfredsställelse över attvår svenska flagga nu fått en permanent plats här iplenisalen.1 § Anmälan om återtagande av plats iriksdagenTalmannen meddelade att (nyd) och () den10 januari återtagit sina platser i ,varigenom tjänstgöringen som ersättare upphörtför och § Ny riksdagsledamotUpplästes och lades till handlingarna följande frånvalprövningsnämnden inkomnaBerättelse om granskning av bevis förriksdagsledamöter och ersättare förriksdagsledamöterTill valprövningsnämnden har frånriksskatteverket inkommit bevis om att (), , utsetts till ny ledamotav fr.o.m. sedan BoFrank (m) avsagt sig sitt uppdrag somriksdagsledamot.Till ersättare för riksdagsledamöter har utsetts , , och , (båda m). har denna daggranskat bevisen och därvid funnit att de blivitutfärdade i enlighet med 15 kap. 1 § vallagen.Stockholm den 9 januari 1992Lars § AvsägelserTalmannen meddelade att avsägelser frånuppdraget som riksdagsledamot inkommitdels från (),dels från (),dels från (nyd).Kammaren biföll dessa framställningar.4 § LedighetTalmannen meddelade att () ansöktom ledighet på grund av sjukdom den10 januari -- den 29 februari.Kammaren biföll denna ansökan.Talmannen anmälde att () skulletjänstgörasom ersättare för § Anmälan om kompletteringsval tillskatteutskottet och socialförsäkringsutskottetTalmannen meddelade att socialdemokratiskariksdagsgruppen som suppleant i skatteutskottetoch i socialförsäkringsutskottet under IngegerdElms ledighet anmält hennes ersättare förklarade vald tillsuppleant i skatteutskottetMartin ()suppleant i socialförsäkringsutskottetMartin ()6 § Justering av protokollJusterades protokollen för den 16, 17, 18 och 19december 1991.7 § Överlämnande av kommittéberättelsenAnf. 2 Statsrådet (-):Fru talman! Jag ber att till få överlämna1992 års kommittéberättelse.Statsrådet avlämnade regeringens skrivelse1991/92:103 med redogörelse för verksamheteninom de kommittéer som hade tillsatts efter beslutav regeringen.Kommittéberättelsen bordlades.8 § Överlämnande av budgetpropositionenAnf. 3 Finansminister ():Fru talman! Jag ber att till få överlämnaregeringens förslag till statsbudget för nästabudgetår.Finansministern överlämnade regeringensproposition /92:100 med förslag till statsbudgetför budgetåret 1992/93.Anf. 4 TALMANNEN:Det omfattande och viktiga budgetarbetet inledsnu i genom det budgetförslag somregeringen just överlämnat.Finansministern kommer att lämna kammarensledamöter information om budgeten. Därefter fåroppositionens företrädare komma till tals.Anf. 5 Finansminister ():Fru talman! Regeringens finansplan och budgetkommer att ge en ny start. Det är en politikför tillväxt och utveckling.Målet för regeringens ekonomiska politik är attbryta den ekonomiska stagnationen, att pressa nedarbetslösheten och att återupprätta som entillväxt- och företagarnation med en stark ekonomi.Under större delen av försummades dedrivkrafter i ekonomin som skapar välfärd. Välfärdär jobb, stigande inkomster, bra vård och omsorg,trygga pensioner, omsorg om det glömda Sverige.När basen för denna välfärd inte vårdas, riskerassjälva välfärden. Det är därför vi nu har enstillastående ekonomi med utslagning av företag,massor av människor som förlorar jobbet, och ettökande underskott i statens budget. Det är dettasom vi nu ändrar på.1992 blir ett tufft år. Ett av problemen är att deskyddade sektorerna i ekonomin har vuxit mycketsnabbt medan de konkurrensutsatta har minskat.På 1950-talet var faktiskt över hälften av allasysselsatta verksamma inom områden där det fannsinternationell konkurrens. är det mindre än30 %. Enbart har över100 000 industrijobb försvunnit. Så kan det intefortsätta.Därför lägger vi om den ekonomiska politiken.Regeringens strategi bygger på att stimulera dekrafter som skapar välstånd. Den tidigarenedvärderingen av företagsamhet skall bytas i sinmotsats med tilltro till företagande och skapande.Vi kommer att göra det lönsamt att arbeta, sparaoch driva företag i ekonomiska politiken ställs under dekommande två åren inför två huvuduppgifter. Denförsta är att öka tillväxt- och utvecklingskraften isvensk ekonomi. Genom en politik som förbättrarförutsättningarna för arbete, sparande ochföretagande läggs grunden för stigandesysselsättning och ökande inkomster.Den andra huvuduppgiften är att säkra en varaktigtlåg inflation. Det är bara en stram finanspolitik ochen fast växelkurspolitik som ger utrymme förriktiga löneökningar som inte äts upp av pris- ochränteökningar. Det är bara en växandelåginflationsekonomi som kan föra in i EG.Fru talman! Det vi föreslår är en kombination avstrategiska skattesänkningar och andra åtgärder föratt gynna sparande, arbete och företagande och enstram utgiftspolitik som ger låg inflation och lågränta.För att säkra en varaktigt låg inflation måste deoffentliga utgifterna begränsas. Därför går vi vidaremed den långsiktiga utgiftsstrategi som riksdagenlade fast . Den bygger på en bedömning avde långsiktiga utgiftstrenderna och utgiftsutrymmetsamt en prioritering bland olika utgifter.Denna långsiktiga utgiftsstrategi bygger på insiktenatt det krävs strukturella förändringar. Vi slår fasttre principer för de strukturella förändringarna:Socialförsäkringssystemen skall för det förstareformeras med utgångspunkt främst frånönskemålet att stimulera arbete och sparande. Detär samma princip som låg till grund förskattereformen. Vi föreslår därför att de tre förstadagarnas sänkta ersättning isjukpenningförsäkringen ersätts med tvåkarensdagar och ett högkostnadsskydd. Vi föreslåratt tandvårdsförsäkringen görs om. Vi föreslår själv skall betala mer till sinarbetslöshetsförsäkring och att systemet meddelpension avskaffas.Delpensionen avskaffas naturligtvis inte för demsom redan har delpension, utan bara förtillkommande. Om man vill gå tidigare i pensionfinns fortfarande förtidspension, om man ärnedsliten eller sjuk, eller s.k. förtida uttag avfolkpension. Flexibiliteten i pensionssystemet finnskvar men betalas inte av staten, dvs. andra, utan avvar och en själv.Den andra principen i den långsiktigautgiftspolitiken är att satsa på åtgärder somstimulerar näringslivets tillväxt i hela landet.Genom att hålla tillbaka t.ex. den kommunalakonsumtionsökningen -- till i stort sett noll -- skaparvi utrymme för investeringar i infrastruktur,utbildning och forskning samt miljö. Därförföreslår vi t.ex. ökade anslag för upprustning avhögskolan, fler platser inom högskolan ochbetydande ökningar av väg- ochjärnvägsinvesteringarna.Vi föreslår att nedsättningen av de socialaavgifterna i delar av skall utvidgas till flernäringar och en större del av inland, såatt bättre förutsättningar skapas förföretagsamheten där.Resultatet blir att de offentliga utgifterna förinvesteringar i bl.a. infrastrukturen ökar från 2,5 %till av BNP . Det är en mycketstor ökning, och dessa investeringar är därmedstörre än underskottet i de offentliga finanserna.Den tredje principen är att vi inom den offentligakonsumtionen prioriterar utgifter för vård ochomsorg. Vi tar bort en del bidrag till t.ex. fackligaorganisationer och drar ner på bidragen få möjlighet att genomföraförbättringar t.ex. för familjer som har barn medhandikapp och för ensamstående föräldrar.Husläkarsystemet kommer att byggas ut. Viomfördelar pengar från sjukpenningförsäkringentill själva sjukvården.Vi föreslår också att satsaspå insatser för och Öst- ochCentraleuropa utöver den procent av BNP som gårtill u-länderna.Tillämpningen av dessa tre principer betyder att vihar fått kontroll över de offentliga utgifterna. Deligger nominellt oförändrade, om man bortser frånstatsskuldsräntorna. Dessutom betydertillämpningen av dessa principer i budgetförslagetatt det sker stora omfördelningar inom ramen förnominellt oförändrade utgifter. Bortsett frånutgifterna för arbetslöshetsersättningar som följerkonjunkturen sjunker transfereringsutgifterna somandel av nationalinkomsten. Detta är en mycketviktig strukturell förändring i den svenskaekonomin. I stället ökar investeringarnas andel.Det är sammantaget en strukturförändring somkommer att vara av strategisk betydelse förmöjligheterna att skapa jobb och en bättre framtid.En annan strategiskt viktig och strukturelltbetydelsefull förändring som följer av förslagen ibudgeten gäller sparandet. Det totala finansiellasparandet i ekonomin ökar, enligt de prognosersom föreligger. Det är samma sak som att säga attbytesbalansens underskott minskar. Vi bedömer attdet kommer att uppgå till mindre än 10miljarder kronor, av BNP. Viberäknar att handelsbalansen ger ett överskottnästa år på nära . Denförbättrade utrikesbalansen avspeglar en kraftiguppgång i den privata sektorns finansiellasparande. Ökningen i det privata sparandet är alltsåstörre än minskningen i det offentliga sparandet.Det betyder, utöver det att sparandet ökarsammantaget, att fördelningen mellan privat ochoffentligt sparande i kommer att bättreöverensstämma med vad som är vanligt i andraländer och, vilket inte är minst viktigt, bättreöverensstämma med liberala värderingar -- attmänniskor själva skall spara och äga i stället för attstat och kommun gör det.Fru talman! Budgetförslaget brukar alltid skapa ettstort intresse för en enda siffra, nämligen saldot.Det förslag till statsbudget som jag har överlämnatvisar ett underskott för nästa budgetår på 70,8miljarder kronor. Det är mycket pengar. Vad berordet på att det blir ett så pass stort underskott, närvi föreslår strukturella reformer på utgiftssidan sombegränsar utgifterna med uppemot 24 miljarderkronor på helår räknat?När man tittar närmare på dessa siffror visar det sigatt en mycket stor del av försämringen uppkomredan förra året, 1991. Då minskade statens ochsocialförsäkringssektorns finansiella sparande med75 miljarder kronor. Stat ochsocialförsäkringssektor, det är det som staten,, beslutar om mer direkt. Dennaförsämring på kandelas upp i två delar. En del, knappt hälften, berorpå konjunkturen. Denna del försvinner när denekonomiska stagnationen brutits och tillväxten tarfart.Den andra delen av försämringen, den andrahälften, beror på olika regelsystem och på politiskabeslut. Den försämring av betydande omfattningsom skedde beror alltså på att den förraregeringen förde en alltför slapp finanspolitik.Under 1992 och 1993 sker en fortsatt försämring avdet finansiella sparandet med ungefär 30 miljarderkronor, alltså väsentligt mycket mindre. Heladenna försämring beror på att den ekonomiskatillväxten ännu inte har hunnit ta fart. Denförsämringen försvinner när tillväxten blir bättre.Men det är ett faktum att den regering som ärhar ärvt ett visst underskott, som inte beror på deekonomiska konjunkturerna. En del avunderskottet hos staten ochsocialförsäkringssektorn uppvägs av ett överskotthos kommunerna, men för den konsoliderade,sammantagna offentliga sektorn kvarstår ettmindre strukturellt underskott. Det skall viavskaffa. Det är en norm som slogs fast avriksdagen och som vi självfallet upprepar ifinansplanen , att de offentliga finanserna inteskall visa underskott över en konjunkturcykel.Fru talman! Regeringens ekonomiska politik läggeren grund för en period av tillväxt, företagande ochutveckling i . skallSverige vara en nation där medborgarna har storindividuell frihet, där det lönar sig att arbeta ochspara. Tillväxten skapar utrymme för ett mjukareoch mer solidariskt samhälle. I dagens svårigheterser vi morgondagens möjligheter till ett ökatvälstånd.Att klara övergången från en stagnerandehöginflationsekonomi -- det var 80-talets modell --till en växande låginflationsekonomi -- som skall bli90-talets modell -- och att varaktigt bli kvar i enväxande ekonomi med låg inflation, är en tuffuppgift. Det kräver att man vågar ta litet tuffa tag.Finansplanen och budgetförslaget visar både attregeringen gör det och hur vi gör det. Det går atträtta till gamla misstag. Att klara det kräveruthållighet och en mycket konsekvent politik. Detär innebörden i det förslag till statsbudget som jagnu har överlämnat för behandling.Anf. 6 ():Fru talman! Jag vill börja med att önskafinansministern en god fortsättning på det nya året.Jag har med stort intresse studerat budget och finansplan. Jag har gjort det medinsikt om de krav och svårigheter som enfinansminister möter. Runt om i världen brottasregeringar med stora problem: en svag och skakigvärldskonjunktur med dålig tillväxt, storabudgetunderskott och växande arbetslöshet. Så servärlden ut i dag.För del är de ekonomiska problemenmindre än i många andra länder. Men härtillkommer ett par besvärande politiska problem.Det ena består i att vi har en koalitionsregering avinte mindre än fyra partier och trots det enminoritetsregering.Det andra problemet är att dessa partier ställde utmängder av löften till väljarna . Nilovade att ni med ert trollspö skulle skapa tillväxtoch nya resurser. Ni lovade stora skattesänkningaroch också kostnadskrävande reformer. Dettabeskrevs med arrogans och överlägsenhet som ''denenda vägen''.Hur blev det? vet vi svaret. Budgeten ochfinansplanen visar att ''den enda vägen'' bara är enåtervändsgränd.-- Den är en återvändsgränd när det gäller tillväxtoch sysselsättning.-- Den är en återvändsgränd när det gällerfördelning och inflationsbekämpning.-- Den är också -- och det är mycket allvarligt -- enåtervändsgränd när det gäller Europapolitiken.Regeringen talar och skriver om produktion,tillväxt och sysselsättning.Men man kan inte prata fram tillväxten. Det ärhandlingarna som räknas. De åtgärder som ni harvidtagit har verkligen inte skapat tillväxt, tvärtom.När ni slår på bromsen för byggandet, när ni skärner hushållens inkomster och när ni sätter stopp förkommunerna, då försvagas efterfrågan och därmedockså tillväxten.När vi sade detta , förnekade ni att detskulle bli så. har ni tvingats att skriva nerprognoserna för tillväxten för både 1992 och 1993 --trots förbättrad konkurrenskraft och trots attexporten redan är på väg upp. Finansplanenbekräftar att vår kritik var riktig.Förklara , , för landets 500 000småföretagare och alla deras anställda hur de skallfå avsättning för sina varor och tjänster, när ni görallt för att hålla tillbaka efterfrågan!Sverige skulle vara ett av de länder som låg främsti konjunkturuppgången. riskerar atthamna på efterkälken. Läs gärna vad Kjell-OlofFeldt skrev i : ''Denstörsta olyckan vore om västvärldens regeringar,inklusive den svenska, verkligen trodde attstrukturreformer av 80-talstyp är lösningen påvärldens ekonomiska svårigheter. De är som sagt imångt och mycket förträffliga -- men de är ingenmotor för tillväxt. ''Det är bra att ni satsar på aktivarbetsmarknadspolitik, men det räcker inte när nigår hårt åt jobben på den ordinariearbetsmarknaden. Ni planerar nu för enarbetslöshet på . Detta är orimligt.Hur hög måste arbetslösheten bli för att erekonomiska strategi skall fungera?Regeringens ekonomiska politik, ''den endavägen'', är en återvändsgränd också när det gällerfördelningspolitik och kamp mot inflationen.I december delade ni ut julklappar i form avskattesänkningar till dem som har det allra bäst idet här landet. Det var lättnader för mångamiljarder.Nu är det de sjuka som skall bära bördorna. Det ärde som arbetat och slitit, men som ändå vill varakvar i yrket, som skall bära bördorna. Det är desom i vuxen ålder vill utbilda sig och förkovra sigsom skall ta på sig ökade bördor. Det är löntagarnasom skall drabbas av ökade avgifter.Ni skall införa . Det har redan sagtsatt det är ett sjukt förslag. Det har redan prövats iDanmark. Där insåg man att det motverkade syftetatt begränsa kostnaderna i försäkringen. Därtänkte man om. När skall den svenska regeringenbry sig om erfarenheterna från ?Ni skall avskaffa delpensionen, den reform somgjort det möjligt för dem som arbetat hårt och längeatt vara kvar i arbetslivet och arbeta den tid deorkar med. Att avskaffa den möjligheten leder baratill ökad förtidspensionering. Det är socialtorättfärdigt. Det är ekonomiskt lättsinne.Ni skall sexdubbla avgifterna tillarbetslöshetsförsäkringen. Den skall underlätta enansvarsfull lönebildning, säger finansministern.Men hur är det -- har inte löntagarna visat sig varaansvarsfulla genom det stabiliseringsavtal som nugäller?Och förklara en sak till, finansministern! Det är välså att löneökningar inte kommer till stånd medmindre än att också arbetsgivaren går med på dem.Hur skall dessa avgifter som drabbar löntagarnapåverka arbetsgivarna att vara mer ansvarsfullamed kostnadsutvecklingen?Ni skjuter i realiteten upp den reform avyrkesutbildningen som redan beslutatom. Det kommer att hårt drabba de ungdomar somgår de yrkesinriktade utbildningarna. Det är ocksåett hårt slag mot de kommuner som medentusiasm står beredda att förverkligagymnasiereformen.Ni riktar ett hårt slag mot vuxenutbildningen, motalla dem som i vuxen ålder vill bygga på sinutbildning, förkovra sig och skaffa en störrekompetens både för sin egen skull och förarbetslivet.Vad vi har sett nu är försämringar och ökade bördorför stora grupper av vårt folk. Men detta är ju barabörjan. Ni skall fortsätta på denna väg. Vad blirnästa steg? Hur långt skallni gå i omfördelning från dem som lever påknappast marginaler till dem som lever gott?Förklara nu för svenska folket varför just de somhar det bäst kommer att arbeta flitigare om de fårmindre bördor, medan vanligt folk kan förmås görabättre insats om de tvingas att bära större bördor!Jag undrar om ni förstår vad ni ställer till med.Förstår ni att ni håller på att tända en krutdurkunder kommande avtalsförhandlingar? Förstår niatt ni underminerar allt det arbete som vi lade nedförra året på att växla om från inflationslöner tillreallöner?Kom inte och säg att ökade motsättningar ochklyftor är bra för svenskt näringsliv! Den härperioden riskerar att bli en dyr period för detsvenska näringslivet.Regeringens ekonomiska politik, ''den endavägen'', är en återvändsgränd också när det gällerEuropapolitiken.Strax före jul enade sig elva länder inom EG om atthöja ambitionerna på det sociala området och attförbättra löntagarnas rättigheter. Men här i Sverigeväljer den borgerliga regeringen att i stället slå följemed den regering som mälde sig ur gemenskapen,den som har de lägsta ambitionerna nämligenStorbritanniens högerregering. gårsamma väg och vill genomföra en socialnedrustning och en försämring av löntagarnasrättigheter. Jag undrar hur det känns förcenterpartister, folkpartister och kds-are att varastödparti för denna politik.Förstår ni vad det innebär? Förstår ni att niunderminerar opinionen för Europapolitikengenom att välja denna väg?I ett skede av stora förändringar måste det finnastrygghet för individen. Det måste finnas ett samspelmellan ekonomiska och sociala framsteg.Det är detta som är så främmande för högern. Detär ett främlingsskap för vanliga människors villkorsom präglar regeringens politik. Ni splittrarnationen i stället för att samla den.Det är därför ni är på väg in i en återvändsgrändäven i Europapolitiken. Jag vill mycket allvarligtuppmana er att tänka om, att ta er ur dennaåtervändsgränd. Annars riskerar ni att spela bortett historiskt tillfälle för som nation.Ni försöker lösa 90-talets problem med den politiksom användes för att lösa 80-talets problem i USAoch . Det var ingen lösning vare sig iUSA eller i . Vi vet hur det gick. Detär ännu mindre någon lösning problemi Sverige.Vi socialdemokrater hävdar att den ekonomiskapolitiken måste vara både rationell och rättvis. Detmåste finnas tillräckliga drivkrafter för arbete,produktion och sparande. Men det måste ocksåfinnas rättvisa när bördorna skall fördelas:-- Vi vill göra mer för att ta vara på människorsvilja till arbete -- de 18 miljarder som regeringen nusatsar på kontantstöd kan och måste användas meraaktivt.-- Vi vill fullfölja kampen mot inflationen -- detförutsätter en rättvis fördelning, som skaparrespekt för stabiliseringsavtalet.-- Vi vill skapa framtidstro och satsa hårdare påinvesteringar för framtiden.-- Vi vill slå vakt om en välfärdspolitik somomfattar alla men ger mest till den som bästbehöver.-- Vi vill driva en skattepolitik som gör att de somhar det bra ställt får vara med och betala efterbärkraft.Till detta, fru talman, skall vi återkomma merautförligt i en partimotion om 14 dagar.(Applåder.)Anf. 7 (nyd):Fru talman! Målsättningen i förstabudget är det inget fel på. Det är inget fel påEuropa heller. Vi har fått lära oss att investeringarär någonting annat än konsumtion, och deninsikten tackar vi för.Socialdemokraterna borde vara nöjda. Derasbidrags- och transfereringssystem finns i stort settkvar, om man tittar bakom orden.Det som är bra i den här propositionen är i korthet:Justitiedepartementets inlaga. Där har manäntligen bestämt sig för att återställarättssamhället. Det är ju inte tokigt. Och man harinsett att det är bättre att vårda brottsoffren ochstraffa brottslingarna än tvärtom.Kommunikation, utbildning, kultur och en delannat är också bra, dock inte planhushållningen isjukvården. Man fortsätter med den. Där tänkerman sig att våra äldre skall fortsätta att dö sompersonnummer i korridorer och köer under mottot:Lika sjukvård åt alla.Låt oss för ett försvinnande ögonblick titta på detpolitiska skeendet uppifrån, dvs. från vårauppdragsgivares, väljarnas, vanligt folks sida. Jagtror att de vill se minskad makt åt politiker attfingra i deras privata affärer och snoka i derasprivatliv. Hur blev det med FAS 90 med sinmiljard? Är den struken? Folk- ochbostadsräkningen hade vi råd med, men inte medpensioner till de fattigaste. Skall regeringenfortsätta att räkna kakelplattor ovanför våratvättställ?Folk vill minska politikernas möjligheter att stjälaoch konfiskera människors egna pengar ocharbetsinkomster. Regeringen fortsätter att ta avpensionärerna. De som man tog förut skall nusänkas till under mottot: En god scout stjälinte mer än vad han kan bära hem själv. Man villse minskad generositet med skattebetalarnas medelnär man stöder, värnar om och står i. Det är ju dettasom vi är så bra på. Det är ju mycket enkelt attvärna om allt möjligt när man handskas med andraspengar.U-hjälpens alla skandaler talar ett tydligt språk.Även den här regeringen försöker tydligen att döljadetta bakom fraser och klichéer som egentligen baraär moraliskt allmängods. Hjälp som motsvarar sitteget syfte och faktiskt inte hjälper någon är ingenhjälp, utan slöseri.U-hjälpen behöver omprövas. Vi lever i en nyvärld. Varför lämnar man över huvud taget hjälp tillsådana länder som köper vapen för ett belopp somär 13 gånger större än det vi ger i u-hjälp? Så ser detut hos de 20 mottagarländer som vi har på vår lista.Hur kan man straffa ett mottagarland genom attsänka u-hjälpen från 550 till 500 milj.kr. för att destjäl, fifflar och försnillar? Vilka sattyg skall i så fallfattigpensionärerna hitta på för att få sig en halvmiljard?Jag tror att folk utifrån inte vill att politiker skallvara generösa mot just politiker och politikens egnaorganisationer och stödtrupper. Det finns ungefär 1miljard kronor som går till partistöd. Politiker gertill sina organisationer. Det finns 13 miljarder somgår till organisationsstöd, varav 7 miljarder viastatsbudgeten. Detta är ju själva smörjoljan i denpolitiska vänskapens dubbelmoralmodell som vikör med. Över 150 instanser sitter och delar utbidrag efter en lista med mottagare som täcker 220A4-sidor. Det är en hisnande läsning och etteldorado för undersökande journalistik, om sådanfunnes.