prot · GF0959 · 1992-02-06 00:00:00 — Det är naturligtvis litet besvärande för eratt affären inte gick att försvara, att analytikernanärmast enhälligt är emot den, att våra rådgivare äremot den och att man, nu också såvitt jag förstår, äremot den från socialdemokratisk sida. Åtminstoneanser man att priset var alldeles fel, då svenskaskattebetalare skulle ha förlorat tusentals miljonerav sina sparpengar.Det var inte detta det var fråga om, utan det varfråga om att ni har misslyckats att få det ni ville. Niförsökte i de stängda rummes mytologi få framolika typer av affärer som ni har varit vana vid. Vigör kommersiella prövningar, industriellaprövningar och ser till att det är genomförbart ochblir bra.Trots att jag har svarat på alla har jag inte fått svar på någon av de treganska enkla frågor som jag har ställt.Vad är rätt pris i den här affären? Finns det överhuvud taget något rätt pris, när det inte blir någonsamordningsvinst mellan företagen? Ni har ju sagtatt ni principiellt är för affären. På vilken grund ärni principiellt för affären? Vad är det som är bra ien sammantagning mellan och ?Detta har ju ingen förklarat, annat än IanWachtmeister som kommit med en antydan om vadsom skulle kunna tänkas vara bra, om man lättar pånågon förlåt och gör något antagande omframtiden.Det finns inget svar från socialdemokraterna, utanbara någon form av uppställande på en affär somfullständigt dömts ut av den helt dominerandedelen av alla industri- och finansanalytiker här ilandet. Vi vill självfallet försöka se till att vi får bralösningar, men jag har svårt att se hur en sådan häraffär kan bli bra. Även med kommer man ju fram till den situationen,att skulle göra enjättebra affär, som fördubblade kursen på Volvosaktier, finns det fortfarande ingensamordningsvinst mellan och ,vilken motiverar att man betalar en nödvändigöverkurs för att möjliggöra en fusion. Det måstefinnas något affärsmässigt riktigt i det hela, annarskan man inte betala överpriser. I så fall förslösarman ägarnas -- i det här fallet i stor utsträckningskattebetalarnas -- pengar. Det är därför man harhamnat i den här underliga situationen. Ingasamordningsvinster -- då är det väldigt svårt att fåfram ett acceptabelt bud, om inte några ägare ärberedda att stå för kostnaderna, och det anser viinte att skattebetalarna skall göra.Självfallet är vi skyldiga att förhandla med Volvoom det avtal som den gamla socialdemokratiskaregeringen ingick med i samband med dens.k. Deförhandlingarna skall helt klart slutföras. Vi gårförutsättningslöst in i dem. Någon affär enligt detupplägg som finns är inte aktuell som sådan. Vikommer att föra förhandlingarna så, att vitillvaratar skattebetalarnas intressen, se till att detinte blir de som skall betala den här typen av affär.Vi skall givetvis också försöka se till att vi får bralösningar för och , men vi är inteberedda att offra det ena bolaget för det andra. Detär alldeles för många anställda, det är alldeles förmånga människors arbeten som står på spel, ochdet är alldeles för många småsparares pengar sominte får förstöras.Anf. 35 ():Fru talman! Näringsministern vill helst tala omsocialdemokraterna. Jag kan förstå det. Men vi ärhär nu för att granska regeringens uppträdande ochregeringens ansvar. Det är bl.a. det vi har riksdagentill för, herr näringsminister, alltså hur manhanterar sin makt som regering.Regeringen kan visserligen delegera delar av sinmakt till underställd myndighet. Då har regeringenatt noga begrunda och noga överväga att den somfår uppgiften att utöva denna delegerade offentligamakt också står fri och utan band tillorganisationer, företag eller andra grupperingar,vilkas finansiella intressen berörs avmaktutövningen, direkt eller indirekt. Detta för attden som utses inte skall kunna misstänkliggöras avillasinnade, eller pådyvlas avsikter eller hållningarsom urholkar trovärdigheten i hans eller hennesbeslut och rekommendationer.Vid inrättandet av den särskilda kommissionenliksom vid beslutet om att överlämna ansvaret föranalyser och tungt vägande rekommendationer pådenna särskilda brastregeringen i båda dessa stycken av sinmaktutövning. Ansvaret för det bör ensamt bärasav näringsministern som föredragande i dessafrågor. Han bör nu begrunda att hansobetänksamhet redan lett till att man ifrågasätterhedervärda ledamöter av denna kommission ochderas oväld. Dessa frågor är av stor vikt, för dethandlar ytterst om regeringens ansvar att rida spärrmot den sortens insinuationer när det gällersvenska medborgare som bara gör vad de försökergöra just som hedervärda medborgare. Därför ärdet så viktigt att vi socialdemokrater nu lämnarnäringsministerns agerande i denna del av sakenvidare till granskning i konstitutionsutskottet.Fru talman! Jag har försökt visa hurnäringsministern brustit i flera stycken av sinämbetsutövning. För detta förtjänar han enligt minmening klander.Näringsministern har här fortsatt med långaförsvarstal. Jag uppmanar statsrådet: upp ochgör nu inte ytterligare skada.Begrunda i stället det ovärdiga i att enregeringsledamot skyller ifrån sig på andra. Enregering, herr näringsminister, skall verka för land,näring och folk. Ett statsråd skall ta ansvar och bäraansvar som en vuxen karl.Gå nu hem, herr näringsminister, och ta er del avansvaret för de 40 000 personer som gör sitt bästasom anställda i -- det som kallas att mantar ägaransvar.Gå nu hem, herr näringsminister, och se till attdenna sak avslutas på ett värdigare sätt än deninletts.Anf. 36 Näringsminister ():Fru talman! Jag noterar att underhela denna debatt vägrat svara på de centrala frågorsom jag upprepat i varje inlägg: Vad var rätt pris försocialdemokraterna? Vad har gjort att man anserden här affären vara principiellt riktig?Den nuvarande regeringen, precis som jag själv,anser att vi kan ta in de rådgivare vi önskar, oavsettbakgrund, och höra vad de har för råd att ge oss föratt få en kommersiellt riktig prövning, enindustriellt riktig prövning. Jag tycker att de solkigainsinuationer som gör i dessaavseenden är utomordentligt anmärkningsvärda.Rådgivare är positiva, det är vi i regeringen somslutligen fattar besluten. De har klart framgått hurden beslutsordningen har legat.Socialdemokraternas agerande i affären får desjälva stå för.Vi har försökt särskilja statens två roller i egenskapav ägare genom att ta in kompetens och inte självatro oss om att kunna göra denna kommersiella ochindustriella utvärdering. Vi har fått bifall frånnästan alla i den meningen att vi haft rätt i vårbedömning och när det gäller den rådgivning vi fått.Vi har därmed, som jag ser det, tagit ett korrektbeslut.Vi har också sett till att vi tar det industriellaansvaret genom att sätta upp ramarna för hurföretagen skall agera. Det är detta vi gör normalt ivår regeringsutövning. Vi skall se till att viseparerar ägarrollen än mer frånregeringsutövningen genom att privatisera destatliga företagen och därmed se till att de får denbästa utvecklingskraften. Den här regeringen taransvar för ägandet, tar ansvaret förskattebetalarnas pengar, och vi sitter iförhandlingar för att på det sättet -- trots det somhar varit -- försöka finna en lösning som är bra förskattebetalarna, tar till vara deras pengar, se till attvi får en lösning som är bra för de anställda iProcordia men även för de anställda i Volvo.Därför lyssnar vi på råd. Vi är icke så förmätna attvi säger att det är en principiellt riktig affär utan attkunna svara på en endaste fråga, så som har varitfallet med här i dag.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1991/92:84 ominterkommunal ersättningAnf. 37 (m):Fru talman! Först vill jag beklaga att jag inte fannspå plats för att besvara interpellationen vid rätttidpunkt. Det finns förklaringar till att det blev såmen givetvis ingen ursäkt. Jag skall inte göra omdetta, hoppas jag.Harald har frågat mig om det aviseradesystemet, enligt vilket de offentliga bidragen skallfölja eleven, innebär att en kommun kan neka enelev att gå i grannkommunens skola i det fallmotsvarande utbildning kan anordnas ihemkommunen och om det finns planer på attfastställa den interkommunala ersättningencentralt.Låt mig inledningsvis erinra om deställningstaganden som 1990/redanhar gjort. De innebär bl.a. att elever och föräldrarfr.o.m. /93 ges större möjligheter attsjälva välja skola på grundskolenivå. Från dennatidpunkt skall nämligen kommunerna fördelaverksamhetsbidrag till resp. skola oberoende av omden tillhör det offentliga skolväsendet eller är enfristående skola. uttalade också attkommunen så långt det är praktiskt ochekonomiskt möjligt skall tillgodose föräldrars ochelevers önskan om placering vid viss skola. Igrunden ligger dock bestämmelsen om att elevernaskall få så kort skolväg som möjligt. En elevsönskemål om att få gå i en skola nära hemmet skallsålunda som regel inte behöva vika för en annanelevs önskemål om placering vid viss skola.Rätt att antas till ett nationellt program igymnasieskolan har elever som bor i den kommunsom anordnar utbildningen eller i en annankommun som tillhör samverkansområdet förutbildningen. I det fall utbildningen saknas ielevens hemkommun eller i samverkansområdeteller om eleven med hänsyn till personligaförhållanden har särskilda skäl för att gå i skolan iannan kommun än hemkommunen har elevenockså rätt till utbildning i annan kommun. Dessabestämmelser gäller fr.o.m. /93.Min ambition är att ytterligare stärka valfriheteninom hela skolsystemet. En sådan utvecklingkommer att befrämja såväl kvalitet somkostnadseffektivitet. Förslag med denna inriktningbereds f.n. inom utbildningsdepartementet.Jag är medveten om att en kraftig ökningav andelen elever som väljer skolor i andrakommuner än den egna, främst när det gällerutbildning på gymnasial nivå, i vissa fall kan stå imotsats till kommunens ansvar att förvalta deoffentliga medlen på effektivaste möjliga sätt. Detär regeringens ambition att medverka till störremöjligheter att välja skola, såväl mellan friståendeoch kommunala som mellan kommunens skoloroch angränsande kommuners. Valfrihet bör dockinte innebära en automatisk rätt att ökakommunens kostnader när likvärdiga alternativfinns. De frågor som har ställtsaknar således inte relevans.I avvaktan på att beredningen i dessa frågor ärslutförd är jag emellertid inte beredd att diskuteraden närmare utformningen av systemet. Jag fårdärför nu inskränka mitt svar till en försäkran om att de frågor han har väcktkommer att analyseras i det fortsattaberedningsarbetet inom regeringskansliet.Anf. 38 ():Herr talman! Jag vill tacka statsrådet för svaret påmina frågor.Angående förhållanden kommer vi imin hemkommun om någon månad att besluta omny skolorganisation. Den innebär bl.a. att varjeskolenhet skall bli en resultatenhet.Om det går som jag hoppas blir en av de minstaskolenheterna en försöksskola där vi kan prova ossfram hur de praktiska detaljerna skall ordnas. Detinnebär också att varje skolenhet skall kunnaprofilera sig och därmed i viss utsträckning kunnakonkurrera med de övriga skolenheterna omeleverna i kommunen eller grannkommunerna.Formuleringen i svaret att ''kommunen så långt detär praktiskt och ekonomiskt möjligt skall tillgodoseföräldrars och elevers önskemål om placering vidviss skola'' är därför intressant och vägledande.När det gäller gymnasieskolan är svaret betydligtmer svävande. Där har vi att invänta det fortsattaberedningsarbetet i departementet.I min fråga visar jag på att vi i min hemkommun fåttdrastiskt ökade kostnader för de elever somutnyttjar grannkommunens gymnasieskola. Det rörsig om ungefär likartat antal elever över en ganskalång period. Det skulle naturligtvis vara intressantatt höra litet i vilken riktning tankarna iberedningen går.En väg vore t.ex. att sektorsbidraget, skolpengen,följer eleven -- men inte mer. Hur blir det då om vit.ex. per gymnasieelev i skolpeng,men grannkommunen begär . för detgymnasieprogram eleven bestämt sig för? Vemskall betala mellanskillnaden?Det finns en annan variant. Låt oss anta atthemkommunen kan visa att det aktuellagymnasieprogrammet där kan meddelas för 32 000kr. Kan det då tänkas att man endast ''skickar med''eleven dessa . och att föräldrarna, ellernågon annan, får betala mellanskillnaden upp till55 . ?Jag har med detta velat visa att problemet i enkrympande ekonomi inte är så enkelt.Ambitionen om att stärka valfriheten kan komma ikonflikt med vitala kommunalekonomiskarealiteter.Herr talman! Vad säger statsrådet?Anf. 39 (m):Herr talman! har alldeles rätt.Jag är svävande i svaret eftersom det är svårafrågor.Det råder en konflikt mellan två principer. Detfinns en tydlig ambition i de riksdagsbeslut som harfattats att elevens val skall vara vägledande och så långt som möjligt skall sträva efter att följade önskemål eleven har. är det, somHarald beskriver, en stor svårighet förkommunen om många elever väljer att i en annankommun få en utbildning som hemkommunenfaktiskt tillhandahåller. Då uppstårgränsdragningsfrågan.Min principiella utgångspunkt i den härdiskussionen är att ambition att eleverskall kunna välja skola skall gälla. Men det får intebli orimligt för kommunerna att klara detta. Det ärskälet till att vi förbereder en proposition, somförhoppningsvis kommer , där vi rederut en del sådana frågor.När det gäller principerna för elevers val pågymnasiet har vi inte kommit lika långt i frågan omen skolpengsprincip som är klargjort pågrundskolenivå -- detta trots att vi inte är riktigtklara med heller. Det kommer ävendär en proposition i vår. Frågan är svår att lösa pågymnasienivå, eftersom kostnaderna varierarmycket och programmen fungerar annorlunda. Vihar i budgetpropositionen föreslagit mer pengarför att kunna utjämna vissa skillnader mellanoffentliga och fristående gymnasieskolor. Men denfråga som tar upp är en sådansom vi inte riktigt har löst.Jag är ledsen att jag inte kan ge fler detaljer. Viarbetar så snabbt som möjligt, väl medvetna om attkommunpolitiker tvingas att fatta beslut ganskasnart. Det är viktigt att få en enhetlig princip somgäller i hela landet.Kommunerna har gemensamt ett intresse av attfinna lösningar på frågan. För både lämnande ochmottagande kommuner är detta en konflikt somkan bli svårhanterlig. Jag tycker att de frågor somnu tas upp skall diskuteras när kommuner sökersamverkansavtal med andra kommuner för att redaut samarbetet om utbildningar som inte finns i allakommuner. Man kan då försöka komma fram till engemensam ståndpunkt i dessa frågor.I en del fall handlar det om att strömmarna går åtbåda hållen. Då kan det vara enklare att lösasituationen med interkommunal ersättning.Däremot kan det vara svårare för en kommun somständigt får skicka i väg elever utan att ta emotandra elever.Vi skall försöka ge riktlinjer och försöka fåriksdagen att fatta vissa principiella beslut undervåren. Det är det svar jag kan ge till HaraldBergström.Anf. 40 ():Herr talman! Jag konstaterar att frågan ärkomplicerad. Det är ofta små kommuner somkommer i kläm bredvid en större grannkommunsom av tradition kan ha varit den centralagymnasieorten.Jag vill önska lycka till, och jag hoppas att vi får ettgott resultat. Jag är inte emot valfriheten. Men denfår inte bli på bekostnad av besvärligheter, osämjaosv. mellan kommuner och ekonomiskabesvärligheter i små kommuner.Överläggningen var härmed avslutad.5 § BordläggningAnmäldes och bordlades avlämnade 2 500 motionerna. (En förteckning över motionerna tillhandahållsprenumeranterna med detta protokoll. Övrigaerhåller förteckningen som bilaga till kammarensföredragningslista . )6 § Anmälan om interpellationAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 5 februari1991/92:98 av () tillförsvarsministern om militärens miljöförstöring:I ''State of the World -91'', somtagits fram av , slås fast attmilitären är en av världens största miljöförstörare.Militären befinner sig ''i krig med miljön''harnyligen publicerat en rapport med titeln ''Militärensmiljöförstöring i '' (,), där man konstaterar att densvenska militärens roll som miljöförstörare inteuppmärksammats i tillräckligt hög grad.Några av de allvarligaste problemen gäller utsläppfrån militära flygplan, avfall vid övningsskjutning,buller samt de problem som sammanhänger meddestruktion av ammunition.FlygbränsleFörsvaret förbrukar av allt flygbränsle ilandet och svarar därmed för en mycket stor del avflygets samlade utsläpp. Trots detta undantas detmilitära flyget från sådana miljöavgifter som gällerför det civila flyget. Avgifternas syfte är att minskautsläppen av avgaser och det vore rimligt att sammakrav ställs på militärflyget.Ett ytterligare problem är det spill på 800--900 tonsom uppstår vid hantering ochtransportering av flygbränsle och där militären stårför hela 90 %.MetallerÖvningsskjutningar leder till utsläpp avsprängämnen och metallskrot, t.ex. koppar och bly.Vid studier som gjorts vid den norskaförsvarskommissionen 1991, visade det sig attmilitären där stod för en tredjedel av hela Norgesblyutsläpp.BullerVid militärens flygningar uppstår ett mycketkraftigt buller. Ett problem som kommer attförvärras ytterligare när JAS-flygplanen tas i drift.Beräkningar har visat att hela och storadelar av kommer att drabbas av buller somvida överstiger de gränsvärden som gäller vidnyproduktion av bostäder.DestruktionÖppen destruktion av gammal ammunition skerfrämst på Trängslets skjutfält i . Av denammunition som destruerades i Sverigegenom sprängning kom cirka hälften från Tyskland.I är det, av miljöskäl, svårt att destrueraammunition. Ingen svensk myndighet har kontrollöver vad destrueringen av hundratals tonammunition i får för miljökonsekvenser.På i uppger man inte vet vilka egentliga miljökonsekvenserverksamheten för med sig.Utredning nödvändigDe uppgifter som jag kortfattat redogjort för ovanär alarmerande och visar på nödvändigheten av attmilitärens miljöförstöring dokumenteras på ettgenomgripande sätt. Det är nödvändigt att göra engrundläggande genomgång av demiljökonsekvenser som den svenska militäraverksamheten för med sig och det är nödvändigt attsnabbt presentera konkreta förslag som syftar tillatt drastiskt minska den nu pågåendemiljöförstöringen.Mot bakgrund av ovanstående vill jag ställaföljande frågor:1. Är försvarsministern beredd att initiera enutredning om det militära försvaretsmiljökonsekvenser, liknande den man gjort iNorge?2. Avser försvarsministern att verka för attmiljöavgifter utgår för den militäraflygverksamheten?3. Är försvarsministern beredd att stoppa ellerminska destruktionen av ammunition till dess en urmiljösynpunkt säker anläggning står klar?1991/92:99 av () tillfinansministern om de planerade nedskärningarnaav statsbidraget till komvux:Regeringen har i årets budgetproposition föreslagiten nedskärning av statsbidraget till komvux med350 milj. kr. Förslaget rimmar illa med regeringenstal om utbildning och kompetenshöjning somviktiga delar i en aktiv arbetsmarknadspolitik.Uttalanden om att komvuxutbildningen i förstahand vänder sig till ''folk med hus i '' ellerär en ''hobbyverksamhet'' har ingen grund iverkligheten. I själva verket är komvux oftastlösningen på människors ambitioner att ta sig urlångvarig arbetslöshet, långtidssjukskrivning etc.Regioner och kommuner med stor arbetslöshet ochbehov att vidareutbilda arbetskraft drabbas särskilthårt om regeringens förslag skulle bli verklighet.Ett sådant exempel är , där ocksåprotesterna från elever och lärare har varit starka.Så här skriver man från Komvux II i i ettöppet brev till statsminister :''Herr statsminister, vi sysslar inte med någonhobbyverksamhet, ej heller är vi någon doldarbetslöshet utan vi är en blivande resurs isamhället. Att befinner sig i kris betyderinte att besparingar skall vara av den karaktären attlandet inte skall ha utbildade människor då tidernavänder.'' ''Vi vill (-- -- --) understryka att komvuxinte är någon lyxutbildning för varkenutlandssvenskar eller andra, utan en resursregeringen skall räkna med och vårda. ''För att tillbakavisa alla påståenden om''hobbyverksamhet'' och ''lyxutbildning'' har manpå samma skola också gjort en utförligundersökning om de studerandes bakgrund ochambitioner med sina studier. I korthet framkomföljande:* För var målet kompetens för högskolan* läste på grund av arbetslöshet ellerarbetsskada* För var alternativet arbetslöshet* finansierade sina studier genombidrag* hade mindre än grundutbildning* av de studerande var kvinnorMot bakgrund av ovanstående redogörelse och motbakgrund av det rådande arbetsmarknadsläget,med en stadigt stigande arbetslöshet, vill jag ställaföljande fråga till finansministern:Hur kan den föreslagna nedskärningen motiverasa) mänskligtb) samhällsekonomiskt?7 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 4 februari1991/92:361 av () till statsrådetBeatrice om skolans behandling av EG-frågan:Enligt uppgifter i bl.a. rä detmaterial som finns i skolorna och behandlar EG-frågan rätt så ensidigt. Materialet är till störstadelen sådant som är starkt talande för medlemskapi EG.Frågan om svenskt medlemskap i skall juavgöras via en folkomröstning och därför tycker jagdet är viktigt att olika åsikter i EG-frågan nu kankomma fram i undervisningen.Eftersom skolans undervisning skall präglas avobjektivitet och allsidig belysning av olika åsikter såvill jag fråga:Vilka åtgärder ämnar statsrådet vidta för attunderlätta en allsidig behandling av EG-frågan ivåra skolor?den 5 februari1991/92:362 av () tillsocialministern om ersättningen vid graviditet:En grupp kvinnor har graviditetsrelaterade besvärsom försvårar deras yrkesverksamhet. Detta ledertill önskemål om sjukskrivning vilket kan medförakonflikter med ansvarig läkare som kännermotvilja mot att utfärda sjukintyg för ''ickesjukdomstillstånd''. är ocksåarbetsgivaren, genom arbetsgivarperioden,inblandad i bedömningen. Detta kan också leda tillkonflikter om arbetsgivaren inte vill godtasjukskrivningen eftersom tillståndet anses somsjälvförvållat.Konsekvensen av nu gällande regler leder intesällan till en utsatt och förödmjukande situation förkvinnan. Läkaren skall övertalas, arbetsgivarenövertygas och i sista hand måste kanske en nekadersättning överklagas till försäkringskassan.Min fråga är:Kommer socialministern att vidta några åtgärderför att förändra reglerna för ersättning vidgraviditet t.ex. i riktning mot större valfrihet viduttag av havandeskapspenning?1991/92:363 av () tillkulturministern om Radio Islams sändningar:På hösten 1990 dömdes Radio Islams ansvarigeutgivare till sex månaders fängelseför hets mot folkgrupp. är han återfri och verksam.I sina sändningar informerar om attdet är ''judarna'' som ligger bakom det rasistiskavåldet i . ''Den judiska maffian'' vill skapakaos mellan folkgrupper och ''skapar de härstämningarna genom massmedia de styr och äger''. ''Sionisterna vill styra och dirigera kaos och våldmot vissa folkgrupper, medan den judiska maffianär helt fri och trygg och kan fortsätta med denekonomiska och politiska ockupationen av landetSverige. ''Något nytt åtal mot är inte aktuellt,enligt JK. Det saknas anmälningar. Den fråga manställer sig är om hets mot folkgrupp främst är enangelägenhet för de drabbade. Har inte demyndigheter som har att värna demokratin ett egetansvar?Min fråga är:Är invandrarministern beredd att ta några initiativför att få Radio Islams sändningar prövade enligtlagen om hets mot folkgrupp?1991/92:364 av () tillfinansministern om deltidstjänster vid statligamyndigheter:Genom förändringar inom statliga myndigheterhänder det att vissa arbetsuppgifter överflyttas frånen myndighet till en annan. I samband härmed finnsexempel på hur personer med långdeltidstjänstgöring har friställts. Orsaken har varitatt deltidstjänster har samlats på heltidstjänster.Många människor önskar deltidstjänster bl.a. pågrund av barntillsyn och upplever sig orättvistbehandlade när inte nya deltidstjänster erbjuds.Vad avser statsrådet att vidtaga för åtgärder för attstatliga myndigheter skall kunna erbjudadeltidstjänster?1991/92:365 av () till finansministernom den baltiska guldreserven:Strax före deponerade Estlandoch en del av sin guldreserv i .