prot · GG097 · 1992-10-15 00:00:00 — Efter att man inom EG i decennierdebatterat nödvändigheten av att förändra sinjordbrukspolitik -- fortfarande går cirka tvåtredjedelar av den gemensamma EG-budgeten åttill att betala subventioner och överproduktion avlivsmedel -- lyckades man enas om ett litetsteg mot marknadsanpassning. En utvärdering avden förändrade politiken skall ske 1996. Med tankepå de protester mot beslutet från de starkabondeorganisationerna i och Tysklandsom vi åvittnat lär det dröja innan nya steg kan tas.Sverige beräknas få betala ca 15 miljarder tillEG:s gemensamma budget, varav ca 10 miljardergår till jordbruket, varav i sin tur ca 5 miljarderkommer tillbaka till vårt svenska jordbruk.Den borgerliga regeringen har som vi hört tillsatten kommission med uppdrag att lämna förslag omen anpassning av den svenska jordbrukspolitikentill EG:s.Kommissionen har i en första rapport kommit medförslag som främst berör vegetabilieproduktionen.Jag tycker förslaget är väl avvägt.Det finns ekonomer som kritiserat att vi inteavvecklade även gränsskyddet när vi beslutade attlägga om vår jordbrukspolitik. Våralivsmedelspriser -- som ligger över EG:s -- skulle dånaturligtvis ha blivit lägre. Men det hade också fåttden effekten att vi hade slagit ut vårt svenskajordbruk. Samma ekonomer -- i regel hängivnaEG-anhängare -- protesterar nu med olikamotiveringar mot kommissionens förslag till EG-anpassning.Det har varit utifrån konsumentperspektivet vi frånFolkpartiet liberalerna drivit kravet på omläggningav jordbrukspolitiken. Om vi hade utgått från attkonsumenternas enda intresse var lägsta möjligalivsmedelspriser, hade vi naturligtvis även föreslagiten avveckling av gränsskyddet. Menkonsumenterna har också ett intresse av levandelandsbygder och att vårt nuvarande öppna ochvackra jordbrukslandskap behålls. vidLantbruksuniversitet, SLU, har ienkätundersökningar visat att en majoritet avsvenska folket anser att vi bör sätta in skattemedelom landskapsvården är hotad.Lantbrukets utredningsinstitut har enligt en skriftfrån augusti sökt beräkna desamhällsekonomiska effekterna av en nedläggningav jordbruket. Effekten för landskapsvårdenskattas bli i ökadesamhällskostnader , vilket känns rimligt medtanke på att vi av skattemedel betalar över2 miljarder för parker och allmänna grönytor i våratätorter. Det blir dyrt att bedriva landskapsvårdmed kommunalanställda.Eftersom vårt jordbrukslandskap endast omfattarca av vårt lands yta, mot ett EG-genomsnitt påca , är det mycket angeläget att vi inte tvingasbeskoga ytterligare areal.Det finns också en stark konsumentopinion i vårtland, med i spetsen, som fåttriksdagen att ta beslut om en humanaredjurskyddslag. Om vi inte är beredda att betala denmerkostnad som uppstår härmed, lär vi i framtidenenbart äta importerade animalier, producerade påett sätt som vi inte tillåter.Herr talman! har lagtfram ett förslag om EG-anpassning som tar sikte påatt vi vid inträdet skall vara nere i EG:skonsumentprisnivå. Det innebär krav på kraftigamen inte omöjliga rationaliseringar i framför alltlivsmedelsindustrin och i handelsled. Vi bör följakommissionens förslag.Anf. 210 ():Herr talman! Jordbruksministern nämnde i sitt talatt vi behöver ta nationellt ansvar för jordbruket,för en långsiktig politik. Men han ville inte ta uppen debatt om skogspolitik . Det tycker jag ärlitet synd, för det är där det verkligen behövsnationellt ansvar och långsiktighet.Även skogspolitiken har drabbats av den borgerligaenda vägens politik. Man har totalt tappat denhelhetssyn som har varit vägledande i den svenskaskogspolitiken. Svenskt skogsbruk, med sininriktning på ett uthålligt, aktivt skogsbruk, baseratpå förnybar råvara, har varit ett internationelltföredöme. Detta vill man nu rasera. Man bortserfrån att skogen är ett av människans viktigastelivsvillkor från ekologi- och miljösynpunkt.Skogen är även en värdefull resurs för . Därväxer landets tillväxt. Skogsnäringen är en av våraviktigaste exportnäringar. Enligt de av riksdagenfastställda övergripande samhällsmålen måstenäringen bidra till att uppfylla målen om fullsysselsättnig, ekonomisk tillväxt, en regional balansoch balans i utrikesbetalningarna, men man måsteockså uppfylla målen för miljövårds- ochnaturvårdspolitiken.Skogspolitiska kommittén har lämnat sittbetänkande. Det råder faktiskt politisk enighet ommålen. Men där tar också samsynen slut. Det rådernästan en total oenighet om medlen. Moderaternahar, enligt , sin gamla invanda linjei utredningen: ägandet och rätten att utnyttja sittägande utan samhällets inblandning.Men det jag är förvånad över är Centerpartietsåsikter. Ta t.ex. den regionala balansen.Kommitténs analys är att skogsnäringen har haftstor betydelse för sysselsättning och försörjning iskogslänen. Men i strid med sin egen analys föreslårkommitténs majoritet, inräknat, att mant.ex. skall slopa några av de paragarafer iskogsvårdslagen som har en regionalpolitiskbetydelse. Även de ekonomiska bidragen somriktats till skogsbruket i inland föreslåsavskaffas.Samtidigt har skogsindustrin förändrat eller står ibegrepp att förändra prissättningen till nackdel förNorrlands inland. Men detta har inte mötts mednågra förslag från majoritetens sida.Centerns engagemang i ''Låt hela leva''låter inte speciellt trovärdigt . Det verkarnästan som att det finns en tyst överenskommelseinom regeringspartierna om att avfolka skogslänenoch speciellt hela inland.Det andra som förvånar mig är grönaprofil, som börjar bli mer och mer blåaktig.Kommitténs förslag angående medel att nå det nyamiljömålet har brister när det gäller helhetssyn,långsiktighet och visioner. Hela betänkandet andasen stark tilltro till marknadsmekanismer,avreglering och frivillighet. Skogsbruk är enverksamhet med ett hundraårigt perspektiv. Detbetyder att skogen byter ägare tre fyra gångermellan sådd och skörd. Marknadskrafterna klararinte att hantera problem med så långttidsperspektiv. Det finns därför inga skäl att tro atten avreglering av skogsbruket skulle göramarknaden effektivare eller att marknaden skulleta de nödvändiga miljöhänsynen.Kommitténs förslag presenterades 2 månader och 28dagar efter det att undertecknat FN:skonvention om biologisk mångfald. Menregeringspartierna kör sin enda väg även imiljöfrågor.Sverige kan, om vi vill, bli ett föregångsland när detgäller att bedriva ett miljömässigt uthålligtskogsbruk, en regionalt rättvis näringspolitik ochatt göra en framtidssatsning på nyaanvändningsområden för träråvara. Denambitionen finns inte i regeringspartierna.Herr talman! I stället för avregleringar,marknadsstyrning och privatisering, behövs enstarkare demokratisk och politisk styrning, så att vikan garantera kommande generationer fullhandlingsfrihet att nyttja skogen på det sätt som definner meningsfullt. Vi hoppas attremissinstanserna ger klara signaler så att denkommande propositionen har en tydligareinriktning och framtidstro på svensk skogsbruk.Anf. 211 Jordbruksminister ():Herr talman! säger att det är viktigtmed en helhetssyn på ett uthålligt och aktivtskogsbruk. Det kan jag gärna hålla med om. Honsäger dessutom, och det är kanske mera tveksamt,att vi alltid har varit ett föredöme för internationelltskogsbruk. Det har förekommit en del metoder idet svenska skogsbruket och på tidigt70-tal som inte varit riktigt bra. Under de tvåsenaste årtioendena har det skett många positivaförändringar. Det är viktigt att vi nu går vidare meddessa.Det finns egentligen två huvudmål för skogsbruket.Det ena är att uthålligt kunna producera enhögklassig virkesråvara. Det andra är att bevaraden biologiska mångfalden i våra storanaturområden, som till stor del är skog.Det finns i det utredningsbetänkande som är lagtegentligen inte, och det sade också ,några motsättningar om målen, men det finns detnär det gäller åtgärderna. Det kanske inte är såkonstigt, därför att Socialdemokraternakonsekvent har varit för regleringar ochdetaljbestämmelser. Vi har haft en extrabeskattning på skogsbruket tidigare i form av enskogsvårdsavgift, som regeringen har föreslagitsskall tas bort och som har beslutat skalltas bort. Det innebär att den överföring som harskett från skogsbruket i till bruket inorra kan man inte längre hålla på.Däremot, , är vi i Centernfortfarande mycket positiva och aktiva när detgäller regionalpolitiken och regionalpolitiskt stöd.Avslutningsvis vill jag säga något om principernaför hur man skall styra samhället och miljöfrågornaåt rätt håll. Det finns en grundläggande skillnadmellan olika former av lagstiftning i . Jaghade hoppats när vi antog naturresurslagen att viskulle få in mer av den ena formen än av den andra.I naturvårdslagen och miljöskyddslagen, som ärganska unga lagar, har man tvingats till ettregelsystem med många förbud och regler för attkomma åt problemen därför att det var så mångafel i systemen. I skogsvårdslagen och skötsellagenför jordbruksmark har man haft ett regelsystemsom inneburit påbud: Så här skall du göra för attdet skall bli bra. Jag tror aldrig att vi i längden kankomma fram på förbudsvägen och regelvägen, utanvi måste inpränta i varje människa att man skallvårda de resurser som vi har.Anf. 212 () replik:Herr talman! Jag sade i mitt anförande att vi äreniga om målen men att vi inte är överens ommedlen. Jordbruksministern säger att visocialdemokrater gärna vill detaljreglera.Jordbruksministern säger att jordbruket är ettnationellt ansvar och att det behövs en långsiktigpolitik. Nog behöver vi också ett nationellt ochpolitiskt ansvar för skogen, som har en sådanlångsiktighet och som är en så viktig näring i dessadagar.Jag trodde faktiskt att alla partier hade lärt sig litetgrand av marknadskrafterna och den kortsiktighetsom de innebär efter de veckor av kris som vi haröverlevt i . Jag har inte någon enormt stortro på marknadskrafterna. Jag tror faktiskt att vibehöver politiska och demokratiska beslut även iskogspolitiken.Anf. 213 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag vet inte om vad jag sade. Jag betonade justansvaret, inte bara på nationell nivå utan ända nerpå individnivå.Det är intressant att se vad som hänt under degångna årtiondena, då det uppstod skogsskador.Skador uppstod trots att vi hade ett ganska regleratsystem. Jag tror alltså att det enskilda ansvaret ärmycket viktigare. Vi kan säga att den störstabiologiska mångfalden har vi i det småskaligaskogsbruket, bondeskogsbruket, det privatägdaskogsbruket, där man har decentraliserat ansvar.Jag tycker att det är väl värt att gå vidare på denvägen. Jag tror att vi den vägen kommer längre änmed de hårda regleringarna.Anf. 214 ()replik:Herr talman! Jag kan hålla med jordbruksministernom att vi visst har fått skador i våra skogar. Vi harutnyttjat dem på fel sätt. Men det har berott på enkunskapsbrist. När tekniken gick före den humanasidan av livet gick den kanske litet för fort framåt.Men har kunskapen om miljö, intebara nationellt utan också globalt, ökat otroligt. Vihar fått nya lagar för attskydda det som skyddas skall.Det finns faktiskt stor tveksamhet hos mångaskogsägare inför det faktum att man slopar mångaav paragraferna i skogsvårdslagstiftningen. Detfinns risk för spekulationer -- dekortsiktiga vinsterna.Vår skogsvårdslagstiftning är faktiskt ett föredömeinternationellt. Vi har haft folk från Canadapå besök som har studerat vårt skogsbruk och tycktatt vi har skött oss bra. På den punkten tycker jaginte att vi som svenskar behöver skämmas för att viinte skulle ha haft bra skogspolitik. Men okej, viskiljs: Den ena sidan går åt marknadskrafterna ochden andra åt gemensamt ansvar.Anf. 215 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag refererade tidigare till denutveckling som vi har sett under de senaste 15 årensedan slutet . Den kampanj för rikareskog som har drivittillsammans med olika folkrörelser har verkligengett resultat, både på kunskapssidan och när detgäller sättet att bedriva skogsbruk.Jag tror alltså att det är möjligt att gå den härvägen, att bygga på människors vilja till hänsyn ochansvar. Även om jag vill vänta med den definitivadebatten tills vi har fått in remissynpunkterna och ikammaren diskuterat en ny skogsvårdslag, tyckerjag ändå att det är viktigt att nu slå fast att vi harstora möjligheter att nå ett långsiktigt mål medbevarad biologisk mångfald och en hög produktion,att både utnyttja och rädda skogen , omvi klarar det här med kunskaper. Jag tror att det gården vägen utan detaljregleringar.Anf. 216 () replik:Herr talman! talade om att man ärenig om målen i skogspolitiken. Så säger hon -- jaghoppas att jag hörde fel -- att vi från borgerlig sidaville rasera förutsättningarna för att nå målen. Dettycker jag är beklämmande. Sen säger hon att honvill ha en starkare demokratisk och politiskstyrning. Det är ingenting nytt, det känner vi igen.Socialdemokraterna har alltså inte lärt sig averfarenheterna. Det har däremot vi gjort. Vi frånmoderat sida har alltid hävdat att frihet underansvar är den vettigaste linjen.Jag är faktiskt stolt över att kunna säga att vi ärberedda att slå vakt om äganderätten, för det är justgenom äganderätten som vi har fått ett varieratskogsbruk, som vi har någonting att bevara iskogsmiljön. Det är genom enskilda skogsbönder,inte genom de stora bolagen eller ,som vi har skapat dessa tillgångar. Det är genomenskilda människors olika sätt att tänka och bruka.Det tror vi är så oerhört värdefullt för framtiden attvi också är beredda att avreglera. Vi tror påavreglering.Jag är mest orolig för hur det skall bli medersättningen för naturvårdsmark och intrång. Vimoderater är icke beredda att ställa upp på attsamhället, kommuner och landsting, skall kunnalägga beslag på skogsägarnas mark utan att betalaersättning. Med respekt för äganderätten bordeman kunna kräva att varje intrång skall ersättasfullt ut.Jag tror på svenskt skogsbruk, och jag tror attsvenska skogsbrukare, alla kategorier, är mogna föratt leva upp till det förtroende som vi moderater ärberedda att ge, nämligen att skogsbrukarna skall hamöjlighet att arbeta i frihet under ansvar.Anf. 217 () replik:Herr talman! Jag sade till i mittanförande att han och jag har helt olika syn påskogspolitik och ägande. vill haenskilt ägande, medan jag kan tänka mig ettgemensamt ägande. Det är där som våra åsikterskiljer sig.Den utredning som pågår angående äganderättenkan också föreslå att allemansrätten skallinskränkas. sade att det enskildaägandet ger möjligheter till människor att utnyttjaallemansrätten, men detta får vi återkomma till i enannan debatt.Även jag tror på den svenska skogsnäringen.Ingvar anser att det skall betalas fullersättning för all naturvård, men det rimmar väldigtilla med majoritetens förslag till finansiering.Majoriteten ville att detta till stor del skullefinansieras med skattepengar.Anf. 218 () replik:Herr talman! Det bästa sättet att få bra naturvårdär nog att utnyttja de enskilda skogsbrukarna. Görupp med dem om ersättningen, så att de bevararvissa områden och biotoper! Det är det billigaste,enklaste och effektivaste sättet för att bibehållanaturvärdena för framtiden.Sinikka talade om allemansrätten. Den harvi aldrig ifrågasatt. Allemansrätten är en rättighetsom också medför skyldigheter. Om dessaskyldigheter respekteras, kommer vi moderateraldrig att över huvud taget ifrågasättaallemansrätten.Sinikka och jag har olika syn på dessafrågor, och det är väl okej. Men jag är fullständigtövertygad om att om vi skall komma någon vartmed att leva upp till ambitionerna att slå vakt omvärdefulla biotoper och naturvården inomskogsbruket, gäller det att skogsbrukarna med oss.Det behövs inte mer lagstiftning, utan ökad frihet.Då skapar man respekt. Den enskilde känner sittansvar. Vi vet -- och det var ocksåjordbruksministern inne på -- att det pågår enutbildning och att medvetenheten på området harökat väsentligt. Därför är jag optimistisk. Jaghoppas verkligen att man skall införa en nyskogspolitik som tillvaratar möjligheten till ökadfrihet och därmed också till ökat ansvar.Anf. 219 () replik:Herr talman! Det är kanske bara en lek med ord,men sade att man skall utnyttja densvenska skogsbonden. Jag tänker inte utnyttjaskogsägarna, men jag nyttjar gärna den svenskaskogen på alla sätt.Anf. 220 . ():Herr talman! Den här debatten framstår tyvärrkanske som något ostrukturerad när det gäller denareella delen. Ämnena pendlar mellan jordbruk,fiske och skogsnäring. Det är bara älgjakten somfattas.Jag vill först säga till att det naturligtvisär fel att tro att man kommer till rätta med fisketoch fiskevårdens problem och behov genom attinföra en allmän fiskevårdsavgift -- eller metskatt,som jag brukar föredra att kalla den för. En ökadrundgång av pengar är inte vad som behövs.Sportfiskarna har ingenting emot att betala skäligtför sig, om pengarna går den rakaste vägen mellankonsument och producent, dvs. att pengarna skallgå till upplåtaren av fiskevatten, så att han kan tasitt ansvar för fiskevården.Detsamma gäller också statens områden som nubetraktas som fria fiskevatten. Det är naturligtvisinte så, att vi vill beröva de fiskandes möjlighetertill fiske i dessa fria vatten, men det vore en bättrelösning att också i det fallet låta sportfiskarna fåbetala direkt till dem som har ansvar förfiskevården.Jag begärde egentligen ordet för att tala om skogen.Det finns anledning att påminna om skogens storabetydelse för ekonomi och sysselsättning.Skogsnäringen är vår i särklass viktigasteexportnäring. Sammantaget inbringar den mellan50 och 60 miljarder netto , dvs. fyra gångerså mycket som den samlade bilindustrin.Skogsindustrin sysselsätter ca 200 000 människor,direkt eller indirekt. Skogen har ett mycketbetydande rekreationsvärde. Dessutom är denockså -- som det har sagts här -- väldigtbetydelsefull för miljön.Den nya skogspolitiska kommittén -- som MatsHellström tillsatte -- har avgivit ettbetänkande. Jag tycker att det finns anledning attcitera vad sade i direktiven tilldenna kommitté när det gäller de medel somSinikka talade om: ''En viktig utgångspunktskall vara att medlen skall vara enkla och lätta atttillämpa, både av skogsägare och av myndigheter. ''Det är just därför som den skogspolitiskakommittén har kommit fram till att avregleringen iden nya skogsvårdslagstiftningen skall försvinna,vilket innebär att skogsägarna myndigförklaras ochfår inflytande över den egna skogens skötsel.Kommittén uttalar också att ''den nuvarande lagenhar motarbetat sina syften avseende bådenaturvård och skogsbruk, därför att den begränsarmöjligheterna för skogsägarna att användaalternativa brukningsmetoder''.Den nuvarande lagen har tvingat skogsägarna atträtta sig efter en mängd detaljreglerade föreskrifteroch åligganden. Det är ju detta som har skapat detkritiserade ensidiga skogsbruket med kalhyggen,monokulturer osv.Den nya avreglerande lagen kommer att tillföraskogsbruket den mångfald som de 250 000 enskildaskogsägarna i innebär -- så mångaskogsägare finns det faktiskt i Sverige.Kommittén betonar också vikten av den enskildaäganderätten och menar att intrångsersättningnaturligtvis måste utgå i fortsättningen för dem somdrabbas av särskilda intrång till följd av beslut somfattas av naturvårdshänsyn, dvs. Staten skall alltså ersätta för sådana intrång.Socialdemokraternas och vissaintresseorganisationers planer på att låtaskogsägarna betala sig egen socialisering -- dvs. attlåta skogsägarna betala skogsvårdsavgifter till enfond för reservatsinköp -- måste stoppas.Naturvårdshänsynen ökar faktiskt. Kommitténsäger att biotopskyddet skall ges en ökad status,vilket för övrigt också tidigare betonats i vårskötsellag.Jag anser att produktionsmålet när det gällerskogsråvara i fortsättningen allra bäst kantillgodoses genom en fri marknadsekonomi, ochdet anser också skogspolitiska kommittén. Denmycket skadliga skogsvårdsavgiften har ju ocksåtagits bort, vilken enbart fördyrade skogsbruketsproduktion. Det förslag som skogspolitiskakommittén har lagt fram är bra. Förhoppningsvisinnebär det införandet av en politik som kommeratt gälla . I så fall blir det enskogspolitik för skogsägarna, i stället för detförmynderi över skogsägarna som den nuvarandepolitiken innebär.Anf. 221 ():Herr talman! I regeringsdeklarationen slås det fastatt regeringen skall arbeta för en levande landsbygdoch för att hela skall leva. Som centerpartistfinner jag det mycket glädjande med en sådandeklaration. Här i kammaren har det i dagdiskuterats näringspolitik, jordbrukspolitik,fiskefrågor, miljöfrågor och skattepolitik. Alltdetta har betydelse för i vilken mån vi kan behållaen levande landsbygd.Det är naturligtvis väldigt viktigt att satsa på endecentralistisk uppbyggnad av vårt land, att visatsar på småföretag, som utgör grunden för enverksamhet på landsbygden.Inledningsvis vill jag peka på den kris som nugenomlider. Den socialdemokratiska regeringengjorde en satsning på flera hundra miljarder kronori . Jag leker med tanken att man i ställetskulle ha satsat dessa miljarder på de mindreföretagen i regionen. Hur skulle det då ha sett ut?Förmodligen hade det skapats väldigt många nyajobb som säkerligen också skulle ha funnits kvar.Jordbrukspolitiken är av central betydelse i dettasammanhang, eftersom glesbygderna harjordbruket som sin väsentligaste näringskälla.Därför är det -- som jordbruksministern sade --viktigt att det finns en bas för det svenskajordbruket, för att det skall kunna leva vidare. Detskall även vara lönsamt att göra nyinvesteringar, såatt också unga människor är villiga att satsa på ochutveckla jordbruksnäringen.Vad jag i första hand skulle vilja tala om här i dagär det som måste göras i de områden därförutsättningarna kanske inte är lika bra som ute påslättbygderna. Det är t.ex. viktigt attNorrlandsstödet får vara kvar och att vi i dekommande förhandlingarna med EG slåss för denmöjlighet till regionalpolitik som Norrlandsstödetär ett uttryck för.Statsministern sade tidigare i ett replikskifte attregionalpolitiken är en av de frågor som är viktigaför vid dessa förhandlingar. Dettakonstaterar jag med glädje.Det finns områden i vårt land där man inte harsamma förutsättningar som på slättbygderna attbedriva spannmålsodling och annat jordbruk, t.ex.södra skogs- och mellanbygder, områdenpå våra öar och en del andra områden. I ensituation då vi kanske får lägre priser på våraprodukter kan vi få bekymmer i dessa områden omdetta inte möts med någon annan åtgärd.I detta sammanhang tycker jag att det är viktigt attföra fram tanken på att man skulle kunna ge ettarealstöd till vallodling i de områden som jag hartalat om. Det skulle vara en möjlighet att hålladessa bygder levande. Det skulle också vara enmöjlighet att hålla landskapet öppet. Som BengtRosén pekade på här tidigare har det gjortsundersökningar av vidLantbruksuniversitetet som visar att svenska folketlägger mycket stor vikt vid att ha ett öppet landskapoch att bygden är levande. Om bygden skall varalevande måste det också finnas människor och djurdär, och då måste vi ha ett levande jordbruk.Av den anledningen tycker jag att det finns mycketsom talar för att det skulle finnas ett arealstöd somutgår för vallodling. Till detta skulle pengar kunnatas från de pengar som används förlandskapsvård. Det skulle vara ett merobyråkratiskt sätt att förmedla dessa pengar. Mendet måste i så fall tillföras ytterligare resurser för attdetta skall vara möjligt.I den omstrukturering och omstöpning som skerför att det skall skapas förutsättningar för ett starktjordbruk inför ett EG-medlemskap skulle detsäkert också vara möjligt att lösa även denna fråga.Jag sade att djur och djurhållning är oerhört viktigtför dessa områden. Därför är det också viktigt attvi kan sälja våra produkter. Vi har i enmycket bra kvalitet på våra produkter. Det har vidärför att vi har friska djur, vi använder inteantibiotika och andra mediciner i produktionen.Det är en tillgång för oss. Vi har också duktigadjurägare.