prot · GF0965 · 1992-02-18 00:00:00 — Dessutom är det enannan ekonomisk situation i samhället, som gör attäven vi på har fått tahänsyn och ta ett ansvar för att lösa de ekonomiskaproblemen i allmänhet.Man kan naturligtvis säga att de miljoner vi spararpå detta inte skulle betyda någonting i det storasammanhanget. Men om man går hårt fram på allaområden, måste man försöka få det ungefärlikformigt. Då är det rimligt att man lägger en ökadkostnad också på den som utnyttjardjursjukvården. Jag har fått acceptera detförhållandet. är det värt att påpeka attäven med en hundralapp i djursjukvårdsavgiftkommer den kostnaden i de allra flesta fall att varaden minsta posten på den veterinärräkning somutfärdas.Anf. 123 ():Herr talman! Det är klart att man kan ta ibeaktande den ekonomiska situationen. Jag villminnas att när vi slogs som galärslavar mot denföreslagna höjningen på den socialdemokratiskaregeringens tid, hade vi också en bekymmersamekonomisk situation, med ett budgetunderskott på60--70 miljarder. Men vi tyckte då båda två att detvar viktigt att se till att vi hade enveterinärorganisation i alla delar av landet -- helaSverige skall leva.Vad som inte nämns är att privatveterinärerna intebehöver ta ut denna avgift. Det kan locka till attorganisationen slås sönder. Det kommer att finnasveterinärer i de djurtäta områdena, där det ärmöjligt att hålla privatpraktik. I de områden sominte är så djurtäta blir man utan veterinär. inomanimalieproduktionen är hög. Höjningen försällskapsdjur är också hög, från . till 150 kr.Anf. 124 Jordbruksminister ():Herr talman! Vi skall väl inte här ge oss in på enekonomisk debatt och diskutera om när det varvärst i . Sanningen är den att denekonomiska situationen är betydligt merkrisartad än när och jag så att sägakämpade på samma sida mot densocialdemokratiska regeringen. Det tror jag nog attvi kan vara överens om.Jag vill gärna understryka attveterinärorganisationen är under utredning. Jaghar den uppfattningen att det bör finnas enveterinärorganisation i hela landet. Det är enförutsättning för att det skall gå att driva jordbrukmed djurproduktion. Hur den skall utformas får vise när förslaget har lagts fram och behandlats. Menjag tror att det är angeläget att det finns ett visstansvar från samhällets sida även i framtiden.Anf. 125 ():Herr talman! Även om den ekonomiskasituationen är svår tror jag att man kan hitta demedel som behövs för att undvika dessaavgiftshöjningar, om man verkligen vill slå vakt omen veterinärorganisation som kan fungera över helalandet och om man vill slå vakt om djurskyddet.Risken finns ju att människor drar sig för att anlitaveterinär när kostnaderna stiger. Jag tror att manskulle ha kunnat hitta de medel som behövs för attundvika avgiftshöjningar och ha kunnat vänta tillsman utrett frågan och tagit ett helhetsgrepp.Anf. 126 Jordbruksminister ():Herr talman! Låt mig bara säga att det rimligenalltid handlar om prioriteringar i det politiska livet,särskilt i det ekonomiska-politiska livet. Vi har letatefter medel på många håll, och vi har funnit ossnödsakade att dra ner på nästan varenda post i vårbudget detta år. Det är den realitet vi lever med förnärvarande.Anf. 127 ():Herr talman! Låt mig framföra en önskanatt jordbruksministern så snabbt som möjligtkommer med ett förslag omveterinärorganisationen och att ambitionen då äratt vi skall ha en fungerande veterinärorganisationsom täcker hela landet.Överläggningen var härmed avslutad.21 § Svar på fråga 1991/92:389 omdjurskyddslagenAnf. 128 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat mig närregeringen till avser lämna förslag omskärpning av djurskyddslagen.Mitt svar på frågan är detsamma som det jag för envecka sedan gav fattade beslut omåtgärder för att förstärka djurskyddstillsynen,beslutades att tillsynen skulle utvärderasinom . har tillregeringen redovisat enutvärdering. I jordbruksverkets uppdrag ingickockså bl.a. att särskilt belysa tillämpningen avdjurskyddslagens bestämmelser om förbud mot attha hand om djur och omhändertagande av djur.Jordbruksverkets rapport bereds för närvarandeinom , och regeringen harför avsikt att i vår återkomma till med enredovisning och utvärdering av den lokaladjurskyddstillsynens utformning och innehåll.Regeringen kommer även att lämna förslag till deeventuella ytterligare åtgärder som krävs för eneffektiv djurskyddstillsyn och för att förebyggavanvård av djur.Anf. 129 ():Herr talman! Jag tackar för svaret på min fråga,som egentligen inte är något svar på det jag frågadeom. Svaret andas en viss trötthet.Jordbruksministern tycker kanske att det är litettröttsamt att vi har en diskussion omdjurskyddsfrågor och om djurskyddslagen ipraktiken har lett till att de höga ambitioneruppfyllts som hade när lagen stiftades.Jag för min del tycker att det är viktigt och bra attdenna diskussion om djurskyddet, omdjurmisshandel och djurvanvård, på nytt har tagitfart. Jag tror att vi har levt i en illusion. Vi har levti en illusion att vi har världens bästa djurskyddslagoch att den har gett oss mycket gott anseendeinternationellt.Nu visar det sig gång efter annan att i praktiken kanmycket avancerade former av vanvård förekommai vårt land. Den lokala tillsynsmyndigheten, miljö-och hälsoskyddsförvaltningen, kan gripa in, menbesluten upphävs sedan. Det kan bekräftas avlänsstyrelsen som förbjuder djurhållaren att hadjur. Det beror på att lagen är ofullständig.Nu säger jordbruksministern att regeringen skallkomma med förslag om hur den lokala tillsynenskall vara organiserad och hur den kan förbättras.Det är naturligtvis angeläget. Men det storaproblemet med djurskyddslagen är inte den lokalatillsynen utan att högre instanser upphäver lägreinstansers beslut, därför att en djurhållaresförvärvsmöjligheter sätts före djurskyddet.Jordbruksministern säger inget i sitt svar om attregeringen har för avsikt att komma till riksdagenmed något förslag i detta avseende. Det tycker jagär mycket förvånande.Det är bra att jordbruksministern redogör för attjordbruksverket har gjort en undersökning, mendet är mer intressant vilka politiska slutsatser mandrar av denna undersökning. Skall man tolka svaretsom att regeringen anser att den nuvarandedjurskyddslagen är tillräcklig i sin utformning? I såfall delar jag definitivt inte den uppfattningen.Anf. 130 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag har noterat attAnnika fråga i första hand gällde fråganom tidpunkten, när regeringen avser attåterkomma till . Det har jag också svaratpå. Regeringen avser att återkomma till riksdageni vår. Det gäller då både den lokala tillsynen ochåtgärder för att förebygga vanvård av djur. Jaguttryckte det i den sista meningen i mitt svar.Skulle det förefalla som om jag är trött, beror det ivarje fall inte på denna debatt. Den är ganskastimulerande. Jag tror, precis som AnnikaÅhnberg, att det djurskydd vi har i , som vihar skapat i stor enighet, är någonting som vi haranledning att vara rädda om.Det har visserligen förekommit ett fåtal exempel påallvarlig vanvård, och vi skall naturligtvis försökaundvika att de upprepas. Från den synpunkten harjag redan i den förra debatten här i kammaren ochi annat sammanhang därefter det sagt att manmåste se över tillämpningen och utformningen avlagen på detta område. Det är egentligenförarbetena till en tidigare djurskyddslag som liggerbakom. Där sägs att om en djurägare är beroendeav djuren för sin utkomst, skall man ta hänsyn tilldetta. Det kan naturligtvis vara nödvändigt. Detkan ha hänt djurägaren något särskilt, som gör attdet kan betraktas som en engångsföreteelse och därför inte på lång sikt skall förhindra dennaperson att hålla djur. Men om det finns risk förupprepad allvarlig vanvård måste man se till det iförsta hand. Jag har uttryckt detta i flerasammanhang . Jag ärberedd att pröva den frågan i den fortsattaberedningen av ärendet.Anf. 131 ():Herr talman! Jag är glad att jordbruksministerndelar min uppfattning att detta är en viktig fråga.Det finns ganska många i vårt land som fortfarandeanser att djurskydd är någon sorts lyxfråga, som vikan ägna oss åt när vi har löst alla problem som rörmänniskan. Jag tycker för min del att den slutsatsvi måste dra av den ekologiska svåra situation sommänskligheten befinner sig i är att vi, eftersom vi ärintelligenta varelser, har ett ansvar för andralevande varelser som vi använder för att tillgodosevåra egna syften. Därför går djurskyddsfrågor ochfrågor som handlar om människors liv hand i handoch måste behandlas parallellt.Jag vill gärna också ha sagt att det är minuppfattning att vi i har en mycket bradjurhållning jämfört med i t.ex. vissa EG-länderoch att vi har all anledning att vara stolta över denoch värna den. Det som är problemet är de fåupprörande fallen. I de fall som jag har tagit del av,och det är ändå ganska många, har det rört sig omuppenbar vanvård. Det har inte kunnat råda någottvivel om att djurhållaren har varit mycketolämplig. Då är det olyckligt att man har en lag sominte ens i så klara och tydliga fall ger möjlighet förtillsynsmyndigheterna att meddela varaktigtförbud.Anf. 132 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag har redan uttalat mig om detförhållandet att man då det gäller allvarlig vanvårdav djur som riskerar att upprepas bör ha en fasthetbåde från lagstiftarens och från tillämparens sida.Som jag sagt i ett tidigare frågesvar blir vårtdjurskydd sannolikt en konkurrensfördel i ett EG-sammanhang. Det kan möjligen anses att vi inteskall lägga ekonomiska aspekter på det, men jagtror att man kan göra det därför att det iblandframförs att det skulle vara tvärtom, att det alltsåskulle vara en nackdel. Jag tror att vi har anledningatt hävda det höga djur- och miljöskyddet som enfördel för det svenska jordbruket.När det gäller djurskydd i allmänhet vill jagavslutningsvis påpeka att jag har dengrundläggande inställningen att vi skall ha respektför livet. Det gäller människor, djur och allt annatlevande.Anf. 133 ():Herr talman! Det är säkert så att den godadjurhållningen kan vara en konkurrensfördel, menframför allt kan den ses som en grund för Sverigeatt i internationella diskussioner och förhandlingargå vidare och kräva att också andra länder igemensamma fora skall höja kraven pådjurhållningen. Vi har ju sett skrämmande exempelpå hur det kan gå till med t.ex. slakttransporter iEuropa. Det tror jag är oerhört viktigt. I detsammanhanget är det också viktigt att vi själva haren lagstiftning som är klar och entydig.Jag tolkar jordbruksministerns besked så att detregeringen avser att återkomma med till riksdagenunder våren inte bara handlar om den lokalatillsynen utan också om själva lagstiftningen ochden olyckliga praxis som förarbetena till de tidigarelagarna har gett upphov till.Anf. 134 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag kan hålla med att det i de fora där vi är aktiva med tanke påett kommande EG-medlemskap är fråga ommycket större aktivitet. Där har vi naturligtvisanledning att driva de politiska frågor som vi ocksådriver på hemmaplan. Djurskyddet ochmiljöfrågorna är sådana frågor som är intressantaför oss att driva i internationella sammanhang. Jagser inget motsatsförhållande där.Jag hänvisar till vad jag sagt tidigare i mitt svar omatt återkomma till . Vi kommer att beredaärendet och återkomma i den mån vi anser detnödvändigt.Överläggningen var härmed avslutad.22 § Svar på fråga 1991/92:381 om försök medsamverkan mellan kommuner ochförsäkringskassorAnf. 135 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig varförStenungsundsprojektet ännu inte fått tillstånd attstarta. Som en bakgrund framhåller han attsocialdepartementet sände ut enförfrågan om intresse att delta i försöksverksamhetmed syfte att skapa en bättre finansiell samordningmellan hälso- och sjukvården,socialförsäkringssystemet och , attBohuslandstinget, kommun ochStenungsunds försäkringskassa insändeen gemensam intresseanmälan och attsocialdepartementet lämnade beskedetatt detta projekt var ett av de projekt som varintressanta att arbeta vidare med.Inledningsvis vill jag framhålla att regeringen ärpositivt inställd till att olika försöksverksamheterinleds både inom hälso- och sjukvårdsområdet ochinom socialförsäkringsområdet. Jag vill däreftergöra ett påpekande. Avsikten med att sända ut enintresseförfrågan till samtliga landsting,försäkringskassor och primärkommuner var bl.a.att, som frågeställaren nämner, efterhöra intressetatt delta i en försöksverksamhet med finansiellsamordning. Ett annat viktigt syfte var att fångaupp idéer ute på fältet beträffande hur enförsöksverksamhet med finansiell samordningskulle kunna bedrivas. Tanken var att på detta sättfå hjälp med att bygga upp en eller flera modellerför försöksverksamheten.Departementets beredning gick i ett första skede utpå att analysera de inkomna försöksuppläggen. Ettantal upplägg som bedömdes intressanta och somvar unika i ett eller flera avseenden valdes ut för attfungera som underlag för fortsatt diskussion ochkonkretisering. Ett av dessa varStenungsundsprojektet. Det framhölls att dettainte i sig innebar att just dessa områden var utseddatill försöksområden.Beredningsarbetet har varit omfattande. bestått i att konkretisera de olikaförsöksuppläggen, bygga upp modeller ochanalysera dessa modellers konsekvenser. Vidarehar behov av särskild lagstiftning prövats ochförslag till en lag om försöksverksamhet utarbetats.Beredningen har därför tagit änursprungligen beräknats. Den är i det närmasteklar. Regeringen har för avsikt att lägga fram enproposition om lokala försök med finansiellsamordning mellan hälso- och sjukvård ochsocialförsäkring i . Jag kan redan nunämna att avsikten är att försöken i vissa avseendenskall bedrivas efter gemensamma förutsättningar,bl.a. för att projekten skall bli jämförbara. Vissaanpassningar kommer därför att erfordras församtliga försöksupplägg som har diskuterats. Omriksdagen beslutar enligt propositionen inledsförsöken i januari nästa år.Ursprungstanken med lokala försök med finansiellsamordning bestod i att hälso- och sjukvårdenspengar och socialförsäkringsmedlen skulle läggassamman till en gemensam ram i ett antalförsöksområden. skulle enligtsamma ursprungstanke kunna ingå iförsöksverksamheten i de fall kommunen ocksåhade ansvaret för primärvård. Det skulle alltsåäven i de fallen bli fråga om två samverkandeparter.Stenungsundsprojektet är ett intressant uppläggsom dock innebär långtgående förändringar.Grundidén är att tillskapa en gemensam friståendebeställarnämnd avseende hälso- och sjukvård,socialförsäkring och i syfte att främjaen helhetssyn. Detta innebär en sammanslagningav tre helt åtskilda system och att medel förtre olika verksamheter helt eller delvissammanförs. Om en försöksverksamhet med dennainriktning skall kunna genomföras krävs ytterligareberedning. Den tilltänkta gemensammabeställarnämnden innebär en helt ny typ avoffentligrättsligt organ, något som nödvändiggörtidskrävande rättsliga och organisatoriskaöverväganden och därmed en mer omfattandeförsökslagstiftning. Den försöksverksamhet somman har skisserat i kan således integenomföras nu på det sätt som man i första handönskar. Däremot finns möjlighet att igångsättaStenungsundsprojektet, som övriga projekt, omman är beredd att välja en uppläggning somstämmer med de gemensamma villkor som kommeratt anges.Anf. 136 ():Herr talman! Jag får tacka statsrådet för svaret,även om jag inte kan vara helt nöjd med det. Jag ärmedveten om att inyr i och med anmälde sig till detta försöksprojekt var utsett,men man tog detta nästan för givet. Jag noterar detdock som positivt att regeringen kommer att läggafram en proposition om samordningen mellanhälso- och sjukvården och i nästamånad. Men varför skulle inte det här projektetkunna starta förrän , då det iintresseanmälan talades om ochdessutom besked gavs om attStenungsundsprojektet var intressant?Det här projektet syftar till att se vilka vinster somkan göras genom att på olika sätt samordnasjukvårdens och pengar. Mangör både administrativa och politiska vinster i ochmed att det bara finns en nämnd medrepresentanter för socialnämnd, sjukhusnämndresp. får man hjälp av tre instanser utan någoninbördes samordning. Med detta projekt skulleman alltså kunna bredda hälsoperspektivet. Manvill vidare i detta projekt få en gemensam styrningav resurserna under en ledning, införa en beställar-och utförarorganisation samt skilja finansieringfrån produktion. inriktning äratt kunna göra alternativa satsningar bland deyrkesverksamma och bedöma av vilka alternativaresurser som krävs för att korta tiden för återgångtill arbetet. Olika bedömningar vägs mot varandraför att göra det samhällsekonomiskt billigare ochför patienten bättre. Varför är man då inte bereddatt låta gå längre och vara ettreferenslandsting i detta projekt tillsammans medkommun och försäkringskassa?Anf. 137 Statsrådet ():Herr talman! Den sista frågan först: Vi är frånregeringens sida beredda att gå längre. Jag har imitt svar bara påpekat att man i så fall får gå längrelagstiftningsvägen än vad som har varitmöjligt. En lösning som skulle kunna vara möjligoch som framförts under hand till de intresseradeparterna är att i ochStenungsundskommunen bildade frågor och attden parten i sin tur blev samarbetspartner tillförsäkringskassan. Det förbudet skulle, vilket dejuridiska bedömningarna tyder på, kunna hanteradetta. Men vill man vidhålla att det ursprungligakonceptet -- och det är det svar som jag har fått frånde intresserade parterna -- krävs en större omgångvad gäller själva juridiken.Kent frågade också varför det ursprungligentalades om och om den 1januari 1993. Skälet är att beredningsarbetet i dessafrågor vid regeringsskiftet inte nått sålångt att det fanns någon som helst möjlighet attklara det till . Däremot kanförstås diskuteras hur pass snabbt man, efter ettbeslut i på den proposition somregeringen avlämnar , skulle kunnagenomföra det. Jag tror att det skulle behövas endel informationsverksamhet och att därför den 1januari 1993 är mera sannolikt än i år.Anf. 138 ():Herr talman! Jag har faktiskt förståelse för att dethar tagit litet tid med tanke på regeringsskifte, menjag tycker ändå att man borde ha som målsättningatt ha detta klart till . Den nya regeringenhar talat om att man skall ge möjlighet till olikaadministrativa lättnader osv. Jag får då säga att jaghade väntat mig att man skulle få göra ett försök närman nu ändå arbetat i stort sett i fyra månaderunder en projektorganisation i medrepresentanter för , kommunen iform av primärvårdsnämnd -- den 1 januariändrades den till sjukhusnämnd i de olikakommunerna -- och dessutom försäkringskassan.Jag vet inte hur jag skall uppfatta statsrådet. att det inte finns någon möjlighet attstarta projektet, eller kommer det att startassenare?Anf. 139 Statsrådet ():Herr talman! Mitt svar innebär att väljer man enlösning som liknar den de andra väljer, även ettkommunalförbund mellan ochkommunen, skulle man kunna komma med redan iden första fasen tillsammans med andra kommuner.Men väljer man att vidhålla sina ursprungligalösning -- det tyder de senaste rapporter som jag harfått på -- krävs ytterligare beredning, somsocialdepartementet gärna hjälper till med. Jag kannämna i detta sammanhang att det inte bara ärregeringskansliets jurister som hävdar att denursprungliga tanken innebär en mycketsvårframkomlig väg utan den bedömningen delas,såvitt jag förstår, även av Kommunförbundetsjurister.Mitt svar är: Om intresset finns, vilket jag tror attdet gör, för att ta ytterligare steg som går längre änvad som föreslagits i flertalet modeller är vi bereddaatt hjälpa till, men det kommer i så fall att krävasmer juridiskt arbete.Anf. 140 ():Herr talman! Statsrådet säger: ''Om intressetfinns -- -- --.'' Vi vet ju att det finns. Sedan talarstatsrådet om att det krävs en ny beredning. Hurlång tid räknar man med att det skall behövas innanprojektet kan komma i gång?Anf. 141 Statsrådet ():Herr talman! Tidpunkten för när det kan komma igång är det svårt att ange. Däremot kan jag försökagöra en bedömning av hur det kan krävasinnan vi kan redovisa, tillsammans med parterna,den juridiska tekniken. I så fall skulle man kunnaåterkomma till i höst.Anf. 142 ():Herr talman! Det finns ändå, statsrådet, enprojektorganisation som har arbetat med frågan.Har statsrådet sett på projektorganisationensarbete samt de möjligheter som ändå finns och somborde kunna utvecklas i ett försöksprojekt?Anf. 143 Statsrådet ():Herr talman! Problemet är att enprojektorganisation av den typ som nämner förstås är en nödvändig förutsättningför ett lyckosamt arbete, men det är inte tillräckligt.Det krävs också att den stämmer med svenska lagaroch bestämmelser. Det är en sak som inte minstriksdagen är mån om.Anf. 144 ():Herr talman! Kan jag ändå dra den slutsatsen attstatsrådet är positiv, att arbetet bereds så fort sommöjligt för att projektet skall kunna startas senareunder 1993 eller 1994 och att man fråndepartementets sida är beredd att hjälpa till meddet projekt som håller i? Är deträtt uppfattat?Anf. 145 Statsrådet ():Herr talman! Det är rätt uppfattat. Dessutom ärdet min bedömning att man borde, om parterna ärintresserade, kunns komma i gång under 1993.Överläggningen var härmed avslutad.23 § Svar på fråga 1991/92:378 omreklamsändningar i närradioAnf. 146 Kulturminister ():Herr talman! von der Esch har frågatstatsrådet vilka åtgärder hon avseratt vidtaga för att undanröja de hinder som påmyndighetsnivå reses mot reklamsändningar inärradio. Han har därvid hävdat att närradiolagensförbud mot reklam står i strid medyttrandefrihetsgrundlagen. Arbetet inomregeringen är så fördelat att det är jag som skallsvara på frågan.Reklamförbudet i närradiolagen strider enligt minmening inte mot yttrandefrihetsgrundlagen. Dennauppfattning gav jag uttryck för redan iinterpellationsdebatten om enberedning om tråd- och etermedierna m.m. I övrigtbör noteras att om reklamförbudet överträds, kanförbudets grundlagsenlighet bli föremål förnärmare domstolsprövning, varför jag inte finnerskäl att diskutera frågan ytterligare.Avslutningsvis vill jag nämna -- som jag gjorde äveni interpellationsdebatten -- att regeringen avser attunder juni månad lägga fram en proposition omlokala, reklamfinansierade ljudradiosändningar. Idenna proposition kommer frågan om reklam inärradion att behandlas.Anf. 147 ESCH (m):Herr talman! Jag ber att få tacka för svaret. Jagförstår att statsrådet inte vill diskutera fråganytterligare. Det var också därför som jag ställdefrågan till justitieministern, eftersom jag ser dettasom en rent juridisk fråga.De finns inte något juridiskt stöd för att hävda ensådan inskränkning av yttrandefriheten så som härgörs. Det står i strid med grundlagen. var ledamot av KU framhöll hon, vilketutskottet bekräftade, att reklamförbud uteslutandefår användas mot public service-kanaler. Utskottetuttalade då att reklamförbudet gällde bara SverigesRadio.En inskränkning av yttrandefriheten får bara skeom det föreligger särskilt viktiga skäl, som det heteri lagen. Detta skall tillämpas med stor restriktivitet,och inskränkningen får framför allt aldrig gå utövervad som anges i motiven till lagtexten.Men radiolagens reklamförbud uppfyller inte någotav dessa rekvisit. Det förtjänar att påpekas attstatsrådet över huvud taget inte nämner någontingom förarbetena, som om förarbetena inte speladenågon roll, trots att de är helt avgörande förtolkningen.Att under dessa förhållanden hävda förbudetslegalitet undergräver helt medborgarnasförtroende, inte bara för lagarna utan också förpolitikerna.Den 6 februari, när vi senast diskuterade dennafråga, yttrade statsrådet att det var helt klart attstatsrådet, när hon kom till departementet,upptäckte att yttrandefrihetslagen var på gång ochatt det skulle införas ett reklamförbud. Hon blev dåalldeles förskräckt, enligt protokollet. Men det harju inte hänt någonting. Reklamförbudet finnsfortfarande kvar. Jag menar att det är kusligt attuppleva hur man här i dribblar medgrundlagen när man befinner sig i en trängdsituation.Anf. 148 Kulturminister ():Herr talman!