prot · GG0933 · 1992-11-27 00:00:00 — I boken beskrivs på ettganska bra sätt, tycker jag, varför det är bra för denhär flickan, , som alltså numera bor iSverige, att inte bara kunna tala svenska utan ocksåarabiska. Hon berättar här om hur hon kommertillbaka till sitt hemland och får träffa sina kusineroch andra släktingar och hur värdefullt det är förhenne att då kunna kommunicera med dem överhuvud taget. Det hade inte vara möjligt om hon intehade kunnat sina föräldrars språk utan bara lärt sigsvenska. Jag tycker att det är en bra illustration,och jag vill gärna rekommendera attläsa denna bok om han behöver argument inom sitteget parti när det gäller att tala om varför det härmed hemspråk är viktigt.Trots allt uppfattade jag så, att haninsåg att hemspråk var viktigt. Han uttryckte oroför att det i ett stort antal kommuner inte fannsnågon hemspråksundervisning för de härföreskolebarnen. Det uppfattar jag som ett stortframsteg eftersom jag tidigare, när jag har möttnydemokrater i debatter om detta, ofta har hörtkritik för att man över huvud taget bedriverhemspråksundervisning.Nu hade två uppslag till hur man skullekunna bedriva denna verksamhet billigare. Det enavar att lägga ut den på föreningar. Det är nog alltföroptimistiskt, menar jag, att tro att föreningar skullekunna ge hemspråksundervisning till barn iförskoleåldern. Jag vet inte om själv hareller har haft barn i förskoleåldern. Men jag harhaft några, och har ännu en liten kille som inte ärmer än . Tanken att han skulle åka iväg till föreningar för att lära sig någonting --hemspråket har han ju med sig gratis, men i dettafall någonting annat -- känns mycket konstig ochverklighetsfrämmande.Dessutom är det så, att bägge språken behövertränas parallellt i vardagen. Skall man skickabarnen till föreningar för lektioner, nästan i skolansmening, blir det en helt annan sak. Det ärnaturligtvis inte en lämplig form för de härförskolebarnen.Till detta kommer att Ny demokrati ju också driveren kampanj för att kraftigt skära ned stödet tillföreningslivet i . Ett av era förslag för attsanera svensk ekonomi är att ta bort 4 miljarderkronor från det föreningsliv som nuhoppas skall göra mycket stora insatser för attt.o.m. klara av hemspråksundervisningen förförskolebarn. Politiken hänger inte riktigt ihop.Jag blir inte heller särskilt imponerad av det andraförslaget, närmligen att personer som mottarsocialbidrag eller arbetslöshetsunderstöd skulleägna sig åt hemspråksundervisning. Det är nog attunderskatta de pedagogiska krav som ställs för skall kunna lära förskolebarn hemspråk.Jag tror alltså att inte är särskilt välförankrad i verkligheten med de bägge förslag somhan framförde här från talarstolen.Anf. 19 ():Fru talman! Till socialministern vill jag först sägaatt jag är mycket glad för att jag har gehör för bl.a.önskemålet om lagstöd för hemspråk, och för attsocialministern på nytt understryker hur viktigt detär med de nationella målen.Men vad jag inte kan förstå är att det skall dröja sålänge innan vi får se det här förslaget om lagstadgadrätt till barnomsorg. Uppenbarligen harsocialministern lyckats bättre på åtminstone ettannat område. ladesocialministern fram en proposition ombostadsanpassningsbidrag, och i den propositionenfinns det en utmärkt argumentering för att detbehövs en särskild reglering på det här området.Fru talman! Ett kort citat från propositionen: I ochmed att statsbidraget till bostadsanpassningförsvinner kommer förordningen omstatskommunalt bostadsanpassningsbidrag attupphöra och därmed kommer verksamheten medbostadsanpassning att helt och hållet vara enoreglerad verksamhet. Vi kan jämföra detta medbarnomsorg och hemspråksundervisning, som vitalar om . Jag fortsätter att läsa urpropositionen: Med hänsyn tillbostadsanpassningens roll inom äldre- ochhandikappomsorgen anser jag detta inte varagodtagbart. Kommunerna bör därför genom ensärskild reglering ges skyldighet att svara förbostadsanpassningsverksamheten.Denna argumentation är direkt överförbar tillbarnomsorgen i allmänhet, och speciellt när detgäller barn med behov av särskilt stöd för sinutveckling. Varför kan inte i denhär frågan övertyga sina kolleger i regeringen medsamma kraft som i frågan ombostadsanpassningsbidraget? Jag riktar en rakuppmaning till : Lägg framförslaget om rätt till barnomsorg! Det finns enmajoritet i för det.Sedan vill jag säga några ord till . Jagundrar vilken kunskap har ombarnomsorgen, med tanke på de uttalanden somhan gjort i dagens debatt. För de storaspråkgrupperna i barnomsorgen handlarhemspråksstödet till största delen om att organiseraen verksamhet där språket finns i barnetsmiljö, genom tvåspråkiga grupper med tvåspråkigpersonal. Att tala om undervisning i språk när detgäller barnomsorgen tyder på att är kvari förra fredagens interpellationsdebatt omundervisningen i skolan. Man undervisar inte ispråk i barnomsorgen. Som barn bör man vistas i enmiljö där ens hemspråk talas.Anf. 20 (nyd):Fru talman! Jag återkommer till våra förslag om attta fram fler ekonomiska metoder, eller attåtminstone pröva fler metoder. När jag nämnde attverksamheten skulle kunna bedrivas av föreningaravsåg jag äldre barn, i slutet av föreskoleperioden.Jag menade givetvis inte barn som är två, tre -- möjligen fem och . Enligt minakällor finns det möjlighet att pröva modellen medföreningar som går in med sin verksamhet. Detfinns barn som inte får möjlighet till hemspråksstödpå grund av långa köer. Vi skulle då kanske slippaköerna. I är det fler barn som önskarhemspråksstöd än som får det.Jag förväxlar inte hemspråksstöd medundervisning. Det är ju inte fråga om undervisning,och därför påpekar jag att det finns en radarbetslösa pedagoger som mycket väl uppfyllerkraven för att kunna hjälpa till i denna verksamhet.Om hemspråksstödet tas bort från frihetsmålen,vilket Socialdemokraternas företrädare vill,kommer man ute i kommunerna att undra vad detär för stat som vi håller på att skapa. Det måste fåfinnas möjlighet att pröva olika metoder. Den härstorebrorsmentaliteten trodde jag att vi hadelämnat för friheten att i så stor utsträckning sommöjligt se möjligheter till nya lösningar.Varje barn kostar samhället pengar, och då skalldessa pengar också ge resultat. Med tanke på attpengar läggs ut på annan verksamhet som inte gerresultat, skulle det väl vara positivt om vi kundeanvända dessa resurser. Jag hade hoppats på etterkännande.Anf. 21 ():Fru talman! Varje barn kostar pengar. Jag tyckeratt varje barn skall få kosta pengar. Barnen är judem som vi bygger vår framtid på.Jag är litet orolig över att vi i den stora debatten omarbetslöshet och bostadspolitik tappar bortdiskussionen om barn, om barn som har det väldigtsvårt. revisorer har lämnatriksdagen en skrivelse, i vilken de begär en översynav hela invandrarpolitiken. Det sägs i skrivelsen attförutsättningarna är annorlunda och att vi nu leveri en annan värld. I skrivelsen tas egentligen endastde frågor upp som gäller vuxna. Jag vet inte omman medvetet eller omedvetet har glömt bort attdet också finns barn och ungdomar.Jag vill skicka med socialministern att vi, när vitalar om dagens allvarliga problem, inte får glömmabort de här små grupperna av invandrarbarn som iförskolan behöver stöd och trygghet för att iframtiden bättre kunna leva i det här samhället.Claus Zaar sade att det kommer att frågas omvilken stat det är som vi skapar. Det är interiksdagen som skapar staten, utan vi människorsom lever i samhället med de valfrihetsmål som vihar.Det är kanske dags att klarlägga de nationellamålen, precis som sade. Viskall ställa krav på kommunerna attkonkret redovisa sina planer när det gäller att gebarnen möjlighet till en bra framtid. Dessa barnbehöver allt det stöd och all den hjälp som går attfå från samhällets sida.Anf. 22 ():Fru talman! Förändringarna som skall börja gällafr.o.m. är också kopplade till denorganisatoriska förändring som sker i många avvåra kommuner. Många beslut skall fattas istadsdelsnämnder och kommundelsnämnder istället för i kommunfullmäktige. Det ställernaturligtvis större krav på spridning av kunskaper idessa frågor. Jag välkomnar all diskussion i dessafrågor. Det behövs många fler människor påbarrikaderna för att få människor att sätta sig in ide här frågorna.Det projektstöd som delats ut är bra. Jag sergärna att ytterligare stöd lämnas tillinvandrarorganisationerna -- gärna i form avveckoslutsverksamhet och sommarverksamhet förinvandrarbarn -- som ett komplement tillhemspråksstödet, som skall finnas i förskolan. Detär nämligen viktigt att man också får lustbetonadeupplevelser, och där hemspråket finns som ennaturlig del. Jag känner till barn som har haftmöjlighet att åka på semestervistelse i föräldrarnashemland. Där har de både fått träffa släktingar ochsett hur språket fungerar i ett samhälle där alla talardet språket. Man blir helt enkelt mer motiverad attanvända hemspråket när det är mer accepterat ochnär man ser att språket fungerar i andrasammanhang, inte bara i hemmet och ibarnomsorgen.Jag vill avsluta med att återkomma till fem- ochsexåringars hemspråksträning i förskola. Under detfemte och sjätte levnadsåret förbereds barnen införskolstarten, och då krävs det pedagogiskakunskaper. Visserligen har jag själv varken gått iden svenska förskolan eller skolan, men tack varemina erfarenheter genom mina barn och barnbarnföreställer jag mig att det är så. Hur mångamedlemmar i invandrarorganisationerna harsådana kunskaper?Anf. 23 Socialminister ():Fru talman! När det finns nationella mål bör deockså, som sagt var, ha stöd i en lagreglering. citerar förslaget tillbostadsanpassningslag, som har precis dennagrund. var läget litet annorlunda där än när detgäller barnomsorgen, därför att om vi bara hadeavstått från bidragsförordningen på det härområdet hade det inte funnits något lagstöd alls förbostadsanpassning. Däremot finns det redan i dagen viss lagreglering av barnomsorgen inom ramenför socialtjänstlagen. Den behöver alltså skärpas,och jag hoppas, som jag också har sagt tidigare,återkomma med ett förslag till såsmåningom.Claus Zaar återkommer till sitt förslag om attföreningar skall bedriva verksamhet för fem- ochsexåringar. Jag kan bara instämma i deinvändningar som hade mot dennatanke. Det krävs alltså pedagogisk förmåga ochpedagogiska kunskaper. säger också attarbetslösa pedagoger kunde göra insatser. Det äralldeles utmärkt; om det finns arbetslösa pedagogerkan de få anställning och bedriva verksamheten.Men att de skulle uppbära arbetslöshetsunderstödoch sedan ägna sig åt den verksamhet som de harutbildning för vore en konstig ordning. Det ärbättre att de ägnar sig åt de jobb som de har och fårlön för det.Det är litet svårt att kommentera i övrigt. Han säger att det enligt hans källorfinns föreningar som skulle kunna bedrivaverksamhet. Hurskall de kunna klara det, när ni i Ny demokrati villdra in pengar för dessa föreningar? Ett av erahuvudförslag är ju att det skall göras mycketkraftiga ingrepp i bidragen till föreningar av olikaslag. Ni vill ta eller mer fråndessa föreningar, skrev iAftonbladet . Man kan inte både börjaställa krav och förlita sig på att de skallåstadkomma resultat i samhället och taifrån dem de resurser som de har för attbedriva den verksamhet som redan finns. Jag trorinte att det räcker med mer pengar till föreningarnaför att de skall kunna ta över den här uppgiften.Jag har framför allt svårt att förstå vad emot att den här verksamheten bedrivs inomramen för förskolan, där den fungerar mycket väl,där det känns naturligt för dem som är verksammaatt bedriva undervisning i hemspråket och i svenskaparallellt och där barnen får lära sig de två språkensamtidigt och på det sättet lära sig hur de fungerari samma miljö. För de här små barnen är det oftaviktigt att veta hur man använder språket för attbeskriva situationer, vad olika saker heter på olikaspråk, och därför är just parallelliteten mycketviktig för att de skall bli tvåspråkiga, vilket är måletför hemspråksundervisningen i förskolan.Claus Zaar säger att man inte skall ta bortfrihetsmålen. Nej, det skall i högsta grad finnasfrihet för människor -- men inte för kommuner. Omvi nu har en starkt decentraliserad struktur, medstor egen beslutsrätt för kommunerna, iblandt.o.m. kommundelsnämnder ellerstadsdelsnämnder, är det viktigt att vi talar om vilkamålen är och vilken verksamhet som skall bedrivas.Jag tycker också att man skall lämna stor frihet åtkommunerna att utforma verksamheten konkret.Men tanken kan inte vara att vi skall avskaffa alllagstiftning och säga till kommunerna att de fårbedriva vilken verksamhet de vill.Vi måste upprätthålla en viss standard överallt iSverige. Man skall kunna flytta från en kommun annan och veta att det finns skola för barnen ochbarnomsorg för de minsta barnen, att det finns enviss klass, en viss standard på det som erbjuds, menmed stor frihet för kommunerna att inom ramen förde mål vi sätter upp utforma verksamheten. Detskall vara den kommunala friheten. Förmänniskorna är det frihet att ha tillgång till denservice som de behöver, t.ex. hemspråksstöd för desmå invandrarbarnen i förskolan.Anf. 24 ():Fru talman! Det är bra att socialministern ännu engång understryker vikten av nationella mål ochlagstöd till barnomsorgen. Det är bra att vi har ensocialminister som är kunnig, engagerad ochvältalig. Men med tiden blir människor som vill sehandling och resultat otåliga. Att noga följa frågan,som i sitt interpellationssvarsäger att han skall göra, är nog bra, men det räckerinte -- att handla är mycket bättre.Det är många som runt om i landet väntar på enhandikapproposition, en proposition om enbarnombudsman och en proposition ombarnomsorgslag. Det är många som väntar på attsocialministern skall ta ett initiativ när det gällerflykting- och invandrarbarnens rätt tillhemspråksstöd. Frågan är hur länge vi skall vänta.Jag ser ett uppenbart problem för BengtWesterberg att vara socialminister. Han sköter detsociala, och finansministern sköter finanserna.Folkpartiet är hemsökt av det som påpsykologspråk brukar kallas för dubbla budskap.Bengt lovar, och skärned. Mottagaren av så dubbla budskap blirförvirrad och besviken och till slut heltointresserad. Jag vet inte om det är det som är påväg att drabba , men det ser så ut.Bengt är barnens talesman i regeringenoch har verkligen velat axla den ansvarsfullauppgiften. Så har i alla fall jag uppfattat det. Mensocialministern får aldrig glömma att det alltid ärhandlingen som räknas, inte de vackra orden.Tyvärr tenderar ord att blivackrare och vackrare , utan attnågonting mer händer.Är det så att -- han antyddenästan det i sitt tidigare inlägg -- inte får genomföradet som han har utlovat på barnområdet och påhandikappområdet? Ju mer jag lyssnar, desto merövertygad blir jag om att han har hamnat i felsällskap. Det finns en majoritet i fören lagstiftad rätt till barnomsorg.Anf. 25 (nyd):Fru talman! ville här gå in påföreningsstödet och den förändring av detta som viönskar. Vi är ju alla -- även --medvetna om att ekonomin i kräveråtstramningar. Då får alla bjuda till, på allaområden, och ingenting kan undantas. Vi anser dåatt en möjlighet är att rationalisera föreningarnasarbete, vilket innebär att verksamheter i föreningarmåste omprövas. Det är självklart.När det gäller hemspråksstödet ochhemspråksundervisningen finns det en koppling.Riksdagens revisorer har gjort en undersökning,som visar att av barnen går i svensk klass ochatt man har 85 olika språk. Vi måste alltså hitta nyametoder, när det här området har så storomfattning.Det är möjligheten att tillgodogöra sigundervisningen som är grunden i verksamhetenmed dels hemspråksstöd, delshemspråksundervisning. Det är invandrarelevernasmöjligheter att tillgodogöra sig en bra undervisningsom avgör om de , eftergenomgången utbildning, kan komma in på densvenska arbetsmarknaden.Vi bör observera att en tredjedel av barnen ifamiljer där det finns en invandrarförälder inte harnågot annat hemspråk än svenska. Dettapresenteras i revisorers rapport. I såmånga familjer har alltså både föräldrarna ochbarnen prioriterat svenskan.Det är trots allt svenska språket som skall varamålet när det gäller möjligheten att lyckas på vårarbetsmarknad. Jag tror att vi måste hitta nyametoder framöver. Vi kan inte fortsätta i sammafotspår när en verksamhet är så resurskrävande.Anf. 26 Socialminister ():Fru talman! är missnöjd meddet konkreta handlandet från min sida. Det kanhon möjligen vara, men så dåligt är det väl inte.Handikappropositionen är på väg -- den ligger hoslagrådet. Lagrådet har haft mycket att göra underhösten, bl.a. genom arbetet med , ochdet har gjort att arbetet medhandikappropositionen har bromsats. kommer under denna eller attbehandla handikappropositionen, och sedankommer den till riksdagen.Vi bereder ärendet om barnomsorgslagen inomregeringen, och jag har sagt att jagräknar med att återkomma med ett förslag i höst.Vi skall naturligtvis följa utvecklingen vad gällerhemspråksstödet och se om det är motiverat mednågra speciella åtgärder. Jag har också aviserat enproposition om en barnombudsman , såden kommer också.Jag blir inte så imponerad när jag ser vad minaföreträdare gjorde på det här området.Hemspråksstödet försämrades. Statsbidragen ladesom , och vi har sett att det har letttill minskade insatser. Det förslag tillbarnomsorgslag som själv togfram låg ju bara och samlade damm påSocialdepartementet när jag kom dit. jobbar viåtminstone aktivt med det här förslaget.Handikappropositionen hade kanske inte kunnatläggas fram tidigare. Men arbetet bromsades längeav att den socialdemokratiska regeringen hade getts.k. nolldirektiv till , vilketnaturligtvis var helt orimligt. Det kommer attinnebära en reform som kostar ganska mycketpengar, ungefär en och en halv miljard kronor.Takten har kanske inte varit tillräckligt snabb, menden har inte varit långsammare än vad den varunder den tidigare regeringsperioden. Vi har efterregeringsskiftet snarare satt litet bättre fart.Claus Zaars inlägg från talarstolen har blivit meroch mer svårbegripliga, för att inte säga någotförvirrade. talar han enbart omhemspråksundervisning i skolan, men deninterpellationsdebatt som förs har i varje fall haftsin utgångspunkt i hemspråksstödet i förskolan.Denna fråga undviker . Hanåtervänder i stället till andra saker som han tydligenhellre talar om.Han säger att det är viktigt att barnen lär sigsvenska. Det råder ingen oenighet på den punkten.Jag har den uppfattningen, och desocialdemokratiska deltagarna i debatten har denuppfattningen. Jag tror att alla människor har denuppfattningen. Men poängen är ju att barnen,genom att de får hemspråksstöd, skall kunna blitvåspråkiga och att de genom hemspråksstödetskall kunna hålla kontakt -- ifall detta språk talas ihemmet -- med personer i deras tidigare hemland.Jag talade om den marockanska flickan, som fickkomma hem till och träffa alla sinakusiner. Det var naturligtvis en oerhörd fördel atthon kunde tala med dem på deras språk, annarshade de kunnat titta på varandra, men inte tala medvarandra. Det hade naturligtvis varit mycketmycket sämre.Visst är det en stor fördel om vi kan utnyttja dennamöjlighet att få fler tvåspråkiga personer i Sverige.Jag tror faktiskt att det gör dessa personer ännumer konkurrenskraftiga på arbetsmarknaden, omvi nu skall se så långt fram i tiden, som ute efter. Det är bra att kunna svenska, men detär ännu bättre att kunna något språk vid sidan omsvenskan. Därför är det viktigt att man fortsätter attslå vakt om hemspråksstödet i förskolan.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1992/93:29 om BalticCable-projektetAnf. 27 Näringsminister ():Fru talman! Per Stenmarck har frågat mig om dets.k. Baltic Cable-projektet.Jag vill inledningsvis informera Per Stenmarckföljande om Baltic och regeringenshandläggning av koncessionsfrågan.Det s.k. Baltic omfattar dels en 24mil lång sjökabel mellan Skåre i Trelleborgskommun och i , dels en 5,5 kmlång kabel från stranden vid Skåre till Hermanstorpi kommun och därefter en 12 km långluftledning till i kommun.Regeringen beslutade omkoncession för ledningsprojektet. Beslutet innebäratt fick tillstånd att dra fram och,t.o.m. Regeringen konstaterar ibeslutet att den ansökta verksamheten är förenligmed hushållningsbestämmelserna i 2 och 3 kap.naturresurslagen (NRL).Regeringen fann att projektet inte kundeantas få en sådan betydande omfattning, eller bli aven sådan ingripande beskaffenhet, att entillåtlighetsprövning enligt 4 kap. 2 § NRL bordeske.Den planerade kabeln för överföring av el mellanSverige och ger väsentliga fördelar förelförsörjningen i . De svenska ochtyska elproduktionssystemen är sammansatta påolika sätt och kan genom kabelns tillkomstutnyttjas mer effektivt. Det svenskaproduktionssystemet har en stor andel vattenkraft,medan det tyska produktionssystemet är heltvärmekraftdominerat. Bl.a. kommerproduktionsanläggningar i att kunnautnyttjas som bl.a. reservkapacitet i det svenskasystemet vid t.ex. torrår. Det kan därför bli möjligtatt senarelägga investeringar i nya svenskaproduktionsanläggningar. Baltic Cablesöverföringskapacitet innebär vidare attelförsörjningen i förstärks, vilketökar driftsäkerheten i det svenska systemet.Under beredningen av Baltic Cableskoncessionsansökan har ett omfattande samråd ägtrum. i föreslog i dettasamråd bl.a. en sträckning av luftledningen mellanVästra och Hermanstorp som frånintrångssynpunkt var förenlig med en god natur-och kulturmiljövård. I företagetskoncessionsansökan som den slutligen utformatshar dessa synpunkter beaktats. Hänsyn har tagitstill både natur- och kulturmiljövården. Detta haräven tillgodosetts i det koncessionstillstånd somregeringen meddelat Baltic Cable AB.Regeringens och övriga myndigheters prövning haralltså varit omfattande och har inneburit att olikaintressen vägts mot varandra.Baltic innebär den längstamarkförlagda kabeln av denna kapacitet i världen.Andra jämförbara kablar är kablarna mellan denorra och södra nyzeeländska öarna ochförbindelsen mellan och Finland.Om en likströmsledning med en kapacitet på 600MW skall läggas i mark längs en sträcka av 12 kmmåste skarvning av kabeln ske. Det är naturligtvistekniskt möjligt att göra sådana skarvar. Ipraktiken innebär förfarandet dock både tekniskaoch ekonomiska begränsningar för kabelnstillgänglighet, verkningsgrad och driftsäkerhet. Detär bl.a. detta som regeringen beaktat vidprövningen av tillståndet till Baltic Cable-projektet.Under samrådsprocessen justerades projektet i ettflertal avseenden; bl.a. förlängdes den sträcka somledningen läggs i marken till jämfört medursprungligen planerade . Därmed kommerledningen den första sträckan från stranden tillHermanstorp att i sin helhet förläggas i marken.Markläggningen görs helt utan skarvningar avkabeln. Detta kan möjliggöras genom att kabelndras upp på land från ett fartyg. Detta är i sig ettmycket avancerat tekniskt projekt och av enstorleksordning som inte tidigare genomförts.En fortsatt markförläggning av ledningen fram tillVästra skulle innebära ett stort antalkomplicerade skarvningar, oavsett vilken typ avkabel som används. Större delen av de problemsom kan uppstå i en markförlagd kabel kanhänföras till skarvarna. Den hantverksmässigttillverkade skarven är oftast den svagaste punktenvid drift av kabeln. Detta har kunnat konstateras ibl.a. andra likströmsprojekt som mellan och och i delikströmskablar som lagts i Nya Zeeland.Kraftledningens påverkan av landskapsbilden varen viktig fråga vid regeringens prövning. Som jagnyss nämnde förlängdes den markförlagda sträckanredan under det första samrådsförfarandet, så attluftledning helt undviks på det känsliga området vidkusten. För att ytterligare begränsa påverkan avlandskapsbilden föreskrev regeringen ikoncessionsbeslutet bl.a. att ,genom att avtal träffas med , totalt settskall reducera antalet luftledningar inom deberörda kommunerna. Detta skall ske genom attför varje ny luftledningsstolpe som sätts upp skalltvå befintliga monteras ned inom de berördakommunerna.