prot · GG0945 · 1992-12-15 00:00:00 — De är så långa att man kan snubbla på dem.Jag tror att det är det bästa sättet att bidra till enökad harmonisering av skattelagstiftningen iEuropa.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )18 § och immaterialrättenFöredrogslagutskottets betänkande1992/93:LU17 och immaterialrätten(prop. 1992/93:48).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut skulle fattas . )19 § Leksakers säkerhet och farligalivsmedelsimitationerFöredrogslagutskottets betänkande1992/93:LU18 Leksakers säkerhet och farligalivsmedelsimitationer (prop. 1992/93:111).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut skulle fattas . )20 § Personlig skyddsutrustning för privatbrukFöredrogslagutskottets betänkande1992/93:LU19 Personlig skyddsutrustning för privatbruk (prop. 1992/93:112).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut skulle fattas . )21 § Ändringar i marknadsföringslagen medanledning av , m.m.Föredrogslagutskottets betänkande1992/93:LU20 Ändringar i marknadsföringslagenmed anledning av , m.m. (prop.1992/93:110 och 1992/93:75 delvis).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut skulle fattas . )22 § betänkande1992/93:LU21 Paketresor (prop. 1992/93:95).Anf. 166 ():Fru talman! I det här betänkandet behandlasutvidgad resegaranti. Resegaranti är bra. Den ärbra när svenska medborgare åker till fjärran land.Om resebyrån råkar i betalningssvårigheter närresenärerna befinner sig utomlands kan de genomdenna garanti komma åter till hemlandet.Utökningen gäller bl.a. färjeförbindelser mellanSverige och . I motion L9 har jag föreslagitett förtydligande av propositionen, eftersom det iden finns oklarheter. Enligt propositionen skallresegaranti gälla vid färjeförbindelser från Sverigetill , medan det i har fattats ettbeslut om att resegaranti inte gäller den omvändaordningen, dvs. vid resor från till Sverige.Vad jag har förstått tycker utskottet som jag, mendet är svårt att förstå vad utskottet menar. På s. 8 ibetänkandet står det:''Utskottet anser för sin del att sådana resor som ihuvudsak innebär en transport från en plats till enannan, oavsett om hyttplats eller sovvagn ingår iresan, bör falla utanför lagens tillämpningsområde.I princip skall således traditionell linjetrafik varaundantagen. Utskottet vill dock inte utesluta attvissa researrangemang, trots att resan går mellantvå bestämda orter, ändå skall omfattas av lagen,därför att de typiskt sett är avsedda att tillfredsställaintressen av turist- eller rekreationskaraktär. ''Utskottet tycker således att det här borde rättas till,men talar inte om hur. I hemställan avstyrks heltenkelt motionen. I det här huset har vi ju fått läraoss att leva med avstyrkta motioner, men det ärmindre vanligt att utskottet instämmer iandemeningen och sedan avstyrker utan att hänvisatill vad som skall göras.Någon måste väl åläggas att göra något om man villfå en ändring till stånd. Varför inte t.ex. föreslå attregeringen talar med den finska regeringen, så får likartade förhållanden i de två nordiskaländerna? Risken är annars att alla resor kommeratt säljas från , även om man åker på ettannat sätt.Av vilken anledning man än företar en resa bordedetsamma gälla om resan går --eller omvänt.Fru talman! Jag har inget yrkande. Jag vill i ställetgärna veta vad utskottet vill göra. Man hålleruppenbarligen med mig om motionens innebörd,men man vill inte föreslå någon åtgärd. Jag ärmycket intresserad av vad man avser attåterkomma med. Enligt det uttalande som görskommer det uppenbarligen inte att händanågonting. Bedömningen blir inte speciellt bra,utan det blir utlämnat till godtycke.Anf. 167 PER STENMARCK (m):Fru talman! I lagutskottets betänkande nr 21behandlar vi ett EG-direktiv om s.k. paketresor.Förslaget i propositionen innebär ett förstärktskydd för konsumenterna på reseområdet. Det ärockså ett led i det pågående arbetet med attuppfylla åtaganden inom ramen för EES-avtalet.Lagförslaget innehåller bl.a. regler med krav påinformation till resenären vid självamarknadsföringen av en paketresa, i samband medatt avtal träffas och inför avresan. Förslagetinnehåller också regler som begränsar en arrangörsrätt att höja priset för en resa. Priset får t.ex. intehöjas före den avtaladeavresedagen. Om priset skall ändras tidigare är detklart reglerat i lagen vilka förutsättningar som skallgälla.I lagförslaget definieras begreppet paketresa. Föratt en resa skall vara en paketresa måstearrangemanget innehålla minst två av de trekomponenterna transport, inkvartering eller annanturisttjänst som utgör en -- som det heter -- inteoväsentlig del av arrangemanget. Ytterligare ettkrav är att arrangemanget skall gälla minst 24timmar eller innehålla övernattning. Dennadefinition är viktig på grund av den koppling tillresegarantilagen som görs. Det framgår att innanman börjar marknadsföra en paketresa som mansäljer skall man ställa säkerhet hosKommerskollegium.Det är just denna definition och denna kopplingsom har reagerat mot i sin motion.Han menar att resor inte bordeutgöra paketresor med de krav på garantier som detinnebär.Låt mig säga att det är just detta som har lett framtill de markeringar som lagutskottet nu gör i sinskrivning och som är avsedda att utgöraförtydliganden i förhållande till propositionen. Jaginledde med att konstatera att det rör sig om ettEG-direktiv som vi skall omsätta i svensklagstiftning. Detsamma gäller naturligtvis för deandra länderna som har undertecknat EES-avtalet,bl.a. I färjetrafiken mellan ochFinland kan det uppstå en del problem, som WiggoKomstedt talar om. Mycket talade också tidigareför att vi i propositionsskrivningen riskerade olikatolkning av samma direktiv i de olika länderna. Dethar lagutskottet försökt undvika. Vi menar att detnu bör vara möjligt att tolka direktivet på sammasätt i de båda länderna.Inom ramen för det nordiskalagstiftningssamarbetet har diskussioner förts ävenom detta EG-direktivs överförande till denationella lagarna i . villatt den skall tala med denfinska. Låt mig säga att vid de kontakter som jag hade med sade man kommer att fortsätta att följa utvecklingen avden här lagen. I detta arbete kommer det att varasjälvklart med förnyade kontakter med bl.a.Finland men också med och , medvilka länder vi också har ett motsvarandefärjeutbyte. Detta bör kunna undanröja demissförstånd som eventuellt kan finnas.Om man lägger samman den markering somlagutskottet har gjort -- som jag utgår ifrån attriksdagen ställer sig bakom -- och det fortsattaarbetet, anser jag att frågan skall kunna lösas.Skulle detta ändå inte ske har man att ta till denmöjlighet som alltid finns när det gällertillämpningen av EG-direktiv då två EFTA-staterär inblandade. Man kan begära ett tolkningsbeskedfrån den nyinrättade EFTA-domstolen.Fru talman! Jag ber att med det anförda få yrkabifall till hemställan i lagutskottets betänkande idess helhet.Anf. 168 ():Fru talman! Jag har inga invändningar emot PerStenmarcks inledande beskrivning av vad den härpropositionen bl.a. avser att leda till, nämligen detförstärkta skyddet för konsumenten.Per Stenmarck talar om den markering somlagutskottet gör. Den har jag också noterat, menjag har efterfrågat vad denna markering leder till.Den skall uppenbarligen leda till att man skall följautvecklingen. Såvitt jag förstår innebär det att mankommer att börja med att belägga färjetrafikenmed krav på resegaranti. Man skall också dra i gången klagomur ifrån färjetrafikbolagens sida.Därefter skall studera frågan igen. Jagtycker att det är en omvänd ordning. Det vorebättre om riksdag stiftade lagar som är såtydliga att de inte kan missförstås och inte kanskapa problem för enskilda medborgare ochföretag som driver den här typen av verksamhet.Anf. 169 PER STENMARCK (m):Fru talman! Redan i sin inledning undrade WiggoKomstedt vad utskottet vill att det skall hända nu.Han säger att det uppenbarligen inte kommer atthända någonting. I min inledning hänvisade jag tillde kontakter som jag har haft medJustitiedepartementet, av vilka det framgår att mankommer att följa utveckligen av lagen och hafortsatta kontakter med både den finska regeringenoch andra berörda regeringar för att försökaåstadkomma den nödvändiga samordningen.Regeringen kommer att ta dessa kontakter.I det här sammanhanget är det egentligen inte densvenska eller den finska lagen som är intressant,utan det är tillämpningen av ett EG-direktiv i deolika länderna. Jag kan inte se annat än att det härär ett mycket långtgående tillgodoseende av dekrav som framförs i motion.Låt mig också säga att det inte är direkt ovanligt iEG-länderna att man gör olika tolkningar av ettdirektiv. Det problemet får man lösa inom ramenför de organ som är till för att lösa sådana tvister.Det kommer givetvis att ske även i ett sådant härfall om en sådan situation skulle uppkomma. gör vi bedömningen, som jag sadetidigare, att lagen , med de förtydliganden somär gjorda, bör kunna tolkas på samma sätt i Sverigeoch . Jag tror inte att den situation somWiggo Komstedt hänvisade till skall behövauppkomma.Anf. 170 ():Fru talman! Det är riktigt att detta styrs av EG-direktiv. Det borde emellertid inte innebära att tvånordiska länder som har en sådan lång traditionmed samarbete inte skulle kunna ha sammalagstiftning, oavsett vilken den är. Jag tror inte attnågon i denna kammare kan hålla med om att detär en bra tolkning av EG-direktivet eller avuttalanden av riksdag om man skall kunnaköpa en resa till i på andrabetingelser än om man köper en resa tillHelsingfors i . Tvetydigheterna är inteprecis hedrande för riksdag. Vi borde hasom målsättning att med klara uttalanden tala omvad vi vill.Jag har visat det här betänkandet för flerakolleger, eftersom det ju är rätt så svårt att hängamed i vad som händer i de utskott där man intesitter själv, och det är många kolleger från olikapartier som liksom jag inte förstår vad lagutskottetvill nå fram till. Utskottet säger ja till någontingmen vill sedan inte göra något åt det. Man säger jatill något som man uppenbarligen är införstådd medinte är rätt, med sedan händer inte mer.Fru talman! Vi skall inte förlänga den här debattenunder denna sena kväll. Jag får väl gelagutskottet en ny chans att förtydliga sig.Överläggningen var härmed avslutad.23 § Ändring i jordabalken m.m.Föredrogslagutskottets betänkande1992/93:LU25 Ändring i jordabalken m.m. (prop.1992/93:23).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut skulle fattas . )24 § Ytterligare medel till Sjukvårdens ochsocialvårdens planerings- ochrationaliseringsinstitut för /93Föredrogssocialutskottets betänkande1992/93:SoU11 Ytterligare medel till Sjukvårdensoch socialvårdens planerings- ochrationaliseringsinstitut för /93(prop. 1992/93:114).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut skulle fattas . )25 § Avgifter inom äldre- ochhandikappomsorgenFöredrogssocialutskottets betänkande1992/93:SoU12 Avgifter inom äldre- ochhandikappomsorgen (prop. 1992/93:129).Anf. 171 ():Fru talman! Vi har att behandla ärendet omavgifter inom äldre- och handikappomsorgen.Ärendet är egentligen en följd av det beslut somfattades för beträffande ÄDEL-reformen och i grunden en naturlig följd av denreformen.Vi ställer oss i grunden bakom själva principen skall skilja boendekostnaderna ochkostnaderna för vård och omsorg åt. Den situationvi har är dessutom alls inte rättvis och alls intebra. Personer som bor på ett ålderdomshem ochpersoner som bor på ett sjukhem har väldigtolika ekonomiska förutsättningar, fastän de kanskehar ungefär samma besvär och samma behov avvård och omsorg. Någonting måste därför göras åtdenna situation.Socialdemokraterna kommer ändå att säga nej tillden här propositionen. Varför säger vi då nej? Jo, igrunden är propositionen slarvigt skriven. Det ären samling ganska vackra ord, som beskriver deproblem som jag kommer att ta upp i mittanförande, men som inte föreslår vad som skallgöras åt problemen. Det är nämligen inget annat änvackra ord i både propositionen och betänkandet.Vi socialdemokrater i socialutskottet är emellertidinte ensamma om den här kritiken. Vi hade påutskottet en uppvaktning av företrädare förhandikapprörelsen, NHR, DHR,och också PRO. Jag vet att dessaorganisationer alla hade kritik att rikta mot denutredning vars förslag ligger till grund förpropositionen, nämligen ,som lade fram ett förslag om ett högkostnadsskydd.Den kritik som organisationerna riktade motpropositionen var emellertid inte mindre. Den varsnarare starkare än kritiken mot förslag.Oron är på många sätt berättigad. Jag har självsuttit i , och vi har där settöver situationen, bl.a. de ekonomiska villkoren, förmänniskor med funktionshinder och gjortjämförelser med personer som inte harfunktionshinder. Vi har funnit att det finnspåtagliga skillnader. Den ekonomiska situationenför människor med funktionshinder är generelltsett betydligt sämre än situationen för människorutan funktionshinder.Till detta kommer att SCB har gjort en rättnoggrann genomgång av funktionshindradessituation, vilken har presenterats för inte så mångamånader sedan. Den genomgången ger egentligensamma bild av läget som vår undersökning.Dessutom har det visat sig att skillnaden är stormellan olika kommuner. var skillnadernamellan personer med liknande funktionshinder ochsamma behov så stora som 16 000--omåret.Hurdan är då utvecklingen ? Det är svårt attvara exakt, men enligt Handikapputredningensslutbetänkande och med tanke på den utveckling vikan följa i kommuner och landsting, är det så attskillnaderna inte minskar. Tvärtom pågårfortfarande den utveckling som har pågått undernågra år och som innebär att sociala verksamheteri ökad utsträckning avgiftsfinansieras.Det är ju inte så konstigt egentligen -- vi känner jualla till kommunernas och landstingens ekonomiskasituation. Vi vet också att det finns ett lagstiftatskattestopp, som principiellt sett är oerhörttvivelaktigt, i och med att det innebär eninskränkning i den kommunala självstyrelsen.Detta gör att kommuner och landsting för att klaraden ekonomiska situationen höjer olika avgifter,också avgifter på det sociala området. Dettadrabbar naturligtvis människor som är i behov avsociala insatser -- äldre människor ochfunktionshindrade mer än andra.Eftersom vi socialdemokrater vill att riksdagenavslår propositionen och skickar den tillbaka tillregeringen, vilka punkter är det då vi skulle vilja hanoggrannare belysta? Jo, en sådan punkt ärhögkostnadsskyddet. Det är riktigt som det sägs ipropositionen, att det riktades kritik mothögkostnadsskyddet, men det är viktigt att se eftervad kritiken gick ut på. Ville man t.ex. ta borthögkostnadsskyddet? Som jag har förstått det vardet ytterst få av remissinstanserna som egentligenhade några principiella invändningar mot etthögkostnadsskydd.Den kritik som riktades mot högkostnadsskyddetbestod egentligen av två invändningar.Handikapporganisationerna menade atthögkostnadsskyddet bara tog hänsyn till de äldre,inte till yngre funktionshindrade,funktionshindrade med barn och föräldrar medfunktionshinder. Det påpekades också iutredningen att man inte tog hänsyn till dem. Manborde därför ha undersökt om det är möjligt attgöra någon konstruktion för de grupperna. Kanskebehöver den inte vara likadan. Jag vet inte om detär möjligt, men man har inte ens bemödat sig att seefter om det är möjligt.Man kan också fråga sig vad som skall ingå i etthögkostnadsskydd. Finns allt som skulle behövasmed? Det finns i remissvaren en mängd exempel.Ett sådant exempel är färdtjänsten. Utredningenhänvisade i det sammanhanget till den propositionsom skall komma, men efter vad jag vet är just dendel i lagrådsremissen där det sägs att avgifterna förfärdtjänsten skall överensstämma med avgifternaför övrig kollektivtrafik borttagen. Det vore väldärför lämpligt och riktigt att lägga in ocksåfärdtjänsten i ett högkostnadsskydd. Denutveckling som har beskrivits av bl.a.Handikapputredningen visar ju attavgiftshöjningarna har varitmycket kraftiga speciellt på färdtjänstens område.Avgiftshöjningarna har inte bara följt höjningarnaav avgifter inom kollektivtrafiken, utan den del avtaxiresan som skall betalas har stigit från 15--20 %upp till 25--30 %.Den andra kritiken gäller boendebegreppet. Vadskall räknas som boende på sjukhem, nu närsjukhemmen blir en särskild boendeform? Skallman inte ta hänsyn till de enskilda familjernassituation? Det finns ju ganska många som tillfälligtvistas på sjukhem och har ett eget boende vid sidanom. Det händer också, av olika orsaker, att den enai ett par sammanboende måste flytta till sjukhemoch att den andra parten bor kvar i det andraboendet.Det finns skrivet om det i propositionen, det skalljag säga. Men vad hjälper skrivningarna ipropositionen den enskilde? Vilka garantier gerskrivningarna i propositionen den enskilde? Jag haringenting emot dem, men där finns ingen kraftbakom orden.En annan fråga är om fyrbäddsrum ellersexbäddsrum, som ju inte alls är ovanligt påsjukhemmen, är att betrakta som boende.När det gäller beräkningen av boendekostnader iövrigt, för boende i moderna servicelägenheter ochför ordinärt boende, som är det vanliga för äldre,har vi bruksvärdesprincipen. Men jag undrar om desom förhandlar om bruksvärdesprincipen klarar avatt förhandla om hur hög boendekostnaden skallvara i ett fyrbäddsrum eller ett sexbäddsrum. Dehar i alla fall inte någon erfarenhet av det. Inteheller detta finns beskrivet i propositionen.Däremot finns vissa ekonomiska beräkningar, sombygger på att kommunerna, på grund av att man taröver de särskilda boendeformerna, skall få enintäktsökning på mellan 700 och 900 miljoner.Det redovisas emellertid inte någon analys av vaddessa siffror bygger på. Vad vi kunnat finna när viräknat antalet sjukhemsplatser är att man skullebehöva öka kostnaden för varje plats med 2 000kronor för att komma upp till dessa 700 à 900miljoner kronor. Jag vet inte om den härekonomiska beräkningen är riktig -- jag har intehaft resurser nog att göra en mer noggrannbedömning. Men departementet borde faktiskt hahaft möjligheter att i propositionen presentera vadberäkningarna bygger på. Men den strategi manhaft, dvs. att dessa pengar skall användas för andraändamål, blir kommunerna faktiskt tvungna atthöja hyreskostnaderna med det belopp jag angivet.Det borde vara intressant att få veta hur detta slårför den enskilde individen.Riksdagen har fattat ett beslut om att vi inte skallha differentierade vårdavgifter. Härvidlag har jagingen kritik att rikta mot den borgerligamajoriteten i utskotten men väl mot propositionen.I propositionen talas om kommunernas möjligheteratt fastställa differentierade avgifter, vilket de harpå många områden -- t.ex. i fråga om hemtjänsten.Man blir emellertid vid läsningen inte klok på omdetta även gäller den sjukvård som kommunernabedriver.Vi är inte ensamma om att vara osäkra på den härpunkten. Inte heller i har blivit på det klara med vadsom avses. Han gör emellertid sin egen tolkning ien skrivelse från tillsocialutskottet:''Genom ett förbiseende i utrednings- ochpropositionsarbetet kring de framtida avgifternahar inte de formella förutsättningarna för att ta uten avgift som är relaterad till den enskildes inkomstför insatser enligt hälso- och sjukvårdslagenklarlagts. Enligt vår mening vore det olyckligt omdet efter ett beslut i kvarstår osäkerhetom innebörden av första stycket 26 § HSLbeträffande begreppet ''lika'.Det är angeläget att bestämmelserna nu justeras såatt ingen tvekan råder om att kommunerna kan taut en gemensam och inkomstrelaterad avgift föräldre- och handikappinsatser enligt hälso- ochsjukvårdslagen och socialtjänstlagen. ''Såvitt jag förstår förordar Kommunförbundetdifferentierade vårdavgifter. I utskottet är viöverens om att de regler för avgiftsuttag som nugäller inom vården men naturligtvis också inomsocialtjänsten skall gälla även i fortsättningen. Detskall med andra ord inte bli några nyadifferentierade vårdavgifter som en gånghar sagt nej till. Men detta framgår som sagt inte avpropositionen, som är otydlig på denna liksom påen massa andra punkter.Handikapputredningen hade uppfattningen attfunktionshindrade inte skall behöva betala mer änandra för den service de behöver och att detta skallvara en utgångspunkt när man fastställer avgifternaeller utarbetar avgiftssystem. Så är det inte ,och det är inte heller säkert att vi kommer dithän.Den nu behandlade propositionen har inga förslagsom går i den riktningen, utan den förstärkersnarast inriktningen mot ett ökat avgiftsuttag försociala tjänster från enskilda personer och därmedökade klyftor. Därför yrkar jag bifall till densocialdemokratiska reservationen.Anf. 172 ():Fru talman! Jag tycker att det kan vara på sin platsäven vid det här ärendets behandling att påminnaom den mycket kraftiga förbättring avhälsostandard och levnadsförhållanden somsammantaget skett i vårt land under detta sekel. Vilever , och många äldre har ett ganska aktivtliv. Ändå vet vi att förändringar och ett ökat behovav omvårdnad och sjukvård uppstår under de sistalevnadsåren. De samlade utgifterna för vård avsjuka under dessa år är mycket höga.Målsättningen är att alla skall ha en god omvårdnadoch en god hälso- och sjukvård, särskilt under desista levnadsåren. Speciellt boendet och omsorgenhar avgörande betydelse för de äldre, som med årenfår ett ökat behov av service och omvårdnad. Detär med tanke på detta som vi från Folkpartietliberalernas sida så kraftigt drivit frågan om rättentill eget rum. Staten har också infört ett särskilt stödpå en miljard för att stimulerautbyggnaden, som vi tycker har gått alltförlångsamt.I och med att den s.k. ÄDEL-reformengenomfördes fick kommunerna ett samlat ansvarför långvarig service och vård till de äldre ochhandikappade. Kommunerna skall verka för att deäldre får möjlighet att ''leva och bo självständigt''och att ha ''en aktiv och meningsfull tillvaro igemenskap med andra''. Kommunerna har ocksåen fastlagd skyldighet att inrätta boendeformer förservice och omvårdnad för äldre ochhandikappade.Kommunerna tog från början av detta år frånlandstingen över ansvaret för driften av sjukhemoch vårdinrättningar för somatisk långtidssjukvård.I detta betänkande föreslås att kommunernagenom ett tillägg i hälso- och sjukvårdslagen skallfå ta ut vårdavgifter för sådan somatisklångtidssjukvård som den har betalningsansvar för.När beslutet om ÄDEL-reformen skullegenomföras framhölls också att skillnaderna iavgiftssystemen för å ena sidan hälso- och sjukvårdoch å andra sidan var allt annat äntillfredsställande. Reformen aktualiserade fråganom det rimliga i att ha olika avgifter för olikaboendeformer för service och omvårdnad ikommunen liksom då det gäller avgifter för densociala kontra hemsjukvården. Enutredning tillsattes, och avsikten är att vi skallfatta beslut om de förändringar som till stor delbygger på utredningens förslag. socialutskottet då denna utredningbeslutades.Socialutskottets betänkande 1992/93:12 mynnar uti förslaget att enhetliga avgiftsregler skall gälla församtliga boendeformer för äldre ochfunktionshindrade. För de äldre gäller det, oavsettom den äldre bor på sjukhem eller ålderdomshem.Jag anser att det är ett mycket viktigt beslut som kommer att fattas men som kommer att krävaen viss ''eftervård''.Kommunerna skall få möjlighet att utforma ettavgiftssystem för hjälp i hemmet, service ochomvårdnad samt boende med utgångspunkt i delokala förutsättningarna. Kommunerna fåremellertid inte ta ut avgifter som överstiger derassjälvkostnader. Det handlar om ''skäliga avgifter''enligt de grunder som kommunen själv bestämmer.Denna fråga har varit föremål fördiskussioner ute i landet mellan anhöriga,vårdtagare, socialvården och sjukvården. Enligtdet nuvarande systemet betalar en patient på ettsjukhem endast 65 à per dag, medan densom bor på ett ålderdomshem betalar enhelinackorderingsavgift på av folkpensionoch pensionstillskott. Det är med andra ord enmycket betydande skillnad i avgifter -- det är ettorättvist betalningssystem, talman!