prot · GF09111 · 1992-05-13 00:00:00 — Somegen företagare har han inte någon lönegaranti.Han måste med sin familj lämna sin gård.Försäkran i riksdagsbeslutet att omläggningen skallske under socialt acceptabla former har inte lugnatdem som misstror politiker.Men även vissa konsumentdebattörer har kritiseratatt den inhemska avregleringen inte harkombinerats med ett ensidigt svenskt avskaffandeav gränsskyddet. Det skulle dock ha inneburit atten stor del av det svenska jordbruket hade slagitsut, eftersom priserna på världsmarknaden på grundav de stora livsmedelsöverskotten i deindustrialiserade länderna är mycket låga.Det är viktigt att i detta sammanhang notera attkonsumenterna inte bara efterfrågar bra livsmedeltill låga priser. Det finns en stor konsumentopinion,med i spetsen, som krävt ochkräver en bättre hantering av djuren, vilket lettfram till vår nya djurskyddslag. Att detta innebärökade produktionskostnader är självklart och harbl.a. besannats av ett examensarbete vidlantbruksuniversitet . Där angavsmerkostnaden för svenska producenter av grisköttjämfört med danska till 20%.Det är också viktigt att notera vad vidlantbruksuniversitetet påvisat, nämligen att detockså finns en bred konsumentopinion för att viskall bevara vårt öppna och omväxlande landskap.Slår vi genom ensidiga gränsskyddssänkningar ellerandra åtgärder undan möjligheterna för vårasvenska bönder att producera livsmedel lärlandskapsvården bli åtskilliga miljarder dyrare.Skattebetalarna lägger ut över 2 miljarderför att hålla parker och grönytor i våra tätorter.Skall vi gissa att landskapsvården, genom att denkommer att skötas av kommunanställda, blir 5miljarder dyrare.Låt mig få avsluta mitt resonemang omkonsumentintressen med att påpeka att jag tror attförväntningar om sänkta konsumentpriser medanledning av jordbrukets avreglering ärorealistiska. Vi har fått stopp på den galopperandeprisutvecklingen. Prisökningen på livsmedel är nulägre än på andra varor. Men det stora målet föravregleringen och det internationella arbetet inomGATT är sänkta utgifter för staten. När statligasubventioner avvecklas, kommer de nu dumpadevärldsmarknadspriserna att öka och återspeglafaktiska produktionskostnader. Det ärkonsumenterna i form av skattebetalare somkommer att dra fördelen i detta sammanhang.Ett år efter beslut om en nylivsmedelspolitik lämnade in en ansökanom EG-medlemskap. Detta innebär förändradeförutsättningar för den svenska jordbrukspolitiken,som kompliceras av en stor osäkerhet om vikommer att bli medlemmar och en stor osäkerhetom vilken jordbrukspolitik EG då för.I det livsmedelspolitiska beslutet slås det fast attomställningen noga skall följas. hadedå motionsyrkande om en kommission. EG-ansökan har ökat behovet av en sådan, och iregeringsförklaringen redovisade den nyaregeringen att den beslutat tillsätta , som skall följa uppriksdagsbeslutet och föreslå anpassning tillförväntad EG-politik.Det har känts frustrerande att det tagit relativt långtid med tillsättningen. Å andra sidan har det varitviktigt att kommissionen fått den breda kompetenspå ekonomi- , konsument- , jordbruks- ochmiljöfrågor som eftersträvats. är kommissioneni arbete, och det innebär att frågor om förändringari det livsmedelspolitiska beslutet kommer attbehandlas av denna.Det betänkande som vi behandlar tar uppfrågor som berör omställningen ur EG-perspektivet, och jag tänker ägna min återståendetaletid till att kommentera dessa. I betänkandetbehandlas också frågor som berörNorrlandsjordbruket och jordbruksstatistiken ochdessa delar kommer attkommentera i sitt anförande.Den del av betänkandet jag tänker berörainnehåller två tillkännagivanden, tre reservationer,ett särskilt yttrande och en meningsyttring.Jag skall börja med den . Där redovisarAnnika sin syn på jordbruket ur globaltperspektiv, hon kommenterar GATT-förhandlingarna och EG:s jordbrukspolitik. Jagdelar hennes synpunkter på dessa områden ochtycker att det är viktigt att understryka att dettyvärr är EG som utgjort bromsklossen i GATT-förhandlingarna.EG har en jordbrukspolitik med regleringarpå gemensam och nationell nivå av en omfattningoch komplexitet som vi aldrig upplevt. Cirka tvåtredjedelar av EG:s gemensamma budget gårfortfarande till jordbruket: 1981 var kostnaden 90miljarder kronor, och beräknas den till 287miljarder.Vid medlemskap beräknas få betala 15miljarder till EG, varav 10 miljarder går tilljordbruket och 5 kommer tillbaka till vårt svenskajordbruk.Sverige skulle enligt min uppfattning förlora på attställa sig utanför EG, men jag måste tillstå attjordbrukspolitiken inte inspirerar. Förhoppningsviskommer beslut att ha fattats om enomläggning i enlighet med den s.k. . Även den innebär ett steg tillbaka ur svensksynpunkt.Vänsterpartiet vill att regeringen återkommer tillriksdagen med en långsiktig analys av jordbruketsframtida utvecklingsmöjligheter med förslag tillåtgärder. Jag är övertygad om att regeringenkommer att så göra så snart vi vet om EG besitterkraften att lägga om sin jordbrukspolitik. Idagsläget är alltför mycket oklart.Socialdemkraterna tar i sin första reservation uppmotionskraven på att förbereda jordbruket införEG-inträdet genom att redan nu sänka de svenskalivsmedelspriserna till EG-nivå. Som medel angesskärpt konkurrenspolitik, sänkt gränsskydd ochbilaterala förhandlingar med EG om ökadimport/export.Utskottet delar bedömningen att en skärptkonkurrenspolitik är motiverad för att ökakonkurrensen i förädlingsledet. Flera utredningarhar visat att vår livsmedelsindustriinte skulle klara EG-konkurrensen . På dennapunkten finns också ett tillkännagivande frånutskottet.Däremot skulle en ensidig sänkning avgränsskyddet inte öka konkurrensen ilivsmedelsindustrin utan endast slå ut svenskaproducenter, för vilka, som jag tidigare framhållit,gäller hårdare miljö- och djurskyddskrav än förEG-lantbrukarna.Ökad export/import gentemot EG blir slutligen enföljd av och dess utvecklingsklausul.Den andra s-reservationen yrkar avslag på kds-motionen som ligger till grund för tillkännagivandetom behovet av system för utbytes export/import försäsongs- och årsmånsvariationer. Eftersom det i detlivsmedelspolitiska beslutet framhålls attdenna fråga får avgöras när konkurrensutredningenär klar, hade jag tänkt att fråga hurpartiet kan anse att tillkännagivandet strider motdet livsmedelspolitiska beslutet. Men efter att haläst väljer jag istället att rikta mig till i Kolmårdenoch Kds. I det senaste numret av tidningen lyderrubrikerna: ''Seger för KdS jordbrukspolitik'' och''Jordbruksminister får bakläxa''.I artikeln som följer kan man bl.a. läsa följande:''KdS har från början protesterat mot denjordbrukspolitik som går ut på att svenska bönderbara skall producera mat för den svenskamarknaden. betalar inte längre böndernaför eventuella överskott som produceras. MenEG:s bönder får fortfarande kraftigt stöd för sittöverskott.-- Jag uppfattar det som vi nu lyckats vända skutan,säger , KdS representant ijordbruksutskottet. ''Enligt min uppfattning har vi aldrig vidöverläggningar mellan regeringspartiernasföreträdare talat om att tillkännagivandet skulleavse en återgång till en allmän exportsubvention avlivsmedelsöverskott, utan det tar sikte på frågan omutbytesexport på grund av årsmåns- ochsäsongvariationer som vi inte kunde lösa förränkonkurrensutredningen var klar. Företrädarna förModeraterna och delar denna minuppfattning.Jag vill därför ställa frågan till iKolmården om han delar min uppfattning eller omtidningen rätt återgivet Kds syn. Betänk gärnafrågan, därför att svaret är viktigt för frågan om allaregeringspartierna står fast vid detlivsmedelspolitiska beslutet eller ej.Med tanke på den oklarhet som Kds skapat i dennafråga -- vi kunde i Morgonekot notera attkonsumentberedningens ordförande tolkattillkännagivandet på samma sätt som -- kommer jag att yrka på återförvisningav ärendet till utskottet för förnyad behandling.Med det intresse som jag därmed som företrädareför ett regeringsparti visar för att återskapa denbreda samsyn om jordbrukspolitiken som jagtidigare nämnt är nödvändig, vill jag uppmanasocialdemokraterna att stödja återvisningsyrkandeti stället för den egna reservationen.Slutligen har, herr talman, demokrati enreservation om att subventionera skolmaten meddet belopp som motsvarar subventionerna förköttöverskott. Frånsett att vi intehar något köttöverskott innebär förslaget enåtergång till tidigare bidragstänkande.Jag yrkar, herr talman, bifall till hemställan ibetänkandet med undantag för mom. 3 omexportfinansierning, där jag yrkar på återförvisningtill utskottet för förnyad behandling, och vidareavslag på reservationerna och meningsyttringen.Anf. 70 () replik:Herr talman! Vi från Socialdemokraterna kanstödja det förslag som nu lade fram omexportfinansieringen, att återförvisa ärendet tillutskottet. Vi förstår att det är besvärligt när ni ärså många partier och kan ha olika uppfattningar ifrågan. Vår uppfattning är ganska klar: vi är emotatt man på olika sätt skall återkomma medexportfinansiering av tillfälliga överskott. Vi trorinte att det kommer att gynna konsumenterna. Detär alltså fel siganler.Bengt sade vid ett antal tillfällen också att visocialdemokrater är för en ensidig sänkning avgränsskyddet. Den saken har vi ju ofta diskuterat.I gränsskydd vårt har vi ett stort överskydd -- dethar vi varit överens om att vi har. Den 1 juli 1992kommer priserna till jordbrukarna när det gällersäd osv. att sänkas, och då måste man ju ocksåanpassa gränsskyddet.Vi tycker inte att jordbruksverket med tillräckligkraft tar tag i gränsskyddsfrågorna. Vi har jumycket högre införselavgifter både på griskött ochkalvkött. Där borde man -- successivt,naturligtvis -- sänka överskyddet. Det är inte frågaom några ensidiga sänkningar -- det kan också varaså att vi måste höja gränsskyddet.Jag vill ändå en gång till fråga omexportfinansieringen. Jag vill ha reda på om det härär förankrat i regeringen. Och hur har ni tänkt attdet skall finansieras?Anf. 71 () replik:Herr talman! Jag vill först tacka förbeskedet att Socialdemokraterna stöder förslagetom återförvisning.Socialdemokraterna skriver i sin reservation attsänkningen av gränsskyddet skall ske inom ramenför det livsmedelspolitiska beslutet. Det är på någotsätt en tulipanaros. Jag kan inte se att detlivsmedelspolitiska beslutet ger någon sådanmöjlighet. Det stryks under både i propositionenoch i betänkandet från jordbruksutskottet att viinte skall göra några ensidiga sänkningar, utan våraförändringar av gränsskyddet skall ske efter GATT-förhandlingar i internationell ordning.Förra året företog vi en justering av det överskyddsom fanns. Jag anser att det intefinns något överskydd.Socialdemokraterna vill med det här förslageteffektivisera inom förädlingsindustrin, och detkravet ställer vi upp bakom. Det har i flerautredningar där man jämfört svenskaförädlingsföretag med danska företag och med EG-företag visat sig att vi i inte är tillräckligteffektiva i vår verksamhet.Vi ser i det sammanhanget vådan av att man inommejerisektorn i har haft monopol i många,. I har mejerierna konkurreratmed stor kraft, och där kan vi finna att man bådebetalar producenterna ett högre avräkningspris ochhar lägre konsumentpriser. Det vittnar om en högreeffektivitet än vi har i Sverige.Om vi, med den företagsstruktur som vi har,sänker gränsskyddet drabbar det, tyvärr, intelivsmedelsindustrin. Det drabbar t.ex. intemejerierna -- mejerierna tar först ut vad de behöverför sin verksamhet, och sedan får lantbrukarna ettavräkningspris baserat på vad som finns över. Ensådan sänkning skulle alltså gå ut överproducenterna.Vi har kunnat följa inkomstutvecklingen förlantbrukare och vet att de inte tålytterligare neddragningar. har vi lovat attomställningen skall ske under socialt acceptablaförhållanden.Sedan frågade om vi hade förankrattillkännagivandet i regeringen. Det har vinaturligtvis inte gjort. Det uppkom ettmajoritetsläge då utskottet var nödsakat att göra etttillkännagivande.Anf. 72 () replik:Herr talman! Om man inte vidtar några åtgärderkommer överskyddet i gränsskyddet att bli mycketstörre när vi nu skall sänka spannmålspriserna frånden . Samma sak gälleranimalieproduktionen; foderkostnaderna kommerju då att sänkas. Det måste väl ändå innebära att vimåste sänka både referenspriser och gränsskyddet,dvs. anpassa det nedåt.Bengt menar att överskyddet inte ärtillräckligt stort för att kunna sänkas. Men det blirju större i och med att vi sänker de här priserna, ochatt de skall sänkas fr.o.m. är vi ju överensom. Då måste ju jordbruksverket rimligen också setill att man sänker gränsskyddet. Man måsteanpassa det nedåt, om ni förstår det bättre om jaguttrycker mig så.Anf. 73 () replik:Herr talman! Jag vill bara erinra omatt när vi fattade det livsmedelspolitiska beslutetvar det inte aktuellt med något EG-medlemskap.Tanken var att vi skulle pressa bort överskotten ochatt den svenska marknaden skulle tillhandahållaråvaror för de svenska producenterna. För att klaraövergången och sätta press på spannmålsodlarnaatt delta i omställningen beslutade om ettavtrappat s.k. tröskelpris, med hjälp av vilketstaten skulle hjälpa till att exporteraöverskottsspannmålen.Det är riktigt att det priset sänks med ytterligare 15öre , men därmed inte sagt attspannmålspriserna kommer att gå ned till dennivån. Det går inte att producera spannmål för enkrona. Det kan man inte inom EG, och det kan viinte i heller. Förhoppningsvis kommerdärför prisnivån att ligga något högre. Det finnsstor risk för att priset pressas nedåt, men det harinte varit den ursprungliga ambitionen.Nu har vi valt att söka medlemskap i , och detförändrar förutsättningarna, men det här skallkommissionen först komma med förslag om. Än sålänge har vi -- precis som Socialdemokraterna sånoga påpekar -- att leva upp till detlivsmedelspolitiska beslut vi har fattat.Anf.74 () replik:Herr talman! Det är ganska lätt att sätta uppmålsättningar och beskriva visioner, men det ärbetydligt svårare att omsätta dem i verkligheten ochgenomföra dem rent praktiskt. Där tycker jag attdet anmäler sig en rad frågor som är mycket svåraatt besvara. Efter vad som har sagts fråntalarstolen vill jag påstå att jag inte har fått någotsvar på de frågor jag har ställt.Bengt säger att han delar vår uppfattning måste försöka få bort de subventioner tillexport som finns inom t.ex. EG. Att arbeta för attförsöka få bort subventionerna på exporten kan dåvara en väg att gå. Men frågan är om det är enframkomlig väg. Det finns ju en risk att vi innandetta har genomförts har åsamkat vårt egetjordbruk så stora skador att vi sedan inte har såmycket jordbruk kvar.När det gäller koncentrationen som det talas om ibetänkandet tycker jag att det är en väldigt knepigfråga när det gäller kooperationen. Hur gör manmed dem som vill samverka? Det går ju att sättalikhetstecken mellan producentkooperationen ochkonsumentkooperationen och även fackligaorganisationer. Skall vi kräva att det skall finnas enfyra fem förbund på metallområdet, osv? Jag harinte fått ett vettigt svar på frågan hur man går in därolika föreningar samverkar och bryter upp det mankallar koncentrationen. Jag skulle vilja ha ett svarpå den frågan.Anf. 75 () replik:Herr talman! Låt mig först hälsa tillbaka till debatten; det är nu några årsedan han senast var företrädare för Vänsterpartieti jordbruksfrågor. Det var trevligt att debatteramed honom då, och det har varit trevligt att lyssnatill honom i dag.Jag uppfattade det så att de flesta av JohnAnderssons frågor gällde Norrlandsjordbruket,och förhoppningsvis kommer svara på dem.Men låt mig säga några ord om ambitionen att ökakonkurrensen inom förädlingsledet. Det är väl i allafall så, , att vi i har haftbrist på konkurrens?John nämnerkonsumentkooperationen. Den har i varje fallutsatts för hård konkurrens från detaljhandeln, ochden har klarat konkurrensen på ett hyggligt sätt.Men inom jordbrukets insamlings- ochförädlingsindustri finns det ingen konkurrens påmejerisektorn. Inom slakteribranschen harjordbrukskooperativa företag av marknadenoch inom spannmåls- och foderbranschen ärandelen lika stor. Det är på dessa områden someffektiviteten i företagen lämnar övrigt att önska.Jag åberopade jämförelser med danska företag i deundersökningar som har gjorts, vilka klartbelägger att EG-företag och danska företag äreffektivare än svenska företag. antogförra året en skärpt konkurrenslagstiftning pålivsmedelsområdet som bl.a. innebar förbud motmarknadsdelning. Men den gav ingen möjlighet attgå in och se till att det verkligen blev konkurrenspå de områden där marknaden redan är uppdelad,vilket är fallet på mejerisektorn. Det är en sådanlagstiftning som förbereds i regeringskansliet.Det är den som förhoppningsvis skall leda fram ökad effektivitetDe svenska kooperativa företagen är jämförelsevissmå i EG-sammanhang. Man måste docknotera att även de stora multinationella EG-företagen inte är ensamma på någon marknad, utande är utsatta för konkurrens. Det är den situationenvi vill åstadkomma också här i Sverige.Anf. 76 () replik:Herr talman! Jag blev inte klokare av detta svar.När det gäller konkurrensen på livsmedelssektornär det ju tillåtet för var och en, t.o.m. ,att starta mejeri, slakteri och allt vad detnu kan vara. Det är inte där problemet ligger.Fortfarande kvarstår frågan: Hur gör man medkooperationen?Om nu bönderna envisas med att de skall samverkamåste man gå in med en tvångslagstiftning. Om detinte är någon som vill leverera till ett enskilt mejerieller slakteri måste man gripa in. Det finns överhuvud taget ingen som vill starta en egen industri.Det är ju några som försökt, men det är tydligeninte så stor lönsamhet att man har kunnat fortsätta.Detta är en mycket knepig fråga. Jag har ingenpatentmedicin. Men eftersom det finns en enighetom att man skall bryta upp koncentrationen ochskärpa konkurrensen måste det komma konkretaförslag. Annars är det ett slag i tomma luften.När det gäller detta med konkurrens, effektivitetoch allt vad det heter, har jag litet svårt att förstå attden danska jordbruksministern nu går ut ochuppmanar danska företag att gå samman i ett endaföretag för att över huvud taget klara marknaden iEG, som vi skall införa enkonkurrenslagstiftning för att slå sönder företagenännu mer. fick i går praktiska exempelpå detta när vi besökte Scans slakteri i därman redovisar både kostnadsökningar och annat.Det är olika konkurrensmöjligheter.Här skall man ytterligare försämra möjligheterna.När man i kan skicka 650 grisar genomveterinärbesiktning, kan man i skicka 180.Veterinärtaxan har höjts fyraår i rad. Vi måste diskutera villkoren för jordbrukethär i och se vilka möjligheter både jordbrukoch livsmedelsindustri har för att klara denutländska konkurrensen.Jag tycker att vi borde ta om allt från början, för nuhar det gått galet. Det är ju praktiskt taget alla enseom. bråkar man om vad som skall göras. Manborde sätta sig ner och gå igenom helafrågekomplexet på jordbrukets område och dåställa en mycket enkel och klar fråga: Skall vi ha ettsvenskt jordbruk eller inte? Svaret på den fråganavgör mycket av vad vi skall göra i fortsättningen.Anf. 77 () replik:Herr talman! Jag vill först säga till jag inte tror att det finns någon som är negativtill föreningsrörelsen inom jordbrukssektorn somsådan. Vad vi är oroliga för är att den svenskaförädlingsindustrin, vilket dessa utredningar visar,inte kommer att klara en EG-konkurrens. Det ärinte till så stor hjälp att bönderna är aldrig såangelägna om att sluta upp kring den egnaföreningen om det finns företag utomlands somjobbar effektivare och som skickar sina livsmedeltill när gränserna öppnas. Då kommer intede svenska bönderna att bli av med sin produktion,och då kommer vi inte att ha något svensktjordbruk kvar.Om vi ser till primärproduktionen tror jag att detknappast finns något land som har så effektivaproducenter som vi har i . Den svenskelantbrukaren är oerhört produktiv, han är mycketutåtriktad och kan det mesta om de flestaverksamheter som han måste klara av för att skötasitt företag. Där tror jag inte att vi får några storaproblem i ett internationellt konkurrensskede.Däremot riktas frågor om huruvida vår förädlings-och livsmedelsindustri klarar situationen.De tankar som finns i , vilka JohnAndersson redovisade i sitt exempel, har jag aldrighört talas om. Det skulle förvåna mig om det fannsen ambition att i det stora jordbrukslandetDanmark få in något producentområde i ett endaföretag. Jag har inte hört talas om det, och jag kaninte uttala mig om det.Det är inte så att man nödvändigtvis behöver varaoerhört stor för att klara en EG-konkurrens. Närdet gäller marknadsföring av livsmedel finnsstordriftsfördelar om man kan etablera varumärkensom blir kända hos konsumenterna. Men när detgäller att samla in och producera finns ofta fördelarmed den lokala anknytningen.Det låter sig sägas att vem som helst kan startamejerirörelse i . Men i en situation där detär överetablering på mejerisektorn finns det intenågon praktisk möjlighet att starta ett nytt mejerioch gå in och konkurrera med de befintliga.Anf. 78 ():Herr talman! Debatten om jordbruksutskottetsbetänkande nr 15 -- Vissa jordbrukspolitiska frågor,m.m. -- måste självfallet också kretsa kring densituation som svenskt jordbruk och svensklivsmedelsindustri just nu befinner sig i på grund avdet beslut om ny livsmedelspolitik som fattades ijuni 1990.Beslutet innebar långtgående förändringar såsomavreglering, anpassning till en ny situation på deninternationella marknaden samt omställning för attuppnå balans mellan produktion och konsumtion.Syftet var att minska överskottsproduktionen ochexportförlusterna.Det är också viktigt att påpeka att beslutetfattades med klar hänvisning till pågående GATT-förhandlingar och ambitionen att skapa rättvisa ochså lika förutsättningar som möjligt för svensktjordbruk och svensk livsmedelsindustri jämförtmed motsvarande näringar i omvärlden, och då inteminst inom EG.Nu kan emellertid konstateras att ytterligarefaktorer kommit att påverka utvecklingen ochdagens situation. Ansökan om medlemskap i inlämnats, varför rimligen vårt landslivsmedels- och jordbrukspolitik så snart sommöjligt måste fasas in i den politik EG bedriver påområdet. Det är då att notera att också EG:sjordbrukspolitik står inför förändringar, vilketytterligare komplicerar bilden.GATT-förhandlingarna, vilka syftade till att sänkastöd och skydd för jordbruken i alla GATT-anslutna länder, har inte nått fram till någotresultat. Förhandlingarna skulle varit slutförda men pågår och förväntasknappast bli slutförda under innevarande år.Självfallet skapar detta problem för svensklivsmedelsproduktions förutsättningar, vilka måstetas på allvar. I regeringsförklaringen från i höstasslås också fast att omställningen av jordbruket skallfullföljas. Syftet är att vid inträdet i EGskall ha en stark och konkurrenskraftigjordbruksnäring. Ett öppet och levandekulturlandskap skall bevaras. Jordbruket skallanvändas som en resurs i miljöarbetet. Det skallproducera livsmedel av hög kvalitet och andramiljövänliga råvaror.En avstämning av omställningsbeslutet skall ocksåske med hänsyn till EG:s förändringar ijordbrukspolitiken. Den omställningskommissionsom nu är verksam arbetar självfallethuvudsakligen med omställningsbeslutet, menockså kommande förändringar i EG-politikenmåste komma in i bilden. För att klara detta måstevi som sysslar med jordbrukspolitik också nogsamtfölja utvecklingen och ta vårt ansvar.Situationen är den, att betydandekvantiteter livsmedel flyter in i landet. Detberor på att länderna inom EG och andra länderdumpar marknaden med hjälp avexportsubventioner. Detta leder till att risken ökarför att nya överskott uppstår, vilka direkt hotar attslå ut svenska livsmedelsproducenter inom såväljordbruket som industrin.Svenska producenter har inte motsvarandemöjligheter som t.ex. länderna inom EG, ochdärför diskrimineras producenterna isammanhanget. Som exempel kan nämnas attsvenska ysterier nu tycks tappa ca av sinostproduktion . Detta beror på att EG har ettexportstöd för ost som ligger på 12--. per kiloberoende på vilken sort det gäller.