prot · GF09106 · 1992-05-06 00:00:00 — Ett principbeslut underlättar utredningensarbete och underlättar strävanatt lägga fram ett väl genomtänkt och omsorgsfulltgenomarbetat lagförslag.Bengt sade tidigare att alla har rättatt kräva omsorgsfullt arbete. Det är ingen som villha ett hastverk. Jag kan garantera , eftersom jag sitter i kommittén, attkommittén inte hastar, inte slarvar, utan kommer attlägga fram ett väl genomarbetat förslag. Men detgår fortare och det blir bättre om vi kan enaoss om ett principbeslut om registreratpartnerskap.Det finns också andra möjligheter för kommittén attkomma förbi de svårigheter som finns inbyggda ochsom vi nu ser som en fördröjning och en förhalningav arbetet. Det gäller helt enkelt att kommittén fårextra resurser i form av ytterligare en sekreterare.Då finns det möjligheter att inom utsatt tid läggafram detta förslag. Men det har egentligeningenting med principbeslutet att göra heller. Ettprincipbeslut skulle underlätta i alla avseenden.Om det nu är så att har, vilket BengtHarding antyder, den här tilltron till BarbroWesterholms förmåga att lägga fram ettutredningsbetänkande som är väl genomarbetatoch i alla avseenden klanderfritt, ta då tillfället i aktatt ställa er bakom det som råkar vara ensocialdemokratisk reservation och överge de härformalistiska principerna om hur man alltid brukargöra. Det finns ju skäl, för Folkspartiet i allsynnerhet, eftersom ocksåhar kritiserat förra årets beslut, nämligentillkomsten av utredningen.Anf. 37 () replik:Fru talman! Såsom utskottets ordförande beklagarjag att vi tar så mycken tid i anspråk. Lagutskottetbrukar emellertid inte vara det utskott som tar mestav kammarens tid, och denna fråga är viktig att fådiskutera.Jag begärde ordet när kom upp på talarlistan. Av alla som har detsvårt här i kammaren , har naturligtvis BengtHarding det allra svårast. Det var väl därförhan inte kom upp i talarstolen förrän han blevtvungen. Det kan jag ha förståelse för. Jag kandäremot inte ha förståelse för att han väljer dendebatteknik som praktiskt taget blivit klassisktfolkpartistisk. Den innebär att man när man medsin kluvenhet är inträngd i ett hörn väljer att hoppapå Socialdemokraterna.Vi är nu tre socialdemokrater, en vänsterpartist ochen centerpartist som mycket pedagogiskt harförklarat varför det i det här läget är så mycketviktigare med ett principuttalande än det var vidförra årets när en klar majoritet för ettregistrerat partnerskap förelåg. Det är nästanpatetiskt när säger att visocialdemokrater, med vår reservation, skaparfrågetecken, som han påstår attFolkpartiets inställning är glasklar. Denna glasklarainställning borde i så fall närmast leda till ett stödför den socialdemokratiska reservationen. Därmedskulle också kammarens inställning bli glasklar.Jag vill understryka, med det som jag här har sagt,att det inte handlar om att vi med vår reservationvill strunta i utredningen och att vi vill avsättaBarbro , som , utan tvärsom. Ett sådant här uttalande bordevara ett stöd för utredningen.Anf. 38 TALMANNEN:Jag vill än en gång understryka att en rad ytterligareärenden finns upptagna på talarlistan.Anf. 39 () replik:Fru talman! Det var för att minska taletiden somjag dröjde med att hålla något anförande alls. Jagkänner att det är utan min förskyllan eller värdighetsom jag står här . Jag blev emellertid attackeradför att inte tala här.Jag vill notera att det inte alls är så svårt att varakonsekvent. inställning är konsekventi de här frågorna. Jag har redogjort därför och jagtänker inte upprepa det. Det är möjligt att teknikenär klassisk. Den klassiska tekniken frånFolkpartiets sida ligger emellertid i att inteföregripa utredningar.Man kan i stället konstatera att det inte är jag somhar det svårast i den här situationen, utan att detnaturligtvis är ochSocialdemokraterna. De tycker nu att de missadetåget . Jag är emellertid inte säker på att detär på det sättet. tror jag att vi skall haett bra beslutsunderlag innan vi stiftar lagar iSverige. Det har alla rätt att kräva, inte minst dehomosexuella, för att det skall bli så bra sommöjligt, med en lag väl förankrad och somtillgodoser allas intressen. Alla är vi i bottenfaktiskt människor.Anf. 40 ():Fru talman! Såsom representant för majoriteten iutskottet vill jag understryka att det som utskottetgör är att ta ställning till arbetsprocessen.Betänkandet som vi behandlar handlar omhuruvida skall köra över utredningeneller inte.Socialdemokraterna har i regeringsställning hållitmycket starkt på linjen att man inte skall köra överen pågående utredning utan låta den arbeta färdigt.Vi tycker att en sådan hållning även i det här falletär rimlig.Utskottet har dessutom uttryckt att man förväntarsig att någon försening inte sker. Det äruppfattningen hos utskottets majoritet.Det viktigaste argumentet som har framförts för ettavsteg är att ett nytt parti har kommit in i riksdagen.Vi kan väl konstatera att detta parti finns kvar ävenom utredningen tillåts arbeta färdigt med sittmaterial för att vi skall kunna få ett bättre underlagför beslutet. Ledamöterna får lov att vänja sig vidden situationen att partiet finns kvar även omutredningen tillåts arbeta färdigt.Mot denna bakgrund vill jag inte låta migprovoceras till några motiveringar beträffande kdsinställning till registrerat partnerskap. Vi vill väntapå utredningen och följa utskottets majoritet. Dendag som utredningen ligger på bordet kommerockså svaren på de olika frågorna angående vårinställning.Anf. 41 () replik:Fru talman! Jag konstaterar att kan ta avstånd från det som står i tidningenDagen . Det påstås där att Socialdemokraternaägnar sig åt sabotage mot äktenskap och familjgenom att stödja ett förslag om registreratpartnerskap för homosexuella. Jag trodde att Kdsrepresentant i lagutskottet skulle kunna förmå sigtill ett avståndstagande från denna artikel, men jagförstår att det inte är möjligt.Anf. 42 () replik:Fru talman! Jag är ledsen över att behöva förlängadebatten, men det måste läggas till rätta att ettprinciputtalande om införande av partnerskap förhomosexuella inte är detsamma som ett lagförslag.Det är precis som det har benämnts, nämligen ettprinciputtalande.Ett principuttalande om ett införande av registreratpartnerskap för homosexuella undanröjer i vissmån en del av svårigheterna i utredningens direktiv.Självfallet är det emellertid på det viset attutredningens huvudsakliga arbete, nämligen attförbereda en lag, ligger fast. Det är litetbeklämmande att behöva påpeka det gång på gång.Det går alltså inte att påstå att ett principuttalande,dvs. att man ställer sig bakom den föreliggandereservationen, skulle vara detsamma som ettlagförslag.Anf. 43 (nyd):Fru talman! Partiet Ny demokrati och jag är nya iriksdagen, och jag är litet bekymrad över dendebatt som har förts här . Vi politiker kan inte,och skall inte heller, fatta beslut om en så här viktigfråga utan att ha väl grund därför.I normala fall tillsätts en kommitté, som gör enutredning. När utredningen är klar bör man kunnata ställning till om man skall rösta för eller emot.Jag vill framföra här att det vi talar om i högsta gradgäller barn, vuxna och gamlingar. Vi får inte sitta här och ta ställning tillnågot som inte är synnerligen väl underbyggt. Jagtycker inte att vi skall föregripa utredningen utanatt sunt förnuft bör få råda.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 8 §. )8 § betänkande1991/92:NU20 Näringspolitik (prop. 1991/92:100delvis).Anf. 44 ():Fru talman! Ökad internationalisering och desskrav på näringspolitiken var den röda tråden i densocialdemokratiska regeringens näringspolitiskapropositioner 1990 och 1991. Olika insatser måstesamordnas för att man skall kunna främjanäringslivets utveckling och strukturomvandling.Näringspolitiken måste därför betraktas i ett brettperspektiv. Därvid spelar ekonomins funktionssätt,ändamålsenliga kommunikationer,utbildningsnivån, energiförsörjningen liksomforsknings- och utvecklingsmiljön en viktig roll.Med den internationella konjunkturen, som slårhårt också i , är det ytterst angeläget att föraen ekonomisk politik som lindrar följderna. Avkompletteringspropositionen framgår att deekonomiska utsikterna är klartsämre än vad den borgerliga regeringen redovisadei oktober . Försämringarna kan inte skyllas påvad som hänt utomlands. Det allra mesta beror påvad som skett i , och det viktigaste är debeslut som regeringen fattat och som slår hårt motinvesteringar, produktion och sysselsättning.Tillväxten blir klart sämre än vadregeringen räknade med . Det innebär attfolkhushållet kommer att ha 25--30 miljarderkronor mindre att disponera på grund avförsvagningen av ekonomin. Efter det s.k.rivstartandet kommer att ligga sist ivästländernas, alltså , tillväxtliga. Det slårhårt mot sysselsättningen. Regeringen har nutvingats att räkna upp arbetslösheten med 50 000personer . Det blev inte fler jobb ochfärre företagsnedläggningar med ''den enda vägenspolitik''.Regeringens näringspolitik utformas som synes intemed hänsyn till den ekonomiska situation somSverige befinner sig i. I dagens läge med negativekonomisk utveckling och internationelllågkonjunktur borde all handlingskraft ägnas åt attskapa förutsättningar för att ekonomin åter skallkunna växa. Vi socialdemokrater har däremotpresenterat åtskilliga förslag som aktivt skulle bidratill tillväxt genom att de främjar sparande,investeringar och produktivitet. Det är juförutsättningen för att vi skall kunna upprätthållaen hög sysselsättning och en god välfärd. Genomvår näringspolitik åstadkommer vi en bra tillväxtoch skapar nya resurser för industrin. Samtidigtmåste politiken utformas så att balans mellanekonomisk tillväxt och omsorg om miljön uppnås.Om miljöeffekterna inte beaktas kommertillväxtmöjligheterna att försämras på längre sikt.Inledningsvis underströk jag att näringspolitikenenligt vår mening inte kan avgränsas till insatsersom är direkt riktade till företagen. Arbetet med attstärka och utveckla svenskt näringsliv måste ses i ettbredare perspektiv, där insatser på olika områdenoch på olika nivåer samverkar för att skapagynnsamma tillväxtbetingelser. Inte minst måstesvensk näringspolitik bygga på de förutsättningarsom gäller i en internationell ekonomi.Jag instämmer helt med de två Metall-ekonomersom i en debattartikel hävdade att dennuvarande svenska tillväxtpolitiken är alltförpassiv. Denna passivitet är delvis ideologisktbetingad, delvis en följd av ivern att inte fjärma sigfrån . Regeringen utgår från nyliberaladoktriner och sneglar åt dåliga utländska exempel --främst och -- vid sin ensidigaargumentation mot marknadsingrepp till förmånför generella stimulansåtgärder som sänkningar avinkomst- och förmögenhetsskatter, privatiseringarav storföretag och avregleringar. Ökade inkomst-och förmögenhetsklyftor är absolut inga garantierför tillväxt. Tvärtom riskerar de att slå sönder denkonsensus som är en förutsättning för att en regioneller ett litet land skall kunna hävda sig påvärldsmarknaden. Så långt ekonomerna.Industriell utveckling kräver en aktivnäringspolitik, där regering och riksdag tar sittansvar.Som utgångspunkt för den socialdemokratiskanäringspolitiken gäller att vi fårlönekostnadsanpassning t.ex. genomstabiliseringsavtal. Insatser måste till för ökadproduktivitet. skrevs på iPortugal, och det ger oss en viktig beståndsdelgenom att nya marknader tillkommer. Väsentligt ärockså att det finns riskkapital och atträntekostnaderna sänks.Vi måste satsa på ett antal angelägna områden föratt stärka näringslivet. Det handlar då om:-- teknisk forskning och utveckling-- utbildning, inte minst på högskolenivå-- kompetensutveckling-- avreglering och effektivare konkurrens-- en fungerande kapitalmarknad-- arbetsliv och sysselsättning-- statligt ägda företag-- internationalisering, inkluderande EG-medlemskapet-- energiförsörjningHerr talman! Särskild omsorg måste ägnas de småoch medelstora företagen. Det är ofta i de mindreföretagen som utbildningskraften finns, och det ärdär nya tekniska och kommersiella lösningarkommer fram. Dessa idéer utgör ofta viktigagrundstenar för hela den svenskaindustristrukturen. De små företagen saknar oftaresurser för att fullfölja sina projekt. Det är därförviktigt att få till stånd åtgärder och stöd för dessaföretag. Som exempel kan nämnas frågor somhänger samman med kapital, kompetens ochkontakt. Det är också viktigt att på olika sättstimulera tillkomsten av nya företag. Det gäller inteminst kvinnor som vill starta småföretag. En viktiginsats för tillkomsten av nya företag görs avuppfinnare. Innovationer och uppfinningar är enviktig grund för tillväxt och nya jobb.Även om särskild omsorg ägnas de små ochmedelstora företagen måste ett aktivt samspel skemellan dessa företag, de stora företagen i vårt landoch internationella företag som vill etablera sig iSverige.Herr talman! Vi socialdemokrater vill genomföraen näringspolitik som ersätter den borgerliga låt-gå- och utförsäljningspolitiken. Vi vill driva ennäringspolitik som ger utvecklingskraft åt vårindustri. Den bygger på insikten att vi behöverutveckla såväl de små och medelstora företagensom de stora företagen och att skall varaattraktivt för investeringar för de internationellaföretagen. Vi vill, till skillnad från regeringen, se deföretag som verkar på hemmamarknaden som entillgång och inte som en belastning. Med dettalägger vi en särskild vikt vid uppgiften att skapa nyaresurser. Det är bara på det sättet vi kan tillgodosealla angelägna behov, industriella ochgemensamma.Herr talman! Även om jag står bakom alla s-reservationer yrkar jag, för att kammaren skallvinna tid, bifall till reservationerna 1, 7, 11, 17 och19.Anf. 45 . ():Herr talman! Jag skall inte ta riktigt samma bredagrepp på näringspolitiken som , även om det är motiverat. Näringspolitikenär en del av en större ekonomisk politik, medfrämjande av utbildning, investeringsmöjligheter,lönebildning osv. Jag skall hålla mig till ett meratraditionellt grepp.Jag tror att det är motiverat att tala för ennäringspolitik. I de flesta länder är det självklart bedriver näringspolitik. Det är inte längre så iSverige, om man skall tro regeringens ochnäringsministerns deklarationer. I ett av sina förstaanföranden i kammaren som nybliven minister sloghan fast att hans uppgift var att avvecklanäringspolitiken, för att sedan så mycket sommöjligt ägna sig åt konkurrensövervakning. Detstår honom och regeringen fritt att ha denuppfattningen. Jag delar den inte. Jag tror inte attdet är ett sätt att bedriva näringspolitik på som ärbra för Sverige.Vad menar då med en branäringspolitik? En bra näringspolitik är en politiksom ger utveckling i hela landet. Det är ennäringspolitik som främjar en ekologiskt anpassadproduktion, som förnyar och utvecklar olikanäringar. Det innebär också en näringspolitik somfrämjar flexibilitet, ger möjlighet till snabbaomställningar och introducering av ny teknik ochnya produkter. Det är en politik som ger arbete förbåde män och kvinnor, för både lågutbildade ochhögutbildade. I den näringsstruktur som en sådanpolitik främjar finns det såväl stora företag som småoch medelstora.Av naturliga skäl kommer mycket avuppmärksamheten i den näringspolitiska debattenframöver att ägnas de små och medelstoraföretagen. Det är de som bäst, snabbast och mesteffektivt kan leva upp till de krav jag harrefererat. Det är de som snabbast kan ge ökadsysselsättning och ökad tillväxt i Sverige.Det är också självklart att det i en sådannäringsstruktur finns olika typer av ägande. Detfinns privat ägande, institutionellt ägande ochstatligt ägande. Det finns också i ökad utsträckningkooperativa verksamheter.Tyvärr är det inte självklart att en näringspolitiksom bedrivs av den borgerliga regeringen, ochkanske inte heller en politik som bedrivs av ensocialdemokratisk regering, leder till en ekologisktanpassad och bra produktion. Det finns alltförmycket som tyder på att man vill hänga påmiljöhänsyn som en sorts bieffekt, något gott manfår ut av ökad tillväxt. Man ser inte den ekologiskaanpassningen och den snåla, smala produktionensom en förutsättning för en hållbar, långsiktig,konkurrenskraftig utveckling av näringslivet. Denlånga utfrågningen om energiskatterna iandrakammarsalen i går och debatten där industrinframför krav på att komma undan kostnader förenergi och miljökrav och på att slippa tamiljöhänsyn, är ett exempel på att det är långt allmän insikt om det nödvändiga sambandetmellan ekologi och ekonomi, mellan ekologi ochproduktion.Det finns här en uppenbar risk att håller påatt halka efter på ett område där som nationskulle kunna vara ett föregångsland, vara oerhörtkonkurrenskraftigt och bryta upp nya marknaderför nya produkter. Det finns en oerhörtstor marknad för miljöteknik och miljöanpassadproduktion. Det är en marknad som växer oerhörtsnabbt, ungefär med samma kraft somdatabranschen och datamarknaden växte när denvar som kraftfullast och dess expansion somsnabbast.Insikten om behovet av ekologiskt anpassadproduktion finns i våra konkurrentländer. Denfinns inom EG, där man betonar miljöhänsyn ochekologisk anpassning, inte som något ont utan somen möjlig konkurrensfördel. Den finns i ,med massiva satsningar på ekologiskt anpassadproduktion, med stora nationella programinriktade på att komma till rätta medklimatproblemen.I saknas sådana massiva program.Vänsterpartiet har i sin partimotion som rör detnäringspolitiska avsnittet i budgetpropositionenföreslagit ett nationellt program med inriktning påmiljöteknik, däribland också arbetsmiljöteknik.Det kan inte avvisas genom att man säger att dettaredan är ett prioriterat område. Det finns intenågon samlad satsning, som exempelvis den somhar gjorts tidigare inom informationsteknologi,med olika IT-program.Det behövs ett svenskt nationelltmiljöteknikprogram.Vi tog upp en regional vinkling av samma sak imotionen av m.fl. om omställning avproduktionen i till en produktion somär mera miljövänlig, bättre anpassad till vadnaturen tål. Det är ett bra sätt att möta framtiden ien region som är starkt beroende av basindustri,tung industri, som också är förknippad med storamiljöproblem -- utsläpp av gifter, och stora utsläppav koldioxid -- i samband med produktionen. I denmotionen hänvisas också till en möjlig användningav restoljor från de svenska raffinaderierna,nämligen som energi i ståltillverkningen, vilket gerbetydligt mindre koldioxidutsläpp än kol. Dettaleder även till att vi slipper exportera och förbrännadessa restoljor på ett sätt som medför stora utsläppav svavel.En ökad satsning på forskning och utveckling ärmotiverad. Det anslås stora belopp tillforskningsledet, men utvecklingen av nyaprodukter släpar efter. hävdar attdet är nödvändigt att ännu starkare än hittillsbetona utveckling i uttrycket ''forskning ochutveckling''. Det behöver tas fram nya produkteroch ny teknologi i . De signaler somregeringen ger genom att dra ned på anslag till nyteknik och nya produkter under anslaget Tekniskforskning och utveckling, är verkligen inte ett steg irätt riktning, utan tvärtom.Det är viktigt att det finns program riktade tillsmåföretagen. Det måste finnas tillgång tillriskvilligt kapital. Man kan säga att regeringengenom sin politik har lyckats med konststycket attskapa stor förvirring och oreda inom ett centraltområde. Det finns ingen som riktigt vet vadregeringen har för avsikter när det gäller tillgångentill riskvilligt kapital för småföretag. Ny demokratiär här betydligt mera konkret och konstruktivt änden sittande regeringen. Ny demokrati haråtminstone ett förslag om en investeringsbank, somskall se till att det kommer fram riskvilligt kapital.Det är självklart att det inom det här områdetbehövs en mängd olika insatser. Det finnsinstitutioner som har skapats av den tidigareregeringen och av . Vi harutvecklingsfonderna, de regionalariskkapitalbolagen, Norrlandsfonden,Småföretagsfonden och Industrifonden. Alla dessainstitutioner skall givetvis utnyttjas och användastillsammans med normalt riskvilligt kapital frånbanker och andra kreditinstitut.Kring detta har regeringen skapat förvirring. Nuföreslår majoriteten i utskottet, när det gäller deregionala utvecklingsfonderna, en byråkratisk,krånglig lösning. När man väl har insett att det integår att dra in likvida medel till statskassan i denutsträckning som man har tänkt, då sätterman upp gränser för vilka fonder som skall betalain pengar till statskassan, relaterat till de härfondernas likviditet, i stället för att ha inriktningenatt fonderna skall använda dessa pengar tillsatsningar på nyföretagande och på småföretag.Den borgerliga näringspolitiken uppfyller intekraven på en bra näringspolitik. Man har valt attkalla detta ''den enda vägens politik''. Det är enenkelspårig, dogmatisk politik, som hotar att görastor skada och försvåra återupprättandet av Sverigesom industrination. Man kan säga att det här ärfråga om en sovjetisk politik med omvändaförtecken. Regeringen har en gång för alladefinierat den som korrekt, och det betyder att densom har invändningar har fel i sak, enligtregeringens uppfattning, och då finns det ingenanledning att lyssna på invändningarna, påmotståndarnas argument. Detta är inte bra.Per , som jag hänvisade till tidigare, harju berömt sig för att det som varextrema ståndpunkter inom Moderatasamlingspartiet har han gjort till regeringspolitik.Utförsäljningen av de statliga företagen är dåligpolitik. Den är inte förankrad bland allmänheten.Det finns föga förståelse för den bland de anställda,och det finns en uppenbar risk, om mangenomdriver den, att det blir brist på riskvilligtkapital, bl.a. för den strategiskt viktiga och redanhårt drabbade småföretagssektorn.Skattepolitiken, som är central för regeringen ochen viktig del av den generella politiken, skapar ettskattefrälse av kapitalägare. Detta frestar myckethårt på det samförstånd som är både naturligt ochnödvändigt för att små och medelstora företag skallkunna utvecklas och blomstra. Den artikel i som , tog upp behovet av ett samförståndkring utvecklingsfrågorna och kringsmåföretagspolitiken, behovet av en allmänacceptans hos allmänheten och hos de anställda fören ansvarsfull politik -- och för att de här sektorernabehöver utvecklas. Om inte ett sådant samförståndoch en sådan acceptans kan uppnås, kommerSverige att ha oerhört svårt att konkurrera på deneuropeiska marknaden och på övrig internationellmarknad.I betänkandet föreslår utskottsmajoriteten att ettantal riktade program skall avvecklas innan de ärfullt genomförda. Det gäller t.ex. VT-delegationens arbete, där man har avverkat två avtre planerade år och varit inriktad påunderleverantörer, främst till bilindustrin. Dettaavvisar Vänsterpartiet.Man vill reducera anslaget till teknisk forskning ochutveckling med hänvisning till det statsfinansiellaläget. Det är givetvis viktigt att man görbesparingar där sådana kan göras utan attåstadkomma skada. Men konsekvenserna av detman föreslår blir svårartade för två viktigaprogram, nämligen programmen Ny teknik ochNya produkter, som inte behöver dras ner utantvärtom behöver utvecklas.Konsekvenserna av regeringens förslag blir att stödoch rådgivning till enskilda uppfinnare och tillproduktutveckling utanför de områden som ärprioriterade kommer att försvinna helt eller skärasned drastiskt. Man kan inte tillgodose dessa behovmed skattelättnader.Det finns i betänkandet en mängd viktiga områden.Jag vill lyfta fram området träteknik, därVänsterpartiet har en kommittémotion med BengtHurtig som första namn. Vi talar i den motionen förökad och fortsatt satsning på träteknik. Det är avkonkurrensskäl och av regionalpolitiska skäl viktigtmed en sådan satsning. Vi lyfter framunderleverantörernas situation och denkooperativa utvecklingen, och designen, specielltför småföretagen, och framhåller att samhälletmåste ta ett ansvar för den svenska stålindustrin.Herr talman!