prot · GF09116 · 1992-05-20 00:00:00 — Men det har inte heller någonting medchikanering av Alvgard att göra.Slutligen lyckades statsministern komma med enkonkret anmärkning mot myndigheten i fråga: Hanhade svårt att förstå den presskonferens somanordnades som tillslaget mot Alvgardgjordes. Slutsatsen av detta måste ju då bli att ordet''chikanera'' betyder ungefär ''svårt att förstå'' påCarl Bildt-språk. Men sedan säger han faktisktockså ''chikanerats '', och enpresskonferens pågår väl rimligtvis inte så länge.Statsminister ställde också en rad retoriskafrågor till sig själv. ''Skall sådant som här harinträffat få förekomma?'' Och tyckte inteatt det här var tillfredsställande. Då utgick han frånatt han hade ''en mycket stark känsla för denenskildes rätt också gentemot myndigheterna''.Men även vi andra, som säkert inte har samma högaoch rena känsla för den enskildes rätt, kan ju tyckaatt hela fallet Alvgard i alla dess aspekter ärotillfredsställande. Men frågan är ju vem det är somär ansvarig.De anklagade myndigheterna, och närmast de tvåinblandade skatterevisorerna, har skrivit brev tillCarl Bildt och till andra borgerliga politiker i dennafråga och begärt att få reda på vad de har gjort förfel. De har fått svar från -- och honskall ha beröm för att hon svarade på brevet -- menCarl Bildt har inte svarat. Det är han som har gjortdessa uttalanden om att myndigheterna harchikanerat Alvgard.Länsskattedirektören i har förbjudits attlägga fram en vitbok i frågan. De två närmastberörda revisorerna har förbjudits att lägga framsin sak i interna tidning. Jag kaninte låta bli att tänka att uttalande omchikanering och andra uttalanden som har gjorts avstatsråd i denna fråga har påverkat dessa beslut, såatt sanningen i denna fråga inte till alla delar fårsläppas fram. Jag tycker att det är en viktigkonstitutionell synpunkt som skall fram i dettaärende.Med detta vill jag yrka bifall till meningsyttringen idenna del.Anf. 70 HANS NYHAGE (m):Herr talman! Det är varken egetagerande eller behandlingen av honom frånpolisens sida som KU har haft anledning attgranska. Det är regeringens handläggning avärendet med anledning av beslut somgranskningen gäller.Dessa självklarheter till trots tillåter jag mig likvälatt åter understryka betydelsen av den skada somHalvar Alvgard åsamkades genom den behandlinghan utsattes för. Ofrånkomligt är att han fickschavottera som en kvalificerad ekonomiskbrottsling, nogsamt markerat på en särskildpresskonferens. Han utsattes för diverse ingreppbåde till person och vad gällde hans företag. Hanblev slutligen helt frikänd. Men då var skadanredan gjord.Lagutskottets majoritet uttalade i betänkande1990/91:LU27 att det var rimligt att ekonomiskgottgörelse skulle utgå, men tillade att det måsteankomma på regeringen att bedöma huruvida ochmed vilket belopp ersättning borde utges. Om såvar erforderligt skulle regeringen återkomma tillriksdagen med förslag till medelsanvisning.Utskottets borgerliga minoritet uttaladekategoriskt i en reservation, att gottgörelse skulleutgå och att regeringen skulle bedöma beloppetsstorlek.Riksdagens beslut föranledde den dåvarandesocialdemokratiska regeringen att tillsätta ensärskild utredare, justitierådet Hans-GunnarSolerud. Han blev emellertid inte klar med sinutredning före regimskiftet val, vilkethan har redovisat i en särskild skrivelse. Hanfortsatte således med sitt arbete även sedan den nyaregeringen tillträtt.För den borgerliga regeringen kunde innebördenav majoritetsbeslutet i rimligen bara varaett -- gottgörelse skulle utgå. Borgerlighetensställningstagande var kristallklart -- gottgörelseskulle utgå. Mot den bakgrunden fanns det intenågon anledning att ytterligare dra ärendet ilångbänk. hade redan fått lidaunder en mycket . Det var angeläget att fåett slut på detta.Det gällde nu att komma till en rättvis och riktiggottgörelse. Som framgår av handlingarna träffadesen överenskommelse med via hansadvokat om en ersättning på 1 milj.kr.Det förelåg ingen skyldighet för den nya regeringenatt invänta utredning.Regeringen hade full rätt att handlägga ärendet påsätt som skett. Regeringen hade kompetens attgöra sin bedömning. Någon anledning till kritikföreligger således inte.Tilläggas bör att införutskottet uttalat att han kommit fram till, att någonersättning borde utgå, även om han inte villeprecisera ett belopp.Herr talman! Med det anförda yrkar jag pågodkännande av utskottets anmälan.Anf. 71 ():Herr talman! Det är som vanligt med stort intressesom jag lyssnar till Hans Nyhage. Då han dennagång uppträder i kammarens talarstol gör han detför att försvara den regering han stöder. Jag kannaturligtvis ha förståelse och sympati för HansNyhage när han gör detta. Den justitieminister hanförsvarar tillhör ju samma parti som han själv. Jagkan alltså förstå hans goda vilja, men jag förstårinte riktigt hans argumentation. Jag kan i varje fallinte följa honom på dessa punkterDet var av som regeringen fick i uppdragatt göra en bedömning om och i så fall med vilketbelopp ersättning borde utges. Det tog den gamlaregeringen fasta på. Det var därför som dettillsattes en utredningsman som började sitt arbete.Men denne fick som sagt inte fortsätta. Det är judetta som är det anmärkningsvärda, nämligen attden nya regeringen höftade till ett belopp. Man kanfråga sig varför det skulle utgå just 1 milj.kr. Detråkade bli exakt samma belopp som framfördessom förslag från Alvgards advokat.Jag vill på nytt ställa en fråga till Hans Nyhage. Dethar i samband med utfrågningen avutredningsmannen framkommit att haninte var färdig. Hade det då inte varit rimligt att låtahonom bli färdig så att det funnits ett bättreunderlag? Det hade varit en styrka för den nyaregeringen om den kunnat vänta någon månad ochpå det sättet få ett bättre underlag för sitt beslut.Anf. 72 HANS NYHAGE (m):Herr talman! Jag kan naturligtvis inte förmenaTorgny rätten att tycka att Hans-GunnarSolerud borde ha fått bli färdig med sin utredning.Men det har inte ett dugg med det konstitutionellaatt göra. Konstitutionellt är frågan: Haderegeringen rätt och kompetens att agera på det sättsom regeringen gjorde? Svaret är otvivelaktigt ja.Det finns inte någonting konstitutionellt attanmärka på regeringens agerande. Regeringenhade kompetensen att bedöma och gjorde sinbedömning. Den uppfyllde de krav somriksdagsbeslutet innebar. Intentionerna bakommajoritetsbeslutet var att ersättning skulle utgå,och minoritetens yttrande var kategoriskt:ersättning skulle utgå. Mot denna bakgrund, herrtalman, var det inte alls anmärkningsvärt attregeringen med snabbhet handlade ärendet för attfå ett slut på det som varit ett elände för HalvarAlvgard.Anf. 73 ():Herr talman! Det är mycket intressant att HansNyhage åberopar den borgerliga minoriteten idåvarande lagutskottet. Han hävdar att det är vaddåvarande minoriteten framförde som skall varanågot slags norm för hur regeringen skall handla.Liknande tankegångar framförde statsministern dåhan var hos utskottet för utfrågning.Oavsett vad man har för personlig åsikt är det enligtmin mening vad lagutskottets majoritet och därmedutskottet som sådant kom fram till som utgjorde detuppdrag som regeringen hade att fullfölja. Den nyaregeringen har inte fullföljt detta uppdrag på etttillfredsställande sätt. Det är därför som det finnsanledning att rikta kritik mot regeringen.Anf. 74 HANS NYHAGE (m):Herr talman! Det är naturligtvis oerhört angelägetatt kunna markera att utskottet icke var enhälligti sitt ställningstagande. Det fanns en mycket starkminoritet som hade en annan uppfattning. Denminoriteten var borgerlig. Därför tillåter jag mig attmarkera att borgerligheten utgjorde minoritetenoch var kategorisk i sitt ställningstagande. Det ärinte alldeles ointressant att det fanns en borgerligminoritet den gången, när vi nu har en borgerligmajoritet. Jag tycker att det är mycket viktigt attunderstryka det.Herr talman! Jag upprepar att det inte förelåg denminsta skyldighet för regeringen att invänta utredning. Jag kan t.o.m. dra detså långt att det inte ens förelåg skyldighet för densocialdemokratiska regeringen att tillsätta . Detta har inte ett dugg medkonstitutionen att göra, icke det bittersta. Denborgerliga regeringen fastslog att den hadekompetens och tillräckligt underlag för att göradetta ställningstagande. Det fanns ingen anledningatt långdra ärendet längre, därför handlade man.Man har handlat fullt i enlighet med dekonstitutionella bestämmelserna.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutTredje vice talmannen meddelade att propositionerförst skulle ställas beträffande envar av de frågorsom berördes i de reservationer och denmeningsyttring som fogats till betänkandet ochdärefter i ett sammanhang på övriga frågor.Oljebistånd till m.m.Beslöts med 170 röster att godkänna utskottetsanmälan i förevarande del. 118 röster avgavs förgodkännande av anmälan i reservation 1 av ThageG. m.fl. 4 ledamöter avstod från att rösta.Sanktionerna mot IrakBeslöts med 281 röster att godkänna utskottetsanmälan i förevarande del. 12 röster avgavs förgodkännande av anmälan i meningsyttringen avJohan i motsvarande del. 3 ledamöteravstod från att rösta.Export av krigsmateriel från FFVFörst biträddes reservation 2 av IngelaMårtensson -- som ställdes mot meningsyttringenav i motsvarande del -- medacklamation.Härefter avgavs 248 röster för godkännande avutskottets anmälan i förevarande del och 37 rösterför godkännande av anmälan i reservation 2 avIngela . 10 ledamöter avstod från attrösta.Vissa underrättelse- och säkerhetsfrågorBeslöts med 282 röster att godkänna utskottetsanmälan i förevarande del. 13 röster avgavs förgodkännande av anmälan i meningsyttringen avJohan i motsvarande del. 2 ledamöteravstod från att rösta.Beslut om inlandsbananBeslöts med 178 röster att godkänna utskottetsanmälan i förevarande del. 113 röster avgavs förgodkännande av anmälan i reservation 3 av ThageG. m.fl. 3 ledamöter avstod från att rösta.U-landsbistånd m.m.Beslöts med 270 röster att godkänna utskottetsanmälan i förevarande del. 22 röster avgavs förgodkännande av anmälan i reservation 4 av HarrietColliander. 3 ledamöter avstod från att rösta.Ersättningen till en enskild företagareFörst biträddes reservation 5 av -- som ställdes mot meningsyttringen avJohan i motsvarande del -- medacklamation.Härefter avgavs 167 röster för godkännande avutskottets anmälan i förevarande del och 128 rösterför godkännande av anmälan i reservation 5 avThage G. . 2 ledamöter avstod från attrösta.Övriga i betänkandet upptagna frågorUtskottets anmälan godkändes.Utskottets genom de nu fattade besluten godkändaanmälan lades till handlingarna.Beslut om samlad voteringBeträffande de på föredragningslistan närmastupptagna ärendena, finansutskottets betänkandenFiU24 och FiU25 samt trafikutskottetsbetänkanden TU18 och TU19, beslöt kammaren påförslag av tredje vice talmannen att de fick företastill avgörande i ett sammanhang sedan debatten idessa ärenden avslutats.Kompletterande meddelande om frågestundenden 21 majAnf. 75 TREDJE VICE TALMANNEN:Vid frågestunden kl. 14.30kommer, utöver de tidigare anmälda statsråden,även utrikesminister () attnärvara.Följande statsråd kommer alltså att varanärvarande:Statsminister (),arbetsmarknadsminister (),statsrådet (), utrikesministerMargaretha () och statsrådet ().Statsministern besvarar övergripande ochallmänpolitiska frågor. Frågorna till övriga statsrådförutsätts beröra deras ansvarsområden inomregeringen.6 § Tilläggsbudget II inomfinansdepartementets område, m.m.Föredrogsfinansutskottets betänkande1991/92:FiU24 Tilläggsbudget II inomfinansdepartementets område, m.m. (prop.1991/92:125 delvis).Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 9 §. )7 § Tilläggsbudget II inom civildepartementetsområdeFöredrogsfinansutskottets betänkande1991/92:FiU25 Tilläggsbudget II inomcivildepartementets område (prop. 1991/92:125delvis).Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 9 §. )8 § betänkande1991/92:TU18 Postväsende (prop. 1991/92:100delvis).Anf. 76 ():Herr talman! För att hela skall leva krävsatt infrastrukturen är väl utbyggd också iglesbygdsområden. En väl fungerandepostverksamhet är en mycket väsentlig del avdenna infrastruktur. I är vi med rätta stoltaöver att vi har världens bästa och mest jämlikapostservice.Posten når oss oavsett var vi bor i vårt avlånga land.Den gör det i de flesta fall varenda vardag. Ett brevsom jag skickar från enonsdagseftermiddag når adressaten nästaförmiddag, oavsett om hon bor i eller iHalland. Det är t.o.m. ibland större chans attbrevet kommer fram till än till nästadag.Det finns många skäl till att vi har en så effektiv ochheltäckande postservice i . Mycket beror påatt vi politiskt har varit övertygade om, och deflesta av oss är det fortfarande, att posten skallfinnas överallt, till människors nytta och till rimligataxor för privatpersoner och företag. Men det berorockså på att personalen inom posten hör till deyrkesgrupper i som har en mycket starkyrkeskänsla.Nu är posten inne i en process av mycket starkförändring och rationalisering. Det är naturligt nogmycket plågsamt för de anställda, som tidigarekanske har levt i något av en skyddad värld. Postenhar tidigare alltid expanderat, ända framtill . Inte minst är det jobbigt när dessastrukturrationaliseringar sammanfaller med enlågkonjunktur och en svag arbetsmarknad rentallmänt.I dagens betänkande behandlar vi framför allt tvåviktiga framtidsfrågor för posten: Skall postensmonopol avskaffas nu? Skall posten gå över från attvara ett affärsverk till ett aktiebolag nu? Utan attdjupare analysera konsekvenserna på särskilt detregionalpolitiska och sociala området, svararregeringen och utskottets majoritet ja på bådafrågorna. Visserligen säger man att det bör finnasinstrument i form av lagstiftning som skall ge statenen försäkring att det regionala och sociala ansvaretfinns kvar. Men hur detta skall gå till vet vi ingetom. Det har man inte utrett färdigt ännu.Vi socialdemokrater i trafikutskottet är mycketkritiska till detta handlingssätt. Visst skall vi varamed och initiera förändringar i den offentligasektorn. Vi skall inte inbilla oss att allaorganisationsmodeller är för evigt givna. Men närbeslut om förändringar skall fattas mera avideologiska skäl än av rationella och sakliga skäl, påett hafsigt och slarvigt beslutsunderlag, då kan interegeringen eller majoriteten i utskottet räkna medatt få stöd från oss socialdemokrater.För de flesta människor i har en fullgodpostservice även i glesbygd och på småorterbetraktats mer som en mänsklig rättighet än som entjänst som man köper och säljer på marknaden,som prissätts efter traditionella marknadsregler,ungefär som när man köper eller godis.Det finns uppenbara risker att postens hantering avlandsbygdsservicen och servicen över huvud tagetutanför storstadsområdena kan komma i kläm i ettmarknadsstyrt system. Det finns risk för att postenhandlar mer som en traditionell marknadsaktör änsom en viktig del av samhällets sociala ochinfrastrukturella service. Därför menar vi att det ärfel att nu avskaffa brevmonopolet rakt av och att nufatta beslut om att posten skallbli aktiebolag, vad som än händer. Detta äroåterkalleliga beslut. Om de fattas på dåligagrunder, får de stora konsekvenser för helaSverige -- för privatpersoner, för näringsliv, för helasamhället.Vad skall man då göra i stället? Visocialdemokrater menar att man bör utreda vilkaförutsättningar det finns för en modernmonopollagstiftning. Det finns tankar om detta iEG-kommissionen. Regeringen brukar i andrasammanhang gärna lyssna till vad som kommer frånEG-kommissionen. Alternativt bör man utredamöjligheterna till en koncessionslagstiftning, somgör det möjligt att behålla den solidariskafinansieringen av de regionala och socialakostnaderna. Först därefter kan regeringen kommaigen med förslag om aktiebolagsbildning. Då skallvi ta upp det i igen, tycker vi.Till slut vill jag säga ett par ord om bank- ochkassadelen i posten. I politiska tal och andrasammanhang brukar åtminstone ett avregeringspartierna tala om att det är viktigt attundvika rundgång i samhällets utgifter. har manlämnat den tesen för ett annat politiskt mål som harföreträde. Här gäller det att gynna allt som ärprivatägt och missgynna allt det gemensamt ägda.Jag tänker på postgirot och de statligabetalningarna. Medel som postgirot tidigare kundeföra över genom den s.k. floaten och float-inkomsterna för att hålla service i glesbygd ochmindre tätorter skall nu tas bort. I stället kommerdessa kostnader att belasta statsbudgeten.Visserligen blir det mera synligt vad det kostarskattebetalarna i att ha ett postkontoröppet i . Men det ger inte en enda krona mertill samhällets service i stort. Detta är ett trixandemellan olika konton i samhället, som varken ärsamhällsekonomiskt motiverat eller politisktpedagogiskt motiverat. Det är precis vad det är.Herr talman! Jag står naturligtvis bakom samtligasocialdemokratiska reservationer i betänkandet,men jag vill särskilt yrka bifall till reservation 1 och2.Anf. 77 ():Herr talman! Enligt den treårsplan som vi nu skallgodkänna skriver postverket: Verket skall över helalandet och internationellt förmedla meddelanden,lättgods och pengar samt erbjuda finansiellatjänster så att alla kan nå alla och så att kundernasaffärer stöds. Verket skall kännetecknas av attverksamheten är säker, nära och offensiv. Strateginskall vara kundorientering, kvalitet,kostnadseffektivitet och kompetens. Dessutomskall antalet nöjda kunder öka och breven skallkomma fram . Väntetiderna på postkontorenskall begränsas, den rikstäckande kassaservicenskall behållas och personalen skall trivas.Det är ju ganska lätt att ställa upp bakom de härvackra orden. har viemellertid mötts av en annan bild i massmedia,särskilt i glesbygden. Postkontoren i östraNorrbotten skall bort, står det i en tidningsrubrikden . 106 postkontor skall ersättas med 15,står det i en annan. Postanställda hoppar avregionalstyrelserna i protest mot postenspersonalpolitik och centralstyrning, säger entredje. De postanställda i går ut i strejk, ärockså en rubrik.Postanställda upplever att det är frågaom förhandlingar när det gäller stora förändringar.Det är svenska arbetsgivareföreningens syn påfacket som präglar postens ledning, säger en fackligförtroendeman. Av nyhetsförmedlingen att dömaförefaller det därför, herr talman, som om det är engod bit kvar tills man har uppnått målet attpersonalen skall trivas på sitt jobb. Att personalentrivs på sitt jobb är en grundläggande förutsättningför en effektiv verksamhet . Därför harpostverkets ledning ett stort ansvar när det gälleratt hantera personalpolitiken. Vi har inte råd attlåta ett av världens bästa postverk eroderas avlångdragna konflikter.Självfallet är det så att rationaliseringar behövs,inte minst på grund av den tekniska utvecklingen.På grund av tillkomsten av betalkort ochuttagsautomater minskade behovet avpenningtransaktioner på postkontoren kraftigtunder . Företagspaket har i ökadutsträckning gått från dörr till dörr med andraförmedlare än posten. Ökningen av fax ochelektronisk post gör också att brevvolymenminskar. Dessutom finns ett nytt privat postföretagsom försöker plocka russinen ur kakan.EG-anpassningen medför också att postensverksamhet skall bedrivas som om den vore utsattför konkurrens även på de områden där posten harsin verksamhet främst av sociala ochregionalpolitiska skäl.Allt detta hotar naturligtvis den traditionellaverksamheten hos postverket. I den situationen, menar vi, är detabsolut nödvändigt att riksdag och regering gerpostverket ett stöd så att moderniseringen kangenomföras som de övergripande målsom jag talade om inledningsvis också uppnås ipraktiken.Om ensamrätten till brevbefordran avskaffas ochandra företag plockar ut de lönsamma bitarna --först och främst postutbäringen i storstäderna --kommer givetvis statens kostnader förregionalpolitisk postutbäring att öka. Hela Sverigeskall leva, heter det i regeringsdeklarationen.Från EG finns inget krav på att brevmonopoletskall avskaffas. Enligt departementspromemorianom postens konkurrensförutsättningar har alla brevmonopol -- i vissa fall ävenpaketmonopol. Vad jag förstår är också uppfattning den att det är viktigt attskapa likvärdiga konkurrensförutsättningar i helaEG-området; postservicen skall vara lika i olikadelar av länderna. Dessa principer bör väl rimligenockså gälla EES-området.En annan sak är att kostnaderna för de regionalaoch sociala uppdragen kanske bör särredovisas.Om småföretagare och enskilda på landsbygdenmåste köra bil 5--för att klara bankärenden,om företag i t.ex. hela får postenutdelad senare och drabbas av att postlådorna tömstidigare än på andra håll är, enligt min mening,servicen inte likvärdig i hela landet. Då undergrävsockså principen att hela skall leva. Detsenare kan inträffa om t.ex. postterminalen i Luleåflyttas till Umeå.Människor utan bil får givetvis svårare att uträttabankärenden om det blir till , Konsumoch bibliotek som postservicen förläggs. Man kanheller inte vänta sig att privata entreprenörer skallmarknadsföra postens tjänster på samma sätt sompostens egen personal. Vi borde ha råd med attbehålla en hel del fler vanliga postkontor än vadsom nu verkar bli fallet.Förutom att brevmonopolet bör bibehållas bordeockså postens ensamrätt till förmedling av statligabetalningar bibehållits. är det avskaffat i ochmed finansutskottets behandling och riksdagenstidigare beslut. Därför måste posten få ersättningför de förluster som annars kommer att göras.Denna ersättning kan enligt min mening lika gärnaske genom att avkastningskravet reduceras med dekostnader som posten kan redovisa för attupprätthålla en godtagbar kassaoch bankservice ihela landet. Rundgång av pengar är intenödvändig.Avskaffandet av prismålet för fack- ochkonsumentpress kommer troligen att leda till storasvårigheter för tidskrifter som måste bedömasangelägna ur folkbildnings- ochkonsumentsynpunkt. Förslaget om avskaffandet avprismålet för dessa tidskrifter måste avvisas. Detgår inte att marknadsstyra allt här i världen.Bifall till meningsyttringen i mom. 7.Anf. 78 ():Herr talman! Postens verksamhet har haft och haren stor betydelse för hela svenska folket, såväl förprivatpersoner som för näringsliv.Det är med stor glädje enskilda personer går tillposten för att hämta sitt paket, öppnar sitt brev somkommer i brevlådan eller ser lantbrevbärarenkomma på besök. Det gäller också näringsliv ochlikställda som är i behov av postens verksamhet.Men mycket händer i dagens samhälle. Det gälleräven dem som har med postens verksamhet attgöra. Det är bara att konstatera att det går väldigtfort också i detta förändringsskede. Kanske iblandnågot för fort, skulle jag vilja säga.Bakgrunden till postens verksamhet behöver vi inteberöra alltför mycket här . Mycket av postensgrundförutsättningar i verksamheten finnsfortfarande kvar, men även posten har under årenslopp försökt att förändra och anpassa sinverksamhet till verkligheten i vårt samhälle.I vårt betänkande kan vi, under rubrikenBakgrund, läsa om åren som gått och vi kan underrubriken på posten undertreårsperioden --1994 läsa hur vi i kammarenförut tagit beslut om postens verksamhet.Regeringen har också ställt sig bakom postens nyatreårsplan och föreslår att skall göradetsamma.Utskottets majoritet har också ställt sig bakomdepartementschefens förslag att ensamrätten tillbrevbefordran avskaffas, men säger också attensamrätten inte bör avskaffas förrän det finnsinstrument i form av lagstiftning varigenom statenkan försäkra sig om att den regionala och socialaservicen fungerar.Departementschefen skall också tillkalla enutredning för att se över förutsättningarna för attdessa krav skall kunna vidmakthållas ifortsättningen.