prot · GF09110 · 1992-05-12 00:00:00 — Skall dennaarmé, som det skrivs om i ,användas även vid interna, etniska konflikter i olikaeuropeiska länder?Anf. 94 Statsrådet ():Herr talman! Jag tycker att ödmjukhet speglar sig iatt man icke med tvärsäkerhet uttalar sig om denframtida europeiska utvecklingen.Jag är ödmjuk så till vida att jag pekar på att vi intevet exakt hur EG kommer att utvecklas. stårSten här och säger att skall drasin i en försvarspakt. Hur vet det?Vi vet att frågan skall börja diskuteras inom EG1996. Vi vet också att det då har framkommit vissariktlinjer för fortsatt arbete. Vi vet också att det äröppet för länder som är medlemmar i , och förutomstående länder, att välja olikasamarbetsformer med den Västeuropeiskaunionen.Att dra slutsatser av detta, såsom StenSöderberg gör, tyder enligt min mening inte påödmjukhet.Anf. 95 (-):Herr talman! Jag drar fram riskerna förkonfrontationer mellan öststatsblock och EG, EGoch , och och EG och arabländerna.Det kan uppstå nya block och fraktioner på detpolitiska området. Även om det inte finns någrabeslut för dagen, vill jag inte att folk skalldras in i en gemensam Europaarmé som kan leda tillbåde det ena och det andra.Anf. 96 Statsrådet ():Herr talman! Visst finns det risk för krig. Frågan ärbara hur man skall möta risken. Det har varit entradition i svensk säkerhetspolitik att verka förgemensam säkerhet. Därför deltar i FN.Därför deltog vi i . Därförtycker vi att det är naturligt och viktigt att idet nya säkerhetspolitiska läget i aktivtmedverkar i arbetet på att bygga en europeisksäkerhetsordning -- detta för att minska riskerna.Visst finns det risker, , men vi kanhärigenom minska riskerna för framtida krig.Anf. 97 (-):Herr talman! Avslutningsvis vill jag uppmanastatsrådet att besluta om att ge de till regeringenkritiska rösterna i och utanför sammaekonomiska möjligheter så att de frågor ochargument, som inte passar ,utreds. hårdnackade motståndmot stöd till nejsidan visar vad vi har att vänta vidett eventuellt inträde i EG/EU, nämligentoppstyrning.Överläggningen var härmed avslutad.19 § Svar på fråga 1991/92:710 omexportgarantier vid försäljning till RysslandAnf. 98 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omjag kommer att verka för att statliga garantier skallges till AB för export av s.k.workover-riggar till Ryssland.Först kan konstateras att det ryska betalningslägetär ytterst prekärt, och det finns inga tecken pånågon betydande förbättring inom den närmastetiden. En överenskommelse mellan de f.d.sovjetiska republikerna och ett antalfordringsägarländer om senareläggning av vissabetalningar träffades . Medden som grund har förhandlat fram ettbilateralt avtal som kommer att undertecknas inomkort.F.d. har sedan mitten av decemberackumulerat dröjsmål avseende betalning på EKN-garanterade exportkrediter till ett belopp om drygt70 milj.kr. Uteblivna betalningar har även drabbatsvenska företag på ogaranterade affärer. Desammanlagda dröjsmålen till enskilda svenskaföretag uppgår enligt en grov skattning till drygt 300milj.kr. De svenska bankerna har också avsevärdafordringar på f.d. Sovjetunionen.Med tanke på och övriga OSS-statersbristande betalningsförmåga och den därmedåtföljande förlustrisken har EKN beslutat att förnärvarande inte utfärda garantier för export tilldessa länder. EKN:s policy visavi ochövriga OSS-stater överensstämmer väl med denpolicy som flertalet andra garantiinstitut i västtillämpar gentemot dessa länder. EKN:s policy seskontinuerligt över och kan komma att revideras omnya omständigheter uppkommer som motiverardetta.Jag har besvarat ett antal frågorom kreditgarantier för export till f.d.Sovjetunionen och i samband med dessa svarerinrat om de riktlinjer som gäller för EKN:sverksamhet. Dessa riktlinjer innebär attverksamheten skall gå ihop så att ingastatliga budgetmedel skall behöva tas i anspråk föratt täcka uppkomna förluster. Regeringen har ingaplaner på att ändra dessa riktlinjer. Verksamhetenfår inte utvecklas till vare sig ett sätt att medvetetsubventionera export eller ett instrument förutvecklingssamarbete med andra länder.Anf. 99 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret. Inledningsvis konstaterar ministern att justbetalningsläget i och övriga OSS-stater --vilket är som han uttrycker det ''ytterst prekärt'' --gör att det inte är möjligt att bevilja dessa krediter.Den uppfattningen och den insikten har även deföretag som har ansökt om exportkrediter av olikaslag. Det projekt som jag har frågat om, alltsåworkover-riggar till , anser jag är av denarten att det mycket väl skulle kunna behandlasunder utrikespolitiska frågor och biståndsfrågor.Jag ser detta projekt såsom ett utmärkt sätt att biståRyssland och ge landet möjlighet att på ett bra sättta vara på sina egna inhemska resurser just för attkunna förbättra sin ekonomi. Jag och många medmig anser det vara en nödvändighet för att Rysslandskall kunna klara sin demokratiska uppbyggnad.Om landet inte kan bygga upp sin ekonomi, kan detinte heller klara den demokratiska uppbyggnaden.I sitt svar säger ministern: ''EKN:s policy seskontinuerligt över och kan komma att revideras omnya omständigheter uppkommer som motiverardetta.'' Jag vill då fråga: Kan ministern tänka sig attpröva andra former av statliga garantier än genomEKN för att möjliggöra detta projekt?Anf. 100 Statsrådet ():Herr talman! Jag tror att och jagkan vara eniga om att det kommer att behövas ettstort stöd till och andra tidigaremedlemmar av för att utveckladeras ekonomi så att de kan komma på fötter ochså att de kommer in i något så när normalabetalningsströmmar. Sådant bistånd ges ävengenom och Internationellavalutafonden samt genom samarbete mellanindustriländerna. Vi har själva anvisat medel justför detta ändamål.Jag tror också att det råder en långtgående enighetom att exportkreditinstituten inte skall användassåsom instrument för att ge bistånd. Jag vet inte omElvy nu förespråkar att vi skall göra engrundläggande ändring av dessa regler, som jagalltså trodde att det rådde enighet om. I så fall voredet intressant att höra det.När det gäller talet om en omprövning vill jagkorrigera ett missförstånd. Det är inte regeringensom omprövar möjligheterna att geexportkreditgarantier, utan det ärexportkreditnämnden som inom ramen för deriktlinjer som regeringen har lagt fast prövarmöjligheterna att med hänsyn till betalningslägeoch andra omständigheter ge garantier till deenskilda företag som ansöker härom.Anf. 101 ():Herr talman! Jag tror att ministern och jag är helteniga om att det är av största vikt att fårordning på sin ekonomi. Ett bra sätt attåstadkomma detta vore att landet kunde ta vara påde enorma resurser som faktiskt finns.Exportkrediter skall inte ges till höger och vänster.Det är oerhört viktigt att de inriktas just på sådanainsatser som gör det möjligt för attförbättra sin ekonomi. Så kan ske om landet kan tavara på sin olja på ett bra sätt. Det vore intressantatt höra om det finns andra former för attmöjliggöra ett projekt som detta än bara genomEKN.Anf. 102 Statsrådet ():Herr talman! I den grundläggande frågan torde vivara eniga. Vi är också eniga om att det behövs stödoch ges stöd för att återställa och andrastaters betalningsförmåga och på så sätt ävenmöjliggöra import. Då kan landet självt göra deprioriteringar som krävs.Vi skiljer oss åt i det avseendet att använda EKN såsom ett biståndsinstrument.EKN skulle alltså pröva om det eller det företagetfår exportera och då utgå från vilka effekter dettafår för landet i fråga. Men det överensstämmer intemed nuvarande riktlinjer för EKN.Det finns andra former av stöd, t.ex.Europabanken. Jag hoppas och utgår från attHägglund & Söner utnyttjar också andramöjligheter att få stöd för detta projekt. ärmedlem i , och därför finns detanledning att försöka även den vägen.Anf. 103 ():Herr talman! Ett missförstånd har uppstått, om detverkar som om jag anser att exportkreditnämndenskall användas såsom ett biståndsinstitut. Det ärinte alls min tanke. Men jag tycker att detta projektär så klokt på många sätt. Som jag har sagt i minfråga finns det utrikespolitiska ocharbetsmarknadspolitiska skäl i och mångaandra skäl som talar just för att vi borde pröva allamedel konstruktivt för att få i gång dennaproduktion och göra det möjligt för att tavara på sina inhemska resurser.Anf. 104 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill avsluta med att säga att jagdelar förhoppningen att de åtgärder som vidtasför att stödja de berörda länderna skall leda till ensituation, där det också blir möjligt att beviljaexportkreditgarantier beträffande dessa länder ochdärmed stödja denna typ av export.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslöt på förslag av tredje vicetalmannen att ajournera förhandlingarna till kl.18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.20 § Svar på fråga 1991/92:728 omöverklaganden av domarAnf. 105 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig omvad jag avser att vidta för åtgärder för att minskarisken för onödiga överklaganden. Frågan ärföranledd av uttalanden i pressen om attdomstolarnas domar är alltför kortfattat skrivna.Att domstolarnas domar i allmänhet skall varamotiverade är en självklarhet i ett rättssamhälle.Att en sådan skyldighet föreligger följer också avden europeiska konventionen om de mänskligarättigheterna. Som påpekat ifrågan kan motiveringen ha betydelse bl.a. på detsättet att en dålig motivering kan föranleda att enpart i onödan överklagar en dom.Att närmare precisera hur utförlig en motiveringskall vara är mycket svårt, för att inte säga omöjligt.Anledningen till det är naturligtvis attförhållandena skiljer sig avsevärt åt från mål tillmål. De bestämmelser som finns i rättegångsbalkenom hur en dom skall motiveras är därför allmänthållna och lämnar en stor frihet till domaren attutforma domen med hänsyn till förhållandena i detenskilda fallet.Det kan vara intressant att sätta in frågan omdomskälens utförlighet i ett historisktsammanhang. Man kan då konstatera att kritik motdomstolarna för att motiveringarna varit förknapphändiga framförts under i stort sett . Jag tycker att man kan dra slutsatsen attdomstolarna tagit intryck av kritiken. Det märksinte minst på Högsta domstolens avgöranden, somju publiceras till ledning för de lägre instanserna.En jämförelse mellan en dom från exempelvis och en dom från visar att de egentligadomskälen -- dvs. den del av domen där rättenmotiverar varför den har beslutat på ett visst sätt --har blivit tydligare och mer resonerande än förr.Men saken är inte riktigt så enkel. Våra domstolarhar också kritiserats för att skriva för långa domar.Debatten härom var särskilt livlig kring 1980. Dåhävdades att domstolarnas domar ofta innehöllmoment som inte behövde tas in i domen.Kritikerna menade att domskrivningen bordeeffektiviseras och koncentreras på de egentligadomskälen. Vad man särskilt siktade in sig på varatt domarna ofta innehöll utförliga redogörelser förbevisningen i målet. Andra menade att en sådanredovisning kunde vara av värde, inte minst för attunderlätta hovrätternas handläggning avöverklagade domar. På Domareförbundsinitiativ gavs det också ut en promemoria omdomskrivning som innehöll exempel på hur domarkunde utformas på ett nytt sätt. Förbundet ställdesig i huvudsak bakom promemorian, även om mankonstaterade att den nya tekniken kunde medföravissa svårigheter för överrätterna.Frågan om hur utförliga domstolarnas domar skallvara är med andra ord inte ny. Det finns olikaåsikter och många -- ibland motstridiga -- intressenatt tillgodose.Vi delar nog alla uppfattning attdet är olyckligt om domar överklagas i onödan,därför att parten inte förstått hur domstolenresonerat. Jag tror dock inte att vi kan komma tillrätta med detta genom ändrade regler. Enligt minmening är frågan om domskälens närmareutformning över huvud taget inte en fråga förlagstiftaren. Men det är viktigt att denuppmärksammas, och jag är därför glad att dendiskuteras. Jag vet också att det inom domarkårenförs en fortlöpande debatt i frågan.Anf. 106 ():Herr talman! Jag vill första tacka justitieministerHellsvik för svaret. Vi är i långa stycken överens,men problemet är att man under en ganska lång tidhar hört klagomål från olika håll angåendedomarnas avkunnande i tingsrätter och ibland äveni hovrätter, dock inte angående Högsta domstolensdomar -- där håller jag helt och hållet medjustitieministern. De avkunnas ju också för att varavägledande för de övriga.Klagomålen har gällt -- och gäller fortfarande --främst de alltför korta domarna. Det finns domarpå bara några rader utan motiveringar. Klagomålengäller att resonemang helt saknas, att det iblandinte redovisas vilka omständigheter domstolenfaktiskt har beaktat vid sin bedömning. Man vetinte vad domen grundar sig på därför att det inteframgår tydligt nog. Att man saknar utförligbevisning får faktiskt många konsekvenser. En välmotiverad tingsrättsdom kan vara skäl nog att inteöverklaga. En väl motiverad dom, en dom som dendömde kan förstå, kan också få vederbörande attavstå från överklaganden. Men en kort, obegripligdom ger impuls till överklagande; det kan vi tydligtse.De flesta av våra domstolar är överhopade avarbete. Inte minst av det skälet vore det enligt minmening befogat med en insats för att få bättreskrivningar. Det är också en viktigrättstrygghetsaspekt, därför att det är viktigt attden som döms till något verkligen förstår varför.Det här är, som jag ser det, en utbildningsfråga.Hur kan justitieminister tänka sig att läggaom utbildningen, så att den ger mer tid åt momentsom att skriva domstolsmotiveringar etc?Anf. 107 Justitieminister ():Herr talman! Det är säkert riktigt, som BirgitHenriksson säger, att en oklar eller en ickenoggrant motiverad dom kan resultera i onödigaöverklaganden. I och för sig skulle jag vilja säga atten icke tillräcklig motivering, som gör att en parthar svårt att få grepp om skälet till domen, räckerför att man skall påpeka vikten av att domarna ärmotiverade.Som jag sade tidigare är det här inte -- som jaguppfattat det är vi överens om det -- en fråga somman kan reglera närmare lagstiftningsvägen. Underalla förhållanden skulle det bli brister. Det går inteatt göra en så detaljerad lagstiftning, och det skulleinte bli bra. Det är snarare en utbildningsfråga, därju bl.a. domstolarnas möjligheter att ge våranotarier en god träning är av stor betydelse. Vi veti dag att våra domstolar är överlastade med arbeteoch att domarna upplever att de har för litet tid attägna åt sina notarier. Det är min förhoppning attbl.a. resultatet av domstolsutredningen skall skapaförutsättningar för våra domare att ägna mer tid åthandledning av notarier.Anf. 108 ():Herr talman! Jag tackar justitieminister det. Många unga jurister säger att de fården bästa handledningen och utbildningen via desmå och medelstora tingsrätterna. Det är där somman fortfarande dels kan få syssla med alla frågor,dels också kan få möjlighet till personlighandledning. Det är utomordentligt viktigt ocksånär det gäller att lära sig skriva domskäl.Jag vill inte föregripa utredningen om domstolarnasorganisation, men jag kan inte helt undertrycka enliten rädsla för att en indragning av alltför mångasmå tingsrätter ytterligare kommer att förvärrasituationen. Hur skall vi få väl motiverade domskältillbaka i svenskt rättsväsende?Anf. 109 Justitieminister ():Herr talman! Jag vill först påpeka att idomstolsutredningen, som skickades ut på remisstidigare , är huvudfrågan hur man skallkunna renodla verksamheten vid våra domstolaroch ge domarna möjligheter att koncentrera sig påden kvalificerade dömandeverksamheten ochdärmed bl.a. skapa möjligheter för handledning avnotarier.När det gäller den departementspromemoria omdomstolarnas framtida organisation som går utpå remiss vill jag påpeka att det inte är fråga om attvi i förlorar alla våra små domstolar.Merparten av domstolarna, om nudomstolsorganisationsförslaget går igenom,kommer fortfarande att var små domstolar.Anf.110 ():Herr talman! Jag vill helt kort tacka justitieministerHellsvik för svaret. Jag är glad att man fästeruppmärksamheten vid detta. Jag hoppas också attrenodlingen skall medföra att ,att får vidhandläggning, så att man bättre kan hjälpa de ungajusristerna att skriva välmotiverade domar. Tackför svaret.Överläggningen var härmed avslutad.21 § Svar på fråga 1991/92:733 om åtgärder föratt bevara de små tingsrätternaAnf. 111 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen ämnar vidta för att bevara desmå tingsrätterna.I den departementspromemoria som i frågan redovisas utförligt flera argumentför att man nu bör skapa mer bärkraftiga enheterpå tingsrättssidan. Ett sådant skäl är den renodlingav tingsrätternas verksamhet som blir följden omdomstolsutredningens förslag genomförs. Ett annatargument är att kraven på domstolarnas kompetenskommer att skärpas bl.a. i ljuset av den ökandeinternationaliseringen.I promemorian redovisas flera olika modeller förhur man kan gå till väga för att stärka tingsrätterna.Slutsatsen är att en tingsrätt för att vara tillräckligtbärkraftig för sina dömande uppgifter skall gearbetsunderlag för minst tre domare. Ipromemorian föreslås därför en lösning sominnebär att de tingsrätter som har färre än tredomare läggs ned. är det en viktigutgångspunkt i promemorian att man bevarar engod lokal förankring i dömandet. Det föreslåsdärför att det på flertalet av de orter därtingsrättens kansli försvinner inrättas s.k.tingsställen, där rättegångarna kan äga rum.Promemorian går ut på en bredremiss, bl.a. till alla domstolar och till berördakommuner och länsstyrelser. Remissinstanserna fårtiden fram till på sig för att avgeyttrande. Regeringen kommer därefter att taställning till vilka åtgärder som behöver vidtas föratt åstadkomma en lämplig domstolsorganisationinför de förändringar av verksamheten viddomstolarna som förestår.Förste vice talmannen konstaterade attfrågeställaren inte var närvarande i kammaren ochförklarade överläggningen avslutad.22 § Svar på fråga 1991/92:749 omläkarmedverkan i frivårdsarbetetAnf. 112 Justitieminister ():Herr talman! Hans Nyhage har frågat mig vilkaåtgärder jag vill genomföra för att intentionerna ifrivårdsarbetet skall kunna förverkligas.Bakgrunden till frågan är att frivården, enligt HansNyhage, tidigare kunde anlita läkare på jourtid förmedverkan i frivårdsarbetet, men att dennamöjlighet inte längre finns.Frivårdens klienter har, i enlighet med den s.k.normaliseringsprincipen, samma rätt till samhälletsstödåtgärder och vårdinsater som andra människor.Frivården skall i första hand klarlägga klienternasbehov av stöd och vård samt förmedla den hjälpfrån andra organ som den övervakade kan vara ibehov av. Denna inriktning av övervakningsarbetetär också fastslagen i brottsbalken.Svaret på Hans Nyhages fråga är alltså att denallmänna hälso- och sjukvårdens ansvar kvarstårnär en person står under övervakning inomfrivården. Enligt min uppfattning är det inte rimligtfrån principiella utgångspunkter att frivården tar påsig kostnadsansvaret för vårdinsatser somsjukvårdshuvudmännen enligtnormaliseringsprincipen skall svara för.Slutligen vill jag informera om att frivården harmöjligheter att arvodera läkare inom ramen försina lönemedel. Detta sker också i vissutsträckning. Frivården kan alltså försäkra sig omläkarmedverkan om det behövs för attintentionerna i frivårdsarbetet skall kunnaförverkligas. Det är de lokalafrivårdsmyndigheterna som avgör vilkaprioriteringar som skall göras mellan olika behov.Anf. 113 HANS NYHAGE (m):Herr talman! Jag ber att få tacka justitieministernför svaret.Justitieministern hänvisar till den s.k.normaliseringsprincipen och anför att frivårdensom alla andra måste anlita den allmännasjukvården. Detta är givetvis i grunden riktigt, menlikväl är det här som svårigheterna uppstår.Verkligheten visar att det ofta blir långa väntetider,innan den läkarvård som den dömde är förelagd attunderkasta sig kan sättas in. Detta är självfallet tillskada i frivårdsarbetet, vilket är särskilt allvarligtmed hänsyn till det område som det här är frågaom.Särskilt bekymmersamt är det när det gällerpsykvården. av frivårdens klienter harpsykiska problem.Närmast samtliga av de anstaltsintagna som harpsykiska problem ställs under övervakning vidvillkorlig frigivning. Redan på anstalten är det svårtnog att få erforderlig hjälp, vilket ocksåuppmärksammats från . Meni samband med frigivningen och övervakningen blirdet än värre, vilket tyvärr inte på motsvarande sättrönt uppmärksamhet från departementet.Frivården har därtill en mängd klienter som dömtstill skyddstillsyn med föreskrift att underkasta sigpsykiatrisk behandling. Detta ökar ytterligarebehovet av tillgång till psykvård, som det alltså ärsvårt och tidskrävande att få tillgång till.Problemen är uppenbarligen av både ekonomiskoch organisatorisk karaktär. Justitieministernuttalar att frivården har möjlighet att arvoderaläkare inom sina löneanslag. Men sanningen är denatt anslagen inte räcker till för att man skall kunnaköpa de läkartjänster som är erforderliga.Organisatoriskt gäller det att kunna finna den vägsom leder till att vårdinsatserna snabbt skall kunnasättas in.Enligt min mening torde en återgång till det tidigarejoursystemet vara mycket lämplig. Kan statsrådettänka sig att fundera ytterligare i de banorna?Anf. 114 Justitieminister ():Herr talman! När det gäller den mera konkretautformningen av verksamheten är det viktigt håller fast vid principen att vi från regering ochriksdag anger målen medan utformningen beslutasinom verksamheten.Vi är medvetna om dessa problem och även andraproblem inom frivården, vilket ligger till grund föratt regeringens förslag till budget beträffandefrivården, som har ställt sig bakom,innebär en kraftig förstärkning av frivårdensresurser. Detta ökar också möjligheterna för deverksamma inom frivården att åstadkomma enflexiblare utformning.Anf. 115 HANS NYHAGE (m):Herr talman! Jag vill återigen understryka att jagdelar inställningen till normaliseringsprincipen.Det är riktigt att varje del av samhälletsorganisation skall ansvara för sitt område. I det härfallet rör det sig dock om alldeles speciellaförhållanden. Det är fråga om människor som ärkriminellt belastade och som är dömda attunderställa sig den sjukvård som bedöms varanödvändig för att de skall kunna anpassa sig tillsamhället. Därför finns det alldeles speciella skälför att försöka finna vägar att snabbt sätta inåtgärder. Där utgör det system som råder tyvärren broms. Det är i det avseendet jag ställer minfråga: Kan man ändå inte tänka sig att frivården fårmedel att anlita läkarhjälp på jourtid?Anf. 116 Justitieminister ():Herr talman! När det gäller frivården vill jag nämnaatt de ökningar som är aktuella för kommandebudgetår är för det första en ökning med 2 milj.kr.för att åstadkomma en ökad användning avkontraktsvård, och för det andra en ökning somkanske är mer intressant i sammanhanget,nämligen en ökning med 10 milj. kr. med hänsyn tillutgifterna för kontraktsvården. Det ökar jumöjligheterna att utforma verksamheten på ett förklienterna bättre sätt.Anf. 117 HANS NYHAGE (m):Herr talman! Jag vill uttrycka min tacksamhet överatt dessa medel har ställts till förfogande. Jagtillåter mig likväl att än en gång konstatera attmedlen dess värre inte räcker. Därför kvarstår minvädjan till justitieministern om att funderaytterligare i banorna om jourtjänst. Tack.Överläggningen var härmed avslutad.23 § Svar på fråga 1991/92:734 om endemokratikommissionAnf. 118 Statsrådet (-):Herr talman! har frågatjustitieministern om regeringen kommer atttillsätta en demokratikommisssion med uppgift attkomma med förslag om hur demokratin omöjligenskall gå att manipulera . Fördelningenav arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som skall svara på frågan.Den händelse i kommun vid valet somSten hänvisar till i sin fråga haraktualiserats i ärenden som har prövats avvalprövningsnämnden.Givetvis måste det finnas garantier för att valensker under former som tryggar den för fria valnödvändiga valhemligheten.