prot · GF09116 · 1992-05-20 00:00:00 — Med tanke på densynnerligen milda behandling som dessamotsägelser har fått av och andraborgerliga politiker i ,känner jag mig faktiskt ganska säker på att manockså där visste en hel del om vad det egentligenhandlade om.Det framstår som anmärkningsvärt -- och jag tyckeratt det ordet är ganska milt -- om alla dessauppgifter om att svenska vapen levererades vidarefrån inte skulle ha spritts också inomregeringen och senast i januari1987.Jag går sedan över till den andra delen av minmeningsyttring som gäller . Jag får nöja migmed sådant som kan offentliggöras. Jag har varitnoggrann med att inte läsa innantill ur hemligahandlingar. Årets granskning har, som jagframhåller i min meningsyttring, bekräftatuppgifter om ett möte mellan biträdandeutrikesminister och dåvarandeutrikesministern den 30 september1987. Innebörden av vad sade var att Boforsskulle lämna uppgifter som sannolikt innehöllsådant som var besvärande för både ochSverige.Existensen av denna indiska varning förnekades avSten under en KU-utfrågning den 3april 1990. Att den är intressant beror på att dendåvarande utrikesministern i ganska aggressivaordalag uppmanade att släppa allt somBofors visste . Menefter bytte och försvarade faktiskt motanklagelser för att ha gjort några fel.Jag vill uppmana och dennuvarande regeringen att än en gång offentligtställa kravet att släppa fram hela sanningen, om detnu fortfarande finns uppgifter i som inte harkommit fram.Med det sagda vill jag yrka bifall till minmeningsyttring också i denna del.Anf. 45 ():Herr talman! Knappast några frågor under senareår har blivit så väl genomlysta och granskade somregeringarnas handläggning av export av svenskkrigsmateriel. Detta gäller inte minst de s.k.Englandsavtalen, som ånyo tas upp i en reservationav och i en meningsyttring avJohan Lönnroth.Det är ju inte bara som hargranskat exporten av krigsmateriel.Medborgarkommissionen har också lagt ned ettförtjänstfullt arbete på det här området. I några fallhar frågor om otillåten vidareexport avkrigsmateriel även prövats av våra rättsvårdandemyndigheter. Den granskning som genomförts hari vissa stycken renderat kritik.Konstitutionsutskottet uttalade i t.ex.granskningsbetänkandet 86/87 att regeringarna påett tidigare stadium borde ha kunnat misstänka attinte allt stod rätt till. harockså understrukit att regeringarna inte har varittillräckligt observanta på hurkrigsmaterielinspektionen utövade sinverksamhet.I 90/betänkande påtaladekonstitutionsutskottet att handläggningen avett ärende om export till tydde på enanmärkningsvärd brist på vaksamhet inomregeringskansliet.När det gäller de s.k. Englandsavtalen är det avsärskilt intresse att ta del av JK:s utredning från1989 angående granatgeväret . JKkonstaterar att den omständigheten attregeringsledamöter och tjänstemän inomregeringskansliet måste antas ha varit väl medvetnaom Englandsavtalens innehåll när avtalen slöts inteinneburit, att de också kunnat sluta sig till ellermisstänka att avtalen skulle komma att tillämpas pådet sätt som blev fallet.Den som kanske bäst beskrivit hur man inomregeringskansliet och regeringarna har sett påEnglandsavtalen är krigsmaterielinspektören . Han har gjort det utförligt vid flerautfrågningar inför utskottet, så också . Dettaborde kanske ha besparat ochIngela vissa skrivningar under rubrikenSåvitt avser viss export från FFV.I massmedia, utanför konstitutionsutskottetsgranskning, har försökt att göra ettstort nummer av de samtal som utrikesministerSten förde 1987 i med NatwarSingh, som då var biträdande utrikesminister iIndien. insinuationer i massmediaom att skulle ha något att dölja ärenligt min mening ovärdigt en ledamot avkonstitutionsutskottet. För att göra sådanapåståenden skall man, , ha mycketordentligt på fötterna. Det har inte JohanLönnroth.Vad som förekom vid dessa samtal granskadesmycket ingående av för tvåår sedan. redovisade då vid enutfrågning i utskottet utförligt sina samtal medNatwar . Något som egentligen är nytt harsedan dess inte framkommit.Konstitutionsutskottet har i årets granskning intefunnit anledning att på nytt pröva denna fråga.Jag har naturligtvis också tagit del av tidningarnasskriverier och också sett en del i televisionen. Jagmenar att har dragit alldeles förlångtgående slutsatser av innehållet i deifrågavarande uppteckningarna. Även jag har juläst dessa.Johan villighet att kommentera hemligtmaterial kan ju, om det fortsätter på det sätt somhan har excellerat i, medföra att det uppstårsvårigheter för att i enframtid utföra sitt granskningsarbete. Precis somvissa andra har sagt här tror jag att JohanLönnroth borde vara mera sparsam när det gälleratt göra kommentarer på så lösa grunder som dethär är fråga om. Att bygga så långtgåendebeskyllningar mot , som JohanLönnroth gör på basis av uppteckningarna, är, jagupprepar det, ovärdigt en ledamot avkonstitutionsutskottet. haralldeles för dåligt underlag för att säga att StenAndersson skulle ha dolt någonting från de samtalsom han redovisade inför sedan.Sedan är det naturligtvis rätt intressant att JohanLönnroth här diskuterar ett betänkande somutskottet lade fram och vars förslagriksdagen anslöt sig till. harnaturligtvis inte funnit anledning att ta upp sakentill förnyad prövning, eftersom någonting nyttegentligen inte har tillkommit sedan vi prövadefrågan vid föregående tillfälle.Anf. 46 ():Herr talman! När det gäller Englandsavtalenundrar jag om inte även tyckeratt det är litet märkligt att promemoria,som uppenbarligen är ett mycket viktigt dokumenti denna fråga, har kommit fram just nu och att detfaktiskt är ett ganska bra motiv för att vi ändåfortsätter att granska denna fråga. ju att hela denna byk skulle tvättas, och dennapromemoria var ändå en ganska viktig tvättkorg,om man får säga så.Såvitt jag minns var det inte jag som begärde attKU skulle ta upp Indienaffären. Den fråganväcktes på ett sammanträde, och alla var överensom att vi så att säga kunde koppla på en diskussionockså om denna fråga.Kurt säger att jag insinuerar. Jagtycker inte att jag insinuerar, däremot har jagpåstått vissa saker. Det handlar om att det som StenAndersson har uppgivit i tidigare KU-förhöruppenbarligen inte stämmer med verkligheten. Omdet beror på glömska eller inte har jag ingenbestämd uppfattning om.Jag har varit mycket noga med mina kommentarertill massmedia. Jag har enbart hänvisat till den textsom finns publicerad i detta betänkande. Jag harsagt att det bara är att läsa innantill.Jag skall gärna erkänna att jag var genuint osäkerpå vad jag fick skriva i min meningsyttring. Det ärnaturligtvis mycket svårt att i en sådan fråga sägadet som är själva poängen i hela denna fråga utanatt röja den egentliga innebörden i ett hemligtdokument. Jag uppfattade det emellertid på ettsådant sätt att i och med att konstitutionsutskottetjusterade detta betänkande , tror jag,hade man också godtagit att jag skrev på detta sätti min meningsyttring. Som sagt, vad jag har gjortinför massmedia är enbart att hänvisa till denoffentliga publikation som vi alla har framför oss.Anf. 47 ():Herr talman! Jag hänvisar återigen till påståendetatt om det finns någon fråga som har granskats så ärdet den om svensk vapenexport. Under det senastedecenniet tror jag att vi har tittat pådessa frågor.Vad som är intressant att kunna konstatera är attdet, trots att vi har granskat denna fråga såingående som vi har gjort -- och inte barakonstitutionsutskottet utan även andra instanser --inte har kunnat påvisas att någon i regeringskretsenskulle ha haft kännedom om några oegentligheter.Jag tycker därför att insinuerar närhan medverkar till tidningsskriverier där det står attSten tycks ha något att dölja, StenAndersson som har varit ikonstitutionsutskottet och öppet redovisat desamtal som han har haft med den indiskeutrikesministern i . Vi har inte haft baraöppna utfrågningar med , utan vihar även haft slutna utfrågningar. Vi har verkligenställt frågor om och om igen kring olika områden.Sten har då öppet redovisat sinasynpunkter.När man läser betänkandet /90, då StenAndersson också medverkade vid en utfrågning iutskottet, är det att dra för långtgående slutsatserom man av det kan läsa ut att pånågot sätt skulle vilja dölja något. Jag anser alltsåatt man med fog kan säga att det som StenAndersson har gjort är att vara med, så gott det harvarit möjligt, och tvättat byken, vilket han tidigarehar gett uttryck för. Jag tycker därför att det ärnärmast oförskämt av att gå ut imassmedia och på så lösa boliner som det är frågaom framföra dessa anklagelser mot StenAndersson.Anf. 48 ():Herr talman! sade att jag hadegått ut till massmedia. Jag förmodar att han meddet menar att det är jag som går till massmedia ochtalar om att de skall skriva olika saker. Så förhållerdet sig inte. Massmedia har ett intresse av dennafråga. Det är tydligen en ganska utbredduppfattning att det finns en del saker somfortfarande är dolda. Framför allt anses det att detfinns sanningar inom som ännu inte harkommit fram. Det är därför som jag i mittanförande uppmanade attåterupprepa kravet på att släppa helasanningen. Det skulle jag vilja att även dennuvarande regeringen gjorde. också mycket gärna instämma i detta.Anf. 49 ():Herr talman! Vem som kommer till vem äregentligen ganska ointressant. Det som ärintressant är vad som sägs. Jag kan konstatera attJohan på mycket svaga grunder har gåttut och gjort beskyllningar mot omatt han skulle ha något att dölja, trots att vi i vårtmaterial genom årens lopp kan visa att om det ärnågon som har varit öppenhjärtig vid dessautfrågningar så är det . Jag tyckeralltså att det är en oförskämdhet att i det läget gå utoch anklaga honom för att han skulle ha något attdölja i detta sammanhang.När det gäller krigsmaterielexporten och eventuellkommande granskning, är det naturligtvis på detsättet att om det skulle komma fram någrahandlingar som vi inte har haft möjlighet att titta påförut och som kan bedömas ha ett intressantkonstitutionellt värde, finns det naturligtvisingenting som hindrar utskottet från att på nytt taupp denna fråga.Det som jag tycker är så intressant i sammanhangetär att ingen, trots att medborgarkommissionen,och en rad rättsvårdandeinstanser har granskat krigsmaterielexportfrågor,ännu har kunnat påvisa att det skulle finnas någonkännedom i om otillbörligvapenexport. Jag tycker alltså att det ändå vorerimligt att medgav detta, därför attinte ens under denna debatt harkunnat peka på några oegentligheter.Han har gjort det i en skrivelse i en särskild mening,där han påpekar att han tycker att det är konstigtatt man 1976 inte kände till någonting. Men läserman vad som har sagts i materialet, tycker jag får bevisat att så inte har varit fallet, somJohan påstår. Jag tycker att det hade varithederligt om hade kunnat medgeatt man, trots ingående granskning ,inte har kunnat påvisa några oegentligheter ellernågon kännedom i regeringskansliet.Anf. 50 ():Herr talman! Jag är en mycket stor beundrare avSten ur alla möjliga synpunkter. Jag harmycket svårt att uttala mig kritiskt om honom.Massmedia har försökt förmå mig att säga ganskahårda saker, som lögnare och annan sådant, menjag har alltså inte gjort det. Däremot kan jagkonstatera att vissa saker som sagtvid tidigare förhör i denna fråga inte stämmer medverkligheten. Vad orsaken till detta är har jagmycket svårt att bedöma.Jag tycker som sagt inte att jag är oförskämd. Jagtycker att tonläge i en del avde utfrågningar och diskussioner som vi har haft idessa granskningsärenden har varit -- om man nuskall använda begreppet oförskämd -- sådant att detligger ett snäpp över min nivå.Vissa försvarsfrågor samt vissa underrättelse- ochsäkerhetsfrågorAnf. 51 ():Herr talman! Det här börjar bli litet av enföljetong. Jag måste få erkänna att det känns litetansträngande att kasta sig mellan olika ämnen. Nuär vi framme vid den fråga som jag kanske kännerallra starkast för i denna granskning. Dels har detdär kommit fram mycket litet, dels finns det ensanning som i stort sett alla känner till och som detnu faktiskt finns ett visst hopp om att äntligen fåinskriven i handlingar.Försvarsutskottet granskade IB-affären redanhösten 1973 och kom fram till att''underrättelsetjänsten inte bedrevs på ett sätt somstred mot vår deklarerade utrikespolitiska linje, attdet inte fanns någon hemlig budget förunderrättelsetjänsten utöver de medel somanvisades av regering och riksdag och att registrenhos den dåvarande rikspolisstyrelsenssäkerhetsavdelning samt försvarsstabenssäkerhetsavdelning och särskilda byrå inte hadekaraktären av åsiktsregister''.Detta är fortfarande den officiella sanningen, trotsatt det skrivits och sagts spalt- och protokollmeterav sådant som pekar i en helt annan riktning. Jagskall inte trötta er med hela historien. Jag ärfaktiskt, liksom många andra, ganska trött på IB-affären och önskar ärligt att vi kunde förpassa dentill historieböckerna. Men det måste varasanningen som står i historieböckerna.Bertil är en välkänd socialdemokratiskpolitiker och fackföreningsman från somjag känner. Jag har suttit tillsammans med honomi . Alla som kännerhonom vet att han är en person som talar sanning.Han intervjuades i TV om IB förraåret. Han sade bl.a.: ''Min uppgift var att kartläggaextremismen. Jag hade åren 1974--75 ett litetkartotek på 50--100 namn, som jag rapporterade tillIngvar i . Jag trodde att jagarbetade för partiet. Det militära intresset måste havarit litet. Jag såg det som en nödvändigverksamhet. ''IB användes av Socialdemokratiska partiet ochfortsatte med sin åsiktsregistrering fram tillåtminstone 1975. Det finns dock fortfarande ingenkänd tidpunkt då verksamheten upphörde. Och detfinns ingen dokumentation om när och hurregistren förstördes. De närmast inblandade harvägrat att ställa upp för intervjuer. Där får jag dockgöra en liten reservation, för jag hörde på radion attBirger Ellmér sade att han ville ha fram helasanningen. Då förutsätter jag att han också ärberedd att framträda offentligt, t.ex. inför KU. Detidigare hemligstämplade bilagorna till IngvarGullnäs, som vi ju fick loss , visar att ocksåIngvar slog huvudet i en mur av tystnad.Jag är besviken och litet förvånad över regeringens,särskilt försvarsministerns, nonchalans när manbehandlat denna anmälan. De promemorior som vifått från försvarsdepartementet ochstatsrådsberedningen tillför inget nytt. Jag kan intelåta bli att göra tankeexperimentet, att om AndersBjörck själv hade gjort en anmälan mot förraregeringen och fått så här intetsäganderedovisningar så sent att det inte längre fanns tid attgenomföra de utfrågningar och detutredningsarbete som skulle ha behövts, så skullehan säkerligen ha domderat framför varjeuppdykande TV-kamera, att bedöma åtminstoneav de beskrivningar som jag har fått från andra somhar varit längre än jag i det här huset. Jag kan inteheller låta bli att fråga mig om inte möjligen AndersBjörck har ett och annat lik i en och annan garderobi denna fråga.Jag har fått mycket säkra uppgifter om attförre har talatmed , och en instruktion , där dåvarande ÖBRapp skulle ha talat om hur man skulle gå till vägaför att kartlägga kommunister som misstänktessyssla med industrispionage. Jag försökte i går fåKU att begära fram denna handling. Det ville maninte. Den ligger tydligen på . Försvarsministern satt i kammaren tidigareunder debatten, och jag hade hoppats kunna fårikta frågan direkt till honom varför hannödvändigtvis måste vänta med att släppa den.Ändå hyser jag ett visst hopp. Jag undrar om intebåde och nuvarande regeringen,när nu Synnergren uppenbarligen är så angelägenom att sanningen skall fram, ändå måste släppahandlingen.Jag är övertygad om att också svensk arbetarrörelsehar allt att vinna på att hela sanningen kommerfram så fort som möjligt. Varför har nisocialdemokrater så svårt att göra som BertilLewin, dvs. att erkänna vad som hänt och kanskeförsvara motiven? Jag anser att misstänksamhetenpå det stora hela taget mot kommunister förlandsförrädisk verksamhet var obefogad. Om spionera -- och det gäller ocksåindustrispionage -- på för östkommunistiskräkning, var man nog inte så korkad att man gickmed i gamla spk eller vpk. Varken Wennerströmeller tillhörde, såvitt jag vet, någotpolitiskt parti. Tanken svindlar att de skulle haansökt om medlemskap i vpk.Många kommunister hade engagerat sig i kampenför demokratin i . Dedömdes till arbetsläger. Vi har fåttfram uppgifter om hur underrättelsetjänstenarbetade under , vilka det varsom man ägnade det största intresset åt. Jag anseratt gamla här i gjordefruktansvärda politiska misstag. Man var oerhörtnaiv när det gäller synen på , på --och allt sådant.Jag kan t.o.m. ha en viss förståelse för att man påden tiden var misstänksam också gentemotkommunister. Som sagt: IB och IB:s inblandning idessa historier var en fråga om åsiktsregistreringmed politiska förtecken, som i grunden handladeom konkurrensen mellan kommunister ochsocialdemokrater om ledningen inomfackföreningsrörelsen.Inte heller den extrema tokvänstern -- för det fannsen sådan ; jag kände flera avmedlemmarna -- var någon risk för rikets säkerhet.Det vågar jag försäkra er. Det planerades intenågra sabotage och annat i , närsjukhusspionen var verksam i början av 70-talet.Det fanns en och annan litet tokigrevolutionsromantiker som satte upp affischer, därvietnameser viftade med kulsprutepistoler, men deflesta av dem var i grunden snälla och hyggligamänniskor, som över huvud taget inte skulle vågautföra några våldshandlingar.Jag tycker mig ha förstått att bl.a. anser att detta borde sättas in i ett störresammanhang, att det handlar omunderrättelsetjänsten över huvud taget efter andravärldskriget inkl. kommunismens roll. Jagvälkomnar denna breddning av perspektivet. Jagvill fråga ordförande . om han är beredd att medverka till attBirger Ellmér, , ochandra som har sysslat med detta nu träder fram ochatt vi tillsammans reder ut hela sanningen. Därmedskulle vi äntligen få den här frågan ur världen ochförpassad till historieböckerna.Anf. 52 ():Herr talman! Det har naturligtvis framgått för allaatt i sin meningsyttring tar upp IB-frågan. Han ondgör sig över den PM som utskottethar fått från försvarsdepartementet. Han anser attden inte har tillfört ärendet någonting nytt.Det kan finnas anledning att erinra om attunderrättelse- och säkerhetsfrågorna vid fleratillfällen utifrån flera utgångspunkter har granskatsav . togs frågan omregeringens kontroll av den militära underrättelse-och säkerhetstjänsten upp till granskning. Underriksmötet /88 granskade konstitutionsutskottetreglerna om personkontroll. I samband därmedbehandlades också informationsutbytet mellansäkerhetspolisen och den militäraunderrättelsetjänsten. granskadekonstitutionsutskottet IB-affären, som särskiltomnämns i meningsyttring. KUhade den gången tillgång till den genomgång i sak,som försvarsutskottet hade gjort tidigare.Som framgår av en kanslipromemoria slogförsvarsutskottet fast att underrättelsetjänsten intehade bedrivits på ett sätt som stred mot Sverigesutrikespolitiska linje. Det fanns inte heller någonhemlig budget för underrättelsetjänsten. Denutredning som försvarsutskottet gjorde visadeockså, , att registren hosrikspolisstyrelsens säkerhetsavdelning samt hosförsvarsstabens säkerhetsavdelning och särskildabyrå, IB, inte hade karaktären av åsiktsregister.Försvarsutskottet konstaterade vidare attpåståendena om att regeringen eller närståendeorgan styrt verksamheten inom försvarsstabenssärskilda byrå i partipolitiskt syfte saknadeverklighetsunderlag.Johan anser det vara uppseendeväckandeatt utskottet fick denna intetsägande redovisningfrån försvarsdepartementet först den 31 mars 1992.I detta sammanhang vill jag erinra om att utskottetsordförande har givit uttryck förutskottets irritation över att handlingar intekommit utskottet till del inom rimlig tid.Jag försvarar inte på något sätt -- detvar ju som angrep honom.Samtidigt konstaterar jag att har haft tillgång till denna handling i såpass god tid att han i sin meningsyttring kunnatförklara den vara intetsägande -- ett omdöme somman kanske skulle kunna säga också gällermeningsyttringen såsom den är utformad.Enligt uppgift pågår inom försvarsdepartementetett arbete med att gå igenom gamla IB-dokument.Om denna genomgång leder fram till någontingnytt som kan vara av konstitutionellt intresseåterstår att se. Om så är fallet, kan naturligtvisKU -- precis som när det gälldekrigsmaterielexporten -- ta upp frågan till förnyadgranskning. Innan utskottet gör det bör dockärendet som sådant ha tillförts någon ny substanssom ger anledning för attgöra denna prövning.anf. 53 ():Herr talman! Jag tyckte att islutet av sitt anförande plötsligt började låta som enregeringsföreträdare. Jag såg ju att i början av debatten stod ochtalade med försvarsministern. Redan då for tankengenom huvudet på mig: Är det något slagsförhandling som pågår om vad som skall släppasoch om under vilka villkor det skall ske osv. ?Jag har, som sagt, mycket säkra uppgifter på attförre överbefälhavaren vid det härlaget är ganska trött på att militären harfått skulden för IB:s verksamhet. vill han hafram sanningen . Han har gått till såväl StenAndersson -- jag vet inte om också har talat med honom -- som AndersBjörck och begärt att pappren nu skall läggas fram.Jag vill bara komplettera mina frågor med justdessa: Är det något slags förhandling som pågårmellan och hans partikamraterå ena sidan och å andra sidan omvillkoren? Vad kräver ni av varandra för att allapapper som ni ju vet existerar skall läggas fram påbordet?Anf. 54 ():Herr talman! Det är precis sådant här tal från JohanLönnroth, som jag tidigare här i kammarenhar reagerat emot. Att komma med sådanainsinuationer för att jag har växlat några ord medAnders här i kammaren medan hanlyssnade på konstitutionsutskottetsgranskningsdebatt och påstå att vi skulle köpslå omt.ex. Jag tycker faktiskt att den härtypen av oförskämdheter inte hör hemma i en seriöskonstitutionell debatt.Det far många tankar genom huvudet på JohanLönnroth. Så uttryckte han det. Det är alldelesuppenbart att det gör det. Det hade kanske varitbättre om omsättningstakten hade varit litet lägre.Då hade han haft möjlighet att öka kvaliteten på detankar som far runt i hans huvud. Det skulle säkertden här debatten tjäna på. Jag tycker att JohanLönnroth skall lägga den här typenav debatt på hyllan.Jag har med stort intresse läst igenom denmeningsyttring kring denna fråga som JohanLönnroth står bakom. Jag måste säga att det är ettmycket märkligt aktstycke. Han konstaterar förstfrejdigt att den PM som upprättats inomförsvarsdepartementet inte har tillfört någontingnytt. Tanken att det kanske inte finns något nytt atttillföra är naturligtvis fullständigt främmande för enman som är det så, , attmeningsyttringen är ett mästerstycke i fråga om attvara motsägelsefull, för -- hör och häpna! -- JohanLönnroth inleder med att säga: Enligt utskottetsmening är det ställt utom allt tvivel att svenskmilitär underrättelsetjänst genom IB har bedrivitåsiktsregistrering i stor skala.Johan avslutar sin meningsyttring medatt konstatera att han inte har genomfört detutredningsarbete som skulle ha behövts. Somgrädde på moset säger han sedan att han villåterkomma för att vinna klarhet. Men han inledermed att säga att det är ställt utom allt tvivel att dethar skett en åsiktsregistrering i stor skala.Johan är inte mannen som visste förmycket. Han är mannen som inte kan skriva tiorader utan att byta åsikt. Det måste vara snudd påvärldsrekord när det gäller att vara motsägelsefull.Nästa etapp blir Guiness Årsbok.Johan har talat mycket engelska i dag.Jag säger: Congratulations, Mr. 55 ():Herr talman! Först försäkrar jag, , att det faktiskt finns en hel del tankar imitt huvud som jag inte släpper ut i det fria.När det gäller detta med att min meningsyttringskulle vara motsägelsefull vill jag säga följande.Om sanningen i själva sakfrågan -- att det harbedrivits åsiktsregistrering i stor skala via IB --behöver jag inte veta mera. Jag vet att det är så, ochockså vet att det är så.