prot · GG097 · 1992-10-15 00:00:00 — Vitar upp de olika intresseområdena överpartigränserna och därefter diskuterar vi iriksdagen. Slutligen för vi samtal med olikaeuropeiska regeringar och EG-kommissionen.Göran tenderar att spela dubbelspel ochsäger att han efterlyser en debatt. Gärna för , men debatten om hur vi skall föra EG-förhandlingarna fördes här i kammaren förratorsdagen. Jag tror inte att deltog iden, men det gjorde andra företrädare försocialdemokratin som varit inblande i att formuleravår förhandlingsståndpunkt när det gällermiljöfrågorna.Jag utgår från att är del i densocialdemokratiska process som ledde till attSocialdemokratin ställde upp som förhandlingspartockså på miljösidan. Dubbelspel är att låtsas somom man inte är med i den process som man faktisktär med i.Anf. 188 ():Herr talman! Jag noterar med viss tillfredsställelseatt statsminister i sin replik sade att jagtenderar till att spela dubbelspel.Jag gjorde ju klart för statsminister vaddet faktiskt handlade om. Och jag kan glädja migåt att statsminister också tycks dela minuppfattning när det gäller vikten av att folkligtförankra denna för hela det svenska samhälletenormt viktiga process. Jag påstår att inget annatsakområde är viktigare för vår EG-förhandling änmiljöpolitiken.Det finns också oerhört mycken ängslan, oerhörtmycken rädsla, runt omkring i landet som rör justmiljöpolitiken och våra möjligheter att ifortsättningen driva en progressiv miljöpolitik.Därför är det mycket viktigt att så många sommöjligt av oss deltar i så många olika sammanhangsom möjligt. Det rör inte bara det formellaförhandlingsmandatet, som vi naturligtvis skall tafram i en gemensam process här i , ochsom vi inte alls har diskuterat och ifrågasatt.Därutöver måste vi också fullfölja våra uppdragsom riksdagsmän, parlamentariker ochfolkrörelseaktiva, och föra samtal ute i landetsolika delar.Jag är glad att statsministern också för samtal, mendet var exakt den debatten som jag efterlyste tidigti utskott och i den allmänpolitiskadebatten. har vi utmanat OlofJohansson på den punkten men mötts av tystnad.Det finns en risk i en sådan hållning, som jagpekade på. Det kan bli dystert för den svenska EG-politiken.Anf. 189 Statsminister ():Herr talman! och jag är helt överensom behovet av att förankra Europapolitiken. Detär förvisso en av de allra största utmaningarna förSverige , och den kanske allra störstapolitiska frågeställning som vi står inför, vid sidanav ekonomin, under de närmaste åren.Jag delar också uppfattningen att miljöpolitiken ärviktig i detta sammanhang. Om det är den svårastefrågan vill jag låta vara osagt. Vi har problem närdet gäller anpassningen av jordbrukspolitiken. Vikommer att slåss för regionalpolitiken. Det är endel på det utrikes- och säkerhetspolitiska områdetsom måste göras till föremål för klarläggande ochdiskussion. Det finns åtskilligt att göra.När det gäller miljöpolitiken, som är viktig, tror jagatt vi skulle göra debatten en betydande otjänst omvi skapade ett intryck av att det förhåller sig på ettannat sätt än det gör. Det förhåller sig så medmiljöpolitiken i EG-sammanhang att vi har en starkförhandlingsposition. Vi säger att vi skall utgå frånhögsta möjliga ambitionsnivå på miljöområdet, ochden är inte bara stark, utan den är också gemensamför ledande partier. Vi skall inte springaifrån styrkan och enigheten när det gällermiljöpolitiken i de viktiga EG-förhandlingarna.Jag var artig mot i mitt andra inläggoch sade att han tenderade att spela dubbelspel.Om det fanns en möjlighet att efter dettameningsutbyte säga att tendenserna till dubbelspelhåller på att försvagas, skulle ingen vara mera gladöver det än jag.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 190 (m):Herr talman! Energisektorn är en viktig del avsvensk infrastruktur.Säkra och trygga leveranser av värme och el tillrimliga priser är en grundbult för ett samhällesfunktion och utveckling. I har vi byggt uppett väl fungerande system vad gäller produktion ochdistribution av värme och el. En monopolsituationhar dock rått, i synnerhet på eldistributionssidan.De senaste åren har en nödvändig avregleringpåbörjats, framför allt på eldistributionssidan.Denna utveckling bör givetvis fortsätta. Eneffektivare kapitalanvändning kommer då tillstånd, rimligen medförande en mer riktigföretagsekonomisk struktur i branschen.Skatteinstrumentet har i stor utsträckning använtsför att styra produktionsinriktningen mot enmiljömässigt effektivare riktning. Tyvärr harskatternas fiskala del kommit att betonas mer ochmer. Det har behövts pengar till statskassan -- vilketman kan förstå -- och då har skatter och s.k. avgifterhöjts. Detta har fått till följd ett förenergibranschen inkonsistent skattesystem, varseffekter leder till snedvridning och egendomligakonkurrensförhållanden.På elsidan är skatten en konsumtionsskatt, somvarje abonnent får betala. I samband medelkraftsproduktion utgår ingen CO2-skatt. Påvärmesidan är det tvärtom. CO2-skatten läggs påbränslet och varierar efter en uppskattadmiljöpåverkan. Det tycks dock som om dennamiljöpåverkan ökar i takt med att statsfinansernaförsämras.För kraftvärmeproduktionen får detta märkligakonsekvenser. I ett modernt kolkondenskraftverkblir av bränsleinnehållet elektrisk kraft,och kyles bort. Resten går igenomskorstenen. Här är bränslet befriat från CO2-skatt.I ett kraftvärmeverk blir el, 55 %fjärrvärme och går igenom skorstenen. I dettafall beskattas av bränslet, trots att det endaståtgår mer bränsle för att producera enelenhet. Elproduktionen från sådana verk fårsåledes svårt att konkurrera med elproduktion frånkondenskraftverk.Likaledes får skattesystemets utformningegendomliga effekter även när andra tekniskalösningar väljes eller andra bränsleval sker.Kylvatten som släpps ut i havet från ett kraftverk ärgivetvis skattefritt. Om samma kylvatten skulle tasom hand i en anläggning för kombineradproduktion av värme och el och användas föruppvärmning, belastas bränslet med CO2-skatt.Dessa tingens ordning leder sannolikt till attinvesteringar i kraftvärmeanläggningar närmasthelt kommer att upphöra, vilket är negativt ur bådemiljösynpunkt och energihushållningssynpunkt.Jag vill också nämna problem som har uppstått isamband med de nya energiskatteregler som införsden . Biobränsleeldade energiverkmed leveranser till tillverkningsindustrin har påmånga håll i landet fått problem genom att man inteanvänder fossila bränslen i tillräcklig utsträckningför att erhålla motsvarande skattereduktion.Industrierna hävdar givetvis att statsmakternasavsikt är att minska kostnaderna för industrinsenergianvändning. De bioeldade verken kan inteåstadkomma detta utan att kraftigt höja prisernaför övriga konsumenter, eller att avstå från attleverera till industrikunder, som då själva gör iordning egna fossileldade värmesystem, eller attenergiverken själva ökar andelen fossilt bränsle,kanske med investeringar som följd ochmedförande negativa miljökonsekvenser.Andra värmeverk har en mycket hög andel fossilabränslen och få industrikunder.I och för sig borde då bränslebyten mellan olikafjärrvärmeverk vara möjliga, innebärande en sortsskatteplanering, men investeringar blir dånödvändiga. Därför bör statsmakterna i ställetkunna acceptera att det biobränsleeldadefjärrvärmeverket får skatteåterbäring för sinaleveranser av el och värme till sina industrikunder,som om man hade eldat fossilt bränsle. runt om i landet är i högsta gradberoende av att en lösning på dessa problem kanhittas.Mitt inlägg har haft som syfte att ge en kortbeskrivning av energiskattesystemetsofullkomligheter. Visserligen finns det en utredningsom skall se över den tekniska utformningen avenergiskatterna, men det räcker inte. Ett arbetebör påbörjas med inriktning mot ett enhetligtskattesystem. Utgångspunkten måste då varabränslets miljöpåverkan och omfatta både el ochvärmeproduktion. Skattesatserna bör i rimligutsträckning anpassas till de skattenivåer somföreligger eller planeras inom EG.Det är viktigt att energiföretagen får långsiktigaoch hållfasta spelregler. Knappast någon branschhar varit så utsatt för politikers nycker ochregleringslusta. Det måste vara slut med det nu.Energibranschen vill kunna fungera som andrabranscher i näringslivet, i konkurrens, bådeinhemsk och internationell.Politikerna bör därför samla sig till att etablera enlångsiktig och konsistent hållning, som ingerförtroende och som bygger på insikten om värnetom miljön, om konkurrenskraftens betydelse föreffektivitet och låga priser.Slutligen anser jag att kärnkraften behövs ochkommer att behövas även långt . Detär helt nödvändigt, om vi skall bevara en rimligprisnivå till båtnad för både industrin ochkonsumenterna. Vi måste bli realister. Sverigesekonomiska situation kräver det, både nu ochframgent.Anf. 191 ():Herr talman! Jag är glad att kunna referera tillstatsministerns redovisning av de förhandlingarsom pågår när det gäller nalkande till EG,som mycket tydligt pekar på att det finns ensamstämmighet mellan partierna om hurmiljöfrågorna skall hanteras i de förhandlingarna.Man blir lika bekymrad när man hör sitt vanliga positiv, om att statsrådet som äransvarig för miljöfrågor inte är här och att han inteär beredd att delta i en EG-debatt ommiljöfrågorna. Det där med närvaro är kanske intedet allra viktigaste, men när vi senast hade engenomgripande miljödebatt här i kammaren varinte ordföranden i jordbruksutskottet närvarande.Han hade åkt till litet tidigare för att därpåbörja sitt engagemang. Vid det tillfället hade vien rejäl miljödebatt.Man kan säga att miljöaspekterna på EG-fråganmycket glädjande har flyttat in i kanslihuset.Miljövårdsberedningen, som är regeringensrådgivande organ i miljöfrågor, har vid ett flertaltillfällen arrangerat omfattandeinformationsdebatter kring EG-frågan. Dessadebatter har haft ett stort antal deltagare frånpolitiska partier, näringslivet, ideellaorganisationer m.fl. Men jag har aldrig sett GöranPersson delta i dessa debatter.Viktigare än närvaron är kanske utgångspunkten vibör ha för miljöarbetet efter den konferens somslutfördes i . Konferensen gav mångasignaler för vårt fortsatta miljöarbete på detinternationella, nationella och även lokala planet.En av grundbultarna i det arbetet var denklimatkonventionen som lades fram förundertecknande. Klimatkonventionen kommer attställa stora krav på oss i . Man kan förvissotycka att konventionen skulle ha varit kraftfullareom vi hade fått råda ensamma, men den är ändockett bra instrument. Det här måste förbättras påolika sätt. Vi kan inte bara vara nöjda med vad vihar uppnått i den klimatkonventionen.Konventionen om biologisk mångfald är väsentligtbättre. Den har muskler. Ett tecken på det är attUSA inte vill skriva på konventionen. Det tyder påatt det finns ett bett i konventionen.Göran och hade dennågot orginella inställningen att redanskulle ha vidtagit alla åtgärder när det gällerbiologisk mångfald redan innan vi åkte till ochblev klara med konventionen. Det är ett litetbakvänt sätt att angripa problemet.Dessa frågor kommer att vara en utgångspunkt förregeringens arbete på miljöområdet. Förslag medanknytning till klimatkonventionen ochkonventionen om biologisk mångfald kommersjälvfallet att lämnas. Man kan också vara säker påatt regeringens miljöarbete, liksom underdet gångna året, kommer att vara ett integreratmiljöarbete. Man tar upp miljöfrågorna i sittsammanhang, dvs. i varje samhällssektor. Det mågälla biståndspolitiken, försvarspolitiken ellertransportfrågor, där biltrafiken naturligtvis utgörett särskilt fenomen. Det här tror jag inte att GöranPersson eller någon annan behöver vara orolig för.Den aviserade kretsloppspropositionen kommernaturligtvis att rymma många av grunddragen. Denkommer även att beakta erfarenheter från andraländer, såsom , som har tagit nya steg,även i sin medverkan i EG, för att kunna föra in nyainstrument, t.ex. producentansvaret, på ettkraftfullt sätt i ett genomgripande miljöarbete.Det finns en fråga där man kan ha och förvisso hardelade meningar. var myckettydlig när han tog upp den frågan. Det gäller fråganom kärnkraften. Det är inget att hymla om. I denfrågan finns helt uppenbart delade meningar. Femsvenska reaktorer står nu stilla av säkerhetsskäl.Samtidigt redovisar prognosinstrumentet att vi framöver kommeratt ha ett elöverskott på . TioTWh motsvarar elproduktionen från två mindrereaktorer. Jag har svårt att förstå att man inte avdetta kan dra en mycket tydlig slutsats beträffandekärnkraftens fortsatta hantering. Vi påminns varjedag -- signalerna kan vara utländska eller svenska --om att kärnkraften är en osäker energikälla.Kärnkraften kan ersättas med andra effektivaenergikällor. Kärnkraften både kan och måste bortfrån det svenska energisystemet.Jag tror att frågan om kärnkraften kommer attfinnas kvar i miljödebatten tillsammans med de nyafrågorna om kretslopp och övriga internationellafrågor. Jag tror att många i samhället kommer attvara goda krafter i miljöarbetet. Jag hoppas attGöran sällar sig till dekrafterna.Anf. 192 ledamöternas planering vill jag meddela att vihar för avsikt att avsluta avsnittet om näringspolitikoch miljöfrågor i kväll.Anf. 193 (m) replik:Herr talman! Det är riktigt att vi har ett elöverskottnu. Om man studerar prognoserna för framtidenfinner man att det knappast är troligt att detkommer att föreligga ett sådant elöverskott . I vilket fall som helst är priserna på elså pass låga att investeringar i nyelproduktion för att ersätta kärnkraften knappastär möjliga i någon större skala. Dessutom har viinte teknik för att utveckla nya investeringar somskulle kunna ersätta kärnkraften. Hälften avlandets elproduktion kommer från kärnkraften.Det går inte att minska den eller tro att man skallkunna ersätta den med biobränslen och dylikt. Jagtror därför att det är realistiskt att tänka sig att denavfasning av kärnkraften som förr eller senaremåste ske, får ta än den tid som är utmätt,dvs. fram till år 2010.Anf. 194 () replik:Herr talman! Det här beror litet på vilkautgångspunkter vi har när vi betraktar kärnkraften.Själv tillhör jag dem som gärna ansluter sig till entrygg marknadsekonomi. Det innebär att jag tyckeratt alla energikällor i landet skall bära sina egnakostnader. Det finns dock en energikälla som viaundantagslagstiftning klarar sig från de kostnaderden rätteligen borde bära, nämligen kärnkraften.Vi vet att det är en kvarleva från den tid dåkärnkraften hade en annan ställning.Är von beredd att förena sig med migi ansträngningen att få bort den speciallagstiftningsom ekonomiskt skyddar kärnkraften och därmedplacerar den som en gökunge i energiboet ochhindrar andra energikällor från att komma fram?Vilka kriterier skall vara uppfyllda för att vi skallkunna stänga av en reaktor? När anser vonEssen att de är uppfyllda?Anf. 195 (m) replik:Herr talman! Jag börjar med den sista frågan.Kärnkraftsinspektionen övervakar den härverksamheten, och det måste vara dess bedömningsom får fälla avgörandet. Så länge kärnkraftenenligt myndigheterna är säker och ekonomisk finnsdet ingen anledning att avveckla den.Den ekonomiska situationen i landet ländertill eftertanke. Det måste ävenkärnkraftsmotståndarna inse. Till industrin ochandra aktörer på marknaden som kämpar för sinöverlevnad kan vi inte komma med signaler om attvi nu skall avveckla kärnkraften och satsa påmycket dyra, nya investeringar i okänd teknik, somdock inte kan garantera en trygg och säker leveransav el.Anf. 196 () replik:Herr talman! En sanning måste slås fast, nämligenatt det bekymmersamma ekonomiska läge somSverige befinner sig i på intet sätt är betingatav ett elunderskott. Det är inte synd om densvenska industrin därför att den inte får elektricitettill konkurrenskraftiga priser. Det finns inte hellernågot som talar för att det framöver kommer attuppstå ett elbehov som inte kan mötas medeffektivitet och andra ellevererande energikällor.Jag noterar att inte vill ge sig in ien diskussion om huruvida man skallmarknadsanpassa kärnkraften eller inte. Jag förstårnaturligtvis varför. Det är svårt att frigöra sig fråntanken att kärnkraften inte klarar sig på egna ben.Herr talman! Min fråga om kriterierna för attkärnkraftsavvecklingen skall kunna påbörjas gälldenaturligtvis vilken energisituation som vonEssen anser skall råda för att vi skall kunna påbörjagenomförandet av det beslut som ochden s.k. energiuppgörelsen pekar på.Andre vice talmannen anmälde att vonEssen anhållit att till protokollet få antecknat atthan inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 197 () replik:Herr talman! Det är nästan rörande att se hurLennart lutar sig mot statsministern i sinansträngning att bedyra de höga miljöambitionernainför det svenska EG-inträdet. Parhästarna är kanske i miljösammanhang ett någotomaka par. Men ännu är uppenbarligen inteundrens tid förbi. Det är intressant.Jag är kritisk mot att miljöministern inte ärnärvarande. Jag tycker att det är rimligt att kommamed den kritiken. Det är märkligt att det inteförrän nu har påpekats att vi har ytterligare enmiljöminister, som uppenbarligen är så passanonym att hon inte ens blir föremål för kritik närhon avstår från att dyka upp på debatt.Det är anmärkningsvärt.Lennart förde ett resonemang omkärnkraften. är sakkunnig iregeringskansliet och arbetar för samma regeringsom leder. Står bakomflerpartiöverenskommelsen i energifrågan? Ellerhar som sakkunnig imiljödepartementet utrymme att driva en egenenergipolitik?Kommer den s.k. kretsloppspropositionen attinnehålla konkreta förslag angående exempelvisavfallsfrågorna och producentansvaret? Ellerkommer det att vara en proposition helt avprincipiell natur? Jag är rädd för att det kan bli detsenare. Det har ju varit så. De insatser somLennart och hans ministrar har presterat haroftast bara handlat om ord. Det har iblandvisserligen varit fråga om eleganta formuleringar,men det har ändock varit fråga om ord och intehandling. Kretsloppspropositionen är slagnumretunder hösten. Kommer den att innehålla konkretaförslag och i så fall på vilka områden?Anf. 198 () replik:Herr talman! Det är knappast jag och somhar haft problem med trovärdigheten när det gälleragerandet i kärnkraftsfrågan. Jag tror att demiljövänner är få som har glömt det djupa svek somGöran och hans parti en gång ägnade sig åti den frågan.Jag skall vara snäll och svara konkret på GöranPerssons två frågor. Jag vill då kanske inte ägna migså mycket åt närvarokontrollen. Jag och Centernstår självfallet bakom den energiuppgörelse som äromnämnd, sanktionerad och understödd iregeringsförklaringen och genom beslut i den härkammaren. Jag har självklart ingen som helstanledning att frångå en uppgörelse som germöjlighet till ett offensivt energiarbete, som medmina utgångspunkter bör leda till att manskyndsamt blir av med kärnkraften.Herr talman! , som har väsentligtstörre erfarenhet av regeringsarbete än vad jag har,borde veta att det här knappast är tillfället attredogöra för innehållet i en aviserad propositionsom skall vara klar . Det kommersjälvfallet att vara en konkret och bra proposition.Anf. 199 () replik:Herr talman! Det sista sade skall vikomma ihåg. kommer alltså idecember att lägga fram en konkret och braproposition om kretsloppssamhället. Det är ettklart besked från en sakkunnig person imiljödepartementet. Det tackar vi för. De förslagsom kommer att läggas fram, kommer i så fall attvara av mycket genomgripande natur. De rörsådana frågor som är fundamentala iindustrisamhället -- avfallsfrågor ochproduktansvar. har vi fått besked, och dettackar vi för.Det är också bra att backar några steg närdet gäller kärnkraften. Alla som i protokolletkommer att läsa hans första inlägg och sedan se vadhan säger till mig i sin replik kommer att förstå attDaléus i sitt huvudanförande kostade på sig en delåterfall i folkkampanjens retorik för att sedan, närhan insåg att han var avlönad av en regering somtillsammans med socialdemokratin har antagit enlångsiktig politik för energifrågan, återföras tillverkligheten.Det vore bättre om ägnade sin kraft och tidåt att försöka påverka sina centerpartistiskaregeringskolleger, och även övriga i regeringen, tillatt vidta åtgärder som konkret gör att vi klararfyrpartiöverenskommelsen i energifrågan. Det ärett av de största och kanske mest spännandeprojekt vi i det här landet har att hantera under dekommande åren. Också på det området lyser juhandling med sin frånvaro. Möjligen beror det påatt centerpartisterna när de väl får ansvaret inteorkar leva upp till den handling som retoriken hargett anledning att tro att de ibland skulle varamäktiga. är i så fall bara ytterligare ettexempel på det tillkortakommandet i Centernspolitik.Anf. 200 () replik:Herr talman! gör mig litet osäkernär han talar om fyrpartiöverenskommelsen påenergiområdet. Jag är inte så bekant med den somGöran . Däremot känner jag till dentrepartiöverenskommelse som jag refererade tilltidigare och som ju, som vi har sett, ger utrymmeför kraftfullt agerande på energiområdet.Det finns olika åsikter i den här frågan. Jag är fulltmedveten om det. Min åsikt är att vi har ensituation som möjliggör ett skyndsamt påbörjandeoch ett skyndsamt avslutande av den svenskakärnkraftsavvecklingen. Jag vill understryka attdetta är en åsikt som fuller väl ryms inom ramen förtrepartiöverenskommelsen och som också kanutnyttjas inom ramen för den.Göran talar nu om ''folkkampanjensretorik''. Det var inte ovanligt att han betraktade deresonemang som vi i folkkampanjen förde fram pådet sättet. Det är alldeles klart att vi som ärkärnkraftskritiska -- jag tillhör den skaran -- harambitionen att ändå driva en energipolitik somförsörjer landet med energi, men med rättenergikällor och rätt användande.Herr talman! refererar till mindiskussion kring den proposition som kommer. i förteckningen över propositionertill , där det står att den kommer idecember, vilket jag också sade. Det är självklartatt regeringen lägger fram konkreta propositioner.Jag utgår från att så alltid har varit fallet.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 201 ():Herr talman! Till att börja med vill jag säga att jaggläds över det samarbete som kunnat äga rummellan Socialdemokraterna och regeringspartiernai den mycket svåra situation som vi har haft påekonomisidan.Min förhoppning är att samma samförståndsviljaockså skall finnas framgent på miljöpolitikensområde. Det kommer verkligen att behövas. Vibehöver inte, , söka sak i de härfrågorna.Först en liten positiv utblick. Betraktar manmiljöproblemen i ett historiskt perspektiv kan mankonstatera att det på nationell nivå har skett en heldel förbättringar under de senaste årtiondena.Effektivare rening i de kommunala reningsverken,minskade punktutsläpp från industrin liksomminskade utsläpp av svaveldioxid och kväveoxidervisar på en positiv utveckling. Det visar också attmänniskan kan om hon vill.I har skogspolitiska kommitténsläppt sitt slutbetänkande. Jag vill poängtera attden svenska skogen hamnar på miljöns pluskonto.Den svenska skogen är en oerhört värdefull,förnyelsebar resurs, som växer till mer än vi tar ut.Den är en viktig inkomstkälla för landet ocherbjuder stora miljövärden. Tack vare attdelar av den stora tillväxten inte tas ut, blir skogenen allt vitigare kolfälla, som fördröjer den globalauppvärmningen.Det är väldigt viktigt för oss att människorna i får chansen att ta till vara den svenskaåterbeskogningsnormen. I det sammanhanget harSverige med sitt kunnande ett speciellt ansvar. Jagvill sända med en hälsning till biståndsministern ochSIDA: Prioritera program för utbildning ochöverföring av den svenska normbildningen i frågaom återbeskogning!Vi ser avskräckande exempel på hur det kan gå. Jagkan ta upp som ett exempel. var och över huvudtaget till klätt med skog. är bara 3 %beskogat. Om den här utvecklingen fortsätter i alltsnabbare tempo, som den gör världen över,innebär det en katastrof för allt som finns påjorden.Ökningen av koldioxidhalten i atmosfären kan intebara mötas med trädplantering.