prot · GF0964 · 1992-02-14 00:00:00 — Det finns förslaghär i , men jag efterlyser ett samlatagerande från regeringen.Anf. 8 Arbetsmarknadsminister () replik:Herr talman! Som vet kommerregeringen att träffa parterna påbyggarbetsmarknaden för att höra deras åsikter.Jag hoppas att de har andra förslag änräntebidragslån och liknande.Det pågår också ett arbete mellankommunikationsdepartementet, mitt departementoch . Som vetskall finansen alltid vara med, och det är mycketviktigt. Det gäller investeringar i vägar ochjärnvägar.Vi resonerar ju till och från om den kapacitet somarbetsmarknadsverket har eller inte har när detgäller att ge tillfälliga arbeten och om hur stor delav de arbetslösa som på ett meningsfullt sätt kan gåi olika utbildningar. Just nu förklarar sig juarbetsmarknadsverket rätt nöjt med den volymman kan sysselsätta.Mitt ungdomsförslag kommer att innebära attvolymen stiger med ett antal tiondelar. Jag är rättövertygad om att AMS har den kapaciteten. Mendet finns bitar i detta ungdomsförslag som jagbedömer som mycket väsentliga. Skall vi få en storeffekt, måste åtgärderna vara väldigt enkla attförstå för alla, också för mindre arbetsgivare. Närjag har haft tillfälle att informera jag sätta värde på om hon kunde inta sammaståndpunkt.Det låter bra när man räknar upp saker som skallgöras, men jag vill påminna om attbudgetunderskottet trots allt är ca 90 miljarderkronor -- det är 70 miljarder medengångsförstärkningar. Det går inte att braka påprecis hur som helst, för då kan man göra svenskarbetsmarknad större skada än nytta. Hemma iVästerbotten brukar vi säga att ''måtta är smal'',och så är det. Här finns balanspunkter som mycketnoggrant måste avvägas och som jag vet att MonaSahlin skulle ha avvägt på samma sätt som vi görom hon hade suttit i regeringen.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 9 () replik:Herr talman! Låt mig börja med det somarbetsmarknadsministern sade sist i sitt anförande,att omfördelningen började . Ja, dethåller jag givetvis med om, men omfördelningenfortsätter -- det var det jag tog fram i mittanförande.Vi är givetvis överens om att hela skall leva,men människor måste ha arbete. Här talas det omolika kommuner, och i min egen kommun,, är ungdomsarbetslösheten ochden totala arbetslösheten . Om de små orternaoch glesbygdskommunerna skall ha möjlighet attleva måste människor få jobb.Då är frågan: Måste kommunala medel dras in?Kommunerna står för den största delen när detgäller att ordna sysselsättning, och därför gör fundamentalt fel när man straffar de småkommunerna genom att dra in ytterligarekommunala medel.Det är bra att arbetsmarknadsministern har tagitinitiativet när det gäller att komma i gång medungdomsarbeten. Men man gör ändå ettfundamentalt fel när man bara talar med parterna.Tala också med ungdomarna!Arbetsmarknadsministern kan tala med sittungdomsförbund och fråga vad ungdomarna därtycker om detta att de eventuellt inte skall få enersättning som de kan leva på. Jag tror attarbetsmarknadsministern kommer att mötaprotester inom sitt eget ungdomsförbund om hanhar de tankegångarna, att ungdomar som ärmyndiga inte skall ha möjlighet att flytta hemifrånpå grund av att de inte har någon egen försörjning.Den största lyckan för många ungdomar är attkomma ut på arbetsmarknaden, skaffa ett egetboende och eventuellt familj. Man måste ta med desakerna i den här diskussionen. Det skall inte baravara förvaringsplatser för ungdomarna i stället föröppen arbetslöshet.Arbetslinjen skall gälla, sägerarbetsmarknadsministern. Ja, det är mycket bra,men då måste man göra någonting åt det här. Närman talar om att dra in kommunala medel frånkomvux ser jag också problem. Där har människormöjlighet att få en utbildning när de har problemmed arbete. är det många kvinnor som har fåtten utbildning tack vare komvux. ser regeringeneventuellt till att ta bort den möjligheten.Anf. 10 Arbetsmarknadsminister () replik:Herr talman! Varför har ungdomarna det så svårtpå arbetsmarknaden och kommer att ha detsvårt och 1993? Jo, det beror på attfolk som har två, tre, fem eller sex årsyrkeserfarenhet friställs när företagen nu bantasoch att folk kommer ut på arbetsmarknaden pågrund av konkurserna, som är många, som jagtidigare har sagt. Det uppstår vakanser iarbetslivet, och det är lätt för dem som redan harskaffat sig yrkeserfarenhet att få de vakanserna,eftersom det är fråga om färdig arbetskraft.Det gör att vi måste ha mycket stor respekt förungdomarnas situation just . En hel delungdomar behöver förbättra sin utbildning för attvara bättre rustade när de goda tiderna kommertillbaka. Det finns också många som har studerat såpass mycket att de känner behov av och har störrenytta av att få arbetslivserfarenhet.Grunden i det förslag som kommer att föreläggasriksdagen är att vi ser båda dessa saker som enutbildning för ungdomarna. Då blir villkoren klartbättre än de alternativ som många har ,nämligen det sociala eller KAS. De kommer att fåarbetspraktik inom de områden där de vill arbetaframöver.Det är mycket viktigt att betona att det nu blir litetbesvärligt , men resten av 90-talet kommeratt vara ungdomarnas årtionde. Det är små kullarungdomar, och de kommer att behövas, inte minstför att förnya arbetslivet. Här gäller det att hållafanan högt under ett par svåra år, och sedan är detungdomarna själva som håller fanan på ett mycketfint sätt.Anf. 11 () replik:Herr talman! Jag hoppas att fanan då är röd.Att slå sönder LAS, som regeringen nu är inne på,tror jag inte är en framkomlig väg. Här talar manom att byta en grupp arbetslösa mot en annangrupp arbetslösa -- det blir konsekvensen omarbetsmarknadsministern skulle få igenom deförändringar som man vill göra efter att ha sett överarbetsrättslagarna. Man skall alltså ge ungdomarnainträde på arbetsmarknaden och ta bort LAS. Detskulle vara en katastrof. Vi skulle få den sämstaarbetsrättslagstiftningen i den industriella världen;t.o.m. har mycket strängare regler när detgäller lagen om anställningsskydd. Det är alltåingen framkomlig väg.Det är frågan om brist på arbete. Här talar man somom det bara är att kasta någonting i encementblandare och att allt är perfekt när denstannar. Här måste det till nya arbeten. Det ärbristen på arbete som gör att vi har en högarbetslöshet -- jag kan inte förstå annat.Utifrån den här synpunkten har jag inte fåttveta hur vi skall få fram mera jobb, och det skullevara intressant att veta. Kommunikationsministerntalar i alla fall om 20 000 jobb -- även om han harreviderat det om -- så någonstansverkar det finnas möjligheter. Men hur är det påandra områden?När det gäller byggarbetsmarknaden kan jag hållamed om att det finnsrenoveringsprojekt på många ställen. Jag tror inteatt det finns en kommun i detta land som inte haren skola som behöver rustas upp. Här finns mångamöjligheter, men kommunerna får själva stå förkostnaderna för beredskapsarbeten. Kommunernahar möjligheter att skaffa fram sådana, men de haricke ekonomiska resurser. Ett samtal också medkommunerna om vilka möjligheter de har att skaffafram arbeten skulle därför vara bra.Beredskaparbeten har tyvärr spolats helt. är ca14 000 av de arbetslösa har beredskapsarbeten, ochden andelen borde kunna öka, då möjligheter att fåarbete ute i kommunerna på detta sätt skulle varamycket bra.Anf. 12 Arbetsmarknadsminister () replik:Herr talman! Det finns inga perfekta lösningar,, i en situation när arbetslöshetenär hög bland ungdomarna. Vilket förslag man änlägger fram så blir det litet krångligt på ett ellerannat sätt. Man måste se problemen och våga vidtaåtgärder för att se till att ungdomarna inte blirarbetslösa. Efter det här förslaget, Karl-ErikPersson, är jag övertygad om att länderna i Nordenoch många länder i övriga kommer attstudera oss. Jag tror att de kommer att finna detintressant.Samtal med kommunförbundet kommer att skeredan i eftermiddag, när jag skall besöka huset ifråga.Det finns även det som är positivt påbyggmarknaden. Man upphandlar nu 20--40 %billigare. Ett problem är att varken stat ellerkommun har några stora fonder att sätta in förnärvarande. Det är ett problem som jag tycker attKarl-Erik tar litet för lätt på.Karl-Erik var också inne på arbetsrätten.Enligt de direktiv som är givna har kommitténfått ett av de allra svåraste uppdrag en kommitté kanfå, nämligen att åstadkomma bra regler förarbetsmarknaden men försöka göra dem så enklaatt man kan förstå dem utan att vara ombudsmaneller jurist. Det är en mycket hög målsättning. orkar med det återstår att se. Min egenprövning kommer slutgiltigt att ske först när vi harsett vad remissinstanserna har sagt om det somkommittén har åstadkommit.Jag tror dock att det här är viktigt, Karl-ErikPersson. I de små och medelstora företagenkommer många av framtidens jobb att finnas.Kommuner och landsting kommer inte vara någrasysselsättningsmotorer framöver. Där blir dettroligen aktuellt med vissa omfördelningar.Storföretagen är som gjorda för att robotiseras ochinte ha så mycket personal. Då återstår de små ochmedelstora företagen. Arbetslagstiftningen har imycket stor utsträckning utgått från storföretagenoch deras situation. står det i direktiven att manskall försöka utgå ifrån småföretagens situation.Om tänker efter, så tror jag atthan kommer att hålla med mig.Anf. 13 BO G JENEVALL (nyd) replik:Herr talman! Jag är besviken påarbetsmarknadsministern. Jag framförde tvåkonkreta förslag i mitt anförande.Arbetsmarknadsministern valde att inte enskommentera dem -- hur man nu skall tolka det.Trots alla bekymmer fortsätter den nya regeringenatt köra i de uppkörda hjulspåren. Jag har i varjefall inte lyckats hitta särskilt mycket nytt i denåtgärdsflod som man föreslår. Vi har en extremsituation. Då måste man ta till annorlundametoder. Varför kan man inte pröva även litetkontroversiella förslag? Det minsta man kanbegära är väl i alla fall att de kommenteras. Jag hardessutom gett arbetsmarknadsministern mitt tal iförväg.Det finns arbetsuppgifter ute på företagen, särskilti de små och medelstora företagen. Man vågar i dennuvarande situationen inte dra på sig fast anställdpersonal. Man löser det på annat sätt. Denbefintliga personalen får arbeta över osv., men detfinns arbetsuppgifter. Jag kan garantera att om manvidtog åtgärder i den här riktningen skulle manskapa arbetstillfällen för tusentals människor. Jagkommer själv ifrån företagsvärlden och har en vissuppfattning om den.Dessutom skulle man få något för pengarna, istället för att de inte alls kommer till nytta. Som jagsade i mitt anförande är nog det värsta för dearbetslösa den psykologiska situation de befinnersig i då de inte är efterfrågade. Jag är säker på attom man öppnade den här möjligheten skulle mångaav de som är arbetslösa självmant sökakontakt med närmaste företag på orten eller inomsitt arbetsområde och erbjuda sina tjänster. Mankan dessutom göra det enkelt i stället för att kopplain arbetsförmedlingen. Man kan ha en enkel A4-blankett där man bara fyller i uppgifter och skickarin.Fördelen med att ge en tillfällig dispens från LASär att det går precis lika enkelt och snabbt attupphäva den när tiderna vänder och hjulen börjarsnurra igen. Men gör man ingenting, skergaranterat ingenting. I förlängningen av det här kanman t.o.m. tänka sig att om staten på så sätt bidrarmed den arbetslöshetsersättning som den ändåskall betala, kunde man t.ex. göra upp medföretagen om att få arbeten utförda litet billigare.Anf. 14 Arbetsmarknadsminister () replik:Herr talman! Regeringen har lagt fram sina förslagtill för behandling. Jag skall ändåkommentera förslagen något.Ny Demokrati föreslår att den arbetslöse skallbehålla sin arbetslöshetsersättning men ändå jobbapå ett företag. I debatteras nu vissataxifirmor. Företag går i konkurs, återuppstår, ochså håller de på. Det skulle troligtvis bli mycketsnedvridande på den sunda konkurrensen mellanföretagen. Jag är ganska övertygad om att mansnart skulle få SAF och småföretagarnasorganisationer på sig. Jag är också helt säker på direkt skulle få de fackliga organisationerna påsig.Arbetslöshetsersättningen är ingen outsinlig källa.Ett av mina stora problem är attarbetsmarknadsfonden, varifrånarbetslöshetskassorna får sina pengar, håller på atttömmas. I den fonden kommer det att uppstå ettunderskott på åtskilliga miljarder, om vi fortsättersåsom vi gör . Det krävs en hel del ytterligareanalyser från Ny Demokratis sida innan förslagenkan betraktas som genomförbara.Anf. 15 BO G JENEVALL (nyd) replik:Herr talman! Det låter som om det ärarbetsmarknadens särintressen och parter sombestämmer här i landet. Jag trodde faktiskt attriksdag och regering hade något att säga till om.Jag är medveten om att våra förslag ärkontroversiella. De är ovanliga och mycketannorlunda. Men bara därför bör man inte avståfrån att diskutera den eventuella framkomligheten.Med det här förslaget skulle man på intet sätttömma arbetslöshetskassorna snabbare än vad somsker . Det är i alla fall nödvändigt att betala utersättning. Med vårt förslag skulle man få något förpengarna.Jag kan inte se att vårt förslag är särskiltorealistiskt. Jag hoppas attarbetsmarknadsministern i alla fall skulle vilja tittapå våra förslag och analysera dem. Vi har ocksåsagt att ett sådant system naturligtvis måstekringgärdas med regler.Dessutom var det två förslag som lades fram. Detandra förslaget innehöll inte att man skulle behållaarbetslöshetsersättningen. Det innehöll faktiskt ettförslag att man skulle anställa folk, men med denskillnaden att företaget inte betaladearbetsgivaravgift för . Arbetsgivaravgiftfår man ju ändå inte in om personen i fråga ärarbetslös.Trots allt hoppas jag att förslaget kommer att sesöver. Vi står som sagt till förfogande, då vi harmycket mer att tillägga och många fler detaljer atttillföra.Anf. 16 ():Herr talman! , var finnskvinnoperspektivet i regeringen politik? Ja, denfrågan måste man ställa sig efter att ha läst denborgerliga regeringens förslag till budget för nästaår.Mitt svar är att kvinnoperspektivet helt saknas. Detgäller särskilt inom arbetsmarknadspolitiken ochkvinnors rätt till arbete.Regeringens politik är i själva verket ett stort hotbåde mot kvinnors arbete och mot kvinnorsställning i samhället. Nedskärningarna inom dengemensamma sektorn, karensdagarna,borttagandet av delpensionen, uteblivandet avbarnbidragshöjningen, neddragningen avutvecklingsfondernas kapital m.m. Alla dessaförslag drabbar kvinnorna och kvinnors arbete.Vi socialdemokrater vänder oss mot regeringensekonomiska politik, som leder till ökadarbetslöshet, en politik som försämrar för de flestaoch särskilt för kvinnorna. I ett läge där det behövsutbudsstimulerande åtgärder stramar regeringenåt. Exempel på detta är de planeradeindragningarna av medel från kommuner ochlandsting. skall åtta miljarder sparas.Detta kommer att medföra att kvinnorsmöjligheter till arbete kraftigt försämras, eftersomdet är inom den gemensamma sektorn somkvinnorna arbetar. Det är deras arbeten somkommer att drabbas.Den gemensamma sektorn är också enförutsättning för att kvinnorna skall kunnaförvärvsarbeta.Visst är det viktigt att förändra, utveckla ochompröva inom den gemensamma sektorn -- och såsker också. Men det är ju en helt annan sak än detregeringen nu föreslår.Det är kvinnors arbete det handlar om. Hararbetsmarknadsministern gjort någon beräkning avvad nedskärningarna i den gemensamma sektornkommer att innebära i form av ökad arbetslöshetför landets kvinnor? Om inte, hade det inte varit påsin plats att göra det? Är det verkligen läge att göradessa indragningar nu med tanke på detsysselsättningsläge vi nu har? Hade det inte ocksåvarit värdefullt att i samband med analysen göra enregionalpolitisk bedömning av desysselsättningspolitiska konsekvenserna när detgäller de planerade indragningarna?I , som jag kommer från, arbetar avlänets kvinnor i den gemensamma sektorn. Detsäger sig självt att neddragningar där betyderoerhört mycket för kvinnors möjlighet att få arbete,och det i en situation då vi har landets högstaarbetslöshet i skogslänen.Hittills har kvinnorna haft lägre arbetslöshetstal änmän. Så brukar det vara i början av enlågkonjunktur, men sedan ändras ju situationen.Därför finns det all anledning att uppmärksammakvinnors situation på arbetsmarknaden i övrigt.Till skillnad från den borgerliga regeringen har vi iden socialdemokratiska partimotionen om ''detgoda arbetet'' belyst kvinnors situation i arbetslivetoch lämnat förslag till åtgärder, som leder tillförbättringar för kvinnor.Kvinnorna utgör nästan hälften avarbetskraften. som kvinnanförvärvsarbetar tar hon också ansvar för hem ochbarn. För att klara detta arbetar många kvinnordeltid. Ofta har de gjort valet själva, men det finnskvinnor som inte gjort detta val. Eftersomarbetsmarknaden är starkt könsuppdelad ochkvinnors arbete ofta gäller vård- ochservicesektorerna finns det sällan finns någotalternativ till deltidsarbetet.För att komma till rätta med dessa förhållandenkrävs det genomgripande arbetsorganisatoriskalösningar och förändringar. Vi tycker attarbetslivsfonderna måste ges möjliget att särskiltstödja utvecklingen av nya arbetsorganisatoriskalösningar i branscher där deltidsarbetet äromfattande.Många kvinnor är deltidsarbetslösa. I regelstår många kvinnor inför situationen atttvingas välja mellan att säga upp sindeltidsanställning, för att på det sättet kunnauppbära arbetslöshetsersättning för enheltidstjänst, eller att jobba kvar i ett deltidsjobbsom de inte kan försörja sig på. Detta är ett orimligtval. Kvinnor måste därför få möjlighet till förtur tilllediga arbeten hos sin arbetsgivare, vilket innebärmer arbetstid och kräver ändringar i lagen omanställningsskydd.Är ministern beredd att stödja förverkligandet avett sådant här förslag, något som skulle kunnabetyda oerhört mycket för kvinnors möjligheter tillförsörjning?Kvinnorna har de sämsta arbetsmiljöerna.Kvinnorna har de monotona, slitsamma jobbensom leder till utslitning . Arbetslivsfondernasom nu funnits , har ju till uppgiftatt stödja projekt som syftar till att förbättraarbetsmiljöerna.För att utveckla kvinnors arbete och på ettgenomgripande sätt förändra det, anser vi attarbetslivsfonderna bör får i uppdrag att under entvåårsperiod genomföra projekt som vänder sig tillkvinnor. Vi tror att det är nödvändigt med riktadeinsatser för kvinnor för att kunna åstadkommaförändring.Projekten skall omfatta den fysiska arbetsmiljön,arbetsorganisationen och arbetsinnehållet -- ansvaroch befogenheter -- och arbetstider. Dessutom börstor vikt fästas vid kompetensutveckling.I det mycket allvarliga sysselsättningsläge som vibefinner oss i, måste den borgerliga politikenförändras i grunden. Särskilda hänsyn och insatsermåste också riktas mot kvinnor.Min slutfråga till ministern är: Varför försämrarden borgerliga regeringen för kvinnorna? Vore detinte bättre att ta till vara kvinnors vilja till arbeteoch utveckling? Gör någonting för kvinnorna,ministern!Anf. 17 ():Herr talman! Läget på arbetsmarknaden är i dagmörkt. Den radikala försämring som inleddes påhösten 1990 då arbetslösheten steg, varslen gickupp i rekordtal och de lediga platserna sjönk i antaltill ett minimum har fortsatt. Under förra åretkunde man notera en utveckling i negativ riktningoch strax kan vi också notera attarbetslöshetstalen är uppe i en nivå som de aldrigtidigare varit i modern statistisk tid.Regeringen har insett lägets allvar och satsatmycket på arbetsmarknadspolitiska åtgärder i åretsbudget. Detta i avsikt att kunna hävda vad vi iSverige kallar för arbetslinjen.Stora satsningar görs på att dämpalångtidsarbetslösheten. Det är bra åtgärder somregeringen föreslår och som ligger i linje med dentradition som har präglat svenskarbetsmarknadspolitik under senare decennier.En av anledningarna till att situationen påarbetsmarknaden ser ut som den gör är i hög gradden internationella lågkonjunkturen. Därom är deflesta bedömare ense.En annan anledning är den förda politiken undersenare delen av 80-talet. Överhettningen påbyggsidan bidrog starkt till dagens situation med försvenska förhållanden skyhöga arbetslöshetstalinom byggsektorn.Låt oss sätta in alla tänkbara åtgärder för attbegränsa skadorna för individerna och församhället, vilka nu får bära bördan av en högarbetslöshet. Det finns inga enkla lösningar. Detfinns inte en enda ''tulipanaros'' utan det behövs etthelt ''batteri'' av konstruktiva åtgärder.När det gäller förutsättningarna är en internationellkonjunkturuppgång viktig. Andra nödvändigainslag är de åtgärder som vi själva vidtar för attskapa vettig sysselsättning inom olika branscher.Att påbörja redan tidigare planerade investeringar,där medel redan är avsatta, är en viktig åtgärd.Problem som dyker upp allt oftare när det gällertidigareläggning av projekt är administrationen ochbyråkatin. Trögheten är stor och arbetet går i sålångsamt tempo att tidigareläggningar äventyras.I mitt eget hemlän, , finns ett parprojekt som med fördel skulle kunna startasomedelbart. gavs nya pengar tillBorås--. Starten ser ut att kunna bliförst , alltså åtta månder efter att man har fåttpengarna.Ett annat exempel som visar trögheten ärfängelsebygget i . Redan i novembervar man klar med finansieringen, menbedömningen på länsarbetsnämnden är att detknappast blir byggstart -92. Alltsånära efter att medel fanns till förfogande,detta som utflödet för öppen arbetslöshetär i månaden.Herr talman! Jag tror det behövs en smidigarehantering när det gäller administration ochbyråkrati. Det är nödvändigt om ''blodflödet'' föratt dämpa öppen arbetslöshet skall kunnabegränsas. Jag vill uppmana regeringen attomedelbart se över dessa problem. Vi måste få enordning som medger tempohöjning, eftersom lägetkräver både krafttag och snabbhet.Jag tror att det är särskilt viktigt att satsningar inomarbetsmarknadsutbildningen sker, inte minst därföratt vi måste stå rustade med en arbetskraft med godkompetens och rätt kompetens när konjunkturenvänder uppåt igen. Allt talar för att vi inom ett i en ny och bättre konjunktur måstekonstatera att välutbildade yrkesarbetare är enbristvara.Det är tillfredsställande attarbetsmarknadsministern avser att för riksdagenpresentera förslag som syftar till att hjälpa ungamänniskor ut i arbetslivet redan nu.Vi har en ny situation på arbetsmarknaden. Påsamma sätt som världspolitiken har oväntade ochsnabba inslag gäller det också näringslivet i vårteget land. De jämna och mjuka vågrörelserna ikonjunkturen har bytts ut mot hastigt förändradeväxlingar. Det gäller nedgång, och det kommerförmodlingen att gälla även uppgång. Därför har viså och så litet rådrum. Därför kommerframtidens arbetsmarknadspolitik att få ännu störrekrav på sig.Inom arbetsmarknadsutbildningen har det undersenare tid skett ett kvalitetslyft och enkapacitetshöjning som är berömvärd. Det berorsjälvfallet inte enbart på att vi har fått en nyföretagsform för AMU, men det är inget tvivel omatt det verksamt har bidragit till förbättringar.En bransch som särskilt har uppmärksammats somspeciellt krisdrabbad är byggbranschen.Larmsiffror dyker ständigt upp som visar på högarbetslöshet. Från framför allt socialdemokratiskthåll ropas det på att regeringen skall stimulerabyggandet. Jag kan hålla med om att detta är riktigtexempelvis när det gäller infrastruktursatsningar.Det är däremot osäkert om man nu skall dra i gångandra stora projekt när det gäller husbyggande somskulle ge än fler tomma lägenheter på sina håll utei landet. Jag tror i stället att framför alltkommunerna nu bör ta tag i sitt renoveringsbehov.Det kan vara stora projekt som upprustning avskolor, men också mindre projekt som inte krävernågon större form av förberedelse, t.ex.upprustning av vatten- och avloppsnät. Det ärviktigt att kommunerna nu när kostnaderna förmaterial m.m. är som lägst gör upprustningar.Herr talman! En aktiv arbetsmarknadspolitik ärviktigare . Men det är också viktigt attkomma ihåg att arbetsmarknadspolitiken bara kanvara ett komplement. I grunden måste det finnas enpositiv näringspolitik och en sundsamhällsekonomi. Arbetet har ett egenvärde.