prot · GF09128 · 1992-06-10 00:00:00 — lovaratt de expansiva åtgärderna sänker arbetslöshetentill 3,5 %.De flesta bedömare tycks vara överens om att denöppna arbetslösheten når upp till nästaår. Till detta skall läggas 3--iarbetsmarknadspolitiska åtgärder. SkallSocialdemokraternas tolkas så, attarbetsmarknadspolitiken plus andra offentligaåtgärder skall sysselsätta inte bara dagens 3--4 %utan dessutom , dvs. totalt iarbetsmarknadspolitiksa åtgärder avarbetskraften? Det är möjligt att detta går, men attpåstå att detta skulle vara möjligt utan ökatbudgetunderskott är inte trovärdigt.Den slutats som omvärlden säkerligen skulle dra aven socialdemokratisk målsättning att med expansivpolitik söka ta ned arbetslösheten till är attSocialdemokraterna skulle se sig tvingade attdevalvera, om de kom till makten , elleratt de fick starta med upptagande av utlandslån istor skala.Det saknar alltså trovärdighet, när man somSocialdemokraterna hävdar att det är möjligt attsnabbt sänka arbetslösheten till utan attdevalvera, utan att ytterligare ökabudgetunderskottet, utan att frammana ytterligarehöjd ränta och utan att staten tar upp lånutomlands. Denna gottköpslösning på våraekonomiska problem existerar inte i sinnevärlden.Socialdemokraterna skulle, som partivännenFrancois fick göra i ,eller månader tvingaskasta i papperskorgen alla ekonomisk-politiskatexter av den expansiva typ som man presenteratför . Världsekonominssammanflätning genom valutamarknaderna gör attförutsättningarna för ekonomisk politik i ett litetland som är helt annorlunda än påKeynes eller tid.Med den oblyga, ständiga examination somomvärdlden utsätter svensk ekonomisk politik förskulle därför Socialdemokraternas alternativ -- omdet kom till förverkligande -- innebära kraftigthöjda räntor, eftersom politiken av tillräckligtmånga skulle uppfattas som en utstakad väg mot enny svensk devalvering, eller attSocialdemokraterna kommer att tvingas övergenormen att svenska staten inte skall lånautomlands. Jag menar alltså inte attSocialdemokraterna avser att devalvera, men attlogiken i deras politik leder fram till en devalvering.Vare sig man lånar utomlands eller tvingas frammot devalveringsförväntningar kommmer räntanatt stiga.Den trovärdighet som krävs för att hålla bortadevalveringsförväntningar måste intjänas. Det ärprecis vad regeringen nu gör, och regeringenspolitik är i detta avseende en fortsättning på densocialdemokratiska regeringens politik under desssista år vid makten. Endast genom demonstrerad,intjänad trovärdighet kan värld en svenskregering säkerställa en låg och stabil ränta. Detgäller för alla politiker i ,Socialdemokraterna inkluderade.För att vara trovärdiga i devalveringsfrågan räckerdet därför inte för er Socialdemokrater att ni häroch där i motioner och anföranden bekänner er fortsatt fast växelkurs. Det krävs också att nilever som ni lär i era förslag till riksdagen.Om ni Socialdemokrater fortsätter som ,bygger ni successivt upp allt starkare förväntningari de egna leden om en radikalt annorlunda,expansivt inriktad politik med förväntningar omsnabbt fallande arbetslöshet. Sedan blir ni politisktuppbundna av dessa förväntningar, vilket vore illa,eftersom det ni förespeglar era egna är enpolitikomläggning som är oförenlig med en fastväxelkurs, om ni inte tänker er att under lång tidförsvara växelkursen med hjälp av ett högtränteläge. Det kan ni naturligtvis göra, men dåuppnår ni å andra sidan inte målet om en lägrearbetslöshet. Kort sagt: Er ekonomiska politikhänger inte ihop.Med ett strukturellt budgetunderskott på ca 50miljarder kronor kan man strama åt genompolitiska beslut i . Då har man möjlighetatt välja de utgiftsposter och skatter som skallsänkas eller höjas, liksom de regeländringar sombör genomföras i t.ex. de offentligatransfereringssystemen. En sådan åtstramning skergenom det politiska systemet och genom endemokratisk process av traditionellt slag.Jag inbillar mig naurligtvis inte att regeringen ochSocialdemokraterna skulle göra sammaprioriteringar i denna demokratiska process. Menvi borde kunna vara överens om attåtstramningarna bör beslutas här i denna kammare,snarare än att genomföra en åtstramning i form avhögre räntor, vilket skulle bli resultatet av erpolitik, om den förverkligades i dag.Min prognos är att realräntan med regeringenspolitik fortsätter trendmässigt att sakta falla underkommande månader och år. Medsocialdemokratisk politik modell -- som skiljersig från den politik som fördes underSocialdemokraternas sista regeringsår -- går räntanåt andra hållet, dvs. Skillnaden mellan debåda alternativen ökar alltså. Anta attSocialdemokraternas budgetalternativ måsteförsvaras med så mycket som högre räntajämfört med regeringens politik . Vadskulle detta alternativ innebära?Högre räntor medför en åtstramning avinvesteringarna. Med högre ränta krävs 2 %högre avkastning på investeringsprojekten iSverige. Ett antal projekt skulle aldrig komma tillstånd, och ett antal som påbörjats skulle läggas ned.Dessutom skulle sannolikt ett , som tvingasatt falla tillbaka på en högräntepolitik, avtillräckligt många uppfattas som ekonomisktinstabilt, vilket i sig skulle fungera som en broms.Landets konkurrensutsatta näringsliv krymper tilldess man i kan samla sig till enåtstramning i budgetpolitiken liknande den som vinu har. Om så inte sker, utan räntan fortsätter attligga högt, ja, då riskeras genom ensvag investeringsutveckling basen för löner,välfärdssystem, pensioner osv. Det här är denlångsiktiga verkan.På kort sikt är höga räntor fördelningspolitisktproblematiska. Jag skall här visa några preliminäraberäkningar.Praktiskt taget varje hushåll skulle drabbas, utompensionärshushåll, som kompenseras genombasbeloppshöjningar.Hushållens ränteinkomster skulle visserligen ökamed ca , men hushållensränteutgifter skulle öka ännu mera -- som bekanthar t.ex. banker en räntemarginal. Stigande räntortvingar ner priserna på villor och bostadsrätter. Desom har villor och bostadsrätter får följaktligen sesina tillgångar minska i värde.Totalt kan högräntepolitikens åtstramning genomhögre boendekostnader för villaägare ochhyresgäster uppskattas till 5--perår. Statens kompenserade utgifter för räntebidragtill egna hem skulle öka med ca 600 milj.kr. per år.För boende i hyresrätt kan hyreshöjningen efterräntebidragskompensation uppskattas till . De av räntehöjningen orsakade högrebostadskostnaderna medför i sin tur att staten fårökade utgifter för bostadsbidrag. Sammantagetskulle statens utgifter för räntebidrag ochbostadsstöd kunna öka med så mycket som 1,9miljarder kronor per år.Med räntehöjning skulle inflationen stiga medca , vilket i sin tur skulle höja basbeloppet ochleda till ökade transfereringar över statsbudgeten.Totalt kan transfereringarna beräknas öka medknappt , ochinkomstskatterna minska med knappt 0,5 miljarderkronor per år.Det blir också ökade statsskuldräntor med högremarknadsräntor -- en stor utgiftsökning förskattebetalarna, ca per år.Detta med den antagna räntehöjningen om föratt Socialdemokraterna skall kunna försvara sinpolitik.Sedan en tid betalar staten istatsskuldräntor . Om man utgår frånkompletteringspropositionens långtidskalkyl,skulle denna siffra stiga till ca 100 miljarder kronor1996/97. Med en socialdemokratisk högräntepolitikskulle skulden stiga betydligt snabbare.Hur slår då högre räntor mot arbetslösheten?Med tanke på att Socialdemokraternas expansivapolitik är motiverad av omsorg om sysselsättningenhade man väntat sig en analys av den frågan. Vadhjälper det de arbetslösa om Socialdemokraternagenom ökade arbetsmarknadspolitiska åtgärder gerdem sysselsättning, sombudgetunderskottet ökas, vilket i sin tur leder tillåtstramande räntehöjningar någon annanstans iekonomin?Högre räntor stramar åt inte minst de små ochmedelstora företagen. Dessa företag går i mångafall på knäna på grund av högarealräntor. Om räntan skulle stiga ytterligare,skulle ett antal av dessa företag tvingas i konkurs,tvingas avskeda personal och på så sätt späda påarbetslösheten.En sektor som skulle drabba särskilt hårt av enhögräntepolitik är bygsektorn. I denna sektor finnsca 55 000 av våra små och medelstora företag. Medhögre räntor skulle alltså byggarbetslösheten ökaytterligare.Den av den tidigare förda expansiva politikenunder 80-talet förorsakade fastighetskrisen skulleockså förvärras, om räntorna skulle gå uppytterligare. Även detta drabbarbyggsysselsättningen.Fru talman! Det är kännbart för svenskekonomi med de höga realräntorna. Prioriteringenmåste vara att få ned dem, inte att, somSocialdemokaterna gör, föreslå en politik somriskerar att driva realräntan ännu mer i höjden.Låt mig avslutningsvis besvara fråga här om kvittningsrätten. Nej, dengamla kvittningsrätten är inte tänkt att återinföras.Det skall inte bli något nytt dribblande medimproduktiva skattearrangemang. Det handlar istället om kvittningsmöjlighet mot aktivföretagsamhet, alltså en högst produktivverksamhet.Arne Kjörnsberg talade om förmöget folk. Jag villdå påminna om den valaffisch som visade en bild påen dalmatinerhusse, som satt i sin bil. Det var dessapersoner -- dalmatinerhussarna -- som fick väljaförmögenhetsökning under andra . De köpte bl.a tavlor, sportbilar ochkapplöpningshästar.Vi satsar på produktivt arbete genom att bl.a. sänkaskatten på arbetande kapital i småföretag. Tänkerni höja den när ni kommer tillbaka?Anf. 24 () replik:Fru talman! På slutet kom det här med arbetandekapital fram. Ni, i regeringen, . ,har sänkt skatten med miljard efter miljard, ochsedan far ni land och rike runt och talar omarbetande kapital i företag. Den skattesänkningen,. , är 300 milj.kr.Jag tackar för lektionen, eller föreläsningen inationalekonomi, som det kanske var. Låt migberätta en historia: blev minhustru kommunalråd i . Efter hennesnominering träffade jag i en hiss en kollega somfrågade vilken sektor som hon skulle arbeta på. Jagsvarade att hon skulle arbeta på den tekniska. löd hans kommentar. Nej, svaradejag, hon är politiker. Slutsatsen får dra själv. Jag tycker föreläsningen varintressant, men det var litet mycket med siffror sålåt mig komma med ett litet tips. Bakomtextilprydnaden här i kammaren finns detmöjligheter till visa OH-bilder.Jag återkommer till . inledning.Regeringen driver en alltför expansiv politik. HarCarl B. talat om det för finansministern?Carl B. frågar vilket budgetunderskottsom vi accepterar. Handlar det om 110 miljarderkronor eller ? Nej, , vårt alternativ är starkare än ert. Det ärmellan 8 och starkare än ert.Låt mig föra ned diskussionen till vardagsnivå. Ärdet något fel i de tankegångar som snickaren hadesom jag talade om i mitt inledningsanförande? Hansom tycker att det vore bättre om kommunen fickstimulansbidrag till att reparera skolor så att han fårarbete i stället för att behöva hämta pengar från A-kassan. Skulle ett sådant förfaringssätt driva uppräntorna? Eller för att tala om muraren hemma iBorås. Han tycker att det vore bra om man på dennya deponiplatsen -- det är detsamma som landetsmodernaste avstjälpningsplats -- låter bygga enpersonalbyggnad.Om man kunde stimulera kommun, som här typen av investeringsplaner, att flytta framstarten så att t.ex. muraren får arbete, voredet fel? Skulle det driva upp räntorna? Det gäller, ivarje fall för mig, . , att flytta nedproblematiken till vardagsnivå, till den arbetslösesnickaren och muraren.Som avslutning på denna replik vill jag även tackaCarl B. för omtanken om mina och minakollegers möjligheter till att i vårt parti förklara vadsom kommer att krävas . Det är kanskeförmätet att tro att och jag är bättrepå att klara av den uppgiften i vårt parti än i sitt.Anf. 25 . () replik:Fru talman! Det är möjligt att det var en föreläsningsom jag gav, i så fall är det en form av yrkesskada.Det viktiga är emellertid att peka på de alternativsom ligger i den socialdemokratiska politiken. Nitalar enbart om, så att säga, den ena delen,nämligen de ökade utgifterna för att åstadkommaökad sysselsättning. Skattehöjningarna som detockså talas om kommer ju att ha en åtstramandeeffekt.Det är möjligt att detta inte går att förklara direktför dem på verkstadsgolvet. Det känner jag inte till.Vad man enkelt kan säga är emellertid attkombinationen med höga räntor ger i Sverigeen mycket åtstramande effekt.Så till budgetunderskottet. Min poäng är att detlåga budgetunderskott som ni redovisar inte ärtrovärdigt. Det finns ingen som helst trovärdighet iatt ni skall kunna åstadkomma era mål i vad gällerarbetslösheten med ert framräknadebudgetunderskott.Anf. 26 () replik:Jag återvänder, fru talman, till . Hamiltonsinledningsanförande i vilket han sade: Antag -- mansåg liksom två streck under -- att s-alternativetbehöver försvaras högre ränta. Däreftertalade . i frånutgångspunkten att hans antagande var riktigt, menhan ledde inte i bevis att hans antagande var riktigt.Han byggde emellertid upp sitt resonemang på detsättet.Nu säger . attSocialdemokraternas förslag om skattehöjningarkommer att ha en åtstramande effekt. Vilken skattehöjning tror har störst åtstramande effekt: den av erföreslagna skattehöjningen genom ändratschablonavdrag för vanliga löntagare, eller den avoss föreslagna skattehöjningen genom höjdförmögenhetsskatt? -- för att ta ett exempel ur denlånga lista som jag läste upp i mittinledningsanförande.Vad för nationalekonomiskt fel ligger det i om denarbetslöse muraren får arbete i stället för A-kassa?Muraren får arbete och känner sig bättre till mods.Hans människovärde, som han själv uppfattar det,stiger och kommun får personalbyggnadenpå byggd. Jag upprepar: Vad är det förnationalekonomiskt fel i det?Anf. 27 . () replik:Fru talman! I nuvarande läge är det på följandesätt: Vi kan få åtstramning på två sätt. Det enasättet är att i denna kammare fatta beslut omskatter, utgifter och regeländringar. Det andrasättet är att bara låta allt flyta, dvs. inte fatta någraåtstramande beslut som står i paritet med dendåliga produktionsutveckling som har varit underde i svensk ekonomi. Då skulle vikunna överlåta det hela att styras avmarknadsräntorna, med den fördelning avinkomster och sysselsättning som detta skullemedföra. Det är inte något bra angreppssätt. Jagtycker att det skall ske genom det politiskasystemet, nämligen genom beslut i dennakammare. På så sätt kan vi skydda oss frånräntechocker och andra på grund av vårtinternationella beroende okontrollerbara effekter.Tanken, vilken för fram, medmuraren som tycker att det är bra om han får ettarbete i stället för att gå arbetslös, är ju riktig. Detär ju därför som regeringen har vidtagit alla dessaåtgärder med ökade arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. Ett antal miljarder kronor har som bekantsatts in för både sysselsättning och utbildning somarbetsmarknadspolitiska åtgärder. I mittanledningsanförande nämnde jag att det handlarom 3--av arbetskraften som sysselsätts i dennatyp av åtgärd.Talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätttill ytterligare replik.Anf. 28 () replik:Fru talman! Jag blev nyfiken när ja-generalentalade om för Socialdemokraterna vad som skullehända med deras politik. I det här kortaperspektivet fanns det inga val. . Hamiltonsbudskap var att räntorna ökar om vi gör någontingåt arbetslösheten, om vi över huvud taget görnågonting i det här landet. I stället skall manmedelst politiskt ordning se till att räntorna inteökar. Vi politiker sitter alltså någonstans pågungbrädet.Eftersom . är ja-general och jagfunderar litet längre skulle jag vilja fråga om ettinträde i EU skulle lösa de här problemen. Vi är junågorlunda överens om att vi har ettarbetslöshetsproblem. Vi har problem med attupprätthålla välfärden, eftersom vi skall hakarensdagar, försämra alla våra system ochförsämra för kommunerna.Inte minst . statsråd harbekymmer såväl med barn- och handikappomsorgoch biblioteksverksamhet som medhusläkarsystem. För att inte tala om de härinkomst- och förmögenhetsskillnaderna somtydligen är ett villkor för den borgerliga politiken.Hur kommer dessa problem att lösas framöver iEuropeiska gemenskapen? Är vi fångna i den härmarknaden? Ingår det i . politiskavärld att man skall anpassa sig till den och vidtaåtstramningar? Är detta liberalernasstora vision framöver? Om det är så, måste detuttalas här.Samtidigt som inkomst- och förmögenhetsklyftornaökar med den här förda politiken -- och har så gjortunder -- krävs det, såvitt jag förstår,för att hålla tillbaka inflationstrycket, att mananvänder arbetslösheten som ett medel för att intebomben skall brisera.Har . något annat medelframöver? Jag skulle vilja se visionen, eftersomman säger att vi är så fångna i denna marknadspolitik av någon obestämbar, någon som inte ärvald till denna riksdag eller vald till något. Vi är avnöden tvingade att anpassa oss till den, ochframöver måste vi även anpassa oss till en storunion. Vi kanske kan få en liten föreläsning ävenom detta problem.Anf. 29 . () replik:Fru talman! Jag skulle först och främst viljakonstatera att vare sig vi är med i Europeiskaunionen eller inte är vi mycket beroende av våromvärld. Om vi är med i Europeiska unionenkommer vår räntenivå att vara densamma som t.ex.den tyska, dvs. vår räntenivå kommer alltid att varalägre än den är . är vår ränta ungefär1,högre än den tyska.Den finanspolitik som kan föra sommedlem av det monetära samarbetet bestämmer visjälva här i , alltså innehållet i vår budget.Det är inga problem att t.ex. föra en aktivarbetsmarknadspolitik. Det finns inga restriktioneri fråga om detta. Unionens regler syftar till attnågot land inte skall kunna lasta över de kostnadersom man har på andra om man driver enunderskottspolitik år . Det är detta somreglerna syftar till, inte till att styra innehållet i deolika nationernas budgetar.Anf. 30 () replik:Fru talman! Det blev inte mycket till svar omFolkpartiet liberalernas visioner framöver. Jag sågingen vision om att lösa de stora samhällsproblemsom vi har framför oss när det gäller arbetslöshetenoch välfärden i vid mening. Man kanske kanbibehålla den nivå som välfärden har mentekniskt ändra i systemen. Man kanske kan minskainkomst- och förmögenhetsskillnaderna. Det är viinte överens om. Enligt liberalernakanske de skall öka. Men om man skulle göra detkanske detta inte går att lösa, eftersom Sverigetydligen blir ännu mer uppknutet till dennamarknad i Europeiska unionen.Vad jag saknar i dessa föreläsningar frånde borgerliga ekonomerna är möjligheterna förSverige att utnyttja sin kunskap, inte bara när detgäller forskning och högskola, utan när det gällerden breda kunskap som finns i vårt land, som göratt man snabbt kan få i gång investeringar, t.ex. idet företag som jag har jobbat i och kommer attjobba i. För detta krävs inte kunskaper frånhögskolan, utan den kunskapen måste uppnås iverkligheten, man måste ha inflytande någonstans.Hela denna process är den rakt motsatta mot attunderordna sig marknaden. Men i Folkpartietliberalernas värld existerar tydligen inte det faktumatt människorna kan utgöra något alternativ och enresurs framöver. Människorna skall i stället helatiden antingen stramas åt politiskt -- karensdagar,sämre pensioner, försämringar i kommunerna --eller också blir det högre räntor. Detta måste väl ilängden vara ett besvärligt system att försvara, CarlB. Det är i så fall ingen särskilt godvision.Anf. 31 . () replik:Fru talman! Visionen om Europeiska unionen ärmotiverad av en strävan efter fred och stabilitetmellan de deltagande länderna. Det gäller inteminst visionen om ett monetärt samarbete och engemensam valuta, ett evigt sätt att knyta ihop t.ex.Tyskland med dess omgivning. Där ligger visioneni denna konstruktion, inte så mycket i de tekniskalösningarna för hur den nya skallfungera och dess olika regler.Jag kan hålla med om att man alldeles för litetdiskuterar vad har att erbjuda antydde vad svenska företagoch svenskt samhällsliv har för lösningar ocherfarenheter som kan vara mycket nyttiga.Lars-Ove talade sedan om inflytandet förden lille mannen och de enskilda människorna. Vadjag vill peka på i detta sammanhang, eftersom själv tog upp den europeiska frågan,är att om vi står utanför Europeiska unionen har viett betydligt mindre inflytande när det gäller bådedenna riksdag och våra representanter som harmöjlighet att arbeta på det europeiska planet, menockså i sista hand de enskilda människorna. De hari sista hand att välja mellan att ha representantersom kan representera dem i olika europeiskaorgan, parlament och andra representativa organ,eller att inte ha några representanter alls. Då är jagövertygad om att det i slutändan är bättre, även urdemokratisk synvinkel och bortsett från detta medfred och stabilitet, för och svenskarna attvara med än att stå utanför.Talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att han inte ägde rätttill ytterligare replik.Anf. 32 ():Fru talman! Innan jag påbörjar min lilla föreläsningskall även jag vända mig till ochtacka för det samarbete som vi har haft. Lars-OveHagberg har varit i och jag knappti . Jag har därför inte hunnit lära känna honomså mycket, men jag har ändå uppfattat honom somen rak, kunnig och duktig representant för justVänsterpartiet. Jag har också förstått att Lars-OveHagberg under dessa år har hållit kontakt med sinagamla arbetskamrater på fabriken hemma. Dettatycker jag att vi skall ta som ett föredöme, att levai nära kontakt med väljarna och de arbetskamratersom man har haft. Tack, , fördessa år i . ''Vi har kommit till en kritisk punkt i denekonomiska utvecklingen. Den närmaste tidenkommer att bli avgörande för möjligheten att få nedinflationen utan att gå den i andra länder vanligavägen över hög arbetslöshet. ''Citatet kommer års finansplan, skriven avden dåvarande socialdemokratiske finansministernKjell-Olof Feldt.1991 började vi utläsa svaret på den oro som Feldtvisade i sin finansplan. Arbetslösheten börjadestiga dramatiskt. Företagen började rationaliseraoch effektivisera sin produktion, somlågkonjunkturen kom och företagen insåg attdevalveringar inte skulle rädda dem ur denkostnadsanpassning som var nödvändig.Socialdemokratin förde oss till den tredje vägensände. Vi hamnade rakt i det arbetslöshetens stålbadsom i en annan finansplan varnade för.När fyrklöverregeringen tillträdde var det därför entuff utmaning som förelåg. Alla de grundläggandeproblem som lidit av, men som dolts avdevalveringar, långvarig internationellhögkonjunktur och fallande oljepriser, tvingadesman nu angripa mitt i en lågkonjunktur.Regeringens strategi är att bibehålla en låginflation, främja utvecklingskraften i det svenskanäringslivet och därigenom skapa förutsättningarför riktiga jobb. Innan vi nått dithän satsas merpengar än påarbetsmarknadspolitik, utbildning ochinfrastrukturupprustning för att både motverka denöppna arbetslösheten och lägga en bra grund förden konjunkturuppgång som vi nu ser skymten av.Den här gången är också uppgången något mertydlig än den var i valrörelsen då vändpunkten medstort V basunerades ut.Jag blev därför litet konfunderad över ArneKjörnsbergs påhopp som gav intryck av attregeringen inte gör något för att angripaarbetslösheten. Jag skall gärna medge att jag nog ärlika orolig som överarbetslösheten och inte minstlångtidsarbetslösheten, som också på. Men det satsas betydande resurser pådetta område. Problemet är att det tar tid innanåtgärder verkar.Situationen var ungefär densamma efter 1982 årsval då Socialdemokraterna tog överregeringsmakten och då vi hade en besvärligkonjunktur och en besvärlig ekonomisk sits.Arbetslösheten ökade ett bra tag innan den börjademinska. Då minskade den också till stor del tackvare en internationell konjunkturuppgång.Ett av de stora problemen i den svenska ekonominär det snabbt växande underskottet i statsbudgeten.För innevarande budgetår beräknas underskottetbli och för nästa budgetår drygt100 miljarder kronor. För att få perspektiv på dessasiffror kan vi jämföra med som 1992 uppgår till avBNP, medan det svenska underskottet beräknas till6,av BNP.