prot · GG0944 · 1992-12-14 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:44Måndagen den 14 decemberKl. 10.001 § Anmälan om återtagande av plats iriksdagenTalmannen meddelade att (nyd) den14 december återtagit sin plats i ,varigenom tjänstgöringen som ersättare upphörtför § Justering av protokollJusterades protokollen för den 7 och 8 december.3 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesMotionerna1992/93:Ub29 och Ub30 till utbildningsutskottet1992/93:L12 och L13 till lagutskottet4 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkanden1992/93:KU8, KU12, KU17 och betänkanden /93:FiU2 ochFiU5--betänkande 1992/93:SkU10Justitieutskottets betänkande 1992/93:JuU15Lagutskottets betänkanden /93:LU17--LU21och betänkanden /93:SoU11--13Trafikutskottets betänkande 1992/93:TU3Bostadsutskottets betänkande 1992/93:BoU8Meddelande om uppskjuten voteringTalmannen meddelade att de ärenden som hanndebatteras färdigt under dagens sammanträdeskulle företas till avgörande i ett sammanhang ibörjan av morgondagens arbetsplenum.5 § Ändringar i livsmedelslagen med anledningav betänkande1992/93:LU11 Ändringar i livsmedelslagen medanledning av (prop. 1992/93:119delvis).Anf. 1 ():Fru talman! Det här betänkandet är, liksom ettflertal andra betänkanden som lagutskottet förfram till kammaren vid den här tidpunkten ,en uppföljning av det EES-beslut som vi tidigarehar fattat. Jag tänker inskränka mig till att tala omde två socialdemokratiska reservationerna som ärfogade till betänkandet. De ansluter sig i hög gradtill vad Socialdemokraterna anförde i de fåtaligareservationer som var fogade till EES-utskottetsbetänkande.Vi skall nu behandla den lagstiftning som skallanpassa livsmedelslagen till . Deinvändningar som vi socialdemokrater har på dethär området är när det gäller lagstiftningen kringmärkningsbestämmelserna, där man nu avpraktiska -- jag tillstår att jag förstår det -- för överoch delegerar ansvaret till den myndighet som haratt handha det här, nämligen . Viär litet bekymrade för att man avhänder sig denpolitiska initiativrätten i det här avseendet ochmöjligheten att framföra, fullfölja och påverka denhär lagstiftningen på ett sätt som man kan finnaönskvärt när önskemål utifrån våra väljarekommer. Jag vet att den här frågan är mycketkänslig, just när det gäller livsmedelsområdet. Vianser att det finns ett tolkningsutrymme i och tror att detta bättre kommer attframföras om man talar som en nation. Vi tror attregeringen för fram detta med större framgång änvad en myndighet skulle kunna göra.Vi pekar också på att just möjlighetertill att ta särskild hänsyn till hälsa och miljö på dethär området i hög grad är relevanta.Den andra reservationen handlar om förstärktkonsumentpolitik. Vi tror att det är utomordentligtviktigt att markerar behovet av enförstärkt konsumentpolitik. Det finns en stor oroför det här ute bland människor som man möter.Precis som vi påpekade i samband med behandling av avtalet ärlivsmedelsfrågorna, exempelvis reglerna ommärkning och om livsmedelstillsatser, ett sådantområde där vi har haft starka konsumentintressen iSverige, och där även dessa starka intressentillgodosetts. Det är inte bra om ambitionernasänks på det här området, och det finns allanledning för att ytterligare markeradetta genom ett tillkännagivande till regeringen.Fru talman! Därmed yrkar jag bifall till de tvåsocialdemokratiska reservationerna.Anf. 2 ():Fru talman! har med stor majoritetgodkänt i så gott som alla dess delar.De ändringar av livsmedelspolitiken som ibetänkandet nu föreslås är en anpassning tilllivsmedelslagen och EES-avtalet.Den svenska livsmedelslagen är i huvudsakanpassad till de regler som gäller inom EG, men påvissa områden krävs det förändringar för att få denöverensstämmelse som behövs i enlighet med EES-avtalet.Bestämmelserna om specialdestinerade livsmedelföreslås att förändras och lagensdetaljbestämmelser om märkning föreslås attutmönstras. För att få en bättre överblick avregelsystemet föreslås att fåransvar för att meddela märkningsförskrifter avlivsmedel.Den nuvarande ordningen där regelföreskriftergörs i form av lag, förordning ochmyndighetsföreskrifter är både svåröverskådlig ochsvår att tillämpa. Den ändring som föreslås fördelen att förskrifterna samlas i en endaförfattning och blir betydligt mer lättillgängliga fördem som skall tillämpa föreskrifterna.Det är dessutom praktiskt att ha alla bestämmelsersamlade i en myndighet i de fall när ändringarbehöver göras. ärdetaljrika, vilket innebär att både mängden ochdetaljnivån ökar.När propositionen lades fram har två motionerväckts med anledning av de förslag sompropositionen innehåller. De är i stort sett identiskamed dem som tidigare behandlades av . har i likhet med avslagit motionerna. Motiveringen ärockså densamma som , nämligenanslutningen till EES-avtalet.Det innebär inte att utskottet ger upp det viktigakravet på märkning av livsmedel, när lagregleringtas bort och ersätter föreskrifter utfärdade avLivsmedelsverket. Såväl somKonsumentverket har etablerade kontakter medEG, vilka ger dem möjligheter att påverkamärkesreglerna utifrån de krav och de erfarenhetersom svenska konsumenter har.Vad gäller de specialdestinerade livsmedlen är detriktigt att det ännu inte finns några hinder för attbehålla nuvarande tillståndskrav. Ramdirektivetförutsätter att det finns nationella föreskrifter omt.ex. märkning, förpackning,anmälningsförfarande och kontroll av despecialdestinerade livsmedlen.Eftersom sådana föreskrifter saknas i svensklagstiftning måste de införas för att uppfyllaåtagandet i enlighet med EES-avtalet.Fru talman! Med detta vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan och avslag på de tvåreservationerna.Anf. 3 ():Fru talman! har inte väckt någonmotion med anledning av den här propositionen,men det betyder inte att vi saknar åsikter på det härområdet. Som redan har sagts behandlades de härfrågorna, liksom många andra, i propositionen omEES-avtalet. Självfallet har vi inte ändrat åsiktsedan dess. Vi kommer alltså att stödja de två s-reservationerna.Vad vi åter kan och bör fråga oss är varför man gårmycket längre i de här anpassningsåtgärderna änvad som är nödvändigt, allra helst som vissa avdessa anpassningsåtgärder, som i detta fall, är tillnackdel för landets konsumenter och innebärförsämringar på livsmedelsområdet. Mångamänniskor står undrande inför en sådanreformverksamhet.Fru talman! Jag vill yrka bifall till betänkandets tvåreservationer.Anf. 4 (-):Fru talman! Inom EG pågår och har pågått ett mycket omfattande arbete justmed regelverk kring livsmedelsfrågor, ofta medutgångspunkt i ett konsumentperspektiv. Detta äranledningen till mängden direktiv i EES-avtaletsom berör just livsmedelsfrågor och till den högagraden av detaljering i regelverken.Nivåerna på konsumentskydd och regelverk kringlivsmedel är väldigt olika i EG:s medlemsländer,liksom olikheter förekommer på många andraområden. Det är fråga om länder som befinner sigpå olika utvecklingsnivåer. Därför finns i EG:sdirektiv mycket ofta ett manöverutrymme, enspännvidd, som tar hänsyn till dels en gemensamsträvan mot ett förbättrat konsumentskydd, delsdet faktum att nivåerna i är olika.Det händer också mycket inom EG närdet gäller de här frågorna. Som också framgår avregeringens proposition i det här ärendet pågår ettförändringsarbete som inom de närmaste årenkommer att leda till nya direktiv och somförmodligen också kommer att föreslås ingå i EES-avtalet.Alla dessa faktorer gör att det finns ett stortutrymme för en mycket aktiv hållning från svensksida i dessa frågor. Det innebär också att det ärnödvändigt att även vi, just nu när det pågår ettintensiv arbete inom EG, är mycket aktiva iförhållande till de förslag som vi vet skall kommainom en snar framtid.Av dessa skäl tycker jag att den underdåniga toneni utskottets betänkande är litet beklaglig. Den lillabisatsen ''i den mån så medger'' skjutsin i var och varannan mening. Det är ju faktiskt visom avgör vad medger, och sedan ärdet upp till andra EFTA-länder eller institutionerinom EG att protestera om de inte anser att vi hargjort en korrekt bedömning. Det finns en tendenstill en sorts förhandsanpassning från svensk sida,som jag tycker är beklaglig. Jag har tagit upp det imin motion, och jag delar de uppfattningar imotsvarande riktning som finns i densocialdemokratiska motionen.Jag har tagit upp frågan om allergener, ämnen som,i mycket små halter, kan framkallaallergireaktioner. Det är enligt min mening inte ettbrott mot att behålla de svenskakraven på märkning, som har en mycket högreambitionsnivå. Vad vi kräver är att förekomsten avallergiframkallande ämnen alltid skall deklareras,även om det är fråga om mycket små halter.Motsvarande krav finns inte inom EG. Det är heltuppenbart att ett sådant krav, som gäller lika förinhemskt producerade som för importeradelivsmedel, inte kan betraktas som ett dolt tekniskthandelshinder utan är motiverat av just hälsoskäl,eftersom dessa ämnen framkallar hälsoproblem förde människor som är allergiker. Jag menar att detär beklagligt att vi från svensk sida inte kan gåvidare med att hävda den högre ambitionsnivån.Det är också oerhört viktigt att vi bedriver ett aktivtarbete för att bidra till att den svenskakonsumentrörelsen stärks och att den i hög gradkan syssla med de frågor som rör EG-anpassningen. Jag har i min motion tagit uppbehovet av information. Utskottet avstyrker minbegäran och hänvisar till de tidskrifter ochrapporter som ges ut av berörda myndigheter,och . Det ärmycket bra publikationer. Problemet är att detyvärr når en begränsad krets. De når i huvudsakdem som yrkesmässigt är berörda av de härverksamheterna, men de når inte, vill jag hävda,konsumenterna i allmänhet.Jag tycker att man på det här området skulle lärasig litet grand av reklammakarna, de som bedriverreklaminriktad verksamhet för att nå konsumenter,för att få dem att köpa vissa typer av livsmedel. Dehar uppenbarligen en del att lära ut till myndighetersom vill sprida saklig information. Man når t.ex.konsumenterna i väldigt hög grad idagligvaruaffärerna. Där borde alltså den härinformationen, som rör viktigakonsumentintressen, finnas tillgänglig. Den finnsinte där i dag.Man måste söka nya banor för att se till att den härkunskapen och informationen når ut till dem sombäst behöver den, till konsumenterna, och att deninte stannar i något av de många ledendessförinnan.Utskottet redovisar också att regeringen har tillsatten konsumentpolitisk utredning, och det är mycketbra. Jag hoppas att den konsumentpolitiskautredningen verkligen bedriver ett oerhört intensivtarbete kring alla de här frågorna, även om det ännuså länge tyvärr inte har märkts så mycket av dettaarbete utåt.Jag har funderat mycket kring frågan omnormgivningskompetensen skall behållas hosregeringen eller om den skall delegeras tillLivsmedelsverket. Utskottet skriver i betänkandetatt det är viktigt att följa upp vad som händer nunär normgivningskompetensen samlas hosLivsmedelsverket och att se vad detta får förkonsekvenser, och jag är beredd att låta mig nöjamed det. Jag tror nämligen att det urkonsumentperspektiv är en fördel att man samlarden här verksamheten på en plats. Det underlättari viss mån också det konsumentpolitiska arbetet.Men en fortsatt vaksamhet är ändå nödvändig.Fru talman! Jag står bakom förslagen i min motionmen yrkar nu bifall endast till reservation nr 2 tilldet här betänkandet, vilken inbegriper yrkandena 1och 4 i min motion.Anf. 5 () replik:Fru talman! De frågor som togupp debatterades tidigare, i samband med att vifattade beslut om . Precis som AnnikaÅhnberg själv säger pågår ett förändringsarbete.Jag är alldeles övertygad om att det kommer att skeregelförändringar även inom EG och EFTA. Somjag sade har både ochLivsmedelsverket goda kontakter med EG:smotsvarande myndigheter, så de krav vi har frånsvensk sida kommer naturligtvis att föras fram. Jagär alldeles övertygad om att man både i ochi övriga kommer att gå vidare medmärkningen av livsmedel och också med enutveckling av kontrollen. Det är ju inte bara iSverige som vi är intresserade av att ha en godhälsa, utan det intresset finns också i andra länder.Detta område är därför inte på något sätt statiskt.Att samla detta regelsystem på ett ställe innebärockså att det blir betydligt lättare, och i och med detförändringsarbete som sker blir det nödvändigtmed en författningssamling, så att reglerna blirlättillgängliga. Det är naturligtvis inte bra om vi harregler som är svåra att nå och läsa för bådekonsumenter och producenter. Jag anser därför,liksom utskottsmajoriteten, att detta är ett steg irätt riktning.Anf. 6 () replik:Fru talman! Som jag sade i mitt anförande delar jaguppfattningen att det finns stora möjligheter attbedriva ett mycket aktivt arbete på de härområdena i förhållande till EG och kanske ocksåandra EFTA-länder, men när jag läser regeringensproposition får jag inte riktigt uppfattningen attregeringens ambition är att driva det här arbetet såaktivt som jag tror är möjligt. Även om man läggernormgivningskompetensen hos Livsmedelsverketkommer det på det här området också ifortsättningen att handla såväl om ettmyndighetsansvar som om den fortsatta politiskainitiativförmågan.Jag hoppas verkligen att det är så som har uttrycktsi den här debatten, att intresset för de här frågornaär mycket stort och att skall arbeta aktivtmed detta. Konsumentpolitiken, också i litet vidaremening än vad vi nu diskuterar, är nämligen avoerhört stor betydelse som, som enkonsekvens av men också i övrigt,kommer att innebära -- och redan har inneburit --att gränser öppnas och att handeln blir friare. Detär då oerhört viktigt att vi har en mycket högambitionsnivå på det här området.Anf. 7 () replik:Fru talman! Jag håller med om attdet är viktigt att vi får en konsumentpolitik som geross upplysning om innehållet i våra livsmedel. Menjag tror också att detta kommer att utvecklas till attbli ett utomordentligt bra konkurrensmedel, på såsätt att producenterna i högre grad än vadregelsystemet kräver kommer att vara måna om attmärka livsmedlen. Konkurrensen ökar ju i och medEES-avtalet, och det blir då viktigt förproducenterna att kunna konkurrera. Jag trordärför att kan känna sig lugn påden punkten. Det kommer att bli fråga om enutökad information till konsumenterna i och medatt vi få en ökad konkurrens.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )6 § Ändringar i vissa lagar på jordbruksområdeti anledning av betänkande1992/93:JoU6 Ändringar i vissa lagar påjordbruksområdet i anledning av (prop. 1992/93:119 delvis).Anf. 8 ():Fru talman! Att kadmium är farligt är vi överensom. Vi har varit glada över att mängden kadmiumsom tillförts våra jordar genom spridning avhandelsgödsel, och som därefter har nått djurenoch oss människor, har minskat under de senasteåren. Minskningen av kadmium i jordarna beror påatt vi har minskat mängden handelsgödsel, men inovember månad togs avgifterna på handelsgödselbort, och det finns nu anledning att tro attanvändningen av handelsgödsel kommer att ökaigen.Regeringen har föreslagit ett gränsvärde förkadmium i handelsgödsel, och det är naturligtvistacknämligt. Men vi har den åsikten att mansamtidigt borde ha passat på att också införa enmiljöavgift på kadmium innan EES-avtaletträder i kraft.När den här frågan behandlades i utskottet, troddevi ju att skulle träda i kraft den 1januari, och vi ansåg att det inte fanns någramöjligheter för regeringen att lägga fram ettförslag. Vi har därför bara ett särskilt yttrande tilldet här betänkandet.Förändringarna sker ju snabbt i dagens läge, och nuvet vi att det kommer att ta några månader innanEES-avtalet träder i kraft. Även om vi inte harnågon reservation som vi kan rösta på i det härsammanhanget och inte kan göra så mycket, utgårvi från att regeringen tar sitt förnuft till fånga ochåterkommer till med ett förslag tillmiljöavgifter, som vi alltså har möjlighet att införainnan träder i kraft -- vilket alltså ävenEES-avtalet tillåter.För säkerhets skull skall vi ändå återkomma underallmänna motionstiden med en motion i den härfrågan.Anf. 9 ():Fru talman! När det gäller det betänkande som vinu behandlar, JoU9, vill jag uppehålla mig vid denmotion, JoU9, där jag står som första namn.Motionen tar upp de följdverkningar som uppstår isamband med avskaffandet avprisregleringsavgiften på handelsgödsel ochbekämpningsmedel.I proposition 1992/93:130 anför jordbruksministernatt han vill följa förslagatt reducera prisregleringsavgiften förhandelsgödsel och bekämpningsmedel, docktidigare än vad kommissionen föreslagit. Ja, det vart.o.m. så att innan utskottet hade hunnit justerabetänkandet, hade regeringen beslutat om etttidigare slutdatum, nämligen den 2 december 1992.Skälet för avskaffandet anges främst varaanpassningen till EG, vilket kan vara myckettveksamt i det här läget.Anf. 10 TALMANNEN:Får jag avbryta? Jag undrar om inte avser nästa betänkande, JoU9, vissajordbrukspolitiska frågor.Anf. 11 ():Fru talman! Då har jag anmält mig fel.Anf. 12 ():Fru talman! I detta betänkande, JoU6, behandlasvissa ändringar på jordbruksområdet i anledning avEES-avtalet. Här har i debatten anförts vissasynpunkter när det gäller gödselmedel ochkadmium.Utskottet är ju enigt om det här betänkandet, ochman har inte haft någon erinran mot regeringensbedömning att gränsvärdet till en början skall sättastill kadmium per ton fosfor.Jordbruksministern har ju också anfört att det ärviktigt att agerar kraftfullt både nationelltoch internationellt för att få till stånd ännu lägrekadmiumhalter. I propositionen aviseras enutvärdering, och vi är i utskottet övertygade om attden utvärderingen skall ge underlag för fortsattaöverväganden i den här frågan.Eftersom detta betänkande är enhälligt, vill jagockså med hänsyn till det som har sagts härifrågasätta de misstänkliggöranden som harframförts här om riskerna. Vi har en i grundengemensam uppfattning om vikten av att man skallvidta åtgärder och dra ner halterna. Jag vill därförbara, fru talman, yrka bifall till utskottetshemställan.Anf. 13 ()replik:Fru talman! Jag nämnde inte i mitt anförande någotkrav på att vi nu skulle sänka kadmiumhaltenytterligare. Jag bara konstaterade att det fanns ettförslag om ett gränsvärde och att det vartacknämligt. Vi kan också diskutera nivån på detgränsvärdet. har, som vi vet, bestämt sig för50 gram.Vad jag sade var att vid det tillfälle då vibehandlade frågan i utskottet var vi missnöjda medatt man inte hade infört en miljöavgift på kadmiumi stället. Vi har varit tämligen överens om attmiljöavgifter är ett bra sätt om man vill begränsatillförseln och utsläppen av olika ämnen. Vid dettillfället såg det ut som om skulle trädai kraft , och då fanns det inte någonmöjlighet att hinna med att införa en miljöavgift.Nu finns den möjligheten, och jag hoppas att ävenIngvar kan vara överens med mig om attdet vore önskvärt att regeringen återkom tillriksdagen med förslag på miljöavgift är.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )7 § Vissa jordbrukspolitiska frågorFöredrogsjordbruksutskottets betänkande1992/93:JoU9 Vissa jordbrukspolitiska frågor(prop. 1992/93:130).Anf. 14 ():Fru talman! Jordbruket och livsmedelspolitikenåterkommer ständigt i den politiska debatten. Detvisar hur viktigt detta ämne är för människornasvardag.De flesta nationer lägger ner både betydandepolitisk kraft och ekonomiska resurser för att ha entrygg livsmedelsförsörjning med varor av godkvalitet till priser som gör det möjligt för den bredaallmänheten att äta bra mat.Så är det också här i vårt land. Ett tecken på det ärden breda överenskommelse omlivsmedelspolitiken som träffades våren 1990.Riksdagen skall fatta beslut om medel tilljordbruket. Tyvärr måste jag säga att detbeslutsunderlag som ledamöter harpresenterats till grund för beslutet är mycketbristfälligt. Det saknar varje form av analys både avvad förslagen grundar sig på och av vad riksdagensbeslut egentligen innebär för lantbrukarna redaninom den närmaste framtiden. Däremot finns detgott om hänvisningar till kommandebudgetproposition.Vi socialdemokrater har ändå valt att seriöstbehandla regeringens proposition och att, medhjälp av de uppgifter som dock finns, utforma vårtförslag om stöd till jordbruket. Vi gör det därför attvi anser det vara rimligt att de bönder som , pågoda grunder, förväntar sig ett besked omdirektstödet också skall få ett sådant.Regeringen hävdar att förslaget om att anvisa 1,6miljarder kronor för direktbidrag innebär enbesparing på ca i förhållandetill föregående år. Vid en första anblick kan dettyckas som om det är så, men sedan blir man ändåosäker på om det kan stämma.Förra årets direktstöd fördelades så, att 755miljoner kronor användes till att betala avspannmålskrediten. Den är nu återbetald. 100miljoner kronor användes för att förstärka ramenför anläggningsstödet. Det är inte längre aktuellt.60 miljoner kronor anslogs till Skördeskadefonden.Resten, dvs. , betaladesut som djurbidrag.Jordbruksministern anför i propositionen att debegärda 1,6 miljarderna bör få disponeras påsamma sätt . Eftersom intejordbruksministern är här skulle jag vilja frågautskottets talesman vad detta innebär. Hur storandel skall betalas ut som djurbidrag? Hur storandel skall användas för att förstärkaSkördeskadefonden? Skall någon del användas föratt stödja spannmålssektorn och i så fall hur stor deloch på vilka grunder?Vi har inte lyckats få svar på dessa frågor. Det kanfinnas flera skäl till det. Beskeden tilljordbruksutskottet har varit olika. Vid utskottetssammanträde var beskedet attspannmålssektorn skulle få del av stödet, men vidsammanträdet , senare,var beskedet att inget stöd skulle ges tillspannmålssektorn. Tala om ryckighet.Enligt min uppfattning är det ansvarslöst avjordbruksministern att hantera en näring på dettasätt. Det minsta man som företagare kan begära äratt få klara besked om vilka förutsättningar sområder.Vi kan också konstatera att jordbruksministern nuhar ändrat åsikt om gränsskyddets storlek.Motiveringen för detta är att EG inte har någotgränsskydd för proteinfodermedel och att desvenska foderkostnaderna därmed ligger överkostnadsnivån inom EG. I anpassningen till EGmåste kostnaderna för animalieproduktionensänkas. Jordbruksministern säger inte ett ord omkvaliteten på importerat foder, och han säger intesärskilt många ord om -- och gör ingen analys av --vad som händer med den inhemska produktionenav proteinfoder.Detta skiljer sig uppenbart från den reaktion somden tidigare ordföranden i jordbruksutskottet --nuvarande jordbruksministern -- gav uttryck förnär den socialdemokratiska regeringen påförsommaren 1991 föreslog och med stöd av bl.a.Folkpartiet genomdrev en anpassning avgränsskyddet. Då var det ingen hejd på vilkasvårigheter och olyckor som skulle drabba detsvenska jordbruket.Ytterligare en attitydförändring hosjordbruksministern, som märks i propositionen,visar sig i avskaffandet av prisregleringsavgiften påbekämpningsmedel och handelsgödsel. Det är intealls länge sedan som man kunde läsa artiklar meduttalanden av jordbruksministern ochregeringsföreträdare om att en omvandling avsamhället mot ett kretsloppssamhälle var den allraviktigaste uppgiften, om inte för hela regeringen sååtminstone för statsråd. Såvitt jag kanförstå har man ändrat uppfattning på den punkten.Att stimulera till ökad användning av kemikalier ijordbruket innebär i stället en vandring bort frånkretsloppssamhället. Det betyder mer gift i matenoch i naturen, och det betyder en intensivareodling, som leder oss tillbaka tillöverskottsproduktionen, med alla de problem somdet innebär. Regeringen går ifrån intentionerna iomställningsbeslutet.Varför lägger regeringen fram det här förslaget? Jo,återigen motiveras regeringens förslag med att detär ett led i anpassningen till EG.Detta leder mig till en fråga: Är regeringensuppfattning fortfarande den som uttrycktes iregeringsförklaringen, dvs.