prot · GG0941 · 1992-12-09 00:00:00 — Detgäller finansieringsfrågan och i ännu högre gradfrågan om den militära verksamheten och miljön.Det gäller också i viss utsträckning energi- ochtrafikfrågorna och i någon högre gradskogsfrågorna.Jag tycker inte heller att den borgerliga regeringenhar intagit en tillräckligt nyanserad hållning tillmarknadsekonomin i samband med den processsom UNCED representerar. Regeringen har ocksåvarit mycket rädd för att kritisera , som delvishar spelat en negativ roll i denna miljöprocess.Man var på Riomötet mycket duktig på attformulera sig i många vackra tankar. kanvi skönja en rädsla för att gå till konkret handlingoch binda sig för åtaganden -- konkretatidsscheman eller åtaganden som kostar pengar. Dåbackar man gärna, och därför vill jag trots alltuttrycka en viss besvikelse.Men visst är den här processen ett stort kliv framåti förhållande till Stockholmsmötet 1972.Den bild av Riomötet som jag här försökt geverifieras också av den konferens i somIngvar och jag deltog i, nämligen denInterparlamentariska unionens konferens föruppföljning av Riomötet. Vid denna konferens fickparlamentarikerna en chans att granska resultatenav och framställa sina krav.Vi kunde konstatera att många frågor varit svåra iregeringsförhandlingarna och även för ossparlamentariker. Jag kan peka på oljeländernashållning i energifrågan och på frågan om denmilitära verksamheten och miljön. är detglädjande att kunna konstatera attparlamentarikerna vågade ta ton och gav sinaregeringar en och annan bakläxa. Det gäller bl.a.tidshorisonten för att uppnå biståndsmålet avbruttonationalprodukten . Kring detmålet kunde regeringarna tyvärr inte samla sig.Den har verkat för att detta målskulle uppnås, men man kunde inte nå konsensus iRio.Samtidigt var parlamentarikerna överens om attdet är viktigt att vi utvärderar biståndets effektivitetoch att vi är beredda att prioritera mindre projektframför de större.Deltagarna i denna parlamentarikerkonferens varinte heller nöjda med Riodeklarationen, utan deville ha en bindande Earth Charter -- fritt översatt:naturens rättigheter. Vi parlamentariker vill hadenna fastställd av 1995, dåFN fyller 50 år.Vi uppmanades också att som parlamentarikerverka för att våra regeringar tar upp nyaförhandlingar när det gäller skogsprinciperna i syfteatt uppnå en bindande konvention och att utandröjsmål ratificera konventionerna för klimat ochbiologisk mångfald.Vi var också ense om att det krävs fortsattaförhandlingar när det gäller att sätta upp konkretamål och tidsscheman för att minska utsläpp som ärknutna till klimatkonventionen. i var ocksåöverens om att det är viktigt attskuldnedskrivningarna fortsätter och att dessaknyts till program för hållbar utveckling. Vidare varvi överens om behovet av en återhållsambefolkningstillväxt i , kombinerad medändrade konsumtionsmönster i i-länderna.Vi var vidare överens om att miljökrav bör kopplastill och och om att det bör ske enöversyn av BNP-begreppet och att man böröverväga något som kallas den varaktiganettonationalinkomsten.Vi uppmanades också att se till att vi får en översynav miljö- och utvecklingsfrågorna i våra parlament,bl.a. Man menade att detvar angeläget att det blev ett tydligare samarbetemellan de utskott som behandlar miljöfrågor och deutskott som behandlar utvecklingsfrågor. Detkanske är något som det finns behov av också i vårtparlament. Dessutom efterlystes öppnautfrågningar i parlamenten om UNCED.Jag har velat ge den här bilden därför att den ärfärsk och därför att jag tycker att den är angelägenoch viktig för oss alla att ta del av.Åter till själva utskottsbetänkandet. Det är bra attregeringen ger en fyllig redovisning och enöversättning av texterna från Riomötet. Det finnsmånga lovvärda ambitioner i skrivelsen, och mångavärdefulla insatser har gjorts avMiljövårdsberedningen, bl.a. sammanställda iskriften Vår uppgift efter . Det är bra attregeringen arbetar för att vi skall få en öppen ochbred debatt om miljöfrågorna.Det är emellertid synd att man inte lyssnade på osssocialdemokrater när vi tidigt krävde attuppföljningsarbetet skulle starta redan innanRiokonferensen. Det hade faktiskt varit möjligt,och vi hade på så sätt kunnat ligga längre fram i dag.Vi kan också konstatera att regeringen nu vill väntamed en hel del konkreta åtgärder till nästariksmöte. Det är onödigt att vi får en sådantidsutdräkt i det här arbetet.Sverige har vidare ett stort ansvar för att följa uppUNCED, både nationellt och internationellt. Jagskall drista mig att återge ett avsnitt ur vår motion:Sverige är som nation och kollektiv ettrikemanskvarter i den globala byn. Vi svenskartillhör den fjärdedel av mänskligheten somutnyttjar tre fjärdedelar av jordens krympanderesurser. Det är inte bara ett uttryck för en djup ochalldeles oacceptabel orättvisa. Det är också enpådrivande faktor i den globala miljöförstöringen.Miljöproblemen är internationella till sin karaktäroch kräver därför internationell samverkan, men idenna process måste några ta på sig uppgiften att gåföre. har, som ett av världens rikasteländer, både möjligheter och ansvar för att visavägen.Det här är en utmaning. Vi måste bygga vidare påmiljöpropositionerna . Dethastar, eftersom utvecklingen går så fort. När vi satti regeringsställning var oppositionen snar attkritisera den socialdemokratiska regeringen för attvara senfärdig. Det damp inte ner tillräckligt mångapropositioner tillräckligt fort.Vad händer nu? går den nuvarandeoppositionen och väntar och väntar på konkretaförslag. Här får vi en skrivelse med en massaprinciper. I stället för konkreta förslag får vi seinterna strider i regeringen om det skall bli någonkretsloppsproposition eller inte. Jag vill säga tillregeringen att det nu är dags att få ändan ur vagnenoch leverera konkreta förslag i miljöarbetet. Det ärfaktiskt snart halvtid för regeringen -- eller vem vet,kanske mer än halvtid.Den skrivelse vi har fått är ingen proposition. Denrepresenterar inte några konkreta förslag tillriksdagen. Vi skall avvakta till nästa . Detär inget gott omen.Nu är vi dock där vi är. Vi får göra bästa möjliga avdet vi har. Då kan jag inte förstå attutskottsmajoriteten vill fortsätta att försinkautvecklingen. När Socialdemokraterna nu läggerfram ett förslag om en kommission för hållbarutveckling som bl.a. skall följa upp UNCED,avstyrker utskottet förslaget, liksom man gjorde ivåras -- och detta trots positiva uttalanden frånmiljöministern och företrädare förregeringspartierna i utskottet. Varför skall vi väntaoch förlora ännu mer tid? Om ni nu är så positiva,borde det då inte vara dags att klippa till nu?Vi socialdemokrater i utskottet har därför ireservation nr 1 reserverat oss för en kommissionför en långsiktigt hållbar utveckling. Vi vill handlanu och få något gjort. Kommissionen ger möjlighettill ett brett samarbete mellan olika grupperingar isamhället -- politiker, vetenskapsmän,folkrörelserepresentanter, näringsliv och fack.Det är en viktig uppgift för kommissionen attidentifiera de politiska beslut som krävs förhållbara konsumtionsmönster. Kommissionen kanarbeta på ett produktivt sätt, liksom vi har gjort i deregionala projekten, där man successivt haravlevererat förslag till åtgärder. Kommissionen börta upp frågan om gröna nationalräkenskaper,miljöräkenskaper för att göra naturen synlig i denekonomiska bokföringen.Kommissionen bör också ta upp ommöjligheten att använda militära resurser i civilasträvanden för att skydda miljön. Kommissionenbör i det fallet driva på ett nationellt genomförandeoch upprätta en nationell aktionsplan. Den böruppmärksamma miljöbiståndet, och den bör vidareutarbeta en kraftfull svensk position inför EG-förhandlingarna.Jag vill med detta yrka bifall till reservation 1 ochavslag på utskottsmajoritetens förslag imotsvarande del.Vi har också en andra reservation om sambandetmellan militär verksamhet och miljö. Jag skall intenärmare vidröra det ämnet, eftersom vi i vårkammare har ordförande . Hon kan själv senare i debatten lämna enredogörelse för vår syn i den frågan. Jag villemellertid passa på att redan nu yrka bifall tillreservation 2 och avslag på utskottsmajoritetensförslag i den delen.Låt mig så avsluta med en fråga med anledning avparlamentarikerkonferensen i . När är densvenska regeringen beredd att ge ossparlamentariker en chans att ratificerakonventionen om biologisk mångfald och klimat,utan ytterligare tidsfördröjning?På grund av att den här debatten har dragit ut såväldigt , har jag tyvärr misslyckats med mintidsplanering . Det innebär att jag kommer attlämna debatten litet innan den är slut. Jag beklagardet djupt, men jag har inget annat val. Jag tror attni utan vidare kan föra debatten vidare med MajBritt som talesman för de här frågorna.Det finns också andra utskottsföreträdare här somdeltar i debatten. Tack för ordet!Anf. 140 ():Herr talman! Den regeringsskrivelse som ligger tillgrund för motionerandet och utskottetsbetänkande har litet olika uppgifter. För det förstaär det en redovisning av vad som har förevarit. Fördet andra skulle det också kunna vara ett tillfälle förregeringen att ange hur man kommer att rangordnai det fortsatta arbetet, och därmed skulleregeringen också kunna få reaktioner frånriksdagen, vilket skulle underlätta det fortsattaarbetet med framtida propositioner i de härfrågorna. Jag tycker att regeringen har missat detta.Utskottets arbete borde ha utmynnat i ett antalklara ställningstaganden angående hur vi skall följaupp . Som det nu är finns det riskför att uppföljningen kommer att inskränka sig tillkonstaterandet att vi tyvärr i dagens läge inte harråd att vidta alla de angelägna åtgärderna eller attvi på annat sätt kryper undan och undandrar oss vårskyldighet att leva upp till Riokonferensensutmaningar.Vi borde enligt min mening ha haft enrangordningslista över de mål som diskuteras iAgenda 21. Bland dem är, som jag ser det, måletatt minska koldioxidutsläppen ett av de allraviktigaste. Jag tycker att vi skall ha en kommissionför en långsiktigt hållbar utveckling, och den börtillsättas så fort som möjligt. I det stycket ansluterjag mig alltså till den socialdemokratiskareservationen nr 1.Klimatkonventionen bygger på att hela världensutsläpp av koldioxid kan bringas ned. Detta uttalasi den här kammaren gång på gång. Vi antar mål,men trots alla de praktiska åtgärder som vidtas,förefaller målet alltid lika fjärran.På det internationella planet förhåller det sig påprecis samma sätt. Vi från sida måste alltsåvisa det här ansvaret och marknadsföra tanken påen koldioxidskatt också på det internationellaområdet, och jag tycker att bör anta ettuttalande om det.Det här arbetet får en rad följder förbiståndspolitiken. Ett samarbete och en inledningpå ett globalt arbete för en hållbar utveckling läggerett stort ansvar på i-länderna. måste fåbåde praktisk och finansiell hjälp medgenomförandet. Hela vårt samarbete med skall bygga på ett ansvar för den globalamiljön.Miljömålet, det femte biståndsmålet, skall vägledahela den svenska biståndspolitiken, inte bara vissadelar av den, exempelvis SIDA:s verksamhet.Mycket viktigt är naturligtvis att driver denhär frågan i Världsbanken.Om skall ha någon minsta möjlighet attgenomföra måste de få ökade resurser.Det handlar om pengar. De länder som redan harnått upp till biståndsmålet på av BNP måstebidra ytterligare med sina ansträngningar för atttillskjuta de extra resurser som behövs. haruppnått biståndsmålet på av BNP. När viskall genomföra måste det alltsåfinansieras utöver biståndsramarna. Dettaaktualiserar idéer om exempelvis en globalmiljöskatt, avgifter på olja och kol samt skatt påvapenhandel. När det gäller vapenhandeln ochmilitär verksamhet ansluter jag mig till reservation2 från Socialdemokraterna.Herr talman! Jag står givetvis bakommeningsyttringen i betänkandet, liksom bakom deyrkanden som vi har i vår motion med anledning avregeringens skrivelse. Med hänsyn till kammarenstid inskränker jag mig till att yrka bifall till vårmeningsyttring under mom. 16.Anf. 141 ():Herr talman! var utan tvivel enframgång på flera olika sätt. är det väl för tidigtatt utvärdera effekterna av . Detkommer säkert att ta innan man kan sehur de olika besluten har tagits emot i de olikaländer som skall genomföra de principer somantogs i . Den stämning och den attityd somändå bredde ut sig i , och som man kan spåra imånga länders agerande , tyder på att härfinns någonting väsentligt att bygga på.Självfallet kommer de dokument som behandladesoch antogs vid konferensen att spela en väldigt storroll i det internationella, det nationella och rent avdet lokala miljöarbetet framöver. På detinternationella planet är det rent administrativtviktigt att FN nu har tagit sig an den här frågangenom en särskild kommission, som skall följa upparbetet på det internationella planet. Det är ocksåviktigt att se hur de konventioner som skrevs underhar kommit att tas emot i de enskilda länderna. Detgäller konventionen om biologisk mångfald ochbioteknik och konventionen omklimatförändringar. Alldeles påtagligt kommer deatt spela en roll för många enskilda ländersagerande i dessa frågor.Detsamma gäller naturligtvis skogsprinciperna. Dekommer också att vara viktiga för enskilda ländersagerande framöver, särskilt naturligtvis i de ländersom berörs av skogsfrågor.Det finns de som är tveksamma tillRiodeklarationen . Det är berättigat att sådanadeklarationer kan uppfattas som luddiga, allmännaoch till intet förpliktande. Visst kan det vara så,men som ett bevis för den gemensamma attitydenhos företrädare för de samlade länderna och förRiodeklarationens betydelse är det ett viktigtdokument.Det som har diskuterats mest och som rent konkretomedelbart kommer att få betydelse i alla länder ärjust , som också förhandlades fram i Rio.Agenda 21 ger vägledning för hur man skall bete sigpå de viktiga miljöområdena i de enskilda ländernaunder de kommande åren.Det allra viktigaste med är att där gesuppdrag till olika grupper i samhället, tillregeringar, parlament och riksdagar och ocksåuppdrag till forskarvärlden, de icke-statligaorganisationerna och näringslivet samt, översatt tillsvensk nivå, kommunerna i deras arbete framöver.Som sådant dokument kommer det närmast attvara av banbrytande betydelse. Här har vi litet aven manual för framtiden. Här har viutgångspunkterna och dagordningen för vadregeringar, riksdagar, olika grupperingar isamhället kan, bör och skall gripa sig an.Det är med detta som utgångspunkt som regeringenhar börjat uppföljningen av . Detär påtagligt att det skett med skyndsamhet. Manhar påbörjat uppföljningsarbetet snabbt. Det synspå flera olika sätt, bl.a. genom den snabbauppföljning i Miljövårdsberedningens regi somskedde för att just fånga desvenska attityderna i de olika grupperna i samhälletkring det som hände i och för att få idéer ochimpulser till hur vi skall gå vidare. Det resulterade iett särskilt dokument från Miljövårdsberedningen,ett idédokument som kommer att kunna användasav många olika aktörer i det svenska miljöarbetet.En stor roll spelar naturligtvis den skyndsamma ochsnabba översättningen av det omfattande materialsom togs fram i . Alla stora arbetsinsatser frånalla berörda är uppenbarligen sådant som snabbtkan komma att bli en vital del i den svenskamiljödebatten.Nu är det inte bara regeringen som har ageratsnabbt, utan flera andra grupper har börjat se hurman kan gå vidare. Intresset är stort ute i desvenska kommunerna för att ta sig an dearbetsuppgifter som pekats ut i , detåtagande som har att lokalt anta Agenda 21i de svenska kommunerna.De ungdomar som samlades före igrupperingen ''Ungdomar inför UNCED'' och somnu driver arbetet vidare i det som kallas Q 2000 hartagit initiativ, sökt och fått pengar av regeringen förett uppföljningsarbete med ungdomar somdrivkraft. Skyndsamheten är påtaglig i regeringarsoch andra aktörers arbete.Som framgår av skrivelsen till finns enmängd saker som ligger för regeringen och detpolitiska arbetet när det gäller att följa upp de olikadelarna av Rioarbetet. Delvis är det sådant som ärdirekt kopplat till miljö- och naturresurspolitik,omfattande allt från en kretsloppsanpassning viamiljökonsekvensbeskrivningar, fysisk planering,kemikaliekontroll och annat fram till naturligtvisett svenskt agerande för att behandlaklimatkonventionen och konventionen ombiologisk mångfald. Båda dessa bör underinnevarande bli föremål för förslag frånregeringen, baserat på dels det internationellamaterialet, dels det material som tas fram hossvenska myndigheter, forskningsorgan osv. --för att nämna ett.Det är inte bara beskrivningen av miljö- ochnaturresurspolitiken som finns med i skrivelsen.Här finns en redovisning för hur Riomaterialetkommer att följas upp på andra områden än demsom direkt hänger samman med miljö- ochnaturresursfrågorna, hur den ekonomiskapolitiken, biståndspolitiken, försvarspolitiken,transportpolitiken -- för att nämna några -- kommeratt beröras av händelserna i Rio.Herr talman! Det är därför som den här skrivelsenoch det sätt på vilket utskottet har behandlat denger en god grund för att gå vidare i Rioprocessen,att fortsätta arbetet med som en av dedrivande krafterna. Just denna samstämmighetkring skrivelsens innehåll och synen på det härarbetet genomsyrar mycket av det som BerndtEkholm talade om . Jag harstor respekt för engagemang idessa frågor, som han har visat på flera olika sätt.Det är alldeles tydligt att i de bedömningar som regeringen gör iskrivelsen, men hans slutsats är att det behövs enkommission för det fortsatta arbetet på svensk nivå.Jag tror att en kommission är nödvändig i FN-systemet. Men kommissioner i det svenskasystemet är något av det vanligasocialdemokratiska reptricket. På det sättet trorman att man kan ge frågor, som redan behandlas iden politiska processen, litet av en ny dimension.Men så är det ju inte. Dessa frågor genomsyrarredan regeringens arbete när det gäller delsmiljöfrågorna, dels andra sektorer i samhället.Detta finns redovisat i skrivelsen.Vi diskuterade att skulle startauppföljningen innan konferensen var genomförd.Det låter sig ju sägas, men det är svårt att se hurSverige skall anpassa sig till en konvention ombiologisk mångfald innan den är utformad.Vi har valt att aktivt vara med i arbetet. Vi står nuredo att på olika sätt ta oss an den uppföljning somär nödvändig. antydde att vi tänkteavvakta till nästa . Det kommer vi inte attgöra. Regeringen kommer självfallet under vårenatt lägga fram en mängd förslag, inkl.budgetpropositionen, som naturligtvis berörs,påverkas och rent av till viss del styrs av innehålleti Riokonferensen.Herr talman! Jag välkomnar ochockså inlägg, som i stort innebär ettinstämmande i regeringens bedömningar ochambitioner. Sammantaget tyder allt på en storsamstämmighet och uppslutning bakom det somredovisas i skrivelsen.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan.Anf. 142 ():Herr talman! Betänkade JoU8 behandlar denskrivelse där regeringen redogör för om miljö och utveckling, som avhölls iRio under försommaren.De globala miljö- och utvecklingsfrågor som därbehandlades är av stor betydelse förmänsklighetens fortlevnad. tog upp frågor från ett brett ochangeläget ämnesområde, kommer besluten attpåverka många människor och deras levnadsvillkorpå ett avgörande sätt, förutsatt att besluten omsättsi åtgärder och handlingar.Det står alltmer klart för allt fler folk ochländer att ett ökat samarbete är nödvändigt, omman skall kunna åstadkomma sådana förändringarsom syftar till mindre miljöförstöring och om manskall kunna få till stånd en vändning när det gällerden ökande fattigdomen i världen.Utskottet delar regeringens uppfattning, attRiokonferensen kan betraktas som en framgångoch att viktiga steg tagits i strävandet att lösavärldens miljö- och utvecklingsproblem. Mycketåterstår, men besluten utgör ändå en start av enlångsiktig process för en miljömässigt hållbarutveckling.Sverige har varit, är och kommer även ifortsättningen att vara pådrivande när det gällerdessa viktiga överlevnads- och utvecklingsfrågor.Genom att regeringen nu publicerat konferensensgrundtexter i svensk översättning ärförutsättningarna goda för att såvälRiodeklarationen som skogsprinciperna ochframför allt skall kunna föras ut i envidare diskussion. Analys och uppföljning skallkunna ske inom , vilket är bra. Därigenomkan den fortsatta debatten kring nationella ochinternationella miljöpolitiska frågor breddas.Kunskapen om och förståelsen för problemen ökar.Detta bör leda till fortsatta åtgärder till skydd föroch försvar av den globala miljön.Det är alltså oerhört viktigt att krafterna inriktas påuppföljning av besluten ute i de olika ländernasparlament. Därmed kan också åtgärder vidtas stegför steg, på område efter område.Jag hade den positiva möjligheten att tillsammansmed få representera vidden interparlamentariska konferensen om miljöoch utveckling i för någon vecka sedan.Berndt har redan redogjort för en radpunkter och ärenden som där behandlades. Blanddet absolut viktigaste var konferensens uppmaningtill de olika regeringarna att utan dröjsmålratificera konventionerna om biologisk mångfaldoch klimatförändringar. Fortsatta förhandlingarmåste äga rum och mål och tidsschema förminskade utsläpp måste fastställas.Parlamentarikerkonferensen gick här längre än vadregeringarna gjorde i . Det fanns vissasvårigheter att skapa full förståelse förkretsloppsprincipen. Beslut fattades dock, där manfastslog kravet på återanvändning, vilket vi ser sompositivt. Det gäller också kravet på nyaförhandlingar om vidareutveckling avskogsprinciperna m.m.När det gäller dagens betänkande finner vi desynpunkter som framförs i motionerna i många fallbeaktansvärda. Regeringen har dock påbörjat ettambitiöst uppföljningsarbete, vilket märks mer ochmer också ute på fältet. I princip är vi i utskottetöverens om det allra mesta. Jag är övertygad om attarbetet nu ytterligare kommer att intensifieras.Herr talman! För tids vinnande yrkar jag bifall tillhemställan i betänkandet och avslag påreservationerna.Anf. 143 i (kds):Herr talman! Det internationella miljösamarbetetär helt avgörande för hur vårt klimat skall vara iframtiden, hur våra ekologiska system skall fungeraoch hur tillgången på naturresurser kommer att bli.Miljöförstöringen känner inga nationella gränser.Den globala miljöförstöringen drabbar alla länderoch alla enskilda människor. skall givetvisanstränga sig till det yttersta för att efterleva deinternationella överenskommelser ochkonventioner som minskar miljöförstöringen ochleder till en hållbar utveckling. Detta fastslogsockså i Rio.Regeringen har i sin skrivelse redovisat hur mantänker sig att arbetet skall gå vidare. Våraeventuella meningsskiljaktigheter i det härsammanhanget handlar i stort sett bara om i vilkengrad vi skall vara pådrivande. Om målet är vi nogalla överens.Från sida vill vi i detinternationella miljöarbetet framför allt betonarisken för klimatförändringar och lyfta framinsatser som motverkar sådana förändringar. senast rapport om åtgärder motklimatförändringar framgår det med all önskvärdtydlighet att det är bråttom. Vi riskerar att inom ettårhundrade få en temperaturhöjning på i värsta fall3--. Den höjning av havsnivån som skullebli följden kan medföra att några av världens mesttätbefolkade områden -- t.ex. ochHolland -- kan sättas under vatten.När miljöhoten konkretiseras på det här sättetkanske också förståelsen för ytterligare kraftfullaåtgärder blir större. Det är nödvändigt attkonkretisera miljöhotet och tala om vad siffror,tabeller och procent innebär i verkligheten förjordklotet och att betona att det är bråttom.En temperaturhöjning av denna storlek, som ärlångt större än den naturliga variationen i ett 500-årsperspektiv, påverkar livsbetingelserna för allaarter. Den biologiska mångfalden som hotas av såmycket annat, hotas också av växthuseffekten,eftersom många arter vid den temperaturhöjningsom nu äger rum helt enkelt slås ut. Om människanoch naturen skall kunna anpassa sig till ett varmareklimat bör inte temperaturstegringen vara högre än0,1 grad per decennium.