prot · GG0918 · 1992-11-06 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:18Fredagen den 6 novemberKl. 9.001 § AvsägelseTredje vice talmannen meddelade att UllaPettersson (s) avsagt sig uppdraget att vara ledamoti konstitutionsutskottet.Kammaren biföll denna avsägelse.2 § Anmälan om kompletteringsval till vissautskottTredje vice talmannen meddelade attSocialdemokratiska riksdagsgruppen på grund avuppkomna vakanser anmält somledamot i efter UllaPettersson, som ledamot itrafikutskottet efter ,som ledamot ijordbruksutskottet efter , GöranPersson som ledamot i näringsutskottet efter AnitaGradin, som ledamot i efter , somsuppleant i efter OddEngström, som suppleant ikulturutskottet efter , suppleant i trafikutskottet efter ,som suppleant i näringsutskottetefter , som suppleant iEES-utskottet efter ochReynoldh Furustrand som suppleant i EFTA-delegationen efter vice talmannen förklarade valda tillledamot i konstitutionsutskottetOdd ()ledamot i trafikutskottetJarl ()ledamot i jordbruksutskottetMargareta ()ledmot i näringsutskottetGöran ()ledamot i (s)suppleant i konstitutionsutskottetUlla ()suppleant i kulturutskottetSylvia ()suppleant i trafikutskottetSigrid Bolkéus (s)suppleant i näringsutskottetSylvia ()suppleant i EES-utskottetÅke Selberg (s)suppleant i EFTA-delegationenReynoldh Furustrand (s)3 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositionerna1992/93:88 till finansutskottet1992/93:111 och 112 till lagutskottet1992/93:126 till finansutskottetMotionerna1992/93:K1--K3 till konstitutionsutskottet1992/93:Bo1--Bo13 till bostadsutskottet1992/93:Bo14 mom. 1 och 2 tillkonstitutionsutskottetmom. 3--5 till bostadsutskottet1992/93:Bo15 till bostadsutskottet1992/93:Bo16 mom. 1 till konstitutionsutskottetmom. 2 och 3 till bostadsutskottet4 § Svar på interpellation 1992/93:6 omflyktingpolitikenAnf. 1 Kulturminister ():Herr talman! i har ställt enrad frågor om flyktingpolitiken. hur länge vi har råd att behålla dagensasylpolitik med ett stort antal asylsökande, medhänsyn till de stora besparingar den svenskaallmänheten nu måste acceptera. Avslutningsvisfrågar mig om jag är beredd attmedverka till en förändring av asylpolitiken så attasyl i huvudsak endast beviljaskonventionsflyktingar.Låt mig få börja med att klargöra någragrundläggande förhållanden. I den debatt som försförekommer en viss begreppsförvirring. Det kannaturligtvis vara förståeligt i flera fall, men jag haren känsla av att det alltför ofta inte är oavsiktligt,utan sker i syfte att åstadkomma inskränkningar irätten till asyl.Det hävdas att den av regeringen fördaasylpolitiken har lett till att flyktingströmmen tillSverige ökat kraftigt. Låt mig då slå fast atttillströmningen av asylsökande från övriga världenutom det fortsatt att minska ävensedan regeringen upphävde det s.k. 13-decemberbeslutet . Om detbeslutet skall kunna tolkas som en signal till flerasylsökande att komma hit, borde tvärtom antaletasylsökande från andra delar av världen ha ökatigen. Så har icke skett.Med den situation som råder i harmånga länder, inte bara , fått ta emot ettstort antal asylsökande från just det fornaJugoslavien. Det vi har sett i f.d. underde senaste 15--16 månaderna är något helt unikt iEuropas efterkrigshistoria. Ett djupt tragisktinbördeskrig mitt i har tvingat uppemot 3miljoner människor på flykt undan krig, terror ochsvåra umbäranden. Hundratusentals har sökt skyddi åtskilliga europeiska länder, som antingen ärgrannländer till det eller somunder efterkrigstiden haft betydandearbetskraftsinvandring av jugoslaver. Det är intekonstigt att detta även har påverkat , ochdetta återspeglar en djupt tragisk situation i detforna . Det har också utsatt vårmottagning av asylsökande för mycket storapåfrestningar, men det har faktiskt inte sin grund isvensk asylpolitik.Om man granskar statistiken över asylsökandeunder kan man konstatera attökningen är en direkt följd av kriget i det fornaJugoslavien. kom20 % av de asylsökande från det forna Jugoslavien.Under samma period utgjorde denna grupp85 % av de asylsökande. I fallet tvingasvi konstatera att vi i hela saknar beredskapatt hantera denna typ av massflyktssituationer.Tillsammans med FN:s flyktingkommissarie ochandra europeiska länder deltar i ettintensivt arbete som syftar till att människor somtvingas på flykt i sådana situationer skall kunna tasom hand och ges tillfälligt skydd i konfliktensnärområde.Vi kan, som jag redan har anfört, vidare konstateraatt övriga grupper av asylsökande i landet harfortsatt att minska. Om man räknar bort deasylsökande från det , sjönkantalet övriga asylsökande från 26 710 under 1990till 14 125 . Under årets första niomånader har kommit ca 10 000 asylsökandefrån andra länder än det . Avdessa kom ca 2 000 från krigets , främst kurder,och ungefär lika många från inbördeskrigetsSomalia. Även här torde det vara svårt att bortsefrån den fruktansvärda verkligheten i dessa ländersom den främsta förklaringen till att människorbefinner sig på flykt. Några tusen av dem har ävennått gränser.Vilka är det då som får stanna i ? I principförekommer ingen arbetskraftsinvandring. 1991fick 18 600 asylsökande stanna i , menendast en dryg tredjedel som en följd avasylbestämmelserna i vår utlänningslag, 3 636 somkonventions- eller kvotflyktingar och 3 834 som defacto-flyktingar eller krigsvägrare. 11 693 fickstanna främst på grund av bestämmelserna om på humanitära skäl kunde få uppehållstillståndefter lång tids väntan.Under det har alltså de flesta som fåttstanna i vårt land inte utgjorts vare sig avkonventionsflyktingar eller de facto-flyktingar utanjust av dem som inte haft skyddsbehov enligtutlänningslagens regler. Denna grupp har fåttstanna på grund av administrativt långahandläggningstider och de regler om väntetidensbetydelse som den förra regeringen införde. Dettaär inte en politik som medverkar till att befästarespekten för det grundläggande i asylrätten,nämligen att ge skydd till dem som har behov. Attge skydd till skyddsbehövande är emellertidinnebörden av denna regerings beslut att upphäva13-decemberbeslutet och att avskaffaväntetidsreglerna.Under /91 fick vidare 21 991personer uppehållstillstånd på grund avanknytning. Endast en fjärdedel av dessa fickuppehållstillstånd på grund av anknytning tillflykting.Sammanfattningsvis kan jag således konstatera attdet inte är konventionsflyktingar eller de facto-flyktingar -- dvs. människor som får stanna i Sverigeför att de har behov av skydd -- eller anhöriga tilldessa som utgör någon oöverkomliginvandringsvolym.Sten tar vidare upp frågan omregeringens beslut att ge asylsökande rätt att arbetaunder utredningstiden, mot bakgrund av rådandesituation på arbetsmarknaden. Jag vill här påminnaSten om att regeringspartierna, inkl.Moderata samlingspartiet, drivitdenna fråga. Syftet med beslutet är att motverkapassiviteten bland de asylsökande och även attmotverka en begynnande främlingsfientlighet.Rätten för asylsökande att arbeta under väntetidenskall inte påverkas av arbetsmarknadens upp- ochnedgångar. Däremot är det självklart svårare förasylsökande att få ett arbete i rådandearbetsmarknadssituation.Regeringens förslag att inskränka möjligheten attta barn i förvar i utlänningsärenden behandlas nu isocialförsäkringsutskottet. Förslaget innebär ettförbud att ta barn i förvar med undantag för de falldå det är fråga om avvisning med omedelbarverkställighet. Av egenundersökning framgår att en mycket stor andel avbesluten om förvar av barn meddelas i just dennatyp av ärenden. Det tyder på att behovet av att tabarn i förvar i andra typer av avlägsnandeärendeninte är särskilt framträdande. Enligt FN:skonvention om barnets rättigheter fårfrihetsberövande av barn tillgripas endast som ensista utväg och för kortast möjliga tid. Det är dettaåtagande som har vägts mot strävan efter att snabbtoch effektivt kunna verkställa lagakraftvunnaavlägsnandebeslut. Här anser jag att hänsynen tillbarnen måste väga tyngst.Som svar på fråga angående eninskränkning av asylrätten så att den omfattarendast konventionsflyktingar vill jag förstframhålla att har utgjort ochfortsätter att utgöra en omistlig grund för denglobala flyktingpolitiken. Så även i vårt land. Manfår emellertid inte glömma ochunder vilka förutsättningar konventionen kom tilloch att situationen i världen ser annorlundaut. måste därförkompletteras, vilket inte minst de senaste årensutveckling i med hotandemassflyktssituationer klart visar. Även FN:sflyktingkommisarie har tagit upp frågan tilldiskussion.Mot bl.a. denna bakgrund avser regeringen atttillsätta en utredning för att se över invandrar- ochinvandringspolitiken i . Vi har under flera årkunnat se ett förändrat migrationsbeteende ivärlden, inte minst inom och till . Svenskinvandringsoch asylpolitik måste i storutsträckning formas i anslutning till och undermedverkan i hur dessa frågor hanteras i ett samlateuropeiskt sammanhang. Det är med denutgångspunkten som en översyn skall göras.Sverige medverkar aktivt i strävandena till eneuropeisk lösning och harmonisering av asylrätten.Sten tror att man löser dagens problemgenom att inskränka rätten till asyl till att endastomfatta konventionsflyktingar. Det skulle intetillgodose behovet att kunna ge dem som faktiskt ärskyddsbehövande en i vårt land. Det skullevara oförenligt med en invandrar- ochflyktingpolitik som, med regeringsdeklarationensord, skall föras i en anda av internationalism ochhumanitet. -- Mot bakgrund av vad jag nu sagt ärjag inte beredd att på det här stadiet ytterligareredogöra för hur morgondagens asylpolitik skall seut. Frågan kräver en grundlig utredning.Anf. 2 TREDJE VICE TALMANNEN:Jag får erinra om att även interpellationer numerabesvaras och interpellationsdebatter förs från detribuner som vi använder vid frågedebatter. Omkulturministern vill ta plats här framme, så följer viden ordningen.Anf. 3 i (m):Herr talman! Jag tackar för svaret på mininterpellation.För några år sedan blev man, om man yttrade detminsta av kritik mot svensk asylpolitik, genastinsorterad i ett fack som innehöll rasister, fascisteroch andra mindre trovärdiga personer.Själv upplevde jag det 1988. Jag hade enförstaplacering på mitt partis valsedel i minvalkrets, men den största tidningen i min hemstaduppmanade på ledarsidan mina väljare att strykamig från valsedeln på grund av att jag just drev enpolitik som gick ut på att man skulle bevilja asyl ihuvudsak åt flyktingar enligt Genèvekonventionensdefinition.Nu har detta klimat dess bättre ändrats. kanvi, inte bara i anonyma insändare utan på ledarsidoroch i ledande debattspalter, läsa en alltmeromfattande kritik mot dagens flyktingpolitik, enkritik av just det slag som jag har drivit.Det mest intressanta är att är fylld med kritik. Det måstevara rätt unikt, fru statsråd, att de anställda vid ensvensk myndighet så kraftigt kritiserar det jobb detvingas göra. I regel vill man ju inte såga av dengren man själv sitter på, men de är mycketmissnöjda. Det skulle vara intressant att hörastatsrådets uppfattning om varför de så intensivtsom de gör kritiserar verksamheten.Herr talman! 1989 beslutade den förra regeringenatt man just skulle bevilja asyl i huvudsak åt justkonventionsflyktingar. I det instämde Moderatasamlingspartiet och , och mot detinvände , och det gamlakommunistpartiet. 1991 tog mantillbaka detta beslut. Jag betraktar det som en totaleftergift till i de förhandlingar som dådrevs. Dessutom strider det mot uppfattningen hosen majoritet av svenska folket -- det är klartdokumenterat.Vi har tidigare haft en felaktig asylpolitik. Vi kannotera att av dem som beviljades asyl iSverige 1991 var flyktingar enligtGenèvekonventionen. En del -- ungefär 5 500 -- varsläktingar, anhöriga till flyktingar. Jag måste därförställa en fråga: Om man har agerat mot regimen isitt land och tvingats fly därifrån -- hur kan det dåvara så lätt att efter det att man har fått asyl iSverige plocka hit sina släktingar? Det borde varaomöjligt, men tydligen fungerar det bra.Vi ger fortfarande fel signaler. Jämför vi antaletasylsökande i finner vi att tillför någon vecka sedan har tagit emot 1 000asylsökande, 1 700, 2 400 ochSverige 60 000. Det måste vara något fel isignalsystemet! Man anser tydligen att det ärbetydligt lukrativare förhållanden i än iövriga Norden.En annan siffra som är intressant, herr talman, äratt 1991 beviljades av de asylsökande asyl iSchweiz, i , i och50 % i . Det måste vara någon nivå påsignalerna!Låt mig även kommentera det statsrådet säger omarbete. Det är också en felaktig signal. Jag vet attmitt parti har drivit frågan att man skall låtaasylsökande arbeta . Jagkontrollerade emellertid med riksdagensutredningstjänst om hur man gör i i övrigt.Det finns inget land i som gör framsteg pådet här området. Samtliga länder skär ner på dessamöjligheter. , har stoppatmöjligheterna att arbeta ,och i är möjligheterna mycket små. Så görman i land efter land. När vi skall närma oss Europagör vi precis tvärtemot.Det har också talats om att vi har infört visumtvång.Personer med vissa skyddsbehov skall ändockkunna få visum. Låt mig fråga statsrådet: Hur skalldet här i praktiken gå till för den som verkligenbehöver komma till från ett land som harvisumtvång? De mest bevakade byggnaderna i ettland måste naturligtvis vara de utländskaambassaderna. Om man är en s.k. frihetskämpemåste man alltså gå in på en svensk ambassad ochsöka visum. Utanför ambassaden finns militärpolis.Det är således omöjligt att i praktiken få visum.Asylutredningar skall göras på svenskaambassader. Har man verkligen sådan kompetens?Jag har en hel rad ytterligare frågor, men jag ser atttiden inte räcker till.Avslutningsvis vill jag i alla fall ta upp frågan omförvar av barn. En familj som skall avvisas frånSverige får i regel på sig att flyttahärifrån. Familjen kanske vägrar, och polisen fårsyn på familjen på stan'. Med den nya föreslagnalagstiftnigen kommer polisen inte att kunna ta denhär familjen i förvar. Hur skall polisen agerapraktiskt i dessa fall framöver om den nyalagstiftningen blir gällande?Anf. 4 (nyd):Herr talman! När jag hörde kulturministerns svarfick jag en allmän känsla av att statsrådet försökerblanda bort korten genom att påpeka att antaletasylsökande med verkliga skyddsbehov -- dvs. desom vi kallar för konventionsflyktingar enligtGenèvekonventionen -- inte har ökat, utan att helaflyktingströmmen består av jugoslaver. Javisst, detär rätt. Orsaken till att hela asylsystemet håller påatt korka igen är flyktingströmmarna från det fornaJugoslavien.Kulturministerns långa svar försöker ge intrycketav att vi i inte kan råda över attflyktingströmmen från råkat gå just tillSverige. Men visst beror det på den svenskaattityden att så många sett som ett lämpligtland att fly till. Regeringen har helt passivt baraförklarat att den som söker asyl i kommeratt få sin sak prövad individuellt och på ett objektivtsätt. Självklart skall man säga så, men man skalldessutom klart säga ifrån att allt tyder på att de somkommer från Jugoslavienområdet inte lär hasådana skyddsbehov att asyl kommer att beviljasmot bakgrund av de svenska bestämmelserna.Om man hade sagt detta, vem tror då attkosovoalbanerna hade övergivit allt och rest 200mil genom för att tvingasresa tillbaka? Samma sak gäller de som kommerfrån krigshärjade zoner i Bosnien-Hercegovina.Inte skulle dessa människor, som har kommit tillSverige, rest genom hela för att få entillfällig . Om regeringen hade sagt ifrån --det man insett -- att dessa människor intekommer att rymmas inom asylbegreppet, hade deinte kommit till . De hade naturligtvis gjortsom de allra flesta. De skulle ha sökt sig till lugnaområden i sitt eget land eller tagit sin tillflykt tillKroatien.Närmare 700 000 människor har flytt till Kroatien.Sverige borde ha satsat sina pengar på att hjälpamänniskorna i deras egen närhet. Alla vet ju att vihade kunnat hjälpa mångdubbelt fler om vi intehade dragit in dem i det svenska asylsystemet.Regeringens passivitet har kostat skattebetalarnamiljarder helt i onödan, och dessutom drar manbåde kosovoalbaner och bosnier vid näsan genomatt tvinga dem att lämna vårt land.Och självfallet skall de lämna landet så snart detfinns någorlunda säkra områden i deras hemland.Ytterligare ett exempel på regeringens feghet attstå för sina åsikter är beslutet att kräva visum avdem som kommer från och . Istället för att säga att vi inte anser att de somkommer från --har ett legitimtskyddsbehov och alltså skäl för att få enasylansökan positivt behandlad, kryper man bakomett FN-beslut om att --inte ärsuccessorstat efter . Ett sådanthymlande tycker jag inte är värdigt en västerländskrättstat som . Varför vågar man inte talaklarspråk? Är man rädd för FN:s dom, för svenskafolkets dom ellr för jugoslavernas dom? Jag tror attalla skulle känna respekt för ärliga och rättframmasvar från den oavsett om man ärpositivt eller negativt inställd tillflyktingmottagande och oavsett om man är svenskeller jugoslav.Anser statsrådet att vi behandlar dessa asylsökandejugoslaver på ett värdigt och korrekt sätt när vigenom vår tysta diplomati låter de asylsökande troatt de har en framtid i ? Vi vet ju att de flestasom kommit hit och sökt asyl har trott att de skullefå stanna för gott. håller man på att avvisa alladessa kosovoalbaner. De har under lång tidinvaggats i tron att de skulle få stanna, men skallde alltså avvisas. Vilka bekymmer innebär det inteför dem att nu efter så återvända till sitthemland.Statsrådet påpekar säkert att förhållandenaändrats, bl.a. för krigsvägrarna. Man kan ju frågasig varför vi över huvud taget skall befatta oss medkrigsvägrare. Få vill ju ut i krig, men den som bor iett land får väl acceptera sitt lands lagar och ta detstraff som det medför när man vägrar att inställa sigför värnplikt. Varför skall vi lägga oss i det?Statsrådet kanske tycker att vi skall lägga oss i ettannat lands lagar, men jag tycker inte det. Det får iså fall lösas genom FN:s försorg.Den svenska signalpolitiken eller snarare uteblivnasignalpolitiken har också andra dimensioner. Jagtänker på förslaget att förbjuda att barn tas i förvaroch utformningen av beslutet att låta asylsökandefå möjlighet att arbeta . Jag haralltid opponerat mig mot tanken på att det skullevara vettigt att man skall få komma ut på denallmänna arbetsmarknaden medan man söker asyl.Däremot är det vettigt och rimligt att denasylsökande skall hjälpa till med sysslor påförläggningarna. Jag är medveten om att flera inommitt eget parti har uttryckt sig på ett mindrenyanserat sätt i just den här frågan. Själv har jagdock konsekvent påpekat den felaktiga signal ettsådant besked ger. Vi fick ju också se resultatet isomras då 4 000 makedonier tog sig hit i akt ochmening att ta sig in på den svenskaarbetsmarknaden för att snabbt tjäna ihop en rejälslant.Jag måste dock ge regeringen visst beröm för attden äntligen insett att de fickpengar man får vidhelpension är för stora liksom de pengar man fårnär man sköter sin egen mathållning. Jag har somstatsrådet väl känner till i Flyktingpolitiska Rådetyrkat på en halvering av bidragen för dem som harhelpension, dvs. förensamstående vuxna och motsvarande reduceringför dem som även får bidrag för sin mathållning.Regeringen valde att reducera med förensamstående med helpension och med mellan 5och per barn. Är det rimligt att enbarnfamilj med två vuxna och fyra barn skall kunnafå mat och husrum och dessutom per dagi fickpengar? Det är inte att undra på att deasylsökande får pengar över för att skicka hem tillanhöriga i sitt hemland. Vi vet ju att många gör så.Vad vill då Ny demokrati? Jo, vi vill ge temporärauppehållstillstånd till dem som flyr frånkrigshärjade zoner i sitt hemland, man bara för demsom bor på orter som är indragna i direkt krigsfara.För att utreda detta kanske man kan kunde sökatemporärt uppehållstillstånd redan i sitt hemland.Sedvanlig asyl bör inte komma i fråga förmänniskor från Jugoslavienområdet annat än ispeciella undantagsfall. Ge i övrigt endast asyl tilldem som har ett skyddsbehov i enlighet med 1951års Genèvekonvention. Det blir raka rör och gersignaler till presumtiva asylsökande att man måsteha tunga skäl för att få uppehållstillstånd i Sverige.Vi skulle då få en flyktingström som vi kan hanteraoch därmed verkligen ge dem som får asyl ettvärdigt svenskt mottagande. Mycket tyder på attantalet flyktingar som skulle få asyl i skulleinskränka sig till kanske 10 000 människor per år.Men det vi främst vill göra är att se till att flermänniskor får sitt skyddsbehov täckt i omedelbarnärhet av sitt hemland och med en generös hjälpförmedlad t.ex. genom FN eller annan organisationsom kan vara lämplig i detta avseende. Tänk vadmånga vi hade kunnat hjälpa om vi hade kanaliserathjälpen till närområdet i stället för att dra in dem idet svenska asylsystemet.Avslutningsvis ställer jag stora förhoppningar tillatt den parlamentarisk kommittén somkulturministern avser att tillsätta för att bereda denframtida asylpolitiken skall lyckas komma fram tillett resultat som har det svenska folkets stora stöd.Anf. 5 (nyd):Herr talman! Det är nu Ny demokratilyfte fram flyktingpolitiken i vår riksdag. Det var ettkrav från en stor del av de svenska medborgarnasom denna församling tidigare inte brydde sig om.Ny demokrati bemöttes då av de etableradepolitikerna med en hel del negativa tillmälen avolika slag, som jag inte skall upprepa här.Faktum är att ledande politiker i denna kammarenu har erkänt att de har lagt locket på närdet gäller resultatet av den förda flyktingpolitiken.Det har varit ett låt-gå-system, även om stödet förden förda politiken har varit ytterst minimalt blandmedborgarna.Nu har revisorer granskatinvandrapolitikens inriktning och resultat. Nydemokrati har länge efterlyst en samladredovisning över invandrarpolitikens kostnader,eftersom det som redovisas är en bråkdel av deverkliga kostnaderna. Bl.a. Svenska Dagbladethade för länge sedan en rapport där man lade ihopinvandrarkostnaderna hos själva invandrarverketoch dessutom hos polisen och på angränsandeområden. Men man kommer då inte alls upp i debelopp det är fråga om. Våra schablonberäkningartyder på att kostnaderna kan närma sig 30--40miljarder. Jag hoppas att det nu kommer fram enrapport.Och jag hoppas att kulturministern inser allvaret ivår ekonomiska kris. hade enredogörelse för de åsikter som cheferna förInvandrarverket och Arbetsmarknadsstyrelsengemensamt framför. I deras brev krävs att rätten tillasyl skall tolkas enligt Genèvekonventionensdefinition. Det är signalpolitik vi behöver, och ensådan har vi efterlyst. Det inträffade visar nu att detjäser ute bland medarborgarna och även blandchefer inom förvaltningen. Det är alltså en krismellan förd politik och vad som önskas.Herr talman! Det finns ett behov av förändring.Riksdagsrevisorerna rapporterar bl.a. attkunskaperna i svenska språket hos invandrarna inteuppnår en tillräcklig nivå. Av drygt 20 000 eleveruppnår sfi-nivån. Resten antingen avbrötutbildningen eller underkändes. I detsammanhanget bör man påpeka att två tredjedelaravbröt utbildningen.Vi behöver skärpa kraven på kunskaper i svenskaför våra invandrare. I kraven för att få bli svenskmedborgare bör införas kravet att hjälpligt kunnasvenska språket.Vidare måste invandrarpolitikens totala kostnaderlyftas fram i ljuset. Socialbidragen till utländskamedborgare överstiger 3 miljarder. Hyresbidragenär då ej inräknade. Kostnaden för AMS-utbildning,förtidspensioner och sjukförsäkring är för vårautländska medborgare i vissa fall högre än förjämförbara grupper av svenska medborgare. Dettavisar alltså att kostnaderna förflyktingmottagningen är mycket, mycket höga ochi verkligheten blir högre än planerat.I rapporten talas det också om att kostnaderna förschablonbelopp som ges till kommunen vidflyktingmottagning i verkligheten är större,eftersom invandrarna flyttar från den ursprungligakommunen. Kommunen gör sig alltså en god affär,tror kommunen -- och i verkligheten blir det så.Men vi måste ju se på den totala ekonomin församhället. Vissa kommunalråd säger t.o.m att''flyktingpolitiken kostar ingenting, den ger osspengar''.