prot · GF09119 · 1992-05-25 00:00:00 — Det gäller anseende. Den härfrågan måste verkligen hanteras seriöst.Anf. 9 . ():Fru talman! Man kan få intrycket att målet för densvenska politiken är att skall vara neutralt.Det är i så fall en missuppfattning. Målet för densvenska politiken uttryckt i utrikesutskottetsbetänkande -- liknande formuleringar har funnitstidigare -- är att i alla lägen och i former som visjälva väljer trygga en handlingsfrihet för oss attsom enskild nation eller i självvald samverkan medandra länder kunna utveckla vårt samhällepolitiskt, ekonomisk, socialt och i varje annathänseende.Att vara neutral har tidigare alltså bara varit ettmedel att driva neutralitetspolitik. Om öst-väst--konflikten har fallit bort, gentemot vem skall mandå vara neutral? Skall vi vara neutrala mot månen,eller vad har för tanke? Skall viliksom och vara neutrala därför attvi vill ställa oss vid sidan av världens larm och inteengagera oss. Jag trodde inte att detta var en politiksom socialister brukade driva. Det brukade,åtminstone förr, finnas ett internationalistiskt drag.Men det är tydligen borta. Tanken är att nu attpolitiken i länder som och utgör ettriktmärke, om jag har förstått det rätt.Alliansfrihet är inte heller ett mål för den svenskapolitiken. Vi skall överge neutralitetspolitiken ochden alliansfria politiken om det är så att målen förden svenska säkerhetspolitiken uppfylls på ettbättre och effektivare sätt om vi överger dessaprinciper och t.ex. går in i ett militärt förpliktigandesamarbete. Det svenska folkets säkerhet ochtrygghet kan faktiskt ligga i ett samarbete snarareän i ett utanförstående.Om t.ex. ESK-staterna skulle enas om att utseNATO som sin militära arm, skulle vi då inte,, gå med i detta NATO? Det är juinte längre dagens NATO, det är ett annat. SkulleGudrun välja att stå utanför detta? Dettaär en tanke som har varit uppe vid flera tillfällen.Låt mig avslutningsvis säga att det inte är fråga omBulgarien, och liknande länder. Detcentrala för oss är situationen runt . Detgäller länder som , och Baltikum.Det är där de centrala säkerhetspolitiska frågornafinns i vårt närområde.Anf. 10 Statsminister ():Fru talman! och att jag slingrar mig när jag talar omverkligheten. Jag tror dock att det är viktigt att talaom verkligheten. Om man inte talar omverkligheten så förstår man inte de förändringarsom har inträffat i . Mycket av GudrunSchymans testuggande utgår fortfarande ifrån att visitter kvar i blockkonfrontationens . Detgör vi inte.Det finns ingen avgörande risk föra att vi skallhamna i ett storkrig mellan NATO ochWarszawapakten. finns inte.Ryssland håller på att avveckla sin offensivamilitära potential mot . harförklarat att dess långsiktiga intresse är att blimedlem av NATO. Den framtidsvision som skisserade är inte mycket tillframtidsvision. Den kan komma att realiserasredan inom loppet av , medden snabba diplomatiska utveckling som pågårmellan de olika västeuropeiska, atlantiska ländernaoch den ryska regeringen.Situationen har förändrats. Kom upp frånblocktänkandets gamla vallgravar i denna mening,, och inse hur det nya serut. Men det nya är inte problemfritt. Detnya har säkerhetsproblem i t.ex. . Det är den typ av konfliker ochtragedier som finns i det nya Europa.Vi hade en typ av politik för att värna vår säkerhetoch bidra till fred i ett där blocken stod motvarandra -- ett då ochkommunismen fortfarande fanns. måste vi istället vara öppna för att andra instrument kan varariktiga i det nya med de nya konflikterna.I i har mankonflikt. Vi går in med omfattande humanitärainsatser, det har nämnts. Regeringen går in med40--50 milj.kr. som hjälp till flyktingsituationen därnere. Vi har också att hantera en flyktingsituation ivårt eget land. Vi samtalar med andra europeiskaregeringar om hur man skall samordna detta, så attdet inte blir en kapplöpning av något slag mellanolika europeiska länder. Man har sammankallat diplomatkonferens som EG driver. Man driveren annan via . ärengagerat i båda konferenserna.Det har emellertid också visat sig vara nödvändigtatt vidta direkt militära åtgärder genom att sätta infredsbevarande FN-styrkor. deltar i dessa.Vi deltar med en militär enhet som tyvärr hamnadei . Man har tvingats att dra tillbaka den tillBelgrad eftersom den hamnade i stridszonen. Detvar nödvändigt att sätta kraft bakom dediplomatiska orden, framför allt gentemot denjugoslaviska armén och i någon utsträckninggentemot regeringen i . Jagtror att detta kommer att ske igen. Jag tror att heladenna spännvidd av instrument kommer att varanödvändig i europeisk fredspolitik . Detär om detta det handlar.Sten var av någon anledning inne påMellersta östern. Jag trodde att vi diskuteradeEuropa, men för min del kan vi gärna diskuteraMellersta östern. Vi följer FN när det gällerLibyen. Vi är icke neutrala när det gäller vadKadhafi har för sig och när det gäller internationellterrorism -- tvärtom. Vi stöder FN-samfundetsansträngningar att få Kadhafi att upphöra även medsådant som kan misstänkas vara stöd tillinternationell terrorism. Vi var inte neutralagentemot . Vi stödde FN-koalitionens åtgärder. Vi bidrog också i någonutsträckning genom ett fältsjukhus.Det var inte neutraliteten som var viktig i dessabägge konflikter, utan det var det engagemang somSverige hade på folkrättens sida. På samma sätt blirdet i den typ av konflikter vi nu ser i . Skulle vi följa klassiskneutralitetsdoktrin av den mest puristiska skolan,skulle vi säga att det som händer i inteangår oss. Vi deltar inte i någon utrikespolitisksamordning för att försöka lösa konflikten. Videltar inte i några FN-operationer. Vi tycker att detsom de gör med varandra bara angår dem och inteoss svenskar. Detta skulle vara en frånfredsutgångspunkt oansvarig politik. Det tror jaginte att någon av oss i grunden har ett intresse attverka för. Vi är en nation som är öppen församverkan med omvärlden och som är engagerad ifredsfrågorna. När de ser ut på ett annat sätt i en nyeuropeisk verklighet skall vi också vara beredda attangripa dem på ett nytt sätt.Gudrun målar upp de hiskeligaste bilderoch att det här skulle kunna leda till att vi går in ien militär samverkan där vi själva mot vår egenvilja dras in med svenska soldater i militäraoperationer i främmande länder. Detta är enfantasibild utan förankring i verkligheten. Sådantdiskuteras inte, såant är inte aktuellt och sådantkommer vi inte heller att vara intresserade av.Däremot diskuterar man olika typer avfredsbevarande operationer, där man fattar beslutom vad man skall göra. Man kan göra det inomFN:s ram eller inom ramen för den europeiskasamverkan. Det kan vara EEK, den europeiskaunionen, och det kan möjligen vara denvästeuropeiska unionen eller det s.k. NACC somblir operativt i detta sammanhang. Det är dockenskilda länders fria belslut som avgör. Svenskavärnpliktiga försvarar och ingenting annat.Gudrun försök att måla upp bilden avmotsatsen visar litet av argumentnöden hosvänstern.Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare inlägg.Anf. 11 ():Fru talman! Jag debatterar inte utifrån någon nöd.Jag läser innantill i papper som har producerats iBryssel. Det gäller bl.a. papper som ärdiskussionsunderlag inför de kommande beslutenom hur det skall gå till när den europeiskagemenskapen skall utvidgas, när den europeiskaunionen också skall fatta belslut om säkerhets-frågor. Jag läser i de papper där det står att detkommer att vara mycket svårt att ha ett säkerhets-och försvarspolitiskt samarbete där något land skallha vetorätt.Det kommer i så fall innebära att i ett krisläge viden konflikt någonstans i världen finns det någotland som kan sabotera allt. Det kommer mannaturligtvis inte att tillåta. Man kommer självfalletatt fatta majoritetsbeslut, som de länder som ärmedlemmar får finna sig i vare sig de har tycktnågot annat eller inte. Det är så beslutsfattandet iallt högre grad går till och skall gå till i framtideninom den europeiska unionen. Det här har jag lästinnantill i de diskussionsunderlag som cirkulerar.Det är inte alls fråga om någon nöd på argument.Jag tycker att det är hederligt att man sätter sig in ifrågorna och för ut den information som faktisktfinns och inte viftar bort den genom att säga att detinte är aktuellt för oss, att det inte står på denpolitiska dagordningen. Det här är en mycketcentral fråga för väldigt många människor i Sverige:Innebär ett medlemskap i den europeiska unionenockså ett medlemskap i en västeuropeiskförsvarsallians? Det är en mycket central fråga, ochden måste man svara ja eller nej på. Man måsteförhålla sig till den frågan; man måste ha en åsikt iden -- om man tycker att det är okej att det blir såeller om man i så fall säger: hit men inte längre.Hamilton säger ju att han tycker att det är bra omdet blir så; han tycker att det är ett sätt att lösaproblemen och att säkerhet på det sättetkan bli större. Vi har olika uppfattningar, men jagtycker att det är hederligt att man talar om vilkenuppfattning man har -- om det är en önskvärdutveckling eller inte och om man vill arbeta för denutvecklingen eller inte.Det är någonting som jag efterlyser också frånstatsministern: det regeringens syn på saken attdet är önskvärt att den europeiska unionenutvecklar den här försvarsalliansen, vilket denkommer att göra vare sig vi tycker att det ärönskvärt eller inte? Är det önskvärt att dåär med? Är det det som är den nyaneutralitetspolitiken med europeisk profil? Detfrågar jag mig, och jag skulle gärna vilja ha ett svarpå den frågan.Det är inte jag som sitter fast i blocktänkande.Problemet är större -- den europeiska unionen är enprodukt av det och är i sig ett nytt,västeuropeiskt stormaktsblock, som kommer attförhålla sig som en stormakt i alla politikensinternationella fora och som en stormakt, tala meden röst i alla ekonomiska och politiska frågor. Detär ett stormaktsoch ett blocktänkande som bordevara passerat -- det håller jag med om -- men istället håller man alltså på och bygger upp ett nyttstormaktsblock.Anf. 12 ():Fru talman! Flera talare i den här debatten harerinrat om utrikesutskottets betänkande omsäkerhetspolitik och nedrustning, som diskuteradeshär i kammaren . Det kommer att företastill omröstning . Jag tror att det ärangeläget att kort summera vad det betänkandetgick ut på.Det är första gången som har behandlatvår utrikespolitik sedan valet . När vi ibetänkandet gör detta noterar vi i vår utrikespolitikbåde drag som är konstanta och nya drag. Till detnya hör att den utrikespolitiska situationen radikalthar förändrats genom Warszawapaktensupplösning och genom upplösning.En helt ny säkerhetspolitisk situation finns i våromvärld.Utskottet betonar också att det i olika institutionerpågår parallella, kompletterande strävanden attstärka den europeiska säkerheten -- det pågår inomden europeiska säkerhetskonferensen, inomAtlantpakten, inom NATO:s s.k. koordineraderåd, där de östeuropeiska staterna medverkar, ochinom västeuropeiska unionen, som har fått ett nyttmandat genom toppmötet i säger -- och avser jag intesäkerhetsbetänkandet utan det som gäller Sverigeoch EG -- att utskottet delar regeringensuppfattning att ansökan om medlemskap grundaspå insikten att måste ansluta sig till alladelar av samarbetet i EG. har ett starktintresse av att så snabbt som möjligt kunnamedverka i Europeiska unionens utveckling.Utskottets sammanfattande bedömning är attresultatet från Europeiska rådets möte i Maastrichtoch unionsfördraget är förenligt med Sverigessträvanden att bli medlem i EG. -- Detta är, betonarjag, fru talman, ett enhälligt utskottsbetänkande.Det här innebär inte att vi som medlemmar iEuropeiska unionen kommer attblandas in i något gemensamt försvar. Vad man iMaastricht kom överens om var att ha engemensam säkerhetspolitik, som med tiden kanleda till ett gemensamt försvar. Man gav också denvästeuropeiska unionen i uppdrag att intensifierasitt samarbete.De nio medlemmar i gemenskapen somär medlemmar i unionen utfärdadesamtidigt en inbjudan i två riktningar. Man inbjödNATO-medlemmar som står utanför Europeiskagemenskapen att bli associerade medlemmar. Maninbjöd EG-medlemmar som inte ärmedlemmar i , dvs. , ochGrekland, att bli antingen observatörer ellermedlemmar.Den inbjudan riktades alltså enbart till andraländer än . har inte fått någon sådaninbjudan, och utskottet konstaterar därför att detinte har någon aktualitet för att taställning till medlemskap eller någon annan typ avförbindelse med Västeuropeiska unionen.Däremot kommer den frågan med tiden att bliaktuell för oss -- vi måste ta ställningtill om vi önskar delta i det samarbete som skerinom denna västeuropeiska union, men det är alltsåinte så att det är en nödvändig ingrediens imedlemskap i den europeiska gemenskapen -- detframgår alldeles klart och tydligt av dedeklarationer som gjordes i Maastricht.Anf. 13 . ():Fru talman! problem ärkommunisters vanliga problem, nämligenföreställningen att det skall råda något slagsplanmässig hushållning. tänkersig att man nu skall kunna göra upp en femårsplanöver säkerhetspolitik framöver, och villveta exakt hur det ser ut planenssista år.Men så ser det inte ut. Här har vi, som det, en formativ process, och vi vet inteexakt var det hela kommer att landa, men vad vi vetär att det är ett sökande mellan ett stort antaleuropeiska länder efter ett visst mål, nämligen enökad stabiblitet och säkerhet för den här regionen.Sedan dyker det här upp olikabokstavskombinationer -- WEU, NATO, NACC,ESK, osv. behöver inte hängaupp sig så mycket som hon gör på exakt vilkenbokstavskombination som gäller -- det som är detcentrala är strävan: Man försöker möta enefterfrågan på säkerhet och stabilitet, och detkommer att ske i en eller annan form.Jag menar att om säkerhetspolitiska målbättre uppfylls genom att vi är med i detta, skall vivara med i det, även om det innebär att vi ger uppvår alliansfrihet. Låt mig ta det mest drastiskaexemplet: Vi har tidigare talat om ESK och om attNATO blir ESK:s militära arm.Ett annat exempel är om , ochRyssland tillsammans med övriga ochövriga var med i samma allians -- då skullevårt säkerhetspolitiska problem i närområdet mereller mindre bortfalla. kan väländå inte önska att vi skulle stå vid sidan av ensådan möjlighet! Även skulle välkunna tänka sig att gå med i ett sådant samarbete.Det är naturligtvis så att om får en starkareställning i världen kan man inte bara säga att dettaär dåligt. Man måste ju bedöma om det är bra ellerdåligt, och det beror på vilken politik som Europadå kommer att driva. Alternativet kan ju vara attjapanerna eller amerikanarna eller någon annangrupp av länder får ett starkt inflytande i världen.Det är kanske bättre att européerna får det.Anf. 14 Statsminister ():Fru talman! Vi är inne i en övergångsperiod -- detär inget tvivel om det. Det är en formativ fas förhela det europeiska säkerhets- ochsamarbetssystemet, och det leder till nya frågor ochså småningom också till nya svar.Som jag konstaterade när vi den 15 januaridiskuterade detta här i kammaren är detta i och försig ingen nyhet. Det var en motsvarande situationefter slut. Det fanns då de somville att skulle gå med i , och det fanns de som ansåg att detta varalldeles fel och att den klassiskaneutralitetspolitiken skulle ligga kvar. Då var detvänstern som stod för internationalismen och dendåvarande högern som ville stå kvar vid en klassiskneutralitet.Jag råkar tillhöra dem som tycker det var rätt att gåin i , att verka för en europeiskfredsordning, och jag tror trots allt att mycket hadeblivit sämre i om det försöket inte hadeskett.Nästa gång vi stod i samma situation var i sambandmed slut. var:Skall vi gå med i eller inte? Densom hade varit utrikesminister underneutralitetsperioden under kriget -- ChristianGünther -- var starkt emot detta. Han sade: Går vimed i med dess bestämmelserom förpliktande militär samverkan överger vineutralitetslinjen. och en bredopinion sade: Det är värt att göra detta -- det liggeri fredens intresse, och vi kan bibehålla en nationellsäkerhetspolitik i alla fall.Nu är vi där igen. är det inte ett hett världskrigsom är slut -- nu är det det som är slut,och måste vi också fatta nya beslut.Vänsterpartiet har utmärkt sig för att ha svårt attfrigöra sig från både sitt eget och andras förgångna.Det är dess mest utmärkande drag i den debatt somnu pågår. Att man är så låst vid gamlablockstereotyper i sin bild av den europeiskautvecklingen är trots allt förvånande.Gudrun svarade inte på min fråga vad honvill göra i . Skall vi förklara neutralitet?Skall vi ställa oss utanför de europeiskafredsansträngningarna? Skall vi säga att vi inte villha medverkan i den militära operation som underFN:s regi pågår i ; ett förband fanns ocksåi ? Vad menar egentligen med sin politik i den nyaeuropeiska situationen? Det skulle vara intressantatt få ett svar på det.De papper som påstår att hon harläst skulle det vara bra intressant att få se. Det ståringenting på några papper som skulle leda till attandra kan fatta beslut om att mot svenskaregeringens vilja och därmed mot viljasända svenska värnpliktiga att slåss i främmandeländer. Sådana papper finns inte -- det ärskräckföreställningar avsedda att vilseleda idebatten. Detta är argumentnöden. Ni har iVänsterpartiet lagt fredsfrågan åt sidan och ägnarer åt skräckpropaganda. Det är inte något vidarehedrande.Anf. 15 ():Fru talman! Jag kan naturligtvis vända mig tillDaniel Tarschys, och i och med det också till CarlB. -- ni tillhör ju samma parti; jag får välgöra på det sättet -- och även till statsministern.Anf. 16 TALMANNEN:Formellt är det alltså som GudrunSchyman vänder sig till.Anf. 17 ():Fru talman! Det är inte så attVänsterpartiet eller den EG-kritiska opinion somfinns i förespråkar en isolationistisklinje eller att skall ställa sig utanför -- dettaförhatliga ord! Vem vill vara utanför?Vad vi säger är att vi vill ha ett internationelltsamarbete, byggt på varje lands egensjälvbestämmanderätt -- det är den det handlar om.Den bör vara grunden för det aktiva internationellasamarbete som vi skall bedriva i alla politiskafrågor, inkl. säkerhetspolitiska frågor. Men detskall finnas en beslutanderätt hos varje land. Vi villinte att skall bli en delstat i denvästeuropeiska unionen som överlåter sinbeslutanderätt i viktiga politiska frågor, inkl.säkerhets- och försvarspolitiska, till ett ministerrådi . Det är vad vi säger.När jag säger att jag läser papper om hur det skallgå till när det skall ske en utvidgning av deneuropeiska unionen är det just den typen avdiskussioner jag tänker på där man har sagt att maninte kan ha enskilda länder som lägger in sitt vetomot de beslut som man vill utforma i ministerrådet.Det kommer också att gälla säkerhets- ochförsvarspolitiska frågor. Det framgår ganska klartav de diskussioner som förts.Det framgår t.ex. av en intervju som Hans DietrichGenscher gav . Han sade där attföreställningen att man kan avgöra utrikespolitiskafrågor, därtill i krissituationer, enligtenhällighetsprincipen under hänsynstagande tillalla, även mycket särskilda intressen, är en illusion.Vi måste förbättra de europeiska organensbeslutsprocess, och det betyder också utrikes- ochsäkerhetspolitiska frågor. Med det menar man attveto inte kommer att vara möjligt i sådana frågorheller.Det här var alltså före besluten i . Efterdem har det blivit än tydligare. Det kommer inte atttillåtas att några länder beter sig på det sättet.Unionens intressen står över de nationella, ochmedlemmarna skall vara lojala, står det itraktatstexterna.Detta säger jag inte därför att jag lider avargumentnöd utan därför att det är fakta. Jagtycker att det vore hedervärt om vi kunde diskuterafakta i den här frågan. Sedan kan vi respektera attvi har olika ståndpunkter och att vi ser olika på dethär.Min uppfattning är att det är bra med en aktivneutralitetspolitik, och jag tycker att i dagborde vara mycket mer aktivt i sinneutralitetspolitik än vad man är. Jag menar att detkommer att uppstå konflikter i världen, som kanskemer kommer att handla om nord och syd än om östoch väst, där det kommer att vara mycket värdefulltför många länder att det också finns neutrala,alliansfria brobyggande länder, som kan medla ikonflikter.Anf. 18 ():Fru talman! Om man går tillMaastrichtdokumenten, finner man att det ärfullkomligt glasklart att varje medlemsland harvetorätt när det gäller överlåtande av befogenheterinom säkerhetspolitiken. I dessa dokument framgårdet helt klart att det är krav på enhällighet när manvill överlåta befogenheter när det gällersäkerhetspolitiken.Om tvivlar på att detta är dengängse tolkningen inom EG, skulle jag gärna viljahänvisa till den vitbok som den irländskaregeringen just har utfärdat inför folkomröstningenpå . är intressant från vårt perspektiv,eftersom har en speciell säkerhetspolitik somi vissa avseenden påminner om den svenska. Irlandhar därför varit mycket angeläget om attMaastrichtöverenskommelsen inte skulle skapaproblem för den irländska utrikespolitiken. Manhar noga bevakat detta perspektiv.Den irländska regeringen redovisar nu i sin vitbokför befolkningen på att det är precis på dettasätt, nämligen att någon skada inte har skett i frågaom den traditionella säkerhetspolitiken. Det blirinte möjligt att genom majoritetsbeslut pressa påIrland någon säkerhetspolitik som inteönskar, utan det krävs enhällighet för överlåtandeav säkerhetspolitiska befogenheter.Jag tror att detta irländska dokument kan vara avvärde för att skapa ordning och reda i debatten. Detär precis på det sätt som sade, nämligenatt det krävs enhällighet på säkerhetspolitikensområde för överlåtande av befogenheter.Fru talman! Jag vill i denna debatt säga attdet är viktigt att det dokument som utrikesutskottetdiskuterade och som det skall fattasbeslut om , Säkerhet och nedrustning, ochdet betänkande som heter och EG, nogastuderas. De inrymmer en framflyttning avpositionerna när det gäller svensk utrikespolitik.Det är första gången efter valet som riksdagendefinierar utrikespolitiken. Här finns viktigaelement av kontinuitet. Traditionella mål försvensk säkerhetspolitik och svensk utrikespolitikbekräftas, men vår hållning anpassas också efterdet som har inträffat i vår omvärld sedan tidigareviktiga deklarationer gjordes. Här finns en mycketklart deklarerad öppenhet från svensk sida att deltai det gemensamma arbete som pågår för attstärka säkerheten och skapa en ny fredsordning iEuropa.I detta arbete kommer vi inte att låta oss hindras aven inaktuell bild av den säkerhetspolitiskaomgivningen. Vi är helt på det klara med att det harskett viktiga förändringar, att vi måste söka vårsäkerhet i ett breddat säkerhetsbegrepp och att vimåste söka samarbete med andra stater i Europa.Talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att hon inte ägderätt till ytterligare inlägg.Anf. 19 Statsminister ():Fru talman! Jag skall försöka att inte polemiseramot . Jag vill bara göra ettkonstaterande. Hon säger att intevill isolera sig utan samverka på något annat sättmed några andra. Men det börjar bli litet öde påden kanten. Alla europeiska länder vill ju vara medi det samarbete som EG och Europeiska unioneninnebär. har samtliga västeuropeiska länder,med undantag av , ansökt om eller kommeratt ansöka om medlemskap i . Detta inkluderar numera t.o.m.Schweiz, som har varit så bokstavstroendenär det gäller neutralitetspolitiken att man inte ensansökt om medlemskap i ,eftersom man inte har ansett detta vara förenligtmed neutralitetspolitiken. Det kommer därför attbli ett enkelt samarbete för ,eftersom man kommer att få samarbeta med sigsjälv. Ingen annan vill vara med i detta.Jag vill bara understryka det som sagt om utrikesutskottets betänkande. Det ärett viktigt dokument. Det innebär en betydelsefullframflyttning av svenska positioner. Det visar denbreda förankring som finns för den svenskaEuropapolitiken. Det utgår från detställningstagande som har gjorts av de europeiskaregeringarna i och som ratificeras avdet ena parlamentet efter det andra och i olikafolkomröstningar.Om det skulle ske förändringar därutöver kräver denya regeringskonferenser.