prot · GG0928 · 1992-11-20 00:00:00 — Man har emellertidinte lämnat några konkreta åtgärdsförslag.. Inommitt departement pågår ett arbetemed att utforma direktiv till en översyn av reglernaom beslag och husrannsakan.Vidare har regeringen för Lagrådetsyttrande överlämnat ett förslag om höjning avstraffskalor. Där föreslås höjning av straffskalornaför vissa brott med anknytning till den ekonomiskabrottsligheten. Jag tänker då främst på brottenhäleri och svindleri.Inom förbereds ett förslag ny lag om åtgärder mot penningtvätt. Enligt vadjag har inhämtat kommer det där att föreslåsåtgärder som syftar till att förhindra attbanksystemet utnyttjas för att dölja eller omsättavinning från brottslig verksamhet.Mot bakgrund av den redogörelse som jag nulämnat kan jag inte förstå tal omatt regeringen skulle visa ovilja att bekämpa denekonomiska brottsligheten. Jag vill än en gångpoängtera att regeringen avser att med kraftbekämpa också den ekonomiska brottsligheten.Kampen mot ekobrotten får emellertid intebedrivas på ett sådant sätt att rättmätiga krav pårättssäkerhet eftersätts. Att hitta verksamma medelför att komma till rätta med problemen är inte gjorti en handvändning. Man måste också hålla i minnetatt ekobrott är komplicerade och svåra att utreda.Som jag framhållit tidigare finns det inga genvägarnär det gäller kampen mot ekobrotten. Endast medett brett upplagt arbetssätt har vi utsikter tillframgång.Anf. 20 ():Herr talman! Jag vill börja med att tacka för svaret.Det är ett mångordigt svar, men tyvärr måste jagkonstatera att det är ett svar som inte innehållersärskilt många nya konkreta åtgärder i syfte attskärpa kampen mot den ekonomiskabrottsligheten. Jag beklagar djupt attjustitieministern med sitt svar tycks bekräfta vadmånga sagt, nämligen att regeringen saknarintresse och engagemang i kampen mot denekonomiska brottsligheten. Justitieministernkunde ha tagit chansen och presenterat enoffensiv.Gun inledde sin ämbetsutövning med attta bort ekobrotten som prioriterat område ipolisens brottsbekämpning; en fullt medvetennedprioritering. förklarade detta meduttalandet ''ekobrotten drabbar främst detallmänna''. -Det är viktigare att skydda individen.Den här inställningen följdes upp ibudgetpropositionen . Ekobrotten är ingetprioriterat område för den regering som talar såmycket om lag och ordning.Läget är i det närmaste katastrofalt. Nyligenuttalade , ordförande för landetskonkursförvaltare, sin djupa oro över vartutvecklingen är på väg. Hans intryck är att kampengivits upp och att ekobrotten nu utvecklats på ettsätt som utgör ett direkt hot mot det civiliseradesamhällets överlevnad. Det är hårda ord.Brottsförebyggande rådets rapporter visar på enomfattande brottslighet i flera branscher.De flesta ekobrotten beivras över huvud taget inte . Skattemyndigheterna och konkursförvaltarnaanser det inte ens vara mödan värt att anmälamisstänkta brott eftersom anmälningarna bara blirliggande på hög hos polisen.Enligt en gjord uppskattning förlorarskattebetalarna på denekonomiska brottsligheten. Det är dubbelt såmycket som vad en sänkning av arbetsgivaravgiftenmed kostar. Två av tre av de över 20 000konkurser som beräknas ske misstänks på godagrunder dölja någon form av ekobrott. Samtidigthar en ny stor våg av momsbedrägerier startat ochenligt är det ohyggligasummor pengar som just nu försvinner den vägen.Det är regeringen och justititeministern som bäransvaret för den här utvecklingen. Det är tyvärr ettfullföljande av den inställning som moderaternahade i opposition. Som oppositionsparti visademoderaterna ett förstrött intresse för kampen motekobrottsligheten. röstadekonsekvent nej till alla förslag somsocialdemokraterna lade fram i omskärpning av regler och straff för ekobrott. Tyvärrvidhåller den inställningen iregeringsställning.Ekonomiska brott, skattefiffel, skalbolagsaffärer,bedrägerier och allmänt fusk är något mycketallvarligt. Det finns en rad skäl till varför de numåste bekämpas med all kraft. Den ekonomiskabrottsligheten är inte sällan en motor för annanbrottslighet, och det är skattebetalarnas pengarsom stjäls. Den olagliga verksamheten drabbarockså alla seriösa företag, som får svårare attkonkurrera och överleva. Därmed ärekobrottsligheten ett hot mot en sundmarknadsekonomi.Den stora merparten svenskar som lever hederligtblir med rätta rent ut sagt förbannade när de ser allaklippare, skattesmitare och andra som lever gott påatt vara oärliga och som ständigt kommer undan,därför att risken att åka fast är lika med noll. Attåterupprätta respekten för anständighet,hederlighet och rättvisa är nu en av de viktigastepolitiska uppgifterna.Herr talman! Justitieministern hade inte mycket attkomma med i sitt svar. Låt mig därför lägga framnågra förslag. Det är förslag som fördes fram redani våras i den socialdemokratiska partimotionen omekobrottsligheten. Jag vill gärna hörajustitieministerns reaktion på förslagen.För det första: Vi föreslår att det inrättas en särskildorganisation med central ledning och regionalaenheter i framför allt , ochMalmö bestående av poliser, åklagare, ekonomeroch skatterevisorer. Uppgiften skall vara attbedriva spaning och förundersökning avkvalificerad ekonomisk brottslighet.För det andra: Vi föreslår att denna organisationtillförs betydande ekonomiska och personellaresurser utöver vad som satsas. Det är frågaom anslag i storleksordningen minst 50 miljonerkronor. Härutöver måste de tjänster som finns påekorotlarna besättas och statsmakterna skaffasig styrmedel för att så skall kunna ske.För det tredje: Vi föreslår att regeringen snarastlägger fram förslag till om delagändringar som ochriksåklagaren förordat. Det gäller förändringar avaktiebolagslagen, konkurslagstiftningen,skattebrottslagen, skattelagstiftningen ocheffektivisering av näringsförbudslagstiftningen.För det fjärde: Vi menar att regeringen snabbt börtillsätta en utredning som skall göra en översyn isyfte att ytterligare effektivisera lagstiftningen ochfölja upp de olika förslag som har lagts fram av bl.a.Brottsförebyggande rådet. Det gälleransvarsgenombrottsregler och en rad andraåtgärder för att ge polisen och åklagaren bättreinstrument i kampen mot den ekonomiskabrottsligheten.Justitieministern har länge haft chansen att göranågot. Hon kan räkna med Socialdemokraternashelhjärtade stöd om hon nu äntligen agerar. Ärjustitieministern beredd att i konstruktiv andaresonera om ett brett åtgärdspaket så som förslagennu har presenterats? I så fall får honSocialdemokraternas helhjärtade stöd.Anf. 21 ():Herr talman! Den ekonomiska brottslighetentillfogar medborgarna och samhället mycket storaekonomiska förluster. Om man utgår från attsamhällsförlusten sannolikt uppgår till 100miljarder kronor till följd av ekobrotten -- det ärden siffra som BRÅ använder -- handlar det om attvarje enskild skattebetalare i det här landet faktisktblir bestulen på 20 000 kr.Ekobrottsligheten riktar sig inte enbart mot staten.Den riktar sig i hög grad också mot enskildarättsobjekt och orsakar dem mycket betydandeskador. Ett mycket stort antal enskilda företagaredrabbas av snedvriden konkurrens då ohederligakonkurrenter arbetar på den svarta och gråmarknaden. I första hand är det småföretagen somdrabbas. Hela branscher riskerar att snedvridaskonkurrensmässigt. Det allvarliga är ändå attekobrottslighetens utbredning ytterst hotarsamhällssolidariteten och den välfärd som vi byggtupp med solidariteten som grund. Det är därför,enligt min mening, en mycket väsentligförutsättning för ett fortsatt solidarisktsamhällsbyggande att vi på ett effektivt sätt kanmotverka och beivra denna typ av brottslighet.Riksdagens revisorer har beslutat att utreda denekonomiska brottsligheten. Jag är mycket glad fördet. Vi är partipolitiskt överens om detta hosriksdagens revisorer.Bilden är mycket dyster. Skattemoralen försämras.Samhället orkar inte ta itu med ekobrotten.Ekobrotten ändrar karaktär med konjunkturen.Under 80-talet var det skalbolagsaffärer somgällde. Antalet konkurserunder 1992 väntas uppgå till 22 000. I av fallenmisstänker man brott. Antalet momsbedrägerierökar också snabbt. Brottslingarna lär sig var detfinns pengar att hämta och anpassar sig efterförändringar i lagstiftning och kontrollsystem.Avancerade brottslingar har ofta juridisk ochekonomisk expertis till sin hjälp.Ekobrotten förekommer i alla samhällsskikt. Densvarta ekonomin snedvrider konkurrensen. Ikonjunkturnedgångar ökar antalet konkurser, ochdet är ofta de lagliga företagen som försvinner först.Alla förlorar på detta, justitieministern! Staten gårmiste om stora skatteintäkter, och det borde oroajustitieministern.Myndigheterna har inte tillräckliga möjligheter attbemästra situationen. Det brister i resurserna hosskattemyndigheter, åklagare och polis.Ärendebalansen ökar.Många brott kommer aldrig att utredas, och mångabrott är mycket komplicerade. Utredningstiden äralltför lång, och många brott hinner preskriberas.Läget har dessutom försämrats undet det senasteåret. Färre fall utreds och blir föremål för åtal ochdom. En stor del av problemen finns hos polisen,som inte har tillräckliga resurser för att utredaekobrotten. Av 333 tjänster inom ekorotlarna varbara 227 besatta . Stockholmspolisensekorotel hade minst 1 200 ärenden i balans i börjanav sommaren . Under en månad kom ca 60 nyaärenden in till åklagarmyndigheten i Stockkholm.I förhållande till tillströmningen är produktivitetenlåg. Man klarar av tolv mål . Iseptember kom det in över 100 nya mål iStockholmsregionen. utreddessammanlagt 58 mål av åklagarmyndigheten. Ca90 % av samtliga mål blir aldrig utredda.Är beredd att tillföraStockholmsregionen mera resurser? Det måstefinnas, herr talman, en politisk vilja att ta itu medekobrotten. Denna vilja måste uttryckas klart ochtydligt. Ekobrotten är inte längre ett prioriteratområde inom polisens verksamhet. Inte ett ordsades om ekobrotten i regeringsförklaringen, vilketjag tycker är skrämmande.Herr talman! Jag ställer mig naturligtvis bakom deförslag som har lagt fram idebatten.Anf. 22 HANS ():Herr talman! Justitieministerns svar här kaninte tillfredsställa de krav som finns inom praktiskttaget hela rättslivet om att mer kraftfulla insatsermåste ske mot ekobrott.Det började olyckligt för när hon isina första uttalanden som justitieministerbagatelliserade ekobrottens betydelse. Hon sadeatt de inte drabbar enskilda. korrigeradejustitieministern den uppfattningen i sitt svar. Detgavs från början fel signaler, och det uppfattadeshos polis, åklagare och i övriga delar av rättslivetsom att ekobrott inte hade den vikt och betydelsede borde ha. Det finns nu förskjutningar ijustitieministerns ståndpunkt. Justitieministernsvarar att hon tycker att denna fråga är viktig ochhon vill ge den hög prioritet i polisarbetet.Det är nu viktigt att återgå till den principiellahållningen att kampen mot ekobrottsligheten hörtill de områden som är lika högt prioriterade somkampen mot våldsbrott och narkotika.Jag vill säga att det rör sig inte bara omekobrottslighet, justitieministern, utan det är ocksåfråga om den organiserade brottsligheten. Här vävsde olika brottsområdena samman. Denorganiserade brottsligheten har ofta inslag av våld,och även narkotikan spelar en roll här.Att skilja ut ekobrottsligheten som ett mindreprioriterat område är mycket olyckligt. Det bottnari en strid som vi har haft med moderatasamlingspartiet. Även tidigare, när majoritetenhade en annan hållning i frågan, skildemoderaterna ut sig på den här punkten. Det ärtydligtvis så att justitieministern har fått ärvainställningen att ekobrottslighet inte skall ges likahög prioritet som vålds- och narkotikabrottslighet.Ta steget fullt ut, justitieministern, så att vi får klartsagt ifrån att alla dessa tre områden har högstaprioritet! Det kommer att få mycket gynnsammaverkningar ute på fältet, för det är alldeles klart attsignalerna härifrån lyssnar man på. Jag kan självvittna om det genom de kontakter jag har haft medpolis och inte minst genom åklagarutredningen, därvi fick ständiga vittnesmål om vilken betydelsesignalerna har.Sedan går justitieministern in på frågan ompolisbristen. Det som jag har att invända motjustitieministerns sätt att lägga upp sitt resonemangpå den punkten är att hon talar om polisbristen iallmänhet. Den avgörande frågan är ju attpolisinsatserna mot ekobrott har minskatoch minskat mycket drastiskt. Minskningen harskett , och den har accelererat.Det är den överflyttningen, att man har tagit ifrånpolisen resurser, som har lett till den, måste vi jusäga, katastrofala situationen på det här området,framför allt i storstäderna och då särskilt iStockholmsområdet.Det är alldeles nödvändigt att säga klart ifrån att nugäller det verkligen att omfördela polisresurser tillatt bekämpa ekobrottsligheten och att det avser demycket utsatta områdena.Till slut kan jag säga att justitieministern någotbagatelliserar vad BRÅ har sagt om vikten avintensiva spaningsinsatser och att det fordras heltandra resurser för att komma till rätta medekobrottsligheten. Dessutom finns det ett behov avatt göra en översyn över hela området förnärvarande. Är justitieministern beredd att se tillatt inte bara sju branscher utan praktiskt allabranscher blir genomlysta?I övrigt kan jag instämma i de förslag som Lars-ErikLövdén har framlagt.Anf. 23 ():Herr talman, fru justitieminister! Jag har begärtordet i den här debatten därför jag är djupt oroadinför utvecklingen av den ekonomiskabrottsligheten, och den oron delas av vårriksdagsgrupp.Däremot har jag litet svårt att förstå de brösttonersom Socialdemokraterna tar till i det härsammanhanget. harSocialdemokraterna haft regeringsledningen i 53.Om hederligheten och anständigheten harförsvunnit, kan man väl knappast skylla på dennuvarande justitieministern, som har varit ansvarigi litet , utan det måste någon annan havarit ansvarig för.Det har varit en lång process, där man harunderminerat familjens normgivande funktion,skolans normgivande funktion och ävenrättsordningens normgivande funktion. Men vi kanske skall lämna det historiska.Det finns ett nära samspel mellan etik,rättsmedvetande och rättsordning. är dethär samspelet litet komplext, men jag tror att detär oerhört viktigt att vi har klart för oss att sådanasamband är nödvändiga för ett gott samhälle. Dettagäller även för kampen mot den ekonomiskabrottsligheten.Det får inte bli så att rättssamhället koncentrerarsin verksamhet mot ''småtjuvar'' och felparkerareoch låter den avancerade ekonomiskabrottsligheten operera relativt ostört. Det är inte såatt jag anser att man inte skall sätta fast småtjuvaroch felparkerare, men det måste vara litetproportioner på verksamheten.För ca 13 år sedan, då jag pendlade mellanStockholm och , hamnade jag en gång isamtal med en ''guldkantad'' företagsledare. Hanberättade att han arbetat som revisor ochatt han då kunde konstatera att det funnits mycketpengar att hämta för staten, om staten hade haftsamma kompetens på skattejuristsidan somföretagen. Skattebrotten är ett kapitel inom denekonomiska brottsligheten, men den modernautvecklingen drabbar nu med full kraft både seriösaföretag och enskilda personer.Konkursinstrumentet är en nödvändigsäkerhetsventil i en marknadsekonomi. Men detmåste med nödvändighet bara vara en nödutgång.Den moderna ekonomiska brottsligheten harsystematiskt börjat använda detta instrument somen huvudutgång. Det har blivit något av ensvängdörrsfilosofi, och det är mycket olyckligt.Den utvecklingen måste stoppas med full kraft.På lång sikt handlar kampen mot den ekonomiskabrottsligheten om genomsyrande av ett etisktmedvetande som bygger på respekt förmedmänniskan och för hennes rättigheter ochegendom, som justitieministern var inne på i sittsvar. Men på kort sikt är det viktigt att förändra denallmänna attityden till ekonomisk brottslighet enrad stödjande strukturella åtgärder i arbetet motden.Herr talman! , årets nobelpristagare iekonomi, hävdar bl.a. att en minskning avkriminaliteten inte är ''eftersträvandsvärd i sig'',utan endast har ''ett värde om desamhällsekonomiska kostnaderna minskar''.Liknande tankar återfanns i 1985/86 årsbudgetproposition, bilaga 4, där man talade om att''samhällsekonomiska och statsfinansiellaaspekter'' måste ''beaktas även ilagstiftningsarbetet''. I första hand skulle det få tillföljd att lagstiftningen utformas så att man imöjligaste mån undviker att belasta staten ochkommunerna med ökade kostnader.Men faktum är att andra aspekter än de rentstatsfinansiella färgar människors syn på vad som ärrätt och fel. Återspeglas inte detta faktum irättsordningen, påverkas människors handlande isamhället i stort. Det uppstår ett vakuum mellanmedborgarens och statens skyddsändamål.Detta förhållande är särskilt aktuellt vad gällerekonomisk brottslighet. Ett brott mot ''statensekonomiska intressen'' anses mer hotande än ettbrott mot enskilt ''företags ekonomi''. Exempelvisprioriteras statens skattefordran iförmånsrättsordningen vid konkurs. Då denekonomiska brottsligheten till skillnad mot vad somofta sägs i den allmänna debatten, faktiskt i höggrad riktas mot enskilda rättssubjekt, blir följdenatt dessa drabbas mycket hårt. Jag skulle vilja frågajustitieministern om det finns några planer attförändra reglerna för statens förmånsrätt.En rättsordning måste upplevas som rättvis. Synenpå vad som skall anses vara ett felaktigt handlandebör delas av lagstiftarna och medborgarna. Detpåverkar ju rättsmedvetandet och därmed även dehandlingar som inte regleras av lagar. Om praktiskmöjlighet till utredning hur vida brott begåtts ellertill utdömande av påföljd saknas, skadasförtroendet för rättsordningen. Det är därförutomordentligt viktigt att vi får ett seriöstbeivrande av den växande och alltmerbrutaliserande ekonomiska brottsligheten.I regeringsförklaringen sägs: ''Ett dynamisktsamhälle ställs inför nya etiska frågor. Inte minst desenaste årens ekonomiska utveckling visarmoralens betydelse för samhällsklimatet. Därmoralen sviktar, urgröps också tilltron tillsamhällets spelregler och institutioner.'' Låt detsynsättet gälla även den straffrättsliga regleringenav ekonomisk brottslighet! Lagstiftaren måstespegla ett etiskt tänkande, där respekten förmedmänniskan och för hennes rättigheter ochegendom betonas. Myndigheterna måste betraktakampen mot den ekonomiska brottsligheten somett högprioriterat område, för då påverkasmänniskors rättsmedvetande och därmedansvarskänslan.Det är min förhoppning att justitieministern ochhela regeringen med kraft driver kampen mot denekonomiska brottsligheten. Var inte alltförförsiktig!Justitieministern tar i sitt svar upp att hon hartillsatt en utredning för att titta på kunskaperna hoskonkursförvaltarna. Vad sägs om att utnyttjaprocessadvokaters kompetens, underriksåklagarens insyn?Anf. 24 ():Herr talman! Det är ingen tvekan om attsituationen i fråga om ekobrottsutredningar ärytterst besvärande, inte minst i Stockholmstrakten.Den nuvarande tillgången till utredningspersonal ärlångt ifrån tillräcklig, och det är nödvändigt medsärskilda åtgärder för Stockholmsområdet.Det är nödvändigt dels för att komma till rätta medärendebalansen, som vid ekoroteln uppgår till över1 200 ärenden -- och det antalet accelererar -- delsdärför att det krävs särskilda åtgärder för att på siktorganisera arbetet så att polisen på ett rimligt sättkan fullgöra sina uppgifter.I mitten av 80-talet sysslade sammanlagt 75personer på skatteroteln och ekoroteln medekonomisk brottslighet. har chefen förekoroteln till sitt förfogande 44 utredare, som skallta hand om ekonomiskabrottslighet, vilket självfallet är en omöjlighet.För att ytterligare belysa situationen i Stockholmkan jag nämna att antalet konkurser första halvåret1992 var ca 3 200. Inte nog med att läget är ytterstallvarligt, det förvärras dessutom. Enligt enutredning från BRÅ befarar man att det döljer sigekonomisk brottslighet bakom en mycket mycketstor andel av konkurserna. Åklagare drarslutsatsen att vissa kriminella beteenden inte skulleha blivit så vanliga om inte de rättsvårdandemyndigheterna fungerat så dåligt.Kostnaderna för samhället har blivit betydande,och de kan röra sig om miljardbelopp bara inomStockholmsområdet. Det går t.ex. inte att avarbetabalansen utan resurstillskott.Ekobrotten kostar skattebetalarna miljarderkronor . Därför tycker jag att det är märkligtatt regeringen visar så svaga signaler i frågan. Jaghar svårt att förstå varför regeringen tycker sigbehöva vara återhållsam med att peka ut denekonomiska brottsligheten som prioriterad. Är detinte viktigt vilka signaler som regeringen ger?Taxibranschen är en bransch som efteravregleringen har blivit kriminell i stora stycken.Skattesmitare inom taxi beräknas undanhållastaten mångmiljardbelopp. Det är ett allvarligtproblem, eftersom det betyder att seriösa åkare,som gör rätt för sig mot samhället, inte kankonkurrera på likartade villkor med den som intebehöver betala sina skatter.Ändå säger justieministern i sitt svar: ''Vårt främstabidrag till kampen mot ekonomiska brott ärmåhända att se till att ekonomin stabiliseras,'' -- ochdet är en bra målsättning, även om vi kan ha litetolika synpunkter på detta -- och ''attskattetrycket hålls tillbaka'' -- vad är det för signal?Är det inte bättre att se till att de som skall betalaskatt också gör det?Till de främsta bidragen i kampen räknarjustitieministern vidare ''att traditionella värdensom etik och moral återupprättas inom helaaffärslivet'', och det håller jag med om. Det är enförutsättning, men därför är det så oerhört viktigtatt visa tydliga signaler och ta tag i den ekonomiskabrottsligheten.Med det, herr talman, vill jag också instämma i deförslag som har lämnat.Anf. 25 Justitieminister ():Herr talman! En sak är vi samtliga överens om,nämligen oron för utvecklingen av den ekonomiskabrottsligheten. Sedan är det säkert inte skillnad iuppfattning, men skillnad i sätt att resonera.Det som tog fram i sitt anförandeär viktigt. Han pekar på de samhällsekonomiskaeffekterna, men poängterar att detta inteprimärt får styra vårt arbete för att bekämpanormlöshet i samhället. Även sådan brottslighetdär frånvaron av den inte har någonsamhällsekonomisk effekt måste motarbetas. Närdet gäller målet att få ner brottsligheten, är detprimära för mig att vi måste göra detta, eftersomvarje brott har ett brottsoffer. Vi skall ha så fåbrottsoffer som möjligt i Sverige.I övrigt var det många ord i inläggen. De bygger påen osanning, vilket som jag tog upp i mittinledningsanförande och som jag har bemöttmånga gånger, men det är naturligtvis intressant atthänga fast vid denna osanning. Det är mycketmöjligt att jag på något sätt gav fel signal, som HansGöran sade. Jag använde kanske fel toneller fel ord. Men man kan också fråga sig omSocialdemokraterna i så fall gav fel signal underhela 80-talet. Jag skall komma tillbaka till det.Jag tycker att Socialdemokraterna skall sluta medden förvrängning som de systematiskt har sysslatmed, nämligen att påstå att jag har sagt att jaglågprioriterar ekobrott. Det finns också med i interpellation. Jag har aldrig sagt det,och jag har aldrig avsett det. Iregeringsförklaringen har vi angivit, att alla brottskall beivras. Men har vi angivit att närprioriteringar måste göras, sätter vi våldsbrott ochnarkotikabrott främst. Alla brott skall beivras. Allabrott, inkl. ekobrott, är uttryck för normlöshet,alltså måste de angripas.Låt mig gå tillbaka till detta med signalerna.Socialdemokraterna angav i sinaprioriteringar att våldsbrott, narkotikabrott ochekonomisk brottslighet skulle prioriteras. Då kanman se efter vad de signalerna gav för effekt.Om vi tittar på utvecklingen av ekobrotten kan vise på förändringen av hur många som gick tillåklagare. gick av ärendena vidarefrån polisen till åklagare. Om vi går ,efter det att man högprioriterat eko-brottslighetunder , var det som gick vidare tillåklagare. kan någon invända att den härnedgången hänger samman med den kraftigaökningen av antalet anmälda ekobrott.