prot · GF0984 · 1992-03-25 00:00:00 — 113 ():Herr talman! Jag konstaterar att min gode vänmoderaten har blivit gisslan. Mendet hindrar väl ändå inte att vi skall kunna uppnåett visst samförstånd.Nic hänvisar till att man av folkrättsligaskäl inte skulle kunna ge handelskontorvissa särrättigheter i . Jag förstår interiktigt vad han kan mena med det. Jag villunderstryka att det inte är tal om att man skulleerkänna Republiken fullt ut. Det har ingenkrävt, och man kräver det inte heller frånRepubliken sida. Däremot är det denhittillsvarande svenska tillämpningen avWienkonventionen som kan ifrågasättas. Det ärju möjligt för fransmän, italienare och andra attge lättnader av olika slag, t.ex. skattefrihet ochmöjlighet att inköpa skattefri sprit tillhandelskontoret -- det kan vara nog såanvändbart -- eller andra lättnader, exempelvisnär det gäller visering. Det är många affärsmänoch turister som i ökande utsträckning kommerfrån och besöker . Om man nu kanunderlätta för dem bör man naturligtvis göra det.Jag skulle önska att man från UD:s sida gjorde enordentlig kartläggning över hur andra länderhanterar sina relationer till Republiken ochvilka lättnader de anser sig kunna ge. Det bordeväl inte vara främmande för att följasamma regler som man följer i andra länder, inteminst i andra europeiska länder.Anf. 114 ():Herr talman! Jag instämmer i detta anförande.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 21 §. )18 § Kompensation till ensamföräldrar medanledning av slopad skattereduktionFöredrogssocialutskottets betänkande1991/92:SoU14 Kompensation till ensamföräldrarmed anledning av slopad skattereduktion(prop.1991/92:81).Tredje vice talmannen konstaterade att ingentalare var anmäld. (Beslut fattades efter 21 §. )19 § Ändringar i 19 §kommunalskattelagenFöredrogsskatteutskottets betänkande1991/92:SkU23 Ändringar i 19 §kommunalskattelagen (prop. 1991/92:100 delvis).Tredje vice talmannen konstaterade att ingentalare var anmäld. (Beslut fattades efter 21 §. )20 § Köp av persontrafikFöredrogstrafikutskottets betänkande1991/92:TU12 Köp av persontrafik (prop.1991/92:100 delvis).Anf. 115 ():Herr talman! Under en följd av år har det underanslaget Köp av interregional persontrafik påjärnväg skett en åtstramning. har anslaget minskat, och skärs detned ytterligare. Jag hade befarat en ännu störreneddragning, men beloppet hamnade på 549milj. Det finns ett program som SJ har attfölja. SJ skall försöka spara pengar genom bl.a.en viss oregelbundenhet i trafiken. Vissa tågparskall ställas in, och tågen skall passera en delstationer utan att stanna. Detta innebär enminskad kvalitet och ett minskat förtroende förSJ, eftersom man kan upptäcka att vissa tåg integår som man enligt tidtabellen haft anledning atttro. Dessutom har några bansträckor upphört atttrafikeras med persontrafik, vilket också framgårav en del andra motioner.Samordningen med andra operatörer påtransportområdet -- länstrafiken, bussar osv. --har också sina brister. Det hänger ihop med detsparmål som SJ har ålagts. Vi i vårt parti anser attdet finns möjlighet att öka anslaget medytterligare 100 milj. kr.Jag vill alltså yrka bifall till min meningsyttringnär det gäller anslaget Köp av interregionalpersontrafik på järnväg.Anf. 116 ():Herr talman! har i enmeningsyttring fogad till trafikutskottetsbetänkande nr 12 förklarat att han vill att anslagetskall ökas med 100 milj. kr. Som företrädare förutskottet avstyrker jag hans förslag.Det finns emellertid en sak i som man kan se mer positivt på,nämligen den mening som lyder: ''Det börankomma på regeringen att ge den statligaupphandlingskommittén nya riktlinjer så attytterligare tågtrafik kan upphandlas i nära samrådmed lokala och regionala intressenter.'' Detta ärtankegångar som vi för övrigt i utskottet ärpositivt inställda till.Herr talman! Jag yrkar bifall till hemställan itrafikutskottets betänkande nr 12 i dess helhet.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 21 §. )21 § Uppsägning av nr 96angående avgiftskrävandearbetsförmedlingsbyråerFöredrogsarbetsmarknadsutskottets betänkande1991/92:AU10 Uppsägning av nr96 angående avgiftskrävandearbetsförmedlingsbyråer (prop. 1991/92:89).Anf. 117 ():Herr talman! skall nu ta ställning till enuppsägning av nr 96 angåendeavgiftskrävande arbetsförmedlingsbyråer.Man kan säga att det inte är någon helt vanligföreteelse, att ett land säger upp konventionersom man har ställt sig bakom. Av de drygt 5 500ratifikationer som stater har gjort av olika är det endast 59som har sagts upp. I flertalet fall rör det sig omdiktaturregimer eller högerregeringar, som utanspeciella skäl velat göra sig av med besvärligainternationella åtaganden.Det normala förfarandet är att verka för enändring, om en medlemsstat av något skäl finneren konvention svår att tillämpa. har intevare sig nu eller tidigare begärt hos att denaktuella konventionen skall tas upp förrevidering. Än mindre har verkat för attfå stöd för en sådan begäran. Man kan inte få enändring till stånd om man inte begär det.En uppsägning från sida avkonventionen kommer att väcka storinternationell uppmärksamhet. anses avmånga som ett föregångsland i ILO-sammanhang. Det finns också risk för att Sverigehärigenom legitimerar andra länder att utangodtagbar anledning säga upp konventioner somman av olika skäl tycker är obekväma. Det finnsdessutom en uppenbar risk för att fårsvårare att göra sin stämma hörd i ILO-sammanhang.Herr talman! Man kan fundera över varförregeringen lägger fram detta förslag om att sägaupp konventionen. Jag har verkligen försökt attläsa både propositionen och utskottsmajoritetensskrivning i betänkandet, men jag kan inte påståatt jag har kommit till någon klarhet.Man säger att nuvarande system inte fungerar.Vidare sägs det att arbetsförmedlingsmonopolethar spelat ut sin roll samt att ingenting talar föratt arbetsförmedling drivs bäst och mest rationelltenbart i form av ett offentligt monopol. Samtidigtframgår det också att regeringen, vilket ävenutskottsmajoriteten ställer sig bakom, anser attdet är viktigt att har en heltäckandeoffentlig förmedling.Enligt mitt förmenande talar man mot sig själv,och det vore ju tacksamt om kundeförklara för denna kammare vad man egentligenmenar.Finns det något behov av privata förmedlingar?Såvitt jag känner till har man inte analyserat denfrågan, ej heller har man några uppfattningar omvilka konsekvenserna blir för den aktivaarbetsmarknadspolitiken. Kan geoss svaret? Finns det behov av privataförmedlingar?Hur många förmedlingar tror att viskall få? Kommer vi att få en bättre fungerandeförmedling för våra handikappade, eller för våratusentals arbetslösa ungdomar? Eller kan det varaså, att vi får se nya livskraftiga förmedlingar växaupp i ?Om det nu finns behov av komplement till dagensarbetsförmedling, ja, då finns också denmöjligheten med den lagändring som ägde rumvid /92. Om parterna inom ettavtalsområde är överens om behovet av en privatförmedling, skall AMS bevilja tillstånd till ensådan verksamhet. Vad lagen förbjuder, utom ivissa angivna fall, är privat vinstsyftandeförmedling.Det hade väl ändå varit bra om man hadeavvaktat och fått erfarenhet av hurarbetsförmedlingarna och arbetsmarknadenfungerar med den nya lagstiftningen, som barahar gällt några månader. , varför såbråttom?Nu verkar det som att den borgerliga regeringenhar ett nytt sätt att arbeta. Först bestämmerregeringen vad man skall göra, och sedan skallman se efter hur det skall gå till. Det är ettarbetssätt som helt accepterats av den borgerligamajoriteten i denna kammare.Jag vill påstå att vi i postfacken har fått ettbevis på att det är på det här sättet. Vi harnämligen fått ett pressmeddelande frånarbetsmarknadsdepartementet, som talar om attlandshövding har utsetts till attleda utredningen om avreglering av monopolet påarbetsförmedlingarna, detta innan har fattat beslut därom.Herr talman! Denna dag i kammaren inleddesmed en debatt om privatisering och den avslutasmed samma tema. Efter att ha gått igenompropositionen och utskottsmajoritetensbetänkandetext, kan jag inte finna att det finnsnågra sakliga skäl till förslaget. Detta är återigenen ny form av privatisering av ideologiska skäl.Jag yrkar bifall till den socialdemokratiskareservation som är fogad till utskottetsbetänkande.Anf. 118 ():Herr talman! Låt mig börja med att hålla medMonica och säga att det är litet konstigtatt vi redan i postfacken har fått uppgift om vemsom skall bedriva den här utredningen innanbeslut har fattats. Det är en litet konstig situation.Jag har inte varit med om att det har blivit på dethär sättet under de år som jag har varit med här.Men, som man brukar säga: Nya kvastar soparbäst.Jag tänker ställa en del frågor till detta betänkande. Jag börjar med attcitera ur betänkandet under rubriken : ''Utskottet vill understryka att enväl utbyggd offentlig förmedling blir än viktigaremed ökande arbetslöshet. Det finns dockingenting som talar för att arbetsförmedlingbedrivs bäst och mest rationellt enbart i form avett offentligt monopol -- något som deinternationella erfarenheterna också tyder på.Privata eller andra fristående förmedlingar börsåsom framhålls i propositionen kunna innebäragoda alternativ i många fall genom att servicen tillbåde arbetssökande och arbetsgivare skullekunna förbättras. ''Att säga ''skulle kunna förbättras'' betyder enliten osäkerhet, tycker jag. Man kan inte i dennaproposition och i utlåtandet peka på varnågonstans som det har blivit bättre -- alltingtyder på motsatsen. I de fall därarbetsförmedlingar har privatiserats, har detinneburit att folk får betala för att försöka få ettarbete.Varför skall man nu riva upp en väl fungerandearbetsförmedling, när man inte kan peka på någrakonkreta bevis på att det skulle innebära någonförbättring? Det kan väl inte vara på det sättet attinternationellt arbete är bra endast så länge detinte strider mot den borgerliga ideologin ellergynnar den vanliga arbetaren. Jag anser att alltsom är skrivet i betänkandet och agerandet iövrigt pekar åt detta håll.Internationellt fackligt samarbete skall slåssönder och samman. Jag ser det som ett uttryckför en rent ideologisk fråga. Man skall bevisa attden offentliga verksamheten skall bort, och manskall oavsett verksamhetens art eller dess uttryckprivatisera.Hur skall det gå omarbetsförmedlingen skall ta arbetsgivaransvar förde unga som skall ut på arbetsplatspraktik? Manpåstår i det utskottsbetänkande som behandlarden typen av frågor att arbetsgivarna skall hahuvudansvaret. Vem blir då arbetsgivare? Blir detden offentliga sektorn, som vi skall slå sönder,eller blir det den nya privata sektorn? Kanhändablir någon så lyckligt lottad att han får tvåarbetsgivare. Det förhållandet skulle också varahelt unikt.Dessa frågor måste ställas i relation till varandra,när man säger att det skall vara på det här sättet.De kontakter som vi har haft med GöteBernhardsson i arbetsmarknadsutskottet tyder påatt det inte går att införa ettarbetsgivaransvar som personalstyrkanminskas och arbetslösheten ökar.Situationen blir än värre om förslaget går igenommed tanke på de prognoser som AMS ställer , nämligen att arbetslösheten kommer att ökaytterligare. Det är en utveckling som i stället bliren avveckling. De arbetslösa skall betala för att fåett arbete. Det kan väl aldrig bli på samma sättsom i , nämligen att de arbetslösamåste muta vissa tjänstemän för att framledes fåett fungerande arbete.Betänkandet är dåligt underbyggt. Det finnsingen som helst anledning att göra denna typav konstruktion. Arbetsförmedlingen är, för demsom går utan arbete och som har en god kontaktmed arbetsförmedlingen, en plats där man fårtilltro till varandra och där man får ventilera sinaproblem. Denna möjlighet skall slåssönder, och det beklagar jag verkligen.I och med detta, herr talman, yrkar jag bifall tillvår meningsyttring, som stämmer överens medden socialdemokratiska reservationen.Anf. 119 ():Herr talman! I detta betänkande föreslårarbetsmarknadsutskottet att vi skall bifallapropositionen som innebär att säger upp1949 års nr 96 angåendeavgiftskrävande arbetsförmedlingsbyråer.Eftersom det inte har sagt tidigare, kan det välsägas nu att Internationella arbetsorganisationenILO , för nära , antog enkonvention om avgiftskrävandearbetsförmedlingsbyråer. I ratificeradeskonventionen , och antogsarbetsförmedlingslagen, som trädde i kraft år1936.ILO-konventionen har en lång historia, vilketnaturligtvis inte enbart får vara skälet till att vi villha förändringar till stånd, men viss spelartidsaxeln ändå en roll.Konventionsbestämmelserna syftar till attinskränka och reglera arbetsförmedling.Konventionen reviderades genomkonvention nr 96, vilken vi nu står i färd med attta ställning till, och ratificerade den åretdärpå.Främst två skäl låg bakom den reform somgenomfördes . Det ena skälet varmissförhållanden som rådde inom området förden yrkesmässigt bedrivna förmedlingen -- deövervakande myndigheterna hade haft svårt attkomma till rätta med dessa problem. Det andraskälet var att staten hade kommit att utöva enalltmer omfattande, reglerande ochunderstödjande social verksamhet. Behov hadeuppstått av en vidgad och mer ingåendekännedom om det aktuella lägetpå arbetsmarknaden.Dessa skäl för ett förbud mot förvärvssyftandearbetsförmedling föreligger enligt utskottet intelängre. Starka fackliga organisationer samtarbetsrättslig och social skyddslagstiftninginnebär garantier mot de missförhållanden som år1935 motiverade förbudet.I dag finns det en väl utbyggd offentligarbetsförmedling, och utskottet betonar att, idagens läge med stigande arbetslöshet, en välutbyggd och fungerande arbetsförmedling ärviktigare . Det är statens uppgift attsvara för en effektiv och offentligarbetsförmedling. Det är därför angeläget att änen gång understryka att en god och kostnadsfriservice skall tillhandahållas hela landet. Dettakan betraktas som ett delsvar till både Karl-ErikPersson och . Jag återkommersenare till ytterligare ett par punkter.Det finns inget som säger att arbetsförmedlingbedrivs bäst och mest rationellt enbart genomoffentligt monopol. Privata och andra friståendeförmedlingar bör kunna innebära goda alternativi många fall, genom att servicen till bådearbetssökande och arbetsgivare borde kunnaförbättras.På så sätt kan också de offentligaarbetsförmedlingarna stimuleras i sitt arbete. Vifår en ökad mångfald och den enskilde får enstörre valfrihet. Detta kan väl knappast varahinder för vare sig socialister ellervänsterpartister.Det kan i detta sammanhang finnas anledning atterinra om att förslaget om att hävaarbetsförmedlingsmonopolet stöds av personermed hög kompetens också utanför dennakammare. Om och Karl-ErikPersson talar med arbetsmarknadsstyrelsenshögste ansvarige, nämligen generaldirektörensjälv, skall de finna att han har uttalatatt arbetsförmedlingsmonopolet mycket välskulle kunna avskaffas.Nu svartmålar socialdemokrater ochvänsterpartister. Och säger atthon inte har kunnat få någon klarhet. Honfrågade retoriskt om det finns behov avkompletterande arbetsförmedlingar. Svaret ärenligt utskottets mening ja. Hon frågade vidarehur många sådana det finns behov av. Det får väldelvis ge sig. Men vi vet ju attarbetsförmedlingarna i dagens situation har uppöver öronen mycket att göra.Monica säger att denna möjlighet finnsredan i dag. Ja, det gör den, men med en mycketsnäv aktionsradie. Och när detta skall beredas fårman inte glömma bort att det i direktiven myckettydligt framgår att det handlar om att detta skallsyfta till en bättre fungerande arbetsmarknad.Mot den skrivningen har jag för min del inget atterinra.Därför kan utskottet inte dela de farhågor somman i motioner från Socialdemokraterna ochVänsterpartiet har fört fram, bl.a. att Sverigesanseende skulle bli så skamfilat om konventionensades upp.Trots att en översyn av konventionen haraktualiserats av harILO:s styrelse valt att ta upp andra ämnen pådagordningen för årets arbetskonferens. Detbetyder att översynsarbetet med andra ord intehar särskilt hög prioritet.Sammanfattningsvis måste jag konstatera attsamhällsutvecklingen har medfört attkonventionens regler har kommit att framstå sommycket föråldrade.Herr talman! Med det anförda yrkar jag bifall tillutskottets hemställan och avslag påreservationen.Anf. 120 ():Herr talman! får gärna kalla migsocialist; det skäms jag inte för.Vi har i betänkandet fått en historiebeskrivning,som den som är intresserad kan ta del av. Och jagvill bara tillägga att det finns vissa saker som kanbli bättre med åren.Arbetsförmedlingen, som jag har kommit ikontakt med både som riksdagsledamot och innanjag kom till , har faktiskt utvecklatssedan 1935. Och jag tycker att den har utvecklatspå ett bra sätt och alltså inte stått stilla.Nu talar även om mångfalden förden arbetslöse. Såvitt jag förstår är den som ärarbetslös inte ute efter mångfald utan efter ettarbete. Jag kan inte se att mångfalden skulle göraatt den som söker ett arbete först skall gå till denprivata arbetsförmedlingen, där han inte får någotjobb, och sedan till den offentliga, där det inteheller finns något jobb.I dagens situation när det inte finns några arbetenskall man privatisera och skapa mångfald. Detkanske finns några som kan nappa på detta, vilketleder till en viss ökning av sysselsättningen. Menjag tror inte att det kommer att ge utslag iarbetslöshetssiffrorna att man privatiserar. Detfinns ingen som helst anledning till att försökaskapa en konstruerad mångfald, som dettakommer att bli.Någonstans måste ju pengar till detta tas. Nuhävdar att det inte skall vara densom söker arbete som skall betala detta, utan detskall vara helt gratis. Då är frågan: Vad har manåstadkommit? Det kanske blir en annan färg påarbetsförmedlingsskylten. Men innehållet skullebli exakt detsamma. Jag tycker att färgen påarbetsförmedlingsskylten skulle tilltala ElverJonsson, eftersom den är blå. Och vi kan väl intefå en privat arbetsförmedling med röd skylt.Anf. 121 ():Herr talman! säger att dettakomplement behövs nu när arbetslösheten ökar.Han talar också om en god och kostnadsfri servicei hela landet.Jag kanske inte gör riktigt samma tolkning somKarl-Erik . Jag tolkar nog detta som attdet är den offentliga delen av arbetsförmedlingen,som enligt utskottstexten skall finnas kvar, somskall vara kostnadsfri över hela landet och att detsedan kommer att finnas en gräddfil för dem somhar pengar att betala med och för dem somkanske redan är välutbildade och som har detrelativt gott ställt. Det kan ju i rimlighetens namnaldrig vara på det sättet att våra ungdomar ochdeltidsanställda kvinnor, de verkligt lågavlönade idetta land, skall börja betala för att få den servicesom det innebär att få ett jobb förmedlat.Sedan må jag i dessa arbetslöshetens tider säga,, att om jag skulle varaarbetsförmedlare skulle jag känna migganska sur på den borgerliga majoriteten. Närdenna majoritet säger att dagensarbetsförmedlingar inte fungerar, tycker jag attdet är ett hån mot de människor som gör ettfantastiskt jobb för att försöka få detta att såatt säga gå runt.Anf. 122 ():Herr talman! har tidigare, precissom , sagt att detta är en storideologisk fråga. Och jag börjar snart tro dem. Nusäger nämligen attarbetsförmedlarna måste se det som ett hån attdet nu talas om alternativ och mångfald. Mendetta är inte mer originellt än att vi strävar efterdetta på t.ex. sjukvårdens område, skolansområde och på flera andra av samhällsservicensområden. Jag kan inte förstå att någon kan hakänt sig förfördelad.Tvärtom har det på t.ex. sjukvårdens områdevisat sig att det har blivit ett komplement. Låtvara att det har varit ganska smala strimmor iverksamheten, men det har varit nyttigapilotprojekt som har gjort att också den offentligaverksamheten har stimulerats till enkvalitetshöjning och till ett bättre utbud för demsom den skall betjäna.Nu är litet bekymrad över attdetta skall bli en gräddfil, men jag tror inte det.Gräddfilen fanns nämligen så länge densocialdemokratiska regeringen hade stortinflytande och detta var helt och hållet förbjudet.Då fanns det en gräddfil som innebar att man varlångt inne i departementet med sin head hunter-verksamhet. Då var ett sådant omdömetillämpligt.I slutet av sin regeringsperiod gavsocialdemokraterna med sig genom att vara medom en förändring, men den var mycket snävthållen, och den kommer inte att tillgodose debehov som de arbetssökande har.Herr talman! Jag vill även ta upp något av det somKarl-Erik talade om. Han kanske gör enlogisk kullerbytta, när han säger att flerarbetsförmedlare inte ger några flerarbetstillfällen. Det kan naturligtvis vara riktigt,eftersom det inte skapar fler jobb. För detta krävsandra insatser på näringspolitikens ochsamhällsekonomins områden. Men samtidigtsäger han att arbetsförmedlarna har alldeles förmycket att göra. Detta går inte riktigt ihop.Visst har arbetsförmedlarna mycket att göra. Dehar t.o.m. för mycket att göra. Och skulledetta faktiskt innebära en viss avlastning.Uppdraget som utredaren har fått är attförmedlingen skall stärkas i alla sina goda delaroch skall förbättras. Att det sker undermångfaldens fana tror jag att även socialister påsikt kommer att inse är ganska bra.Anf. 123 ():Herr talman! Jag skall inte förlänga denna debattså mycket mer, eftersom vi förmodligen ändå intekommer någonstans.Elver gjorde emellertid ett erkännande,vilket jag tycker var bra, nämligen att detta är enideologisk fråga. Jag tycker att det är klädsamt attElver gör det. Och flera borgerligatalesmän borde tala om att många av förslagen ärrent ideologiska frågor. Man utarbetar förslagenutifrån sin ideologi och inte utifrån något annat.Den krassa verkligheten har egentligen ingenbetydelse. Det är ideologin som går före. Och detvar klädsamt av att säga detta.Även privata arbetsförmedlingar har inneburitkostnader för dem som varit arbetslösa. vet mycket väl att det har varit så.Jag frågade: Hur skall det gå förarbetsförmedlingen och för dem som skall haarbetsgivaransvaret för de arbetspraktiserandeungdomarna ? Det vore väldigtintressant att få ett besked på den punkten. Jagtror faktiskt att ansvaret blir tungt.Jag menar att arbetsförmedlingarna haroerhört mycket att göra och så kommer det attvara framöver också. Det beror på den ökandearbetslösheten. Lösningen är faktiskt inte attprivatisera vissa arbetsförmedlingar. Om ElverJonsson funderade över dessa saker och för enliten stund struntade i ideologin, skulle han förståatt det är som jag säger, dvs. att jag har rätt i dendelen.Anf. 124 ():Herr talman! Jag säger som har vi fått ett erkännande. Detta är alltsåen ideologisk fråga.Jag återkommer till talet om att det här är ett hånmot förmedlarna. I den text som hans borgerliga bröder och systrar har skrivitunder sägs det att dagens system inte fungerar.Det är just det som jag tycker är ett hån mot demsom försöker göra ett jättejobb , somförsöker förmedla så många arbeten som möjligtoch hjälpa alla människor som har behov avinsatser från arbetsförmedlingen.Jag tycker nog att vi skulle kunna kosta på oss attge det jobb som arbetsförmedlarna gör ett bättrebetyg. Vi får alltså inte bara säga att det intefungerar.För två år sedan besöktearbetsmarknadsutskottet just en förmedling sombestod av en privat och en offentlig del. Jag trorinte att någon av oss var speciellt imponerad avhur bekymmersamt det var på den härförmedlingen. Man sade klart och tydligt till ossatt det var de som hade det bättre ställt -- de somhade en bra utbildning och goda förutsättningar --som vände sig till den privata delen avförmedlingen. Men invandrare, lågutbildade ellerpersoner som kanske hade en del andrabekymmer fick den offentliga delen ta hand om.Jag hoppas verkligen att det inte är vad man hafti tankarna när man ville införa det här systemet.Sista raderna i utskottsbetänkandets skrivningtycker jag andas panik. Gör vi inte detta nu får vivänta till. Så fungerar regelverket när detgäller att säga upp konventioner.Detta är riktigt belysande för varför man läggerfram det aktuella förslaget.Anf. 125 ():Herr talman! Jag håller med om att det här är enideologisk fråga.