prot · GF09128 · 1992-06-10 00:00:00 — Om företagen går dåligt, måste deminska produktionen och avskeda folk.Med de förutsättningar som finns både i form avlåg inflation och låga inflationsförväntningar, ettnytt skattesystem och ett antal övriga förändringar,som jag inte behöver upprepa, menar jag nog attförutsättningarna för en fortsatt låglönekostnadsutveckling är goda.På ytterligare en punkt har ganskakloka synpunkter. Det handlar om den politik somni förde i regeringsställning. Det varjättebra det som genomfördes med skattereformen,sjukförsäkringen, energiöverenskommelsen, ecu-anknytningen och ansökan om medlemskap i är bara att ni har lämnat denna politiknu. föreslår ni det som ni körde med på 70- och80-talet, före detta omtänkande.Det fungerade inte då och kommer inte att fungeranu. Jag tycker nog att dagens socialdemokratiskaopposition har betydande mängder att lära avgårdagens socialdemokratiska regering.Slutligen vill jag svara på de tre frågor som ställdesangående konvergenskrav, räntor och arbetslöshet.Svaret är mycket enkelt: Vi kommer att uppnåresultat bra mycket snabbare med regeringenspolitik än med Socialdemokraternas.Anf. 62 () replik:Herr talman! Jag förstår att det smärtar AnneWibble och de samlade borgerliga partierna att visocialdemokrater företräds av två ledamöter, närregeringen med dess fem stödpartier i riksdagenbara får ha sex talare och finansministerns egetparti bara två talare inkl. finansministern.Vilken orättvisa mot regeringen att vi två styckenfår en halvtimmes anförandetid mot att ni har enoch ! Jag är skakad över att vi hartagit för oss på det sättet. Vi får väl se omtalmanskonferensen gör någonting åt det, så att nikan få fram er politik på ett bättre sätt vid nästatillfälle.Är det åtstramning eller ej? Det är en intressantdiskussion, för om man läser finansministerns egenfinansplan får man veta att det är både åstramningoch inte åtstramning. Vi har inte blivit klokare pådet när vi har läst det i finansutskottet. Men vi sereffekterna: arbetslösheten blir större, tillväxten blirmindre. Jag vet inte vad man skall kalla det.Vi socialdemokrater har lagt fram ett program föratt åstadkomma utbildning och arbete, så att vi kanpressa arbetslösheten från den höga nivå som denär på väg upp till ner mot . Det handlar om100 000 människor som skall ha arbete ochutbildning, inte passivt kontantstöd.Varför har ni inte kommit på detta tidigare? Jo, det är precis detta som ärarbetslinjen i svensk politik, som gör att vi ärinternationellt uppmärksammade. När AnneWibble kommer till får hon erfara att därär man intresserad av att veta hur det går med densvenska arbetslinjen. Det är precis detta som manöverallt vill ta del av, och då skall ni inteunderminera den politiken.Nu säger ni: Det skall vara uthållighet. Vi kan intege avkall på vår ekonomiska politik. Vad ni sägermed detta är bara en sak: Arbetslösheten har blivitett medel i er ekonomiska politik. Ni har gett uppden formulering som fanns iregeringsdeklarationen om att arbetslösheten inteskall vara ett sådant medel. När ni säger att det integår att göra som Socialdemokraterna föreslår, dåhar ni valt väg, då accepterar ni arbetslösheten somett medel.När det gäller finansmarknaden skulle jag viljaställa frågan till finansministern: det klokt attrealisera statliga fastigheter för 20 miljarder på denmarknaden? Vilka effekter får det på banker ochandra finansiella företag? Låt oss få ett besked påden punkten!Vi har inte lämnat den politik som vi har fört iregeringsställning. Den är grunden för våra förslag.Kom ihåg att den innebär att både inflationen ocharbetslösheten bekämpas. Vi satte i gång med attfrisläppa investeringsfonderna, fördubblaresurserna till arbetsmarknadspolitiken och dra igång infrastrukturinvesteringarna.Det är den linje vi fortsätter på, och vi kan se att detger resultat. Vi har uppnått resultat när det gällerprisbekämpningen, inflationen och stabiliseringen.Vi kan också visa att vårt alternativ ger ett mycketbättre utfall när det gäller att bekämpaarbetslösheten och en bättre tillväxt. Det är ett braalternativ, och ni borde utnyttja sommaren till atttänka om, tänka nytt och tänka framåt.Anf. 63 Finansminister ():Herr talman! På en punkt kan jag svaraAllan . Nej, det är klart att det inte hadevarit ett dugg listigt eller klokt att på ett bräde säljaut fastigheter för 20 miljarder -- om det ens fannsnågon som hade föreslagit det, vilket det inte är.Det är konstruktion. Socialdemokraternakonstruerar ett förslag och reagerar sedan mot detoch säger att det inte är så smart.Faktum är att regeringen tar betydande hänsyn tillverkligheten och anpassar både försäljning avfastigheter och försäljning av statliga företag till deförutsättningar som gäller. Jag kan ju bara nämnaatt t.ex. tillgången på riskkapital har blivitväsentligt bättre, eftersom balansen när det gälleraktiehandeln har gått medungefär i svensk favör. Det ären utveckling som därmed har förstärktriskkapitalmarknaden i och förbättratmöjligheterna för enskilda företag och som ärytterligare ett litet tecken på att utlandet ochdärmed utländska och svenska investerare börjar semed mer öppna och positiva ögon på denekonomiska utvecklingen i och därmedkommer att bidra till att det skapas flerarbetstillfällen här.Allan talar om arbetsmarknadspolitiken,som jag tycker är oerhört viktig. Jag har egentligenen enda fundering på detta område, en funderingsom verkligen gör mig djupt konfunderad. Hur kanSocialdemokraterna säga nej till de praktikplatsersom nu har fattat beslut om? Ni använderju en betydande energi och massor meddebattutrymme i tidningar, i kammaren och iutskottsdiskussioner till att argumentera emot dettaförslag, som kommer att ge uppemot 40 000 ungaflickor och pojkar möjlighet till yrkespraktik ochdärmed en starkare ställning på arbetsmarknaden.Jag tycker att det är ett jättebra förslag, och det ären fullständig gåta hur Socialdemokraterna kansäga nej till detta förslag. En möjlig anledning tillatt de säger nej är förstås att förslaget råkar ogillasav LO. Det visar sig då att det, i varje fall på denhär punkten, inte är och hans vännerutan LO som fattar besluten.Man kan naturligtvis dra många slutsatser av dendiskussion som har förts . Jag skulle, herrtalman, vilja dra några slutsatser.I valet mellan en ansvarsfull ekonomisk politik,som långsiktigt tryggar både jobb och välfärd, ochen socialdemokratisk politik, som låtsas lindraåtminstone för stunden men leder till högrearbetslöshet under resten av 90-talet, väljer jag --och det kommer jag att fortsätta att göra --ansvaret, långsiktigheten och jobben.I valet mellan en politik för tillväxt och bättrevälfärd och en socialdemokratisk politik, somskapar stagnation och ytterligare prisökningar,väljer jag tillväxt och välfärd.I valet mellan en politik som bygger på kunskap hosenskilda människor och seriös analys och ensocialdemokratisk politik, som bygger på lättköptoch ytlig demagogi, väljer jag icke oväntatkunskapen och analysen.I valet mellan en politik för förnyelse ochförändring med syfte att ge våra barn en bättreframtid och en socialdemokratisk politik, somupprepar gamla misstag, kör 80-talet i repris ochskyfflar över problemen på framtida generationer,väljer jag framtid och förnyelse.Jag beklagar att Socialdemokraterna inte gör devalen.Anf. 64 () replik:Herr talman! Det är intressant att höra hurfinansministern nu försöker täcka över detställningstagande som låg i propositionen i höstasoch som ställde sig bakom, dvs. att manskulle realisera statliga fastigheter för 20 miljarder.Bara förekomsten av detta ställningstagande liggersom en kvarnsten på marknaden. Det bästa nikunde göra är att dra tillbaka ert ställningstagandeoch därmed ge en signal om att ni inte har planer påatt på det här sättet skapa ytterligare stora förlusterpå det här området.Investeringsflödena mellan och omvärldenvände . Det är lätt att se istatistiken. Detta är alltså inte något som harinträffat , under det här året, utan vändningenskedde redan förra året.Vi är minst lika angelägna som ni i regeringen omatt ungdomar skall ha arbete. En stor och viktiginsats var att vi efter den borgerligaperioden bröt ner ungdomsarbetslösheten och sågtill att ungdomar fick jobb. Vi tycker att ungdomarskall ha riktiga arbeten med rättigheter och att deskall ha en lön att leva på. Ni avbryter nu den förstajuli alla arbetsmarknadsåtgärder, och det kommeratt leda till stora problem. När kommer ni att hadessa jobb i gång? Hur går det -- finns det enordinarie arbetsmarknad efter det att ni har satt indet här programmet? Hur kan vanliga ungdomar fåett vanligt jobb när ni skapar den här typen avformer?Vi har invändningar mot detta därför att vi tror attdet har en rad negativa effekter, inte därför att viinte skulle vilja att ungdomar har jobb. Vi har lagtfram förslag som är bättre, och vi hade också iutskottet en diskussion mellan våra partier, när nitill slut inte gav chansen till en uppgörelse somkunde ha lett till att vi hade fått bättre program ochbättre insatser för ungdomar än de som kommertill stånd.Jag förutser att vi kommer att få anledning attåterkomma till en diskussion omungdomsinsatserna, och jag tror att ni också på denpunkten får lov att börja tänka om, tänka nytt ochtänka framåt.Anf. 65 Finansminister ():Herr talman! Jag skall inte ta kammarens tid ianspråk. Jag vill bara säga det som jag tidigareglömde, trots att jag har skrivit det på en stor lapp,nämligen att jag vill tillönska ochövriga ledamöter i kammaren en glad sommar.Anf. 66 ():Herr talman! Årets kompletteringspropositioninnehåller, som har framgått av den tidigaredebatten, också ett antal förslag på skatteområdet,ett skattepaket om man så vill. Men paketet ärfaktiskt inte någon vacker skapelse. För att uppnåett mycket bestämt och i och för sig ganskavällovligt syfte, nämligen att sänkaenergibeskattningen för industrin, tvingas mangenomföra en hel kedjereaktion avskattejusteringar.Det är dock inte skattejusteringarna i sig som är detviktiga för regeringen. Det handlar i stället om attsy ihop en kompromiss som till nöds kan accepterasav alla partierna i regeringen -- man skulle kunnakalla det ett offer på fyrpartiregerandets altare.Vi vet att inte tycker om deföreslagna sänkningarna av energiskatterna förindustrin. Det framgick med all önskvärd tydlighetav kommentar till den s.k.Hjalmarssonska utredningen, som i alltväsentligt accepteras av regeringen. gick ju faktiskt t.o.m. så långt att hansade sig vilja avgå om utredningsförslaget blevverklighet. Det är ett hot som han inte harverkställt, i varje fall inte ännu.Olof dåliga miljösamvete tystades medatt 500 milj.kr. skulle avsättas för satsningar påbl.a. Det är för övrigt pengar somregeringen ännu inte har tagit fram. Det voreintressant att veta -- finansministern kan möjligensvara på det -- när dessa pengar kommer att anslåsoch hur de då skall finansieras. Inte skall de väl ökadet redan redordhöga budgetunderskottet medytterligare ?Nästa steg i kedjereaktionen var att finansieraskattesänkningen för industrin med höjdaenergiskatter för hushållen. Men då uppstod fråganhur hushållen skulle kompenseras för dennaskattehöjning på ca , och så växteförslaget om en kraftig momssänkning fram. Inomparentes kan jag säga att det hör till saken, att baranågra veckor innan kompletteringspropositionenlades fram hade framträdande medlemmar iregeringen hävdat, att det minsann inte fanns någotutrymme för momssänkningar. Någon sträckte sigså långt som att antyda att det skulle kunna bli ensänkning med 0,7 %.Att sänka momsen visade sig dock varaen dyr historia; närmare bestämt skulle det kosta 11miljarder kronor. Därmed infann sig också deneviga och lika efterhängsna frågan: Varmed skola vibetala? Och så slog man som nästa led ikedjereaktionen till mot det s.k. schablonavdragetfrån intäkt av tjänst. Det avdraget föreslås nuavskaffas -- trots att förmodligenhade invändningar, eftersom förslaget kommer attfördyra arbetspendlingen, trots att Folkpartietförhoppningsvis hade invändningar mot attytterligare urholka skattereformen och krångla tillskattesystemet, och trots att det strider motModeraternas mycket starkt uttalade vilja att sänkaskatten på arbete.Av bara farten passade man på att avskaffafastighetsskatten på s.k. lokalhyreshus också. Ochändå hade bara någon månadtidigare avfärdat alla tankar på att sänka elleravskaffa fastighetsskatten. Han kunde tvärtomtänka sig att höja den.Vad blir då resultatet av dettaskattesammelsurium? Ja, det blir sannerligen etthögt pris som den borgerliga regeringen måstebetala för att stärka industrins konkurrenskraftgenom energiskattesänkningar.För det första kommer statsfinanserna attförsämras med i runda svängar --en fullständigt huvudlös åtgärd, med tanke på attbudgetunderskottet nu brakar i höjden medrekordfart.För det andra kommer skattesystemet att blikrångligare genom att energiskatternadifferentieras och genom att schablonavdragetavskaffas. I det senare fallet kan det faktiskt gå såilla, att den förenklade självdeklarationenäventyras.För det tredje kommer miljön att bli sämre,eftersom industrins benägenhet att minska sinamiljöstörande utsläpp kraftigt kommer att minska.För det fjärde kommer det att bli negativafördelningspolitiska effekter. Detta har ArneKjörnsberg i sitt anförande tidigare visat.Herr talman! har haft tillfälle attgranska och yttra sig över denna egendomligaskapelse -- jag skulle nästan frestas att sägamissfoster -- till proposition. Det har vi gjort medstor grundlighet, trots att tiden har varit knapp. Påsocialdemokratiskt initiativ har vi under en hel daggenomfört en offentlig utskottsutfrågning avnärmast berörda institutioner och organisationer.Vi har mottagit ett stort antal s.k. uppvaktningar.Vi har haft tillfälle att fråga ut såväl oberoendeexperter som experter från finans- ochutrikesdepartementen. Jag vågar nog påstå att vihar fått en ganska god bild av skatteförslagen.Det är förvisso inte någon vacker bild. Vi harkunnat konstatera att kompletteringspropositionenpå skatteområdet lider av ett stort antal fel ochbrister. Det erkänner också -- visserligen under storvånda -- den borgerliga majoriteten i utskottet.Man tvingas erkänna att den miljövänliganaturgasen missgynnas av förslaget. Man tvingaserkänna att förslaget blir fullständigt förödande förkraftvärmeverken, att växthusnäringenmissgynnas, att de företag som användermetallurgiskt kol kan få kostnadsökningar , att det föreslagna systemetför återbetalning eller kompensation av energiskattoch koldioxidskatt inte går att använda. Och mantvingas erkänna att avskaffandet avschablonavdraget äventyrar den förenkladesjälvdeklarationen.Den borgerliga majoriteten underkänner alltså påpunkt efter punkt sin egen regerings i all hasthoprafsade förslag.Under extremt stor tidspress tvingas man därför ielfte timmen genomföra omfattande ochkostsamma förändringar på alla dessa punkter. Jagskulle därför vilja vända mig till författaren avskatteavsnittet, , som finns ikammaren, och fråga om han verkligen är nöjd medsin produkt. Tycker han inte att det är en smulagenant att bli tillrättavisad på så många viktigapunkter av sitt eget utskott?Tyvärr måste jag också konstatera att detta hafs ochslarv inte är en engångsföreteelse. Det är faktisktsnarare regel än undantag att skatteutskottet måstegå in och korrigera skattepropositioner. I intemindre än tre fall har vi dessutom tvingats korrigerai efterhand med hjälp av s.k. utskottsinitiativ. Detär faktiskt på sin plats med en kommentar frånregeringen på den punkten.Herr talman! Vi socialdemokrater tycker också attindustrins konkurrenskraft måste förbättras genomsänkta energiskatter. Vi tycker emellertid att det ärfel att smeta ut skattesänkningarna på all industri.Sådana sänkningar skall enligt vårt förmenandeendast komma sådan industri till del som har högaenergikostnader och därmed också högaenergiskatter. Denna energiintensiva industribehöver verkligen skattesänkningar för att klara sigi den internationella konkurrensen. Den mindreenergiintensiva industrin behöver inte sådanaskattesänkningar.Vi föreslår därför från socialdemokratiskt håll attdagens dispenser för den tunga industrin ersättsmed ett generellt skattetak för industrinsenergiskatter. Normal energiskatt ochkoldioxidskatt skall tas ut av industrin, med denbegränsningen att inget företag betalar merenergiskatt än av försäljningsvärdet.Skattetaket görs generellt för alltillverkningsindustri och för växthusnäringen ochskall tillämpas rutinmässigt som en del av dennormala företagsbeskattningen. Därigenomkommer förslaget inte i konflikt med några av vårainternationella åtaganden.Samtidigt är nivån på skattetaket sådan, att detbara kommer att beröra några hundra av de mestenergitunga industrierna. Det stora flertalet företagfår betala normala energiskatter och behåller detekonomiska intresset att utnyttja miljövänligabränslen. Vi behöver t.ex. inte -- till skillnad frånregeringens förslag -- slå ut naturgasen och återgåtill försurande kol- och oljeeldning i ochHalland.För det fåtal företag som bryter igenom skattetaketföreslår vi ett krav på andra insatser, bl.a.obligatorisk energirevision, för att stimulera tillytterligare effektiviseringar även i denna tungaindustri.Vi socialdemokrater avvisar också avstatsfinansiella skäl förslaget om sänkning avmomsen. Vi avvisar slopandet avschablonavdraget, och vi säger nej till avskaffandetav fastighetsskatten på lokaler.Fördelarna med vårt förslag är många:För det första: Vi slår vakt om ett enkelt ochenhetligt skattesystem -- till skillnad frånregeringen.För det andra: Vårt förslag blir billigt. Det kostarstatskassan ca , vilket skalljämföras med regeringsförslaget på ca 3,4 miljarderkronor.För det tredje: Miljön gynnas av vårt förslag. Vislår vakt om naturgasens och biobränslenas relativafördelar och ser till att det fortfarande finns ettincitament för industrin att hålla sig till renabränslen.För det fjärde: Med vårt förslag behövs det inte --till skillnad från regeringens -- någraimprovisationer i elfte timmen.För det femte och sista: Vårt förslag blir frånfördelningssynpunkt gynnsammare för folk medlägre inkomster.Jag vill därför, herr talman, avslutningsvisinstämma med de socialdemokrater som tidigarehar yrkat bifall till ett antal reservationer ibetänkandet.(forts. 7 §)Anf. 67 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Jag ber att få meddela att kammarens sammanträdei dag pågår utan avbrott för middagspaus.AjourneringKammaren beslöt på förslag av förste vicetalmannen att ajournera förhandlingarna till , då partiledardebatten skulle börja.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 13.30.6 § PartiledardebattAnf. 68 ():Herr talman! var en majoritet avsvenska folket för ett svenskt EG-medlemskap. Nublir allt fler tveksamma eller negativa.Vad är det som har hänt, sedan jag somstatsminister lämnade in vår ansökan ommedlemskap ?Den stora politiska händelsen i vårt land är att vihar fått en borgerlig, starkt moderatdomineradregering. Och denna regering har konsekventanvänt och missbrukat kravet på EG-anpassing föratt legitimera sin egen högerpolitik.Varje invändning mot den ekonomiska politiken,mot orättvisa skattesänkningar, mot dogmatiskaprivatiseringar och mot nedskärningar avvälfärden, avfärdas från moderat håll med ''EGkräver det''.Regeringen har försökt att sätta EG-stämpel på sinegen nyliberala politik. Fortsätter statsministerCarl Bildt på den här vägen -- som han dessutomkallar den enda finns det inte enchans att samla en majoritet av svenska folketbakom ett svenskt EG-medlemskap. Tänker CarlBildt fortsätta att vara nej-sidans största politiskatillgång?Både i och i kräverborgerligheten att de socialdemokratiskapartiledarna nu måste leverera sina väljare till ja-sidan. Men vi lever faktiskt inte på någon statligkolchos. Och det handlar inte om att levereratomater.Det här handlar verkligen om marknaden, om denpolitiska och demokratiska marknaden. Vi stårinför en folkomröstning där varje medborgare harsin röst. Dessa självständiga medborgare måste bliövertygade. De kan inte kommenderas till en vissståndpunkt, lyckligtvis inte.Vad är det då som behövs, för att människor skallbli övertygade om att skall gå med i EG?Det behövs en strategi för rätten till arbete, socialrättvisa, jämställdhet och en bra miljö. Det behövsmotkrafter till den nationalism som tycks gå somen underström genom . Därför måste viännu starkare betona att EG är ett fredsprojekt ochatt ett närmare samarbete mellan länderna iEuropa är en förutsättning för en fredlig och tryggutveckling.Det är av dessa skäl som jag har engagerat mig förett svenskt medlemskap, och det är utifrån dettasom jag kommer att försöka övertyga andra om attinta samma ståndpunkt. Men det kommer att skegenom förnuftigt samtal -- inte med kommandoord.Herr talman! har det gått sedanden borgerliga regeringen tillträdde. Det är numöjligt att börja bedöma de praktiska resultaten.Den ''enda'' vägens politik -- den som skulle sättafart på tillväxten och få ned arbetslösheten -- harlett till att regeringen, i sina egna prognoser, tvingaskonstatera att kommer att ligga sisti tillväxt bland industriländerna. Budgetunderskottet rusar i vägupp . Välfärden börjarrämna i kommun efter kommun.Det är sant att vi befinner oss i en djuplågkonjunktur. Det skapar stora ekonomiskasvårigheter och skulle ställa varje regering inför enrad svåra och viktiga avgöranden.Det allvarliga är att den ''enda'' vägens politik är enåtervändsgränd, och att regeringen därför nusaknar både strategi och politik för att lösaproblemen. I stället för att lösa de problem vi nuhar, ödslar regeringen kraft på att skapa nyaproblem.Jag skulle vilja ge några mycket konkreta exempelpå detta. Ni tänker sälja ut 35 statliga företag ochrycker därmed undan det riskkapital som de småoch medelstora företagen skulle behöva.Ni lägger beslag på löntagarnas och pensionärernaspengar genom att dela ut löntagarfondspengarnatill aktieägare, när de i stället behövs för att stärkapensionerna.Ni diskuterar att införa ett vårdnadsbidrag, somskulle försvåra för kvinnor att förvärvsarbeta. Nitalar om att skapa bästa skola, men rustari praktiken ned utbildningen. Ni försämrar denkommunala servicen, inte främst av ekonomiska,utan av ideologiska skäl.7,skall dras in från kommuneroch landsting framöver. Det drabbar vård,omsorg, skola, bibliotek, dvs. mycketpersonalintensiva områden.När ni nu tvingar ut allt fler människor iarbetslöshet, då ökar utgifterna förarbetslöshetspolitiken. När de arbetslösa sedan blirutförsäkrade, stiger kommunernas sociala utgifter.Resultatet blir i slutänden ingen besparing på 7,5miljarder kronor, utan en skrämmande försämringav välfärd och livskvalitet.Så här på vårriksdagens sista dag är det rimligt attjämföra regeringens uppnådda resultat med delöften som de fyra regeringspartierna gav ivalrörelsen. Jag vill koncentrera mig på fyra viktigaområden: löftena om högre sysselsättning ochtillväxt, lägre hyror, bättre vård och omsorg samtatt regeringen inte skulle göra sig beroende av Nydemokrati.Carl Bildt, den ''enda'' vägens politik består av tvådelar: stora skattesänkningar för förmögna och rikasamt privatiseringar av statliga företag.Men de generösa skattesänkningarna påförmögenheter, aktier, gåvor och arv har ju integivit några positiva resultat. Till detta har nukommit att säger att det inte går att sänkaskatten så mycket som han tidigare hade lovat.Den andra delen, att sälja ut statliga företag, ärhittills ett fiasko. Det mest påtagliga resultatet avdet som har skett är, till omvärldens förvåning, attregeringen orsakat ett jättegräl med Volvo.Den ''enda'' vägen leder alltså inte till tillväxt ochlägre arbetslöshet. Den leder rakt ner i Tobissonsträsk. För det var ju somformulerade den ekonmisk-politiska strategi somregeringen sedan följt: ''Först ska vi sänkaskatterna, sen ska vi se var vi ska kunna spara. ''Det regeringen i realiteten gör är att låna tillskattesänkningar. Den strategin pekar nu framemot en mycket allvarlig statsfinansiell kris. Hurskall ni, , ta er upp ur träsket och få fastmark under fötterna?