prot · GF0970 · 1992-02-26 00:00:00 — Jag är nämligenden förste att vidgå, som jag gjorde i ett tidigareinlägg, att det fanns storaigångsättningssvårigheter. Men jag tycker att det ärkonstigt att man med den historien i bagaget villgöra ett stort nummer av att det förut var så bra ochnu har blivit så dåligt. Detta är vadsocialdemokraterna har gjort i sin partimotion, vadPierre har gjort i en artikel i dagens tidningoch vad han också gjorde här i kammaren. Jagmenar att man på den punkten inte skulle tamunnen så full, eftersom man vet att man ocksåsjälv har haft en hel del problem. Som MatsHellström vet bestod de problemen i mycket storutsträckning av slitningar mellan olikasocialdemokratiska statsråd, som hade svårt attenas om vad man skulle göra med de här pengarna.Det fanns faktiskt ett skäl till att jag tog upp denselektiva näringspolitiken. dåsocialdemokraterna senast var i opposition, mellan1976 och 1982, hemföll man i mycket storutsträckning åt att begära en mer långtgåendeselektiv näringspolitik. Man ville ha fonder, ha planer, man ville ha specialinriktadeåtgärder för en väldig mängd olika branscher. Dettavar en mycket olycklig politik, ochsocialdemokraterna var -- det tycker jag själv --mogna nog att ta avstånd från den närde kom i regeringsställning. Man sopade bort alladessa idéer om fonder, planer och speciellabranschinsatser av olika slag och stängde igenakutmottagningen. Den näringspolitik som drevs iSverige när socialdemokraterna var i regering var imånga stycken en bra näringspolitik, som undvekden här typen av fallgropar.Jag blir därför litet orolig när socialdemokraternanu åter är i opposition och jag åter hör att det skallbedrivas en selektiv näringspolitik, att man skallskicka ut ambulanser och räddningsstyrkor ochsatsa på branschplaner, fonder och liknande. Jaghoppas verkligen, , att det är densocialdemokratiska regeringspolitiken som blirbestående och att den gamla oppositionspolitiken,som drevs , är död ochbegraven.Anf. 37 () replik:Herr talman! Jag hörde inte riktigt vad DanielTarschys sade att jag hade fel i, men jag utgår frånatt han tycker att jag har fel i det mesta. Jag skalldärför göra en kommentar till det inlägg hangjorde. Det var, framför allt i början, mycketvackra ord om global rättvisa och allt annat som vialla vill ha. Han talade också om att det Europasom han vill ansluta sig till eller vara en del i skallverka för att stödja fattiga länder och ta de globalamiljöhoten på allvar. Jag undrar då hur detta gårihop med ett kommande EG-medlemskap. EG ärnämligen inte en sammanslutning som på ett seriöstsätt tar dessa frågor på allvar.När det gäller t.ex. miljöfrågorna visar egna beräkningar att upprättandetav den dynamiska inre marknaden innebär att dengränsöverskridande lastbilstrafiken väntas öka med42 %. Miljörörelsen i anser att det i ställetär nödvändigt att biltrafiken minskar omvi skall klara en hållbar ekologisk nivå. Enligtsamma kommer koldioxidutsläppenatt öka . En miljömedveten och ansvarigpolitik borde i stället se till att dessa utsläppminskade . En annan effekt blir enökning av svaveldioxid- och kvävedioxidutsläppenmed 8--. Det finns en rad sådana härberäkningar, och jag antar att till den här rapporten.Man frågar sig naturligtvis nu i EG vad man skallgöra åt detta, men man har inte kommit på någotsärskilt bra. Jag vet att kommissionen arbetarmycket med miljöfrågor, men medlemsländernaverkställer inte direktiven. Detta är ett mycket stortproblem, visade det sig vid en utfrågning så sentsom . Man är också inom EG ganskatandlös.Vad gäller miljökonferensen kan jag ta ett mycketkonkret exempel. , som ligger nära ochbra till, ville inför konferensen i ta upp fråganom internationella konventioner mot handel medoch dumpning av miljöfarligt avfall. I svenska EG-ambassadörens rapport hem till vårt kära UD ståratt på grund av sitt medlemskap i varförhindrat att ta upp denna fråga vid ettförberedande möte inför konferensen i ,eftersom man inte hade fått gehör i EG-kretsen.Detta visar enligt min uppfattning på att ett enskiltmedlemsland, om man inte får gehör för sin egenståndpunkt, sedan är förhindrat att driva den vidarei internationella sammanhang. fick alltsålov att knacka och på ryggen ochfråga om inte vi kunde ta upp frågan, vilket vi ocksågjorde.Detta visar på den hämmande effekt som EG:skonstruktion har på de medlemsländer som villdriva en mer aktiv och ambitiös politik, och dettagäller för politikens olika sakområden, inte minstekonomin, eftersom den ekonomiska och monetäraunionen lägger en liknande hämsko på de enskildamedlemsländerna, som inte tillåts ha vissabudgetunderskott, vissa inflationsprocentsatser,osv. Detta hämmar därför en aktiv och ambitiöspolitik.Anf. 38 () replik:Herr talman! grundläggandeinvändning mot EG handlar om beroende; Sverigeråkar i ett större beroende genom medlemskapförst i EES och senare i EG. Jag menar att det i ochför sig är riktigt att tala om ett ökat beroende. Vi ärinne i en fas av vår utveckling då vi är utsatta för ettökat beroende av omvärlden. Detta kommer sig avmånga faktorer. Det kommer sig av attmiljöföroreningarna i stor utsträckning ärinternationella. Det kommer sig av det förhållandetatt vi är en öppen ekonomi, som är beroende avhandel med utlandet. Om det inträffar förändringari konjunkturerna i andra länder påverkar detomedelbart . Inträffar andra händelser ivärlden, t.ex. katastrofer, får detta också ettinflytande över Sverige.Jag menar att den naturliga slutsatsen är att säga:Skall vi möta detta beroende, skall vi försöka fåinflytande över faktorer som ändå påverkar oss,måste vi acceptera ett större mått av internationellt,överstatligt beslutsfattande. Det räcker inte att sittahemma i vårt parlament och säga att detta skall viförsöka få gehör för i omvärlden, och detta skall viförsöka lösa själva, utan vi måste delta ibeslutsfattandet där besluten fattas. Det är det somär grunden för vår uppfattning att vår suveränitetöver vårt öde i själva verket ökar om vi får vara medoch fatta besluten i de organ och på de nivåer därdet är möjligt att vidta effektiva politiskamotåtgärder. Vi avskärmar oss i stället fråninflytande om vi bedriver bypolitik, om vi stannarhemma och så att säga försöker påverka allt frånvår egen förstutrapp.Det går här en skiljelinje i politiken mellanvänsterpartiets analys och vår analys, men jagskulle vilja påstå att svagheten med vänsterpartietsanalys är att den är grundlös.Anf. 39 () replik:Herr talman! Jag håller inte med om det sista, menjag håller med om att det här går en skiljelinje, ochjag menar att detta handlar om synen på demokrati.Daniel Tarschys säger att vi skall vara med för attkunna delta i beslutsprocessen, men det handlar juhär om den mycket begränsade del av världen somär EG. Jag menar att det finns internationellasammanhang och fora som är större och som mednödvändighet måste samarbeta om stora politiskautmaningar -- skuldkrisen, de globalaöverlevnadshoten, osv. Det ligger ett värde i attSverige kan uppträda i dessa internationella foramed egen röst och med en självständig hållning ifrågor som rör förhållandet till tredje världen,synen på hur man skall lösa skuldkrisen och synenpå de globala miljöproblemen.I de fall där vi har en mer medveten och ambitiöspolitik, och det menar jag att har i mångasammanhang, är det av vikt och värde för samtligaländer att vi deltar med en egen röst. Det är denmöjligheten som fråntas oss vid ett medlemskap. Vimåste ju forma vår röst tillsammans med EG:smedlemsländer i ministerrådet, där vi har ettmycket begränsat inflytande. möjligheteratt aktivt delta i det internationella samarbetet istörre fora hämmas alltså. Det är inte att sittahemma att konstatera detta -- tvärtom! Sverigesröst behövs i de internationella sammanhangen.Den behövs som en självständig röst, formadutifrån de politiska värderingar som vi kommeröverens om här.Jag menar att vår röst drunknar i formandet avEG:s röst, som i sin tur formas utifrån de politiskavärderingar som är i majoritet i ministerrådet. Jagförstår att inte alla instämmer i det. Det finns juflera partier här som har samma ideologiska grundoch värderingar som de ministrar har som i dagsitter med i ministerrådet.Jag menar att det finns en politisk dimension i . Det är ett politiskt projekt, intenågonting neutralt. Man får se till var man bäst kanarbeta för förverkligandet av sina politiska ideal,var man bäst kan arbeta för de intressen som manföreträder.Jag säger att jag arbetar för fred, solidaritet,rättvisa och alla människors lika värde i ettinternationellt samarbete, som skall vara grundatpå varje lands självbestämmanderätt. Det får gärnavara överstatlighet i en del frågor, men då skalldenna vara baserad på en demokratisk process.Och så är det inte i EG.Anf. 40 () replik:Herr talman! Jag tror att och blir mycket rörda när att hon i olika internationella sammanhangvill höra en blågul röst. Det är i och för sig viktigtatt kan göra sin stämma hörd. Men jag tror,, att man kan göra sin stämmahörd på många olika sätt. Titta på länderna i EG!Inte har ju stämma i världen tystnat.Inte uppfattas som helt utslätat ochförsvunnet i det stora kollektivet. Inte har Englandeller försvunnit i den här gemenskapen.Tvärtom! De här ländernas stämma hörsfortfarande ute i världen. De uppträder fortfarandesom självständiga nationer, vars stämma, som sagt,hörs ute i världen.Det viktiga med det europeiska samarbetet är att vihörs inte bara som nation utan också utifrån politiskövertygelse. Den socialistgrupp som MatsHellström deltar i, den liberala grupp som vifolkpartister deltar i och den moderata,konservativa, grupp eller den kristdemokratiskagrupp som andra partier här i deltar iformar också en europeisk politik och utvecklar eneuropeisk vision. Också genom dessa stämmor kanvi höras ute i världen.Jag är övertygad om att ochvänsterpartiet faktiskt kan få ett mycket störreinflytande utifrån sina värderingar genom att ocksåarbeta genom de övernationella ideologiskapartigrupper som finns i och som kanartikulera de bestämda synpunkter på utvecklingensom just har. Det skall inte vara så,att vi ute i världen företräds bara av våra blågulaministrar. Vi skall kunna tala också med våraideologiska partivänner för att den vägen kunnaklargöra hur vi vill att vårt eget samhälle, Europaoch världen skall utvecklas. Det är det som är denstora chansen i det europeiska samarbetet. Vi kanalltså både tala som nation och samverka medideologiskt likasinnade för att utveckla vårvärldsdel och för att påverka världens utveckling.Andre vice talmannen anmälde att GudrunSchyman anhållit att till protokollet få antecknat atthon inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 41 () replik:Herr talman! hjälpte mig attåstadkomma en sak som jag inte kunde klara avegen kraft. Med hans hjälp fick jag nämligen rätt tillreplik. Det är jag tacksam för.Det är viktigt för min del att få bemöta denanmärkning som hade mot mittinlägg, vilken vittnar om att inlägget möjligen varnågot otydligt. Det här är en viktig fråga. Därför tarjag tillfället i akt att förtydliga min uppfattning.Europaparlamentet är alltså ett parlament somdirektväljs av väljarna i medlemsländerna. skerpå en fastlagd valdag som så gott som undantagslösticke sammanfaller med allmänna valdagar i deaktuella länderna. Det innebär attEuropaparlamentet nästan säkert kommer att så attsäga innehålla en annan majoritetssituation än densom de sammanlagda nationella parlamenteninnehåller.Europaparlamentet väljs än så länge av runt 40 %av väljarna, medan de direktvalda parlamentenväljs av av väljarna. Därigenom fårman ett genomslag i Europaparlamentetssammansättning som alienerar, främmandegör,i förhållande till de politiskaströmningarna i medlemsländerna. Således menarjag att ställning intenödvändigtvis är sådan att den underbygger tankenatt det är i det parlamentet som man skall hittalösningen beträffande det s.k. demokratiskaunderskottet.Man skall i varje fall förändra maktbalansen inomEG så, att upphör att strida försin ställning i maktstrukturen med utnyttjande avandra nationers intressen. Det är just detta som nusker, och det tycker jag är litet förnedrande förEuropaparlamentet. Detta ger mig underlag förden förringande syn på dess ställning som jag än sålänge har. Jag menar alltså att den demokratiskakontrollen av EG-samarbetet ännu i första handvilar på de nationella parlamenten. Fram till dessatt det finns en bättre lösning vill jag att det skallfortsätta att vara på det sättet.Anf. 42 () replik:Herr talman! Vad man måste skilja på är två frågor.Den första frågan är: Hur stor makt, hur mycketinflytande, skall de enskilda staterna, de nationellaparlamenten, ge de övernationella, europeiska,institutionerna? Den frågan kan besvaras på olikasätt. I många sammanhang kan det finnas skäl attförsvara de nationella parlamentens rätt att behållaen hel del makt hos sig.Den andra frågan är: Hur skall besluten fattas inomden europeiska gemenskapen -- skall de fattas avkommissionen, ministerrådet eller parlamentet?I den debatten, som är en het debatti , är det de liberala partiernas uppfattningatt parlamentet skall stärkas, så att det valdaparlamentet har ett starkt inflytande över de ickevalda organen.Nic säger att man väljer som intesammanfaller med de nationella valen. Ja, tacka fördet! Man vill ju ha en gemensam valdag för helaEuropa, så att det går att föra en alleuropeiskvalkampanj, där europeiska partier kan ställa sinaprogram mot varandra och där väljarna kan taställning till de europeiska programmen. Det är såman arbetar. Det är mycket viktigt att den härutvecklingen fortsätter, att vi aktivt stöderansträngningarna att stärka Europaparlamentetoch att ge det en demokratisk legitimitet och ettdemokratiskt innehåll.Anf. 43 () replik:Herr talman! Om stärkandet avEuropaparlamentet skall innebära att man ger detdemokratisk legitimitet är jag vapenbärare. Men det parlament som vi nuhar och den sammansättning som detta har får migatt tvivla. Kanske kan den nya ordning som nuskapas genom samarbetet mellan EFTA, EG ochden lilla parlamentariska kropp som där skall till,EEAPC, visa vägen.Det handlar alltså kanske om etttvåkammarsystem, där de nationella parlamentenfår en del av inflytandet när det gäller valet tillEuropaparlamentet, medan direktvalet behåller endel. Direktvalet är viktigt. Det grundläggerengagemanget i Europafrågor i de olikamedlemsländerna. Det skall vi inte gå förlustigt.Vad jag vill ha sagt är egentligen bara att nuvarandeordning icke övertygar mig om att ett ensidigtförstärkande av också innebärett förstärkande av den demokratiska kontrollen.Anf. 44 () replik:Herr talman! Det klagas ofta över att det finns förmånga institutioner i , och det kan ligganågot i det. Jag tror inte att det vore rätt väg, omman vill förenkla beslutsprocessen, att införaytterligare en kammare i --alltså ett tvåkammarsystem.Jag tolkar senaste inlägg så, att hanändå ser vissa poänger i ett stärktEuropaparlament. Jag hoppas att vi kan bli trognavapenbröder.Jag tror att en oerhört viktig offensiv inom deteuropeiska samarbetet under de kommande årenmåste bli att ge detta samarbete en starkaredemokratisk grundval och en större demokratisklegitimitet. Det sker bäst genom att vi har ettEuropaparlament med stora befogenheter inomGemenskapen, valt vid ett och samma tillfälle ochbestående av partier som har en alleuropeiskutbredning.Anf. 45 ():Herr talman! Vi lever i en för vår världsdel Europamycket spännande och dramatisk period. Underhela min tillvaro -- och jag är född somandra världskriget tog slut -- har just Europapräglats av fasta former, förutsebarhet och politiskalåsningar. har på något sätt varit den mestlåsta av världens världsdelar.I dag är den kanske mest dynamiska ochmest föränderliga av alla jordens världsdelar. Detglädjande är att förändringarna, med några sorgligaundantag, går i positiv riktning. Det allra mestbetydelsefulla för vår världsdels framtid, kanskeäven för hela världens framtid, ärdemokratiseringsprocessen i Central- ochÖsteuropa. Den gör att vi för första gångennågonsin kan se fram emot ett i sin helhetdemokratiskt . Det skapar också helt nyaförutsättningar för ett alleuropeiskt samarbete, enalleuropeisk gemenskap. Kanske den delning avEuropa i öst och väst som genomfördes på 400-taletäntligen kan närma sig sitt slut och tiden vara inneför ett slags återförening.Det som sker i Öst- och skaparockså nya förutsättningar för den utveckling somhar pågått i , med EG som främstapådrivande kraft, nämligen den västeuropeiskaintegrationsprocessen. har vi förutsättningarigen för att det också skall bli en alleuropeiskintegrationsprocess. Detta är någonting som ärmycket betydelsefullt också för inställningtill den processen.Det är viktigt med det allt intimare samarbetetmellan folk, som vi kan iaktta. Det ärviktigt, menar jag, därför att det finns så mångaproblem som kräver internationella lösningar. Vihar redan ett internationaliserat näringsliv. Skall vikunna skapa fungerande samhälleliga spelregler fördet näringslivet måste de i stor utsträckning varainternationella.Vi är ekonomiskt mycket beroende av varandra ochbehöver därför också ett samarbete på detekonomisk-politiska området. Vi behövergemensamma lösningar på det sociala området.Inte minst behöver vi det på miljöområdet.Miljöföroreningarna känner inte nationsgränser.Skall vi rädda vår luft, skall vi rädda ochandra vatten, kräver det också internationellalösningar, europeiska lösningar, och det krävereffektiva beslutsformer. Det är därför som vi harstor anledning att bejaka den integrationsprocesssom pågår i Europa.Ett viktigt steg för tar vi naturligtvis i ochmed , som vi nu hoppas kommer att bliverklighet. innebär att blirdelaktigt i den inre marknad som håller på attutvecklas i . Det innebär att vårt näringslivåterigen får möjlighet att konkurrera på lika villkormed näringslivet i andra europeiska länder. Detinnebär att våra medborgare kan vara aktiva på etteuropeiskt plan, på lika villkor med medborgare iandra europeiska länder. Väldigt många av demateriella fördelarna med den europeiskaintegrationen får vi i och med . Vi blirdelaktiga i viktiga samarbetsprojekt som gällerutbildning, forskning, miljö osv.Samtidigt har , trots imponerandeförhandlingsinsatser av dem som har haft detansvaret, allvarliga brister. Den största bristenligger naturligtvis i det ensidiga beroendeförhålladegentemot EG som vi hamnar i. Vi blir i högutsträckning beroende av de beslut som fattas iEG:s organ och av den utveckling som sker i EG.Våra påverkansmöjligheter finns där, men de ärbegränsade och osymmetriska. Den lösning somman tvingades till när det gäller tvistlösning, ochsom gör att har avgörandet påviktiga områden, innebär naturligtvis också enobalans. Vi får acceptera det som ändå är enfrämmande domstols jurisdiktion över viktigaförhållanden i . Man kan naturligtvis sägaatt vi i praktiken redan är där, eftersom svenskaföretag kan bli fällda av om deagerar på ett sätt som anses påverka EG:smarknad. Men blir detta förhållande kodifierat.Detta kan vi naturligtvis godta som enövergångslösning. Det är en acceptabel ordning omsiktet är att vi inom inte alltför blirmedlemmar i vi välja att ställa ossutanför EG-medlemskap, eller inte släppas in iEG -- det är fortfarande en öppen fråga -- tror jagatt vi måste ta upp och desskonstruktion när det gäller inflytandefrågor ochtvistlösningsfrågor till en ny prövning. Jag kan intese att detta är en lösning som vi skulle kunna levamed långsiktigt.De starkaste skälen för att ta steget från ettfrihandels- och samarbetsområde, som EES utgör,till fullt medlemskap i är justinflytandefrågorna. Det är i vårt intresse att få varamed i beslutsprocessen i frågor som ändå får enganska avgörande betydelse för vår egenutveckling. Det är naturligtvis inte minst i vårtintresse att få vara med och forma framtidensEuropa. Vi är inte bara intresserade av att kunnapåverka förhållandena i vårt eget land. Vi har ocksåett intresse av att få vara med och formagemensamma lösningar tillsammans med andraländer. Det är inte på det sättet, som en delmotståndare till ett svenskt EG-medlemskap villgöra gällande, att inte skulle få någotinflytande alls. Vi kommer naturligtvis inte attkunna bestämma över EG, lika litet som ett enskiltpolitiskt parti kan bestämma över . Mengenom att vi finns representerade i allabeslutsorgan får vi naturligtvis ett medinflytande,och vi har möjlighet att alliera oss med dem somtycker lika.Vi har ett intresse av att verka för ett , somtar miljömässigt ansvar och ett socialt ansvar försina medborgare, i synnerhet för grupper som ärutsatta på olika sätt, ett som är öppet motomvärlden och som har en positiv samverkan medandra delar av världen, inte minst med tredjevärlden. har ett ansvar för att försöka bidratill den utvecklingen.Det är naturligtvis inte så att ett deltagande i deneuropeiska integrationen bara har fördelar. Det förockså problem med sig som vi noga måste pröva,innan vi tar det definitiva steget. Det innebär att viavstår en hel del av vår egen självbestämmanderätt.Det innebär att vi inte i samma usträckning somtidigare kan skapa egna svenska nationellalösningar på problem som vi upplever. Vi vet ännuinte hur mycket genomslag vi kan få i enförhandlingsuppgörelse med EG för specifikasvenska problem, som har att göra med vår glesabebyggelse, klimatfaktorer osv.Det finns alltså fortfarande frågetecken sombehöver rätas ut och problem som behöverdiskuteras. Därför är det viktig att slå fast att detslutgiltiga avgörande skall träffas av alla svenskamedborgare i en folkomröstning. Vi måste utnyttjaden tid som vi har kvar till folkomröstningen till enverkligt grundläggande debatt, där vi lyfter framinte bara de positiva aspekterna utan ocksåproblemen, så att medborgarna verkligen har ettordentligt beslutsunderlag.Det är viktig att debatten verkligen är saklig ochnyanserad. Det är viktigt att vi känner ett ansvar föratt presentera fakta som de är. Tyvärr förekommerdet väldigt mycket missinformation. Jag måste medbeklagande konstatera att gjordesig skyldig till en del sådant i sitt inlägg, t.ex. närhon påstod att Maastrichtbeslutet innebar att hade bestämt sig för att skapa engemensam armé eller att EG-parlamenet inte hadenågon beslutanderätt. Den typen av sakligafelaktigheter är naturligtvis olycklig med tanke pådet informationsansvar som vi har gentemotmedborgarna.Det är beklagligt att man försöker utnyttja EG-debatten för att driva inrikespolitiska frågor. NyDemokrati och ibland moderata samlingspartietförsöker t.ex. utnyttja EG som ett motiv för destora skattesänkningar som man vill få till stånd avinrikespolitiksa skäl. Socialdemokraterna vill, somvi har hört här , utnyttja EG som ett motiv föratt upprätthålla en facklig byråkrati gentemotsmåföretag och för att återinföra en ''dirigistisk''näringspolitik. Den typen av debatter skadar våraansträngningar att ge medborgarna ett sakligtbeslutsunderlag och försvårar det viktiga beslutsom de har att träffa om i enfolkomröstning.Anf. 46 () replik:Herr talman! Jag delar uppfattningom nödvändigheten av att föra en saklig debatt. Jagdelar också den uppfattningen att det finns väldigtmånga frågor i luften som inte alls har medmedlemskapet att göra, bl.a. den s.k.inrikespolitiska debatten. Socialdemokraterna villgå in i EG för att socialdemokratisera EG ochbygga upp det folkhem som de har misslyckats medhär hemma. De borgerliga partierna använder EG-frågan som täckmantel för att driva igenompolitiska systemförändringar som man villgenomföra här hemma men inte vågar stå för, t.ex.skattesänkningar, privatisering av vård och omsorg,frågor som faktiskt inte har med medlemskapet attgöra, i alla fall inte i den omfattning som görsgällande.Jag tror inte att jag var osaklig när jag sade att viefter Maastrichtbeslutet har papper på att EG-staterna vill ha en gemensam armé. Jag vet hur detär uttryckt i formuleringen, och det vet PärGranstedt också. Man talar om ett utrikes- ochsäkerhetspolitiskt samarbete som syftar till ettförsvarpolitisk samarbete och också engemensam armé. När man säger så, tror jag att manmenar vad man vill. Allt tyder på det.