prot · GF0962 · 1992-02-12 00:00:00 — Om jag vore socialdemokrat skulle jag varalitet självkritisk. Vad har hänt med blocken? Jo, detvisar sig att elever på vissa skolor helt missar ettämne.Göteborgs universitet har gjort en mycketintressant undersökning. En tredjedel av elevernapå mellanstadiet hade inte fått densamhällskunskapsundervisning som de skulle ha. Iandra fall fann man att eleverna inte hade fått denundervisning i religionskunskap som riksdagenhade uttalat att de skulle få. Så här slår det fram ochtillbaka.Om man från bestämmer sig för att vissamoment eller ämnen är centrala, är det mycketviktigt att man tydligt anger det och ser till att detgår att utvärdera att eleverna faktiskt har fått dessakunskaper. Detta innebär inte -- vilket jag faktiskttrodde att förstod -- att lärarnanödvändigtvis skall undvika att samarbeta medvarandra, tvärtom. Jag har aldrig hört att någonsom tycker att tema- eller blockundervisning ärcentral som anser att det skulle ge eleverna mindrekunskaper. Tvärtom säger många att det är ett brasätt att undervisa på. Det är fullt möjligt och oftasäkerligen nödvändigt. Det är fråga om tydlighetenfrån sida, och det gäller att garantera attalla barn får vissa kunskaper. Det är detta somläroplansarbetet handlar om. Det är huvudpoängenmed att se till att vi får tillbaka ämnena.Många lärare blir bekymrade när de har gjort sinterminsplanering, eftersom det dyker upp enmängd aktiviteter som inkräktar pålektionstimmarna. Det jag ingen riktig ordning.Därför vill jag nu använda samma metod som minsocialdemokratiske företrädare gjorde pågymnasiet, dvs att ha en garanteradundervisningstid. Det är bra att säga att man i allafall skall hinna med vissa avsnitt. Det ger lärarnaförutsättningar att göra en bra planering. Dettycker jag är mycket bra.Diskussionen om teoretiska och praktiska ämnenär oerhört sorglig. Flera talare har pratat om slöjd,hemkunskap och barnkunskap. I direktiven sägervi ingenting annat än att läroplanskommittén skallfundera över konsekvenserna av om några ämnenicke kommer att vara obligatoriska ämnen iframtiden. Skälet är att om allt skall vara precis somdet är , kommer vi inte att få något utrymmeför ökat tillval. Jag skall i ett senare inläggåterkomma med synpunkter på frågan ompraktiska och teoretiska ämnen. Den behöver nogredas ut.Anf. 82 ()replik:Herr talman! Jag tror verkligen att den behöverredas ut. Hela Skolsverige har uppfattatregeringens signal att slöjd och hemkunskap intelängre skall återfinnas som obligatoriska ämnen.Vill dementera det, skall ingen bligladare än jag.Man får kanske vara både glad och nöjd med attskolministern säger att man inte skall förbjudalärarna att undervisa utifrån verkligheten eller påett ämnesövergripande sätt. Jag hade väl inte hellertrott att det var fråga om ett förbud. Signalen frånregeringen är helt klart att man vill satsa på detämnesuppsplittrade och ämnesindelade. Detsystemet kan man se mycket tydligt i de gamlakommuniststaterna, medan länder som ochStorbritannien inte alls har det på områdenanaturorientering och samhällsorientering. Det härär signaler som går igen både i läroplansarbetet ochnär man vill riva upp lärarutbildningen, somfungerar väl därför att man vill ha en annan.Det är i detta sammanhang som jag inte tror attskolministern riktigt förstår konsekvenserna av deord hon som skolminister uttalar och vilka signalerde innebär ute på fältet och i alla sammanhang därutbildning planeras och genomförs.Det förvånar mig att skolministern säger att det inteär fråga om någon besparing på gymnasieskolanmed 583 milj.kr. Jag har också ifrågasatt attbesparingen skulle vara så stor. Men jag läserinnantill i propositionen. Där står det att det är enbesparing på 583 milj.kr. Vill skolministern ändradet kan vi få ju ett sådant där ändringspapper somvi ofta får till utskottet och där regeringen säger attden har haft fel.Anf. 83 (m)replik:Herr talman! Det är irriterande att få höra att maningenting begriper, men det får man väl stå ut med.Jag kan läsa innantill i direktiven tillläroplansutredningen. Det är viktigt att riksdagensledamöter känner till detta. I direktiven sägsföljande: ''Kommittén skall vidare belysakonsekvenserna av om vissa av de nuvarandeobligatoriska ämnena förs över till de ämnen somkan erbjudas inom ramen för elevernas personligaval eller inom ramen för den profilering denenskilda skolan väljer.'' Att få konsekvenserbelysta är för mig inte liktydigt med att ämnenaskall avsaffas eller att de är oviktiga, utan det är attvisa ett intresse. Kommittén har också om den harlust möjlighet att generellt titta på ämnen. Dettahar av vissa ämnesföreträdare tolkats så, att det ärde tre ämnen som nämner somutpekas. Det får stå för dem. Men jag tycker att detär viktigt att i ett läroplansarbete få konsekvenserav olika varianter belysta.När det sedan gäller diskussionen om teoretiskaoch praktiska ämnen vill jag bemöta de synpunktersom har framförts. Vi har bett om exempel påkursplaner för svenska, matematik och fysiktillsammans med läroplansförslaget. Vi har ocksåframhållit en del av de s.k. praktiska eller icke-teoretiska ämnenas betydelse. Jag tror att de flestamoderna skolmänniskor tycker att uppdelningen ipraktiska och teoretiska ämnen är föråldrad. Det ärfel att hävda att hemkunskap är ett praktiskt ämnemen biologi ett teoretiskt. Men tyvärr ser detmånga gånger ut så i klassrummen.Modern biologiundervisning innebär mycket sällanatt läsa en bok sittandes i en bänk dag ut och dagin, utan undervisningen sker mycket ofta i form avexkursioner där man arbetar praktiskt ochupptäcker natur och lär sig hur saker och tinghänger ihop och fungerar. Hemkunskap innehållerförutom matlagning, vilket är centralt, en hel delom konsumentfrågor, lagstiftning, hur olikakemiska produkter fungerar osv. Det är fel att delain ämnen så kategoriskt.Om det är någonting man bör ta upp en diskussionom så är det naturligtvis: Hur får vi undervisningenatt bli sådan att eleverna generellt blir mer aktivaoch känner att de är subjekt i skolarbetet? Det ärett problem som finns i många ämnen och på flerastadier. Jag tycker att den här uppdelningen ärföråldrad och felaktig. Jag är övertygad om att manmåste utveckla alla sinnen för att åstadkommariktigt bra resultat i skolarbetet.Anf. 84 ():Herr talman! Regeringen gav redan vid sitt tillträdei höstas signaler om satsning på skola och högreutbildning för att stärka somkunskapsnation. Skolan skall nu mer prioritera det som denär bäst på -- nämligen att förmedla kunskap. Undersenare år av socialdemokratiskt styre har det bliviten obalans mellan skolans olika uppgifter. Dettahar gett våra lärare allt mindre tid till verkligkunskapsförmedling. Men är det att ändrapå det. vill jag vända mig emotförenklade omdömen som ''flumskola'' å ena sidanoch ''korvstoppning'' å den andra. Vår skola av svarar inte mot den första beteckningen, ochden skola vi vill skapa svarar inte mot den andra.Vi vill införa ett nytt betygssystem där betygenbättre mäter kunskap och är målrelaterade. Jag ärövertygad om att betygen behövs -- både förmotivation och information -- och att de skall sättastidigare än som görs . Personligen tycker jagatt det dessutom skulle vara intressant att prövamöjligheten att införa ett separat flitbetyg, som engång i tiden fanns, som en stimulans tillkunskapsmässigt lågpresterande men ändåambitiösa elever. Att springa fort kan vara stort,men att springa så fort man kan, kan vara större!Jag tror däremot inte på betyg för elever pålågstadiet. Dessa barn har fortfarande ennyfikenhet och glädje i lärandet, och jag tror heltenkelt inte att merparten av dem är mogna förbetyg. har föreslagit attbetyg skall ges från årskurs 6 och att de skall ha flersteg än i dag.I samband med betygsberedningens arbete och denya direktiven har det diskuterats kring betyg iordning och uppförande. Jag tror inte att det är rättmetod att komma till rätta med enskilda eleversdisciplinproblem. När sådana uppstår är det heltotillräckligt och felaktigt att enbart skicka hem ettpapper med en viss siffra eller bokstav på närterminen är slut. Sådana situationer måste åtgärdasomedelbart, och hemmen måste kontaktaskontinuerligt om utvecklingen för att kunna ta sittansvar. Stökighet är ofta ett tecken på att denstökige inte mår bra. är det oerhörtviktigt för hans kamrater att det råder ordning ochreda i klassrummet, och det är uppenbart att betygi ordning och uppförande inte löserdisciplinproblemen. liberalerna harmedverkat till beslut om flexibelskolstart. tycker vi att det är dags att gå vidareoch sänka skolpliktsåldern till . Det är viktigtatt framhålla att pedagogiken naturligtvis måsteanpassas till sexåringarnas förutsättningar. Vi villinte göra sexåringar till sjuåringar -- vi vill på bästasätt ta tillvara barns kunskapshunger ochnyfikenhet, det hjärnforskaren kallat''hjärnans engångschans''. Därför bör även vi iSverige, i likhet med vad som gäller i många andraländer, sänka vår skolpliktsålder.Sänkt skolpliktsålder motiverar i sin tur ett tiondeobligatoriskt skolår. Kunskapsmassan igrundskolan är så stor att en tioåriggrundskola redan av detta skäl är starkt motiverad.Inte minst gäller detta den aviserade satsningen påen kvalitetshöjning av språkkunskaperna. Om inteskolplikten förlängs kommer de barn som i dagbörjar skolan att vara bara 14--15år då de skall välja studieinriktning eller söka sig utpå arbetsmarknaden. Jag tror inte att det skullevara problemfritt om elever lämnade grundskolanett år yngre än . Det är ytterligare ett skäl tillatt bör bli 10-årig.I vår kommer den aviserade propositionen omskolpeng. Avsikten är att fristående skolor äntligenskall få samma förutsättningar som allmännaskolor, dvs. bli berättigade till kommunala bidrag.Regeringen har utlovat ett skolpengssystem somger elever och föräldrar rätt att välja vilken skolaeleven skall gå i. Detta kommer att få positivaeffekter för eleverna, t ex i form av:-- ett ökat engagemang från föräldrarnas sida,-- större möjligheter för lärarna att utvecklas,-- högre kvalitet i skolorna genom en positivkonkurrens om eleverna, och-- en ökad flexibilitet och möjlighet till profilering.Tidigare har det varit omöjligt att driva friskolorutan terminsavgifter, då dessa skolor antingen intealls fått eller fått otillräckliga kommunala ellerstatliga bidrag. Men det finns en uppenbar risk förökad segregation om friskolor som blir berättigadetill skolpeng dessutom kan ta ut terminsavgifter.Det kan t.ex. leda till att vissa skolor därmed fårfinansiella resurser att ''köpa'' de bästa lärarna.Alla barn skall genom skolpengsreformen få demöjligheter som varit förbehållna de mestvälbeställda. Plånboken får aldrig styra valet avoffentligt finansierad skola. Det är framför allt barnmed särskilda behov och handikapp av olika slagsom behöver valfriheten. Friskolor som fårersättning efter samma beräkningsgrunder somoffentliga bör därför i princip inte ha rätt attdärutöver ta ut terminsavgifter.Låt mig till slut, herr talman, få säga några ord omämnena slöjd och hemkunskap. Det finns mångaskäl till att dessa ämnen bör vara obligatoriska --praktiska, kulturhistoriska och pedagogiska skäl.Att lära sig att rätt hantera verktyg, redskap ochmaskiner, blandat med teoretisk undervisning, gördet lättare att klara av enkla, vardagliga problem,som motoriken tränas och praktiskainslag i skolundervisningen varvas med teoretiska.Forskningsrön visar att just denna varvning ger enoptimal inlärning, eftersom båda hjärnhalvornaaktiveras. Jag tror därför att det är bra ommångfalden även får gälla pedagogiken.Anf. 85 () replik:Herr talman! Det här med flitbetyg var någontingnytt som eventuellt skulle införas. Det voreintressant att få en närmare förklaring av hur flitenskulle värderas hos de enskilda eleverna, som harså olika förutsättningar, önskningar och idéer ochsom är individer.Det sades också att skolpengen skulle lösa mångaav de problem som finns i skolan genommöjligheten att välja skola. tror inte jag det, ochjag kommer att återkomma till det längre fram idebatten.Det finns en principiell fråga som hänger ihop meddetta, och det är frågan om avgifter, som tidigareberördes. Fristående skolor -- jag ställer migfrågande till begreppet; skulle de andra skolornavara ofristående? -- skulle i princip inte ha rätten attta ut terminsavgifter. Jag vill ha ett förtydligande påden här punkten. Skulle det finnas möjligheter attta ut avgifter för andra saker inom skolans ram, ochi så fall för vilka?Om man betalar för någonting, vilken rättighet harman då själv som förälder och elev gentemot skolannär det gäller den tjänst som utbjuds till priset av enviss avgift? Vilka möjligheter skall finnas framöverför samhället, som går in med skattemedel, att göraen revision i olika skolor och se hur pengarnaanvänds? Det måste ju till syvende och sist finnasnågon som är politiskt ansvarig i demokratiskmening för hur man använder skattemedel. Redantidigare var vi ju i den skolpolitiska debattenöverens om att ett effektivitetsmått gäller också föranslag till skolans område.Det vore intressant att få ett förtydligande frånfolkpartiets sida i dessa frågor, för de är principielltviktiga. De är viktiga ur en demokratiaspekt i stort,men de är också viktiga ur en demokratiaspekt förden enskilde eleven och den enskilda föräldern,nämligen när det gäller för dessa att avgöra vilkenmöjlighet att välja skola de skall ha.Anf. 86 ()replik:Herr talman! Jo, det är riktigt, ,att det här handlar om principiella frågor. Låt migförst berätta vad jag tycker och tänker om ettflitbetyg.Det är egentligen ingenting nytt, utan det är enmycket gammal företeelse. Jag tror att det -- för tvånummer sedan -- i Skolledaren fanns en historiköver olika betygssystem. Att jag skulle vilja hadenna fråga prövad beror på att det är så som bådeBjörn och jag väl vet, att det finnselever som kämpar hårt men som kanske ändå intelyckas enligt de vanliga måttstockarna. Man skullekunna uppmuntra dessa elever genom att ge ettflitbetyg, alltså genom att ha dels ett betyg somvärderar kunskaperna, dels ett betyg som är någonform av flitbelöning. Detta är någonting som manskulle kunna ta upp i debatten och fundera över.Jag är inte beredd att rekommendera att så skulleske. Jag tycker att det skulle kunna vara ett inslag ien debatt, när man ändå håller på att diskutera ochomvärdera betygen i skolan.Avgifter för kost och logi i specialskolor är också enprincipfråga. Jag tycker, som jag sade i mittanförande, att det i princip skall vara så att man intekan ta ut avgifter, om man får offentliga bidrag fulltut. Att jag sade ''i princip'' beror på att jag kantänka mig -- jag har inget konkret exempel -- i exempelvis skolor med internatstrukturskulle kunna ha möjlighet att kompensera sig för deökade kostnaderna för eleverna när det gäller kostoch logi. Möjligtvis skulle detta också kunna gällaför specialutrustning på specialskolor osv. Menprincipen är att en offentligt finansierad skola inteskall kunna överkompensera sig medterminsavgifter.Anf. 87 ():Herr talman! Jag kan inte ställa upp på att man nuskulle införa någon form av flitbetyg, för jag trorinte att de elever som och jagnärmast tänker på är särskilt betjänta av att få ettsärskilt betyg när det gäller flit. Skulle det varanågot slags alternativ till betyg i övrigt, eller hur ärdet tänkt, ? Jag förstår inte dethär riktigt.De elever som har det särskilt kämpigt i skolanbehöver inte ha fler domarklubbor slagna i skallenpå sig. Jag tror att de själva vet, liksom föräldrarna,vilken kraft och energi de tvingas lägga ner för atthänga med hjälpligt. Det är bättre med ettuppmuntrande ord en eller annan gång i veckaneller kanske . Det värmer mer, och detskjuter på bättre.Särskilt när det gäller den obligatoriska skolan, somär påbjuden medelst skolplikt, är det viktigt att visäger ifrån att vi inte kan tillåta införande avavgifter. Och jag skulle vilja vidga detta till att gällagymnasieskolan, som, även om den inte är detformellt så dock reellt, är obligatorisk.Här får vi renodla på något sätt. Har de avgifter fårdet vara avgifter fullt ut, om det nu skall finnassådana här möjligheter, eller också är det en friskola, där man kan gå in om man så vill, utan attför den sakens skull behöva teckna checkkredit hosnågon bank, ifall det nu finns någon bank som harpengar kvar.Anf. 88 ()replik:Herr talman! När det gäller debatten om avgifteroch skolpeng förutsätter jag att vi har möjlighet attkomma tillbaka till saken när propositionen såsmåningom presenteras. Det är litet lättare attutifrån de utgångspunkterna diskutera frågorna.Jag tycker ändå att jag har klargjort vilka principersom bör finnas. Jag har inte sagt, ,att vi skall införa ett flitbetyg, utan jag har sagt skall ta upp saken. Personligen tycker jag skall ta upp frågan i debatten när man ändådiskuterar betyg, eftersom det är någonting somhar funnits tidigare.Jag kan inte förstå hur man så ensidigt kan tro attdetta skall användas som en klubba att slå i huvudetpå dem som kunskapsmässigt inte är riktigt färdiga.Det handlar just om att de som har det jobbigtskulle kunna få, inte en klubba i huvudet utan enblomsterkvast på grund av att de har kämpat ochgjort det bästa de kan. Som jag sade i mitt inläggkan det vara bra att springa fort, men det kansket.o.m. kan vara bättre att springa så fort man kan.Det är detta jag vill premiera -- inte slå någonklubba i huvudet på den som inte kan springasärskilt fort.Tredje vice talmannen anmälde att BjörnSamuelson anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 89 ():Herr talman! Jag möter många människor som äroroliga för den förändring av skolan som denborgerliga regeringen är i färd med att genomföra.Vi är rädda att det är elitskolor man tänker skapa,säger man. Vad händer med de barn som harsärskilda behov? Hur blir det förskolorna i glesbygden? frågar folk i mitt hemlän.Det är inte underligt att oron finns. Skolministernsäger att man vill att antalet privatskolor skall blifler och fler och utgöra var femteskola. Skolpengen kombinerad med skolavgifterskulle förstärka utvecklingen mot en segregeradskola. Så vill vi inte ha det.Herr talman! Den skola vi har erbjuder enutbildning för alla barn och -- det bästa av allt --oavsett var barnen bor och oavsett derasekonomiska och sociala bakgrund. Skolan står sigockså väl i internationella jämförelser, och desenaste årens reformer har dessutom syftat till attgöra skolan ännu bättre. Det är denna skolamänniskor inte vill bli av med.Vi socialdemokrater vill ge alla elever rätt till enlikvärdig utbildning. För att uppnå detta hävdar vifyra bärande principer.1. Skolan är hela samhällets angelägenhet. Förbåde barnet och samhället är det mycket viktigt attkunskapsnivån hos det enskilda barnet är hög. Enlikvärdig utbildning innebär att geografiska, socialaeller ekonomiska faktorer inte skall hindra barnensutbildningsmöjligheter. Alla skolor i hela landetskall leva upp till högt ställda kvalitets- ochkunskapskrav.2. Skolan skall sätta eleven i centrum. Varje elevskall mötas med respekt och intresse, och varjebarns egna möjligheter skall tas till vara. Kön, klassoch etnisk bakgrund skall därför aldrig få vara etthinder för barnens möjlighet att utveckla sina egnaförutsättningar.Den svenska skolan är en skola tvärsöver socialagrupper och klasser, och vår skola har på detta sättbidragit till att minska de sociala spänningarna. Detmåste vara en uppgift för skolan också i framtiden.3. Alla skolor skall ha hög kvalitet. Alla elever skallha rätt till den bästa utbildningen.Barn och ungdomar har rätt till en harmonisk, tryggoch utvecklande ungdomstid. Det måste innebäraatt skolan skall vara lustfylld, glädjerik och trygg.Barnen har också rätt till välutbildade ochengagerade förebilder i skolan, dvs. lärare som harstöd från samhälle och föräldrar.4. Skolan skall utbilda utifrån barnets villkor.Skolans huvudsakliga uppgift är att ge kunskaperoch färdigheter. vet vi att barns möjligheteroch förmåga till inlärning har ett nära samband medderas allmänna välbefinnande och t.ex. med hur deutvecklas motoriskt. Det är på det som barnenskunskapsinhämtande måste grundas. Det här harockså integrerats i pedagogiken i den svenskaskolan.Utöver detta anser vi att skolan skall fostra. Barnoch ungdomar tillbringar mycket tid utanförhemmet i olika former av samhällsomsorg, ochdärför måste också skolan bidra till barnensfostran.Herr talman! Detta är de fyra socialdemokratiskahörnstenarna i vårt försvar av den likvärdigaskolan. Med dessa principer som grund vill vigarantera alla barn och ungdomar rätt till den bästaskolan, likvärdig för alla.När människor är oroliga för att regeringen hållerpå att införa elitskolor, vet jag också att de tyckeratt det skorrar illa med pratet om att skapa Europasbästa skola. Människor i vårt land går inte med påatt skapa orättvisor.Regeringen har deklarerat att den vill skapaEuropas bästa skola, men vad det innebär ipraktiken har vi inte sett. Jag hävdar att det ärmycket prat utan innehåll.Inte vill man väl skapa bästa skolmiljöer,när man tar bort bidraget för upprustning avskollokaler? Sammanlagt 4 miljarder vill man drafrån den uppgiften. Inte prioriterar man barn på detsättet, !Inte är det bästa skola man skapar, närman drar in pengar från kommunerna,som ju skall driva skolor.Inte är det bästa skola man skapar, närman vill återgå till en gammal lärarutbildning, somvar passé för länge sedan. Inte blir det lättare att se16-åringarna i ögonen med dessa åtgärder!Jag vill avslutningsvis ytterligare beröraskolpengen. I diskussionen om valfrihet i skolantalar den borgerliga regeringen om behovet av ens.k. skolpeng, men trots att regeringen har gjortfrågan om skolpengen till ett av sina storahuvudnummer har vi inte sett så mycket av den,inte ens i budgetpropositionen. Jag vet att det skallkomma en proposition.I dag har vi ett statsbidragssystem som innebär tar ekonomiska hänsyn till varje barns behovoch till att det kan förändras. I moderatstyrdakommuner har det numera blivit vanligt att kalladessa pengar som går ut till skolorna för skolpeng.Det är naturligtvis fritt att kalla det vad man vill,men om det innebär att resurstilldelningen tillskolorna ändras, så att man inte tar hänsyn tillelevers, klassers och skolors olika behov, kan vi inteacceptera detta. Är det så skolministern vill ha det?Människors oro för en segregerad skola är mot denhär bakgrunden befogad. Jag vill fråga BeatriceAsk vad hon har att säga till dessa människor.Till sist måste jag säga, herr talman, att jag reagerarmot tendensen i debatten, att jämföra barn medlöpande bandet på och mot pratet omflitbetyg i skolan. Jag tycker inte att man skall prataom barn på det sättet. Det handlar faktiskt ommänniskor i utveckling.Anf. 90 (m)replik:Herr talman! Först vill jag säga till , att de människor som har röstatborgerligt och som tror på den politik vi driverockså är människor. Det låter som om det baraskulle vara en viss sort som tillhörde den kategorin,och det är fel.När det gäller statsbidraget till är detlitet okunnigt att hävda att man med det tar särskiltstor hänsyn till enskilda barns behov, vilket påstodsfrån talarstolen. Det nya statsbidraget, sominfördes av den förra regeringen, är oerhörtschabloniserat, och det är nog ute i kommunernasom man tvingas hitta fördelningsnycklar för attkunna ta hänsyn till barns behov. Det är något somjag är mycket angelägen om när man utformarskolpengen lokalt, så att handikappade barn ochandra inte kommer på undantag.Frågan om att välja skola är oerhört central, och jagskulle vilja påstå att den politik som fördes avsocialdemokraterna skapade segregation. Det ärnågonting sjukt i ett skolsystem som är så beskaffatatt det bara är den som har möjlighet att medbeskattade pengar betala avgifter som kan välja enskola med en annan pedagogisk inriktning eller enskola som i sin arbetsform har någonting som mantror på för sina egna barns utbildning.Det här vill vi ändra på.