prot · GF09127 · 1992-06-09 00:00:00 — När skall besluta omförändringar i den statliga stödgivningen tillkommuner och landsting, har detta föregåtts av ettomfattande arbete i kommunalekonomiskakommittén. Där hade man listat olika faktorer sompåverkar möjligheterna till en utjämning mellanolika delar av vårt land.Bland de många kritiska remissinstansernaåterfinns , som mycket tydligtangivit de skillnader som ligger i att bedrivakommunal verksamhet på en ö som jämförtmed andra kommuner med sammanfallandegränser. är en av de kommunersom hårdast drabbas av regeringens och ocksåfinansutskottets förslag.Det strukturindex som kommittén använde sig avborde ha varit utformat så att fåttkompensation för ö-läget genom införande av ensärskild ö-faktor. Det har också sagts frånkommittén att det går att belägga att Gotlandskommun blir speciellt drabbad vid en generelltillämpning av de nya reglerna. , regeringen och utskottet från att tanågon hänsyn till det speciella läget för Gotland.Detta är enligt min mening anmärkningsvärt och urregionalpolitisk synpunkt helt oacceptabelt.Jag skall här inte ta kammarens tid i anspråk för attpåpeka alla de skäl som det finns att anföra för enspeciell ö-faktor, men skiljer frånfastlandet, ett avstånd som på land inte är långt. Niomil Östersjöhav blir ett avstånd som i storutsträckning isolerar från resten avSverige. Vi kan inte bygga upp någon kommunalservice i samarbete med någon grannkommun ochpå så sätt bli kostnadseffektiva. Vi måste på varjeområde ombesörja vårt eget behov -- och påsommaren också ett starkt utbyggt behov. Dettakostar, och det borde vi kompenseras för.I min motion Fi75 har jag pekat på nödvändighetenav att en särskild ö-faktor införs för ochäven försökt att precisera värdet av denna till ettbidrag på 20 milj.kr. och 60 milj.kr. Dessa 20 miljoner skall då ställas irelation till de 75 miljoner som blir det faktiskabortfallet för kommunen nästa år.Vi har en förhöjd grundgaranti utifrån ensärskild ö-faktor. Det är alltså ingen ny princip somman skulle behöva sjösätta. Det hade varit naturligt,riktigt och rättvist att systemet fått gälla ocksåfortsättningsvis.Visserligen hänvisar nu utskottet till en expertgruppoch en parlamentarisk referensgrupp som skallstudera utvecklingen och ge förslag omförändringar där det blir klara snedeffekter. Dethar jag krävt i min motion, men jag anser också attglesbygdsfaktorn måste ges en annan utformningmed ökad vikt och där en särskild faktor för ö-lägetingår i indexet.Men eftersom expertgruppen skall arbeta med siktepå 1995 så tvingas att leva medett för regionen orättvist system. I fullt medvetandeom att särbehandling måste förekomma låter mangenerella principer bli gällande fullt ut. Om dettaberor på brist på tid, brist på intresse eller annantyp av ovilja vet jag inte -- men det är svårt att heltfrigöra sig från tanken att är så litet att detinte är mycket att bry sig om.Herr talman! Detta skall inte uppfattas som någotallmänt gnällande, men geografiska lägekommer och i fortsättningen att kräva speciellastatliga insatser, inte minst ekonomiska, om vi idenna del av skall ha en med övrigasvenskar jämförbar levnadsnivå.Jag yrkar bifall till min motion Fi75, yrkande 2.Anf. 166 () replik:Herr talman! I båda de senaste anförandena har ö-faktorn berörts. Det är, som har sagts här, en av defrågor som expertarbetsgruppen kommer attsärskilt belysa. Den skall ta ställning till hur eneventuell sådan faktor inom strukturindex skullekunna konstrueras. Men jag vill mycket bestämtunderstryka att de övergångsregler som gällerför 1993 och 1994 har en sådan utformning att en ö-faktor under dessa år inte skulle ha haft någon somhelst praktisk betydelse, oavsett om det gällerGotland, eller Öckerö.Det finns andra förlorare, som har tagit upp andradelar av strukturindex och tyckt att de har slagitalldeles för hårt. Även där tar övergångsreglernahand om de ''extrema'' värden som har kommitfram. De kommer ju inte till uttryck för åren 1993och 1994. Däremot har alla körningar beträffandestrukturindex för del visat att kommuneni dag i relation till andra kommuner kanske har förhöga statsbidrag. Det är obestridligt att ävenGotland, tillsammans med en lång rad andrakommuner, skulle kunna ta en teoretisk förlust på1,med utgångspunkt i de resultat somstrukturindex har givit.Anf. 167 () replik:Herr talman! Jag har uttalat viss kritik mot det somockså jag vill kalla ofullständigheten i förslaget. Interiktigt alla experter är övertygade om att deövergångsregler som det här talas om ger denutdelning som en del vill att övergångsreglerna skallge.Jag har naturligtvis en tilltro till att regeringenåterkommer och rättar till det som är fel, men jaghävdar ändå att det faktiskt återstår att se omövergångsreglerna hjälper oss över det bortfall somde facto är framräknat för 1993 och 1994.Anf. 168 () replik:Herr talman! Jag reagerade när att utskottet avstår från att ta hänsyn tillGotland. Utskottet avstår inte, utan det är denborgerliga majoriteten i utskottet som avstår, närden sjösätter sin princip om att detta skallgenomföras till varje pris. Så låt oss gemensamtarbeta får en bättre fördelningsnyckel.Jag hälsar mycket välkommen tillatt när och om hennes ursprungliga förslag falleransluta sig till de socialdemokratiskareservationerna. Det skulle lända mig till glädje,till heder och gotlänningarna tillnytta.Anf. 169 () replik:Herr talman! Vi är två ledamöter från , ochäven om vi går fram tillsammans lär det inte blinågot utslag som ger en majoritet för oss i den härfrågan. Jag tänker begära votering om det förslagsom jag har lagt fram i min motion.Anf. 170 () replik:Herr talman! Jag kan trösta medatt vi i den här frågan inte står ensamma. Vi haråtminstone den socialdemokratiska gruppen bakomoss.Anf. 171 ():Herr talman! Gemensamma europeiskaforskningsprojekt har visat att det regionala ochlokala självstyret i har djupa historiskarötter, som är unika jämfört med traditionen i detkontinentala . Man brukar förklara dettamed att skogsbönderna i var relativt settmer självständiga i och med att de kunde försörja sigsjälva i skogen när fogdarnas förtryck blev för hårt.Man har också visat att sockenstämmorna ochandra lokala folkmöten här var mer betydelsfulla änmotsvarigheterna i det övriga Europa.I princip är också jag anhängare av attkommunerna själva får bestämma över sina pengar.Principen med penningpåsar är riktig. Menregeringens budskap är, liksom för övrigt också denföregående regeringens var, dubbelbottnat. Mankonfiskerar pengarna, man förbjuder kommunernaatt höja skatten och man tolkar så, attkommunerna i princip skall förbjudas både attdriva näringspolitik och att sköta sin egenupphandling på det sätt som de själva väljer.Regeringsledamöter beskärmar sig också över attkommuner inte lever upp till solidaritet mothandikappade och att man stänger bibliotek. Jagtycker att man ibland kan komma att tänka på engammaldags patriark i ett äktenskap. Jagföreställer mig då att regeringen är patriarken. Handrar in på hushållskassan och förbjuder hustrun --kommunen i den här liknelsen -- att ta ett eget jobb,men klagar över att han inte får kalvstektill lördagsmiddagen.Dubbelmoralen framgår också av detutskottsbetänkande som vi skall behandla ,när man ser på den kommunala volymtillväxtenjämfört med den statliga. skall vi, omregeringens och utskottsmajoritetens beräkningarslår in, få en statlig konsumtionstillväxt somvisserligen minskar något, men mindre än vad denkommunala konsumtionstillväxten dras ner.Trots allt tal om det stora budgetunderskottet ochbesparingarna som man skryter oerhört mycketmed lyckas man alltså inte alls spara på den statligaverksamheten lika mycket som man tvingarkommunerna att dra ner på sin verksamhet,som man överför ökat ansvartill kommunerna.Man låter generalerna, den statliga byråkratin ochkungahuset, för att ta ytterligare ett exempel, sitta iorubbat bo och få ökade anslag, som mandrar in på anslagen till daghemmen, biblioteken ochvårdcentralerna.Kommunernas problem är generella, och jag villinte delta i en huggsexa där olika kommunerangriper varandra med argument om vem som ärmest eller minst gynnad, men jag kan ändå inte låtabli, efter att ha hört tala omStockholm, att framhålla att jag tror att problemeni den andra två storstäderna, och ,faktiskt är större.Det är visserligen sant, som sade, att del av skatteinkomsterna kommer härifrånStockholm, men det beror ju bl.a. på att nistockholmare -- för det finns väl några sådana här --faktiskt har hela den väldiga statliga apparatensinkomster att plocka in till kommunkassan. Det ärfaktiskt en grundläggande skillnad vid en jämförelsemellan och de andra stora städerna.Därmed vill jag inte på något sätt förringaproblemen i Stockholm.Om man jämför med de regler för statsbidrag somgällde 1981, finner man att kommunfram till 1990 genom statliga indragningar förloratett belopp motsvarande . i kommunalskatt.Motsvarande genomsnittssiffra för alla kommuneroch landsting var . Enligt är -- vid sidan avMalmö, , som har diskuterats här, ochnågra Norrlandskommuner i särklass hårdastdrabbad av skattereformen.Göteborgs kommun har faktiskt också försöktspara. Volymtillväxten mätt ikommunalkonsumtion låg igenomsnitt under genomsnittet för allakommuner och landsting, trots att vi har haftextremt stora s.k. storstadskostnader. År 1990minskade volymen i den kommunala verksamheteni med 1/jämfört med +1,igenomsnitt i landet. stod vi på plus minusnoll medan genomsnittet i landet var +2,. Iårets budget räknar man med att under de närmastetvå tre åren förlora 6 000--7 000 kommunala jobb.Det är fråga om människor som till mycket stor delgår rakt ut i arbetslöshet.Det förslag som vi behandlar här har man iGöteborg räknat på. Jag avser då också de förslagsom vi skall diskutera . Det handlar om attvi i förlorar en halv miljard ,nästan 1,3 miljarder och 810 miljoner 1994.Sammantaget rör det sig om en förlust om mer än5 . som varje kommuninvånare i Göteborgdrabbas av.Göteborgs kommunstyrelses ordförandemoderaten sade efterpresentationen av finansplanen att om alla de härförslagen gick igenom här i , skulleGöteborg upphöra att vara ett fungerandesamhälle. De förslag som vi behandlar och är bara en bråkdel mindre dåliga förGöteborgs kommunala ekonomi.Mot den bakgrunden har vi i Vänsterpartietföreslagit att en Göteborgsmotion väcksgemensamt för att uppmärksamma de speciellaproblemen i . fanns det ett stortintresse -- åtminstone sade man i andra partier kunde tänka sig att väcka en sådan motion. Viåterkom till frågan i samband med behandlingeninför dagens och morgondagens diskussioner. Mendå hade intresset svalnat. Det blev inget av dethela.Jag är ändå optimist. Jag tror att samstämmighetenväxer i alla partier om att man motsätter sig denbehandling som man blivit utsatt för från statenssida. Det gäller alltså både den förutvarande ochden nuvarande regeringen.Man kan faktiskt höra t.o.m. diskussioner omvad vi över huvud taget skall ha staten till. Jagkommer i det sammanhanget att tänka litet på demedeltida skogsbönderna. Det förs alltsådiskussioner i kommunerna. Man säger: Vi kanskerent av skulle kunna försörja oss bättre på egenhand. Man vänder på det hela i den evigadiskussionen om att staten generöst delar ut bidragtill kommunerna.Kommunerna gör faktiskt också mycket storainbetalningar till staten. eller senare når manfram till en balanspunkt där frågan ställs ombehovet av staten. Jag talar som vore jagrepresentant för kommunerna, eftersom jagfortfarande litet grand känner mig som en sådan.Jag har ju länge suttit i kommunstyrelsen iGöteborg.Det jag här har sagt innebär att jag har sammayrkande som det tidigareframförde. Jag yrkar alltså bifall till Vänsterpartietsmotion.Anf. 172 () replik:Herr talman! Det var en intressant historiskredogörelse och tillbakablick, ! Jagtycker att det är viktigt att poängtera att denkommunala självstyrelsen i är viktig.Genom att förverkliga det förslag som vi är bereddaatt fatta beslut om tycker jag att vi också slårvakt om den kommunala självstyrelsen.Jag tycker också att det är viktigt att säga att flerafrån utskottsmajoriteten tidigare i debatten harframhållit hur viktig den kommunala verksamhetenär. Kommunerna spelar en viktig roll i svensksamhällsekonomi. Det gäller då inte bara attbalansera de ekonomiska bekymren -- något som vivarit inne mycket på -- utan också, givetvis, att gebra service, omsorg och omvårdnad.Jag håller med när det gäller detsom han säger om problemen med storstäderna.Själv kommer jag från en av landets storstäder -- ivarje fall kallar vi i vår stad för storstad.Utskottet har tillgodosett våra önskemål ochbeaktat de synpunkter som har kommit fram. Detgäller då synpunkterbeträffande , beträffande och ävenMalmös problem. Vid den fortsatta behandlingenkommer det som sagts här att vägas in, och desynpunkter som har förts fram kommer att beaktas.Däremot finns det inget som säger att man löservare sig mindre eller större kommuners problemgenom att höja skatten; det kan jag lova. Själv borjag i en kommun där skatten både höjts -- menproblemen var lika stora trots skattehöjningen --och sänkts. efter skattesänkningen ärproblemen måhända något mindre, men de är ändåganska ansenliga.Skattehöjningar av något slag löser alltså intekommunernas problem, ! Därförär det så viktigt att fatta det här aktuella beslutet . Det nya statsbidragssystemet ger ökademöjligheter och slår vakt om just den kommunalasjälvstyrelsen. Kommunalmän ochkommunalkvinnor kan i högre grad fatta beslututan styrande detaljregler. Jag tycker att detta äroerhört viktigt.Jag tror inte att vi bara skall tala om bekymmer ochproblem jämt och ständigt, utan vi skall nog ocksåsäga att det finns mycken kraft ute i kommunerna.Jag tänker då på bl.a. och Malmö.Jag har läst en rapport från omdet kommunala daghemmet i har föräldrarna fått välja öppettider ochinriktning. Personalen har anställts på givnapremisser. Resultatet är att kommunen har minskatsina kostnader . Daghemmet har en brapedagogisk verksamhet. Man erbjuder en störrevalfrihet, och kostnaderna minskar. Det är alltsåinte bara fråga om bekymmer, !Anf. 173 () replik:Herr talman! säger att utskottet harbeaktat storstädernas synpunkter. Det skulle varaintressant att få veta om har talat medsina egna partikamrater i t.ex. ochMalmö. Jag har hört exempelvis ,folkpartistiskt kommunalråd i , uttala sigganska hårt om de förslag som vi behandlar här . Jag tror inte att partikamraterna har sammauppfattning. Men det är möjligt att de inte sägeroffentligt vad de tycker. har jag i allafall hört dem säga något helt annat.Jag tycker också att det är mycket problematisktmed kommunala skattehöjningar. Bl.a. ärkommunalskatten inte progressiv. Progressiviteteni det statliga skattesystemet har dock successivttrappats ner. I har vi lagt fram förslagetatt kommuner skall få rätt att ta ut en progressivkommunalskatt. Men det förslaget har avvisats avsamtliga andra partier i kommun.När det sedan gäller detta med att utveckla andraformer för kommunernas effektivisering av denegna verksamheten anser också jag att det ärväldigt viktigt att kommunerna har möjlighet attutveckla alternativ, införa nya former ochkonkurrera med privat verksamhet. Därför är detutomordentligt förvånande att också företrädareför t.ex. tydligen kan tänka sig att ställaupp på de nya regler som skall införas via . Det kommer att innebära att en mycketstor hämsko läggs på kommunerna när det gällerderas möjligheter att bedriva en aktiv och frinäringsverksamhet. Det är faktiskt innebörden avde regler som man tänker skriva in. Det framgår avden proposition som vi just har fått att behandla häri riksdagen.Anf. 174 () replik:Herr talman! Övergångsbestämmelserna, som viflera gånger har varit inne på, ger dekommuner och städer som drabbas litet hårdaremöjligheter att finna nya former under den aktuellaperioden. Det handlar ju om en tvåårsperiod.Expertgruppen -- kompletterad, som utskottetnämnt, med referensgruppen -- kommer att se överförhållandena och se till att det inte blir en alldelesorimlig situation i olika kommuner. Vi var inne påden saken tidigare. Det gällde då exempelvisGotland. Men det gäller också storstäderna.Det är roligt att höra tala så varmtom detta med konkurrens. Jag tycker att det äralldeles utmärkt. har ju enrad förslag på detta område, och dessa förslagkommer vi senare att få behandla. Jag hoppas att vikan komma överens. Men jag är tveksam medtanke på framlagda förslag. Om jag förstått det helarätt skulle Malmös bussbolag kunna köra bussarnai och Lunds bussbolag kunna köra bussarna iMalmö. Om det är det som avses med kommunalkonkurrens är det kanske inte riktigt vad jag tänktmig. Men vi får väl återkomma till detta när fråganframgent skall behandlas.Anf. 175 () replik:Herr talman! Jag vill bara ge ett exempel på vad dethär med konkurrens kan betyda.Vi i och Socialdemokraternaföreslog för inte så länge sedan att en kooperativskola skulle införas i en stadsdel i . Men har mantydligen kommit en bit på vägen. skall det blien sådan skola. Det är som sagt ett exempel blandflera.Problemet med den borgerliga politiken är att maninte vill ha olika alternativ. Vad man vill ha ärprivatisering. Man vill alltså sälja ut denkommunala verksamheten. I längden bidrar detdock inte till en förbättrad konkurrens.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 176 ():Herr talman! Flera i mitt parti somrepresenterar våra storstäder hade velat ställa uppi den här debatten, men vi vill inte förlänga endebatt så sent under riksdagsåret. Vi vill trots dettamycket kort ta upp behandlingen avstorstadskommuner.Under min korta tid här i har jag märktatt det inte är populärt att tala för tätbygder. Mankan tala för alla kommuner och alla samhällen, mendet är inte populärt att tala för tätbygder, och det ärnästan förbjudet att tala för Stockholm.Den kommunalekonomiska kommitténs förslag tillfördelning av de statliga bidragen har på ett nästangroteskt sätt missgynnat storstadskommunerna.Inte minst den stora betydelse som man tillmätteklimatfaktorn bör nämnas i det här sammanhanget.Vi som kommer från storstäderna uppskattar attregeringen gör en ansats att korrigera dessa ganskagrova felaktigheter. Vi utgår från att denexpertgrupp som har tillsatts skall ta hänsyn äventill storstadskommunernas särskilda problem. Viutgår också från att regeringen kommer att beaktaatt , och jämfört medandra kommuner och landsting har en högre andelensamstående, narkomaner, prostituerade, HIV-sjuka och fasta invånare av utländsk härkomst,vilket medför särskilda kostnader för tolkservicebl.a. hos oss på sjukhusen och förhemspråksundervisning. Vi har ett större antalutländska besökare, som enligt internationellaavtal har rätt till vård vid akut insjuknande.Storstäder har högre kostnader för barnomsorg perbarn och högre byggkostnadsindex.Över hela världen är andelen utslagna, de socialakostnaderna och konsumtionen av sjukvård percapita väsentligt högre i storstäderna, och vi måsteerkänna att så är fallet även i . Det ställsmycket stora krav på storstädernas socialhjälp,sjukvård, åldringsvård, omsorg, skola, annanundervisning och trafik.Jag vill påminna om att storstadskommuner, inteminst landsting, redan har bidragit -- kanske mer änandra -- genom reduceringar av statliga bidrag, menjag vill framför allt peka på bortfallet av inkomsterfrån beskattning av juridiska personer, som redanklarades av under tidigare riksdagsperioder, samthöjda schablon- och sparavdrag.För landstings del har detta lett tillbortfall av totalt över 6,5 miljarder i årligtresursutrymme eller över 5 skattekronor. Vi somrepresenterar storstäder utgår från att regeringen idet fortsatta arbetet beaktar storstadsregionernassärskilda villkor. Det är angeläget att storstäderinte får en väsentligt sämre service för sina invånareän resten av landet.Nu har jag försökt fatta mig väldigt kort. Tack såmycket!Anf. 177 PER ()replik:Herr talman! Jag skall fatta mig lika kort som JerzyEinhorn genom att formulera min replik som enfråga. Om vi utgår från att stödjermajoritetens förslag, hur stor minskning är då JerzyEinhorn med om att bidra till beträffandeStockholms läns landsting?Anf. 178 () replik:Herr talman! Helst skulle jag vilja säga: ingen. Jagmedger att det är med stor vånda och tvekan somjag ser att den nuvarande regeringen fortsätter detidigare regeringarnas politik att minska de statligabidragen. Jag måste säga att jag har svårast förminskningen av landstingens resursutrymme med2,3 miljarder. Jag tror att kommunerna har någotbättre utrymme för att klara av neddragningarna.Vi måste se på vad som är anledningen till att justlandsting och kommuner drabbas. Anledningen äratt alla våra förmåner -- som i förekommeri ganska rikliga mängder -- försvaras av mycketstarka intresseorganisationer. De som är svaga ivårt samhälle har svårt att hävda sig i debatten. Dekan inte bilda intresseorganisationer på samma sättoch anställa ombudsmän och pressekreterare somär duktiga på allt detta. Det är kanske därför vi intevågar ge oss på andra utgifter, bl.a. 336 miljarder idirekta transfereringar. Indragningarna drabbardärför i stället landsting och kommuner.Anf. 179 PER ()replik:Herr talman! Det är ju nu som , jagoch övriga ledamöter av kammaren ställs inför detpolitiska avgörandet. För delhandlar det om att välja mellan att följa deuttalanden som fälldes av kds och ivalrörelsen eller att följa den borgerligaregeringens konstruerade rutin för indragningar avjust det som och kds ständigt talarom behovet av, dvs. satsningar på vård och omsorg.Det är valet skall träffas.Anf. 180 () replik:Herr talman! Det är sant att det nu som avgörandetträffas, men vi skall inte glömma att tidigareregeringar från landstingen har dragit in ca 35miljarder i resursutrymme. Jag tror som jag har sagtatt det finns utrymme i kommunerna för fortsattarationaliseringar. Jag tror att det är svårare ilandstingen. Jag ser därför med tillfredsställelse påatt regeringen återför åtminstone 1,5miljarder för att lindra den här övergången.Andre vice talmannen meddelade att Per OlofHåkansson anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 181 (nyd):Herr talman! Ärade ledamöter!Effektiviseringspotentialen i kommunerna står pådagordningen, och detta har debatterats mycket.Jag vill dock kommentera äldreomsorgen i dettaperspektiv.Många har hävdat att ingenting finns att hämta dådet gäller rationaliseringar inom området vård ochomsorg. Detta är både rätt och fel. Jag skall be attfå citera : Vad rätt du sadefast det var fel. Det är alltså rätt om man ser till denuvarande spelreglerna. ÄDEL-reformen som hargenomförts har tvärtom gjort det svårare förkommunerna. Det är sant att sjukhusen har fått enbättre situation, men ute i kommunerna harsituationen blivit sämre för våra äldre medborgare.Dessa äldre medborgare kan inte protestera. På detområdet kan vi alltså inte spara några pengar.Men det är också fel att säga att det inte går attrationalisera inom vård och omsorg. Det skullekunna gå om man toge det totala finansiella lägetunder övervägande, men då måste man ge sig in påmycket stora ingrepp. Jag skall här be att få kommamed ett citat till, nämligen vad i Romarriketalltid sade: För övrigt anser jag att Kartago börförstöras. Jag har i debatten hävdatatt man borde avskaffa dubbla och tredubblahuvudmannaskap, och gör jag det igen. Det ärnämligen så att stat, landsting och kommun har ettdelat ansvar, och därför finns det ingen som kan tadet totala, ekonomiskt optimala ansvaret för enbillig och bra vård.Jag kan ta ett exempel. Man vet att varje patientinom långvården kostar mellan 2 000 och 3 000 kr.Det är dyrare på sjukhus, billigare på långvårdenmen allra billigast skulle det vara påålderdomshem. Men dessa har ännu inte byggtsupp. har man upptäckt att man måsteåteruppbygga ålderdomshemmen.På vägen dit skulle man kunna uppmuntra privatainitiativ. Jag har dragit exemplet från Sollentunakommun, som inte vill ta ett anbud på . förfull ålderdomshemsvård trots att det i själva verketkostar .