prot · GG0940 · 1992-12-08 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:40Tisdagen den 8 decemberKl. 14.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 2 december.2 § Svar på fråga 1992/93:266 om utrikes- ochbiståndspolitikenAnf. 1 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omregeringen tänker hålla fast vid den nuvarandeutrikesoch biståndspolitiken där man negligerar detakuta behovet av aktiv hjälp att bygga uppdemokratin i våra grannländer.Ian utgångspunkt är att gerför mycket bistånd till , där den verkligahjälpen bara till en bråkdel når fram, och för litettill länderna i närområdet. Hjälpen skulle där,enligt , kunna vara av varaktignytta och kostnadseffektiv.Ian för ett antingen-eller-resonemang som jag anser vara felaktigt.Regeringens politik är att ge bistånd till dem som äri störst behov av hjälpen och där hjälpen bedömskunna vara till nytta. Det skulle te sig demokratisktotillständigt att gradera människors värde utifrångeografiska avstånd. Eftersom de fattigastemänniskorna finns i tredje världen går en större delav biståndet dit. Principer för detta bistånd har lagtsfast. Således styrs biståndet av sådana riktlinjersom mottagarlandets vilja att arbeta för att skapafungerande marknadsekonomiska system, fastademokratiska strukturer och respekten förmänskliga rättigheter. harregeringen lagt ökad vikt vid effektiviteten ibiståndet. Det är utifrån dessa kriterier somsamarbetet med ett land bestäms.Samtidigt är det regeringens politik att vid sidan avhjälpen till bistå grannländergenom att fullfölja det treårsprogram om 3miljarder kronor som presenterades förra året.Under året som gått har givit viktiga bidragtill reformprocessen i öst genom ett bilateraltsamarbete med grannländerna , ,, och . har ingåttfrihandelsavtal med samtliga baltiska stater. Ettbaltiskt investeringsprogram har dessutomtillkommit, och stöd har getts till de baltiskavalutorna, osv. har också lämnat ettomfattande katastrofbistånd till och tillRyssland för inköp av mediciner och drivmedel. Debaltiska länderna kan påräkna ett lika närasamarbete . Beredskapfinns för nya katastrofinsatser om akuta behovskulle uppstå.Svensk biståndspolitik måste ses i ett störresammanhang. Vi måste gemensamt arbeta för attsåväl länderna i närområdet som i tredje världen fårdet bistånd de behöver. Vi får inte, som IanWachtmeister, utgå från ett antingen eller. Fred,säkerhet och utveckling hör ihop vare sig det gällerSomalia eller . Det är detta tänkande somstyr vår biståndspolitik.Anf. 2 (nyd):Herr talman! Jag tackar för svaret.Min fråga handlade om och Östeuropaoch vad som händer där. Ett exempel är attLandsbergis förlorade valet i på grund avatt han fick för litet hjälp. Den här frågan handlarom inriktningen av biståndspolitiken, som nuplötsligt måste genomföras i vår närhet.Verkligheten är här i vår närhet . Det vet AlfSvensson, och jag har påpekat det för honom.Jag graderar inte människors värde, men jaggraderar svensk politik. Jag talar om hur vi politikerskall använda skattebetalarnas pengar, och jag talarom hur svenska intressen skall skyddas ochutnyttjas i det här läget. Det finns också fantastiskamöjligheter. Men verkligheten är här.Det sägs att principerna för biståndet har lagts fast.Jag vet det, men jag vet också att man harmisslyckats med biståndet. När man ser att någotinte lyckas ändrar man på det hela. Man vi menaratt vi måste göra det . Verkligheten springerannars ifrån oss.Alf har genomfört insatser i ,och de var säkert väl menade. Men de har inte häntså mycket. Det behövs t.ex. exportkreditgarantierför att kunna hjälpa Baltikum.Vidare måste den svenska biståndspolitiken ses i ettsvenskt sammanhang. Man säger alltid att politikenskall ses i ett större sammanhang. Ja, vi ser helatiden politiken i ett jättestort sammanhang. Vi skallhjälpa hela världen! Men vi kan kanske inte hjälpahela världen. Däremot har vi en skyldighet,nämligen att folk i gör vad som är klokt förSverige. Det är den insikten jag försöker väcka. Jagtror att biståndsministern vet vad jag talar om. Vifår väl se.Anf. 3 Statsrådet ():Herr talman! Jag vet mycket väl vad IanWachtmeister talar om. I all vänlighet: Jag har hörtdet förr!Vidare säger att verkligheten ärhär i vår närhet. Ja, verkligheten är ju verklighetför varje individ, vare sig individen finns här ellerlångt borta. För somaliern är verklighetenförfärande. Samma sak gäller moçambikiern.Moçambikierns, min och stämmer inte överens. Men nogupplever somaliern och moçambikiern sinverklighet.Ian säger svepande att biståndet harmisslyckats. En del biståndsinsatser har förvissointe lyckats i den mån vi skulle önska. Men detgäller allt vad vi människor företar oss. En dellyckas vi med, annat misslyckas vi med.Det är ofantligt svårt att syssla med bistånd. Manmöter ju ofta regimer i mottagarländer varsadministrationer lämnar mycket övrigt att önska.Men jag kan absolut inte ställa upp på attbiståndsinsatserna har varit misslyckade.Jag är överens med att om detvore möjligt skulle vi ge mer till . Men detär ändå fråga om två olika karaktärer av bistånd.Länderna i är inte . ,och är inte . Därför är detbistånd som ges till av något annankaraktär. Men jag håller gärna med om attbiståndet borde vara större och mer omfattande.Vi vet alla att vi har en viss knapphet att hantera.Som alla vet går detta ut över biståndet i nästa årsbudget. Dess värre är det fråga om 1,5 miljarderkronor. Hade och hans parti fåttsin vilja fram hade det naturligtvis varit fråga ommer.Vi gör så gott vi kan, och vi vet att vi kommer tillkorta. En hel del har ju ändå gjorts visavi Baltikum.Anf. 4 (nyd):Herr talman! Jag vet att är förvånadöver att jag talar om bistånd när han är här ikammaren. Men det beror faktiskt på att han ärbiståndsminister. Det är naturligt att ta upp denfrågan just när är här. Jag tackar föratt jag fick delvis rätt.Jag vill säga något om och andra länder.Visst skall hjälpa . Vi i Nydemokrati har föreslagit att svenskt bistånd skalldelas upp i en tredjedel multilateralt bistånd via FNoch andra organisationer, en tredjedelkatastrofbistånd via t.ex. Röda korset och entredjedel riktad till vår närhet, dvs. verkligheten påandra sidan Östersjön.Vi har föreslagit att katastrofbrigader skall inrättas.Vi har sagt att ungdomar skall få lära sig att hjälpafolk i nöd i stället för att slå ihjäl dem. Värnpliktigakan användas för dessa saker. Vi har kommit meden mängd konstruktiva förslag.Sverige måste sticka ut huvudet och göra någotrealistiskt och verkligt i . Folk i allmänhetoch industrin måste få chansen. Där kan vi sompolitiker hjälpa till. Vi måste inse hur allvarligt detsom sker i är. Vår verklighet är grym.Anf. 5 Statsrådet ():Herr talman! Nej, jag är icke ett uns förvånad överatt talar biståndspolitik med mignär vi möts i kammaren. Jag tycker snarare att detär trevligt. Det skulle vara skojigt om IanWachtmeister lade på en annan platta någon gång.Jag har redan hört denna.I och för sig skall väl världen frälsas med hjälp avupprepning, och det är väl den tesen som IanWachtmeister arbetar efter. Men det går icke attdela upp klotet -- det är min absoluta uppfattning --i ett närområde, dvs. norra halvklotet, och mereller mindre nonchalera södra halvklotet. De tvåhänger ihop.När vi talar om framtiden och vår överlevnad, ärjag för min del bergfast övertygad om, att vi säkrarinte framtiden för vare sig , EG eller Europaom vi inte bryr oss mer om södra halvklotet än vadvi gör. Det handlar omlångsiktighet. Det handlar inte enbart om att ryckaut vid katastrofer.Anf. 6 (nyd):Herr talman! Jag tycker också att det är trevligt attfå diskutera med biståndsministern om bistånd. Jaglovar att byta platta -- statsrådet hade hört den härplattan för ofta -- och stift när regeringen byterpolitik. Det lovar jag. Det tråkiga är attverkligheten, som den har beskrivts, finns, och denmåste vi göra något åt.Vårt ansvar inför de svenska väljarna är att göra detsom från vår synpunkt är klokt. Jag har inte sagt attvi skall avstå från att ge bistånd på annat håll, utanjag har sagt att biståndet skall effektiviseras. Jaghar sagt att vi skall sätta in katastrofbrigader och attvi skall arbeta hundra gånger bättre än tidigare, ochatt vi skall sluta hjälpa en massa tokiga diktatorer,vilka vi hjälper . Jag vill dock peka påproblemen som finns i vår närhet i , påandra sidan Östersjön.Anf. 7 Statsrådet ():Herr talman! hjälper inte tokiga diktatorer.Vi försöker emellertid göra så gott vi kan när detgäller att hjälpa arma människor, som saknar detmest elementära, som är analfabeter, som är sjukaoch som inte har någon infrastruktur. Det är dessamänniskor som vi inriktar oss på att hjälpa. Det ärdärför litet trist att ständigt höra dessa svepandeformuleringar som att vi hjälper tokiga diktatureroch att bara något litet av hjälpen når fram.Vi skall bry oss om de svenska väljarna i Sverige.Jag kan försäkra om att desvenska väljarna i bryr sig om människorsom bor långt borta. Jag får dagliga bevis på att manär bedrövad över att vi skär ned biståndet. Mångamänniskor tycker att vi i stället borde öka biståndettill de sämst ställda.Herr talman! Låt mig i all hast få redovisa att underförra budgetåret gick tillbistånd i Öst- och , varav 200miljoner gick till katastrofhjälp. I årets budget går870 miljoner via och 200miljoner via katastrofhjälpsanslaget, och till dettaskall läggas som går viakatastrofanslaget till . Det blir 1 220miljoner kronor.Anf. 8 (nyd):Herr talman! Jag tror inte attbiståndsministern inte menar väl. Han menar väl,men gör fel. Hjälpen går faktiskt till regimer, ävenom den avses att gå till andra människor. Hjälpengår till regimer som sätter in pengarna på banken,köper vapen, osv. Jag tror säkert att ni vill ändra pådetta.Det måste emellertid ske , men intenödvändigtvis genom att anslå en massa pengar,utan genom att effektivisera det som man nu sysslarmed. Det är fantastiska belopp i rörelse, genombiståndsministerns departement. Det är där somdet hela skall attackeras, nämligen i formen ocheffektiviteten. Jag tycker att man skall börja meden mycket populär och riktig åtgärd, nämligen attlägga ned SIDA, vilket jag har sagt tidigare. Jagbyter inte stift förrän så skett.Anf. 9 Statsrådet ():Herr talman! Jag tycker att man i alla sammanhangalltid bör effektivisera, i biståndssammanhang ochi alla andra tänkbara sammanhang -- ju effektivaredesto bättre.Det innebär emellertid inte att man kangöra gällande att biståndet därmed kan skäras ned.Vi vet att det, när det väl har effektiviserats,återstår ett ofantligt stort behov av insatser. Vitänker, herr talman, fortsätta med dessa insatser.Anf. 10 (nyd):Herr talman! Jag har inte fått svar på allt. Dettrodde jag inte heller att jag skulle få, men jaghoppas att jag än en gång har väckt den här frågan.Jag hoppas att biståndsministern är ytterligareövertygad om att jag kommer att hänga efterhonom och bita honom i benet till dess någontinghänder.Anf. 11 Statsrådet ():Herr talman! Den dag som vi är överens i de härfrågorna är jag mycket ängslig för, och jag hoppasatt den dagen inte randas, såvida byter åsikt.3 § Svar på fråga 1992/93:171 om assyriernassituation i Mellanöstern:Anf. 12 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig omregeringen avser ta några initiativ för att påtalaförföljerserna och övergreppen mot assyrierna iTurkiet. Assyrier är beteckningen för en kristenminoritet i som även finns representerad i smågrupper i och , och som bekänner sigtill den nestorianska grenen av kristendomen.Även de syrisk-ortodoxa kristna från sammaområde, de s.k. syrianerna, kallas ibland assyrier.Berndt fråga hänför sig till syrianerna isydöstra talman! Syrianerna har, liksom ävenkurderna, från turkiska regeringens sida utsatts fören hårdhänt nationellasssimileringspolitik. De har under det senasteårtiondet minskat betydligt i antal till följd av enomfattande utvandring till . I daguppskattas deras antal i sydöstra uppgå tillomkring 2 500, av totalt runt 80 000 kristna i helalandet. I de pågående striderna i sydöstra syrianerna, liksom den övrigacivilbefolkningen, för ett dubbelt tryck från såvälden turkiska militären som från PKK. Deras utsattaställning utnyttjas också av de grupper i områdetsom med hot och våld försöker driva ut syrianernaoch ta över deras egendomar.Det finns indikationer på att de upptrappadestriderna mellan turkisk militär och PKK har fått tillresultat att respekten för de mänskligarättigheterna i sydöstra har utvecklats inegativ riktning . Detta visades bl.a. iAmnesty Internationals senaste rapport omTurkiet.Utrikesminister och jag självhar från denna talarstol vid frågestunderna den 13:eoch redogjort för regeringens synpå respekten för de mänskliga rättigheterna iTurkiet. Assyrierna och syrianerna har en självklarrätt att få sin mänskliga rättigheter respekterade,inkl. rätten att utöva sin egen religion utan attriskera någon form av diskriminering.Sverige följer noga utvecklingen av syrianernas ochkurdernas situation i sydöstra genom vårambassad i . Respekten för de mänskligarättigheterna i är en ständigtåterkommande punkt på dagordningen vid vårabilaterala kontakter med Turkiet.Anf. 13 ():Herr talman! Jag tackar biståndsministern för ettpositivt svar, men vill ändå kommentera svaretnågot. I den begreppsvärld som jag uppfattat ärassyriernas egen inkluderas inte endast nestorianer,utan även de folkgrupper som ursprungligenkommer från , som kaldéer, syrisk-ortodoxa och syrisk-katolska grupper.Det är folkgrupper där varje grupp är en avgränsadminoritet med egen identitet, eget språk, egenkultur, egen religion och social struktur. Som jaguppfattat det är de en socialt sammanhållen etniskgrupp. De flesta av dem bor inte i , utan debor i andra länder, som , och Iran.Deras histora är mycket dyster. Om man gårtillbaka till tiden under finnerman att det var fråga om rena folkmordet -- såvittjag har förstått på hundra tusentals assyrier -- ochtyvärr fortsätter dessa mord och trakasserier. Precissom framgår av svaret är detta en folkgrupp somkommer i kläm mellan den turkiska och denkurdiska regimen, framför PKK.Många människor i har flytt tillEuropa, , osv. Enligt min mening har vii av någon anledning inte brytt oss om attuppmärksamma denna grupp, utan vår diskussionhar i anslutning till de olika händelser som skett iMellanöstern mycket ensidigt handlat omkurderna. Kurderna är visserligen den störstagruppen, speciellt i , men om maninkluderar hela området spelar assyrierna -- jaganvänder det samlingsnamnet -- en viktig roll. Detär förvånande att regeringen inte ägnat den härfrågan större intresse.Jag vill fråga biståndsministern: agerar inteSverige mer kraftfullt när det gäller den här kristnaminoriteten?Anf. 14 Statsrådet ():Herr talman! Som naturligtvisredan har anat håller jag inte med om att vi inte harägnat den här minoriteten tillräckliguppmärksamhet.För att tala om mer explicit -- vi kandärefter också tala om de andra länderna var för sigom så önskas -- kan det inte råda något tvivel om attnär regeringen, utrikesministern och jag själv, ofta iegenskap av MR-minister, tar upp de här frågornaexkluderas ingen minoritet i . Vi ställer kravpå att man i börjar respektera mänskligafri- och rättigheter för varenda individ som bor ilandet, oberoende av ras, kön, ålder, intellekt, osv.Jag kan försäkra om att vid detillfällen som jag har haft möjlighet att ta upp dettamed företrädare för den turkiska regeringen inteför den ena eller den andra gruppen har strykitunder nödvändigheten av respekt för människorsintegritet och fri- och rättigheter, utan talat å allaminoriteters vägnar -- inklusive syrianer, ellerassyrier om man vill använda det uttrycket.Anf. 15 ():Herr talman! Det är precis som biståndsministernsäger här, att man klumpar ihop alla folkslag i engrupp. I det sammanhanget är det helt uppenbartatt det är kurderna man har ägnat det störstaintresset. Det är inte fel med det intresset, det ärlegitimt och riktigt. Men det är förvånande att manaldrig hör några citat eller får del av texter därassyrierna omnämns som en grupp som har kommiti kläm.Vi har fått en som är skriven den 18februari 1992 rörande läget i , hur assyriernakommer i kläm där. Jag kan inte förstå varför detinte är möjligt att vara mer konkret när det gällerinsatserna för assyrierna. Kan biståndsministernpeka på några andra konkreta åtgärder som justberör assyrierna än de mer allmänna för helaTurkiet?Anf. 16 Statsrådet ():Herr talman! De konkreta åtgärderna -- det sägerjag igen, herr talman -- exkluderar varken syrianereller assyrier utan inkluderar dem i allra högstagrad.För någon tid sedan -- jag ber om ursäkt att jag inteminns exakt om det var en eller två månadersedan -- hade vi besök av bl.a. MR-minister, som dessutom själv är kurd. Jag hade allanledning att vid ett samtal med honom ta uppsituationen för alla minoriteter som jag känner till,och det inrymde också dem vi talar om . vetvi att det i sådana sammanhang och samtal förfäktasdet mest positiva man kan uppamma från det egnalandet. Viss förbättring kan man väl hitta i varje falli vissa delar av . Men det finns åtskilligtövrigt att ta upp.Jag kan vara så generös att jag säger till BerndtEkholm att bara det att frågan om syrianerna -- såborde den i huvudsak vara betitlad -- tagitsupp naturligtvis har ett värde. Jag kan försäkra attjag fortsättningsvis skall erinra mig vårtmeningsutbyte här.Anf. 17 ():Herr talman! Jag tycker att det är positivt attbiståndsministern verkar vara engagerad i frågan.Skam vore väl annars.Jag står på mig alltså. Mot bakgrund av vad jaghittills har sett har regeringen inte varit tydlig närdet gäller assyriernas situation. Man kan läsa detena materialet efter det andra om kurdernassituation, men man får ta del väldigt litet om denlilla folkspillra som handlar om assyrierna ochsyrianerna. Det senaste jag hörde för någon veckasedan var att förföljerserna och morden fortsätter.En ledande personlighet -- om han var borgmästareeller om han hade varit borgmästare är jag osäkerpå -- hade mördats på ett mycket grymt sätt. Detär bara ett i leden av flera olika mord som måsteuppmärksammas, liksom situationen förassyrierna, inte bara för kurderna.Jag tar den här debatten till intäkt för attbiståndsministern kommer att aktualisera den härfrågan mer i fortsättningen.Anf. 18 Statsrådet ():Herr talman! Jag har aldrig varit om det vid någonfrågestund att någon tycker att jag gör tillräckligtför någon minoritet eller grupp. Jag kan bara lova,herr talman, att vi skall fortsätta att agera också försyrianernas situation.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på fråga 1992/93:265 tillutrikesministern om FN-soldater till SomaliaAnf. 19 Statsrådet ():Herr talman! har frågatutrikesministern om den nukommer att ompröva sitt beslut att inte skicka FN-soldater till . Frågan har överlämnats tillmig.Situationen i är utomordentligt allvarlig.Det mänskliga lidandet är närmast ofattbart. Det ärtyvärr också svårt att skönja en politisk lösning --därmed förblir också det humanitära läget prekärt.300 000 människor har redan dött i ochytterligare 1,5 miljoner hotas av svältdöden.FN:s bistånd till har haft mycket storasvårigheter med att nå fram till de nödlidande.Skälet är den totala bristen på lag och ordning. Föratt bedriva hjälparbete krävs skydd avsjälvutnämnda beväpnade grupper som begär högbetalning i dollar och i form av mat. Det är ingenöverdrift att likna de i verksammahjälporganisationerna, inkl. FN:s olika organ, vidgisslan.De 500 FN-soldater som befinner sig iMogadishu har inte kunnat motverka vare siglaglösheten i form av drogpåverkade gäng ellerkrigsherrarnas mer organiserade gäng.Förhandlingar om utplaceringen av ytterligare3 000 FN-soldater inom ramen för UNOSOM harinte gett några positiva resultat.Herr talman! Det är mot bakgrund av den alltmerohållbara situationen i som FN:ssäkerhetsråd i resolution 794uppmanar medlemsstaterna att vidta allanödvändiga åtgärder, under kap. 7 i FN:s stadga,för att säkerställa att den humanitära hjälpen nårfram till de nödlidande. uppmanarvidare alla stater, som kan göra det, att bidra medmilitära styrkor och att lämna bidrag, finansiellteller in natura. Då säkerhetsrådets beslut innefattaren uppmaning att vidta åtgärder för att säkerställainternationell fred och säkerhet är det bindande förmedlemsstaterna.Den militära styrka som till följd av säkerhetsrådetsbeslut nu sänds till förutses avlösas medFN:s fredsbevarande operation, UNOSOM, såsnart läget är under kontroll.Genom säkerhetsrådets beslut och den militärastyrka om ca 40 000 man som sätts upp, och varskärna utgörs av amerikanska styrkor, skapasförutsättningar för effektiva insatser mot dethänsynslösa våldet. Därigenom skapas möjligheteratt lindra svälten i och på lång sikt bidra tillåteruppbyggnad och utveckling.Herr talman! Jag anser att det nu är rätt tidpunktför ett svenskt militärt engagemang i Somalia.Däremot visar utvecklingen att det inte hade variträtt att sända svenska förband tidigare.Laglösheten har medfört att de FN-förband somsänts hitintills inte kommit till insats över huvudtaget. En tidigare svensk insats hade kostat pengarutan att ge resultat. Det bör påpekas att i stället fören sådan militär insats skickade ett antalpersoner ur specialenheten för katastrofhjälp,Swedrelief, som är en del av beredskapsstyrkan förFN-tjänst. De har arbetat framgångsrikt medmathjälp och insatser inom hälsovård och vatten.Regeringen bereder nu frågan om ett svensktdeltagande i FN-styrkan i med en i förstahand militär sjukvårdsenhet på ca 135 man. Detsvenska erbjudandet har mottagits mycket positivti FN och i den amerikanska administrationen.Kostnaden för den svenska insatsen uppgår till 50miljoner kronor och finansieras överbiståndsbudgeten.Herr talman! Det svenska stödet till har iförsta hand utgått i form av ett omfattandehumanitärt bistånd. intar en ledandeinternationell ställning som bidragsgivare till detsomaliska folket, och har bidragit medomkring för stöd i Somaliaeller till somalier i grannländerna. Pengarna harframför allt kanaliserats via FN och Röda korset,men även via andra svenska enskildaorganisationer. Vid den biståndskonferens omSomalia, som hölls i den 3--5december, framförde att beredskap finnsför ytterligare stöd på mellan 30 och 50 miljonerkronor.Vid sidan av dessa humanitära insatser har Sverigebidragit finansiellt till det uppdrag som i fått avgeneralsekreterarens särskilda sändebud förSomalia. Uppdraget innebär att försöka få parternaatt försonas så att en process kan inledas mot fred.I detta syfte har ett par konferenser hållits i regi avLiv och . Vid en av dessa har de olikasomaliska grupperingarna haft möjlighet att underlugna former sitta ner och diskutera Somaliasframtid.Herr talman! Det svenska bidraget till harhittills varit utformat med syftet att dels lindra denofantliga nöden, dels bidra till den politiskaförsoningsprocessen. Båda dessa handlingslinjerhar varit av fundamental betydelse. I samband medatt FN nu med kraft tar sig an säkerhetssituationenöppnar sig en ny möjlighet. Genom den nu aktuellamilitära FN-insatsen är det regeringensförhoppning att hjälpen når sina mottagare, attförutsättningar för nationell försoning skapas ochatt den långsiktiga återuppbyggnaden av landetskall tryggas. I denna debatt och i media förefalleribland deltagandet i militära operationer varaviktigare än det humanitära biståndet. Så är detsjälvfallet inte.Anf. 20 ():Herr talman! Jag får tacka biståndsministern försvaret. Det är positivt på så sätt att regeringen nuäntligen har omprövat sitt beslut att medverka tillfredsskapande åtgärder i . Svaret är långtoch uttömmande. Det berör samtliga våra insatserdär nere. Det är bra att få en redovisning av dem.Vi känner alla till bakgrunden med svält ochlaglöshet och att det internationella samfundet harställt upp med mat, hjälptransporter och mediciner.80 % av dessa transporter har inte nått fram.Därför agerade generalsekreteraren. Han vädjadetvå gånger till den om insatserför att skydda transporterna. Två gånger avvisadeden generalsekreterarensförfrågan. Den frågan vill jag gärna ha svarpå.Regeringen har sagt att detta var alltförriskfyllt.