prot · GF09123 · 1992-06-01 00:00:00 — Utgångspunkten är att det är dem viskall stödja. Där har vi klara signaler om hur vi skallagera i sanktionsfrågan, och jag är glad över att denhär regeringen har lyssnat på dem och över att enså enig riksdag står bakom de önskemålen frånoffren för apartheid.Andre vice talmannen anmälde att IanWachtmeister anhållit att till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytterligarereplik.Anf. 114 () replik:Herr talman! var vänlig nogatt hänvisa till en artikel i somBirger Hagård och jag har skrivit. Det var för övrigtden , ifall någon till äventyrs har glömt det.Karl-Göran Biörsmark nämnde första gången hankom till , till ,och att han då fick se två olika köer för svarta ochvita. Jag vill då nämna att jag när jag för 45 år sedanför första gången kom till också upplevdeapartheid. Jag är ju litet äldre än Karl-GöranBiörsmark, men därmed tyvärr inte sagt att jag ärmer begåvad. I fanns det då olika soffor iparkerna för vita och svarta. I bussarna skullesvarta ta plats från bakre delen och vita från främredelen. Det var straffbart att göra tvärtom. Detintressanta är att inte någon här i , om vi nuundantar och hans berömda bokAn American Dilemma, talade om apartheid iUSA. hade 13 delstater i USAförbud mot rasäktenskap.Anf. 115 ()replik:Herr talman! Det som fick upplevai var naturligtvis lika förnedrande för demänniskor som blev utsatta för det. Det förekomkritik från många -- från , från , närdet gällde det problemet. Även inom förekomkritik. Det finns dock en stor skillnad mellanSydafrika och , nämligen självakonstitutionen. I fanns inte apartheidinskrivet i några lagar på samma sätt. Det har sattsi system på ett annat sätt i Sydafrika.Frihetsrörelsen i hade en enorm kraft och gottstöd från många vita.Situationen i har varit helt annorlunda.Nu ser vi tecken på en ny situation, där även vitaställer upp för det svarta . Men det har tagitlång tid. Vi är ännu inte framme vid den viktigastedelen, som skiljer från . I hadede svarta rösträtt. I har de det ännu intei dag.Anf. 116 () replik:Herr talman! är rätt udda. I har manhaft apartheid sedan århundraden. Det blev t.o.m. inbördeskrig , som bekant. Engelsmännen i Sydafrikaavskaffade slaveriet . Apartheid iSydafrika, de olika lagarna, kom till 1948. Det varmycket olycksaligt, ett stort misstag. Det är jag denförste att erkänna. Jag vill också erinra om attmånga framträdande vita sydafrikaner har sagt attdet är en fullkomligt ohållbar situation och försökteför få regeringen att inse att den är innepå en helt felaktig politik. Jag tycker atthistoriebeskrivningen är något haltande.Anf. 117 (fo)replik:Herr talman! Jag tog fasta på vad , nämligen vad han såg då han anlände till USAför . hämtar kraftfrån för att leda i bevis att situationen varän värre i . Det är klart att situationen var heltannorlunda då, om vi skall gå tillbaka itiden och se det i det perspektivet. Jag tog upp detperspektiv som nämnde, nämligenhur det var för 45 år sedan.Nej, , det finns ingen ursäkt fördetta system. Det finns ingen bra bas för dettasystem att fungera. Vi skall från svensk sidakritisera det varhelst det uppträder, antingen det äri , eller i något annat land.Det är inte så, som har skrivit iartikeln, att de svenska sanktionerna inte har någonekonomisk betydelse för men tydligen enpsykologisk betydelse för ANC. Den första delenstämmer inte, men den andra delen gör det. Vi harmånga bevis för att processen i harpåskyndats på grund av sanktionerna. De har ocksåen psykologisk betydelse för ANC, precis somHugo Hegeland skriver. Där är vi överens. Det ären viktig del i det hela. Precis som jag har sagttidigare är utgångspunkten för vårt agerandeapartheids offer.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 118 ():Herr talman! Sanktionerna mot har hafteffekt. Betydande genombrott har gjorts på vägentill ett demokratiskt och icke-rasistiskt Sydafrika.Det är ANC och den demokratiska rörelsen sommed internationellt opinionsstöd har tvingat denvita minoriteten till eftergifter.Men vi är inte framme vid målet ännu -- apartheidfinns kvar. kvarstår ett tjugotalraslagar. saknar den svartafolkmajoriteten rösträtt. Nationalistpartietförsöker bromsa förhandlingarna som skall leda tillett demokratiskt och icke-rasistiskt styre iSydafrika.Det politiska våldet är ett stort hot mot dendemokratiska utvecklingen. besökte i mars i åroch drog slutsatsen att fria och demokratiska valinte kan hållas i de områden som är värst drabbadeav det politiska våldet, ochJohannesburgs förstäder. Inkathaledaren ett tungt ansvar för att våldet upptrappats. Detriktar sig huvudsakligen mot ANC-anhängare.Apartheids envetna försvarare verkar nu desperataöver ANC:s framgångar och går därför hårdarefram.Frank Chikane, generalsekreterare i detsydafrikanska kyrkorådet, sade när han besökteSverige : ''Vi har sett ett politiskt våldsom går att stänga av och sätta på som en kran.Bara genom att en övergångsregering får kontrollöver säkerhetsstyrkorna kan våldet sluta. ''Det är om en sådan interimsregering och omutformningen av en demokratisk grundlag, somCodesaförhandlingarna förs. Man förväntade sigatt Codesa 2 skulle besluta bilda eninterimsregering. Men bromsar.Nu skall Codesas råd försöka lösa frågorna ochinkalla Codesa 3 , så att man därkan besluta bilda interimsregeringen. Om det integår, om denna regering inte är tillsatt , harfackföreningsrörelsen varslat omstridsåtgärder i form av strejker ochdemonstrationer.I det läget får de svenska påtryckningarna inteförsvagas. Avvecklingen av sanktionerna skall ske itakt med avvecklingen av apartheid. Det är vadutrikesutskottet skriver i sitt betänkande, att det är''utvecklingen i som blir avgörande för desvenska åtgärderna''.Handelsförbudet kan, enligt utskottet, upphävasförst ''när det föreligger en bindandeöverenskommelse om en interimsregering iSydafrika''. Investeringsförbudet kan hävas närdenna regering bildats. Om några dispenser skallbeviljas efter en överenskommelse om enrepresentativ interimsregering, skall de ''självfalletinte ges i avsikt att kringgå investeringsförbudet'',skriver utskottet.Detta skall regeringen följa, om den får riksdagensbemyndigande att avveckla investeringsförbudetefter samråd i utrikesnämnden. Optimistiskauttalanden som gjorts av statsministern om att detbara är en fråga om veckor, innan sanktionerna kanhävas, tyder dock på en brådska som snarare drivsfram av påtryckningar från vissa svenska företag änav beslutsamt apartheidmotstånd. Det är inteveckorna det gäller utan resultatet, att utvecklingenblivit oåterkallelig på vägen mot ett demokratisktoch icke-rasistiskt Sydafrika.Med det här för ögonen och med tanke pånationalistpartiets försök att bromsa processen,hade det kanske varit motiverat att begära attriksdagen skulle vänta , när viförhoppningsvis ser resultatet avCodesaförhandlingarna. Men för detta föreliggeruppenbarligen inte någon majoritet i , såjag avstår från att ställa förslaget. Men jag lovar attvi noggrant skall följa utvecklingen i ochregeringens åtgärder. Och det kommer säkert heladen breda svenska antiapartheidrörelsen att göra.Alla företag har emellertid inte lika bråttom attkomma tillbaka till med tanke på våldet.Först när det har stoppats, kan den ekonomiskaåteruppbyggnaden starta.Sverige bör, i enlighet med vad utskottet uttalar,''på alla sätt fortsätta att söka motverka våldet iSydafrika''. ANC vill få civila övervakare. Sverigekan göra något för att få säkerhetsrådet att bevakaprocessen. Även frivilligorganisationerna och deutländska beskickningarna, bl.a. den svenska,behövs i det arbetet.I FN bör också verka för att påverkasäkerhetsrådet så att vapenembargot inte hävsförrän en demokratisk författning antagits. Till dessmåste även oljebojkotten fortsätta.Återhållsamhet skall iakttas i kontakterna med detofficiella till dess demokratiprocessenkan sägas vara oåterkallelig.I Codesa arbetar parterna på mycket ojämlikavillkor. Hemlandsregeringarna kan finansiera sinverksamhet med skattemedel och får stora direktabidrag från . kananvända avjustitiedepartementets medel. ANC har inte dessamöjligheter. I den förestående valprocessen måsteSverige medverka till att minska dessa orättvisaförutsättningar. Biståndet till ANC och den bredademokratiska rörelsen måste öka.Sverige bör ge ökat bistånd för uppbyggnaden avgräsrotsorganisationer och demokratiskaorganisationer som exempelvis civicrörelsen, somhar miljontals medlemmar, ochfackföreningsrörelsen med 1,3 miljonermedlemmar.Bistånd kommer att behövas för de reformer sominterimsregeringen måste inleda för att minska deskriande sociala och ekonomiska orättvisorna, somapartheidregimen kommer att efterlämna. NelsonMandela betonade att den behövs , ''förjag kan inte uppmana vårt folk att skjuta upp sinhunger, skjuta upp sina behov, sina krav påförändringar''.Herr talman! Jag yrkar med detta bifall tillutrikesutskottets hemställan i betänkande nr 13.Anf. 119 () replik:Herr talman! Till grund för de optimistiskauttalanden som statsministern har gjort och somBertil Måbrink hänvisade till ligger bedömningarav hur långt demokratiprocessen har kommit.Enligt alla deltagare i denna process, och det är rättmånga, har man enats om många framtida lagar ochom hur den framtida konstitutionen skall se ut, ochockså om avskaffandet av de lagar som finnskvar inom ramen för apartheid.Det är demokratibedömningen som ligger till grundför statsministerns uttalande. Den tror jag att viskall dela. Han har haft full insikt, efter mångaolika samtal.Bertil Måbrink tog också upp frågan om ett ökatstöd till ANC. ANC har varit en rörelse meden stor väpnad fraktion. I den framtidademokratiska processen är det inte ANC somrörelse som kommer att ingå som en part. ANCmåste omvandla sig till ett politiskt parti. Sverigehar icke stött några politiska partier när det gällerdemokratiska val. Däremot är det viktigt att vistöder en fortsatt demokratiprocess. Det är enannan sak. Det stödet bör inte kanaliseras genomett politiskt parti.Anf. 120 HANS ():Herr talman! I det utskottsbetänkande som vi nudiskuterar har det gjorts ett antal förbättringar somstämmer bra överens med vad som yrkades i densocialdemokratiska motionen, men också med detsom har kommit fram i dagens inlägg av K.-G.Biörsmark. Det som utskottet har sagt är viktigt,nämligen att det handlar om att inte förändra densvenska sanktionspolitiken förrän enövergångsregering som behärskar situationen så får kontroll över polis och militär ochverkligen kan genomföra fria demokratiska valkommer till stånd.I utskottsbetänkandet finns restriktiva skrivningarom att man inte skall kunna ge dispenser i avsikt attkringgå investeringsförbudet så länge de politiskaförhållandena i landet motiverar en restriktivtolkning av förbudet.När det gäller frågan om vad som skall kunna händaefter det att en övergångsregering har kommit tillstånd är syftet att det skall ske i två etapper. Denförsta etappen gäller en övergångsregering av någotsvagare slag. I den andra etappen skall det bli enövergångsregering med starkare ställning ochmakt.Det viktiga -- som har tagits upp i vår motion ochsom K.-G. Biörsmark har varit inne på -- ärnödvändigheten av att ge stöd åt de demokratiskakrafterna. De bör få ett sådant bistånd att derasställning kan säkras.Tyvärr kan nog inte valen äga rum så tidigt somInger räknade med. Optimistiska bedömareräknar nog inte med att det första valet kan skeförrän 1993. Från moderat håll, inkl.statsministern, ser man över huvud taget väloptimistiskt på situationen. Jag har ingenting emotoptimism, men det skall vara en optimism somgrundar sig på en realistisk hållning.Det visade sig nu att Codesa 2 inte har kunnat nåden uppgörelse som man hoppades på. Det är inteförsta gången som det uppstår svårigheter iförhandlingsproceduren. Gång på gång har detblivit vissa tillbakagångar och bakslag. rör detsig om förhållandevis viktiga saker. Det handlar omatt man skall kunna skapa en vetorätt för senatenoch även på annat sätt. Minoriteten skall ges alltförstora möjligheter att förhindra den demokratiskautvecklingen. har man tid på sig fram till den 17.Förmodligen kan det även bli fråga om en extrasession efter den 17.Utöver att hålla fast vid den linje somutrikesutskottet har lagt fram bör vi ge allt tänkbartstöd till de demokratiska krafterna. Man skall inteingå några nya avtal med den sittande regeringeninnan de har nått en uppgörelse genom Codesa 3.Det skulle ytterligare kunna stimulera till att skapasvårigheter i demokratiseringsprocessen.Jag tror också att det är mycket viktigt att det skeren fortsatt intensiv bevakning av situationen iSydafrika. Under bara värre 700 personer dödats. Det sker ocksåallvarliga saker av annat slag. Enligt ny informationsom jag har kan man räkna med att det fortfarandefinns 400 politiska fångar. För vissa av dem sombefinner sig i exil är det forfarande svårigheter attåtervända -- och framför allt att återvända utanrepressalier.Till vill jag säga att den storaskillnaden mellan problemen i och allaandra oförrätter som sker i världen är att Sydafrikainförde ett apartheidsystem där man i lag ochgrundlag har slagit fast olikheter mellan människor.Det är unikt att det står i både lag och grundlag attmänniskor inte har lika värde. Det har också fåttstora konsekvenser. Enligt FN:s siffror kostade det1,5 miljon människor livet i södra under1980-talet. 7 miljoner människor har förlorat sittmedborgarskap i republiken genom dens.k. 200 000 människor satt ifängsligt förvar under undantagstillståndet 1985--1990. Mycket måste göras för att man skall kunnaläka såren.Vi såg i går hur de högerextrema krafterna på nytttar nya tag i . I den förstademonstrationen efter valet hotar man numed inbördeskrig om ANC kommer med iregeringen. Det är inte bara de högerextremakrafterna som är allvarliga. De är trots alltförhållandevis svaga. Det allvarliga är infiltrationeninom militär och polis. Det utövas där ett sabotagemot den demokratiska processen och stimulerart.o.m. till våld, vilket har fått förödandekonsekvenser i Sydafrika.Anf. 121 () replik:Herr talman! Bedömningar av den demokratiskaprocessen kan göras på olika sätt. Jag har fulltförtroende för de bedömningar statsministern hargjort efter ingående samtal med alla parter.Vi skall inte vara överoptimistiska, sade HansGöran . Men vi skall inte vara förpessimistiska heller. Vi skall komma ihåg att dethos alla inblandade parter finns en stark vilja ochförhoppning att snabbt komma överens. Det skallvi inte underskatta. En av orsakerna är det ökadevåldet.Anf. 122 HANS ()replik:Herr talman! Det är inte bara statsministern somhar haft ingående samtal med den härdelegationen. Det har vi haft litet till mans. Vi kanha haft det på olika sätt. Jag vill inte påstå att deninformation som jag har fått tillsammans med andraledamöter i är sämre än den somstatsministern har fått. Det som återspeglas som jagtycker är särskilt oroande -- jag tog också upp dettavid ett utskottsammanträde -- är överoptimismenatt det rör sig och sedan är alltingklart. Det var precis så statsministern sade. Manförväntar sig att övergångsregeringen skall vara påplats mycket snabbt. I dessa sammanhang förväxlarman sina önskningar med fakta om hur situationenser ut.Man behöver egentligen, , baranoggrant läsa det tal som höll iSolna. Det var ett mycket instruktivt tal. Hantalade om att Codesa 2 har bromsats och att det inteblev det ''breakdown'' som vi hade hoppats på närdet gäller de nya relationerna. Han talade vidareom de fyra punkterna som kan leda till vetorätt.Han gick också in på de viktiga frågorna omdödsskvadronerna, den dolda polisens operationeroch den korruption som förekommer inom densydafrikanska administrationen. är intebara förhandlingar utan även opinionstrycket,sanktionerna utifrån den övriga världen ochaktionerna inom . Det är riktigt somBertil Måbrink sade, det är inte bara fråga om enstrejkaktion utan man håller nu på att förbereda engeneralstrejk i om det inte blir resultatinom den närmaste tiden.Anf. 123 ():Herr talman! delar inte den synsom kommer till uttryck i min och motion, U8, och inte heller synen imotionerna U7 och U9. Det sägs: ''vilka anger attsanktionerna bör lyftas omgående utan att någravillkor kopplade till demokratiseringsprocessenanges''.Det är en svårförståelig inställningutskottsmajoriteten har.Demokratiseringsprocessen pågår. Det är faktisktfråga om en unik händelse i världshistorien. Ettland, som i flera århundraden har styrts av enminoritet vita med en stor majoritet rösträttslösasvarta, har slagit sig ner vid förhandlingsbordet ochdiskuterar , förhandlar , hur man skallutforma en ny demokratisk konstitution där allamedborgare oavsett rastillhörighet skall ha en röstvar, skall ha samma rättigheter.Det är en fråga om en genomgripandestrukturförändring, en djupgåendesinnesförändring, hos en betydande majoritet avden vita befolkningen, mer är tillräcklig för att allaländer omgående bör upphäva kvarståendesanktioner. Flertalet länder har också gjort det.Men framhärdar som vanligt med sittspeciella världssamvete, med ett engagemang sombrukar växa med kvadraten på avståndet till berörtland.Trots att vi haft diktaturer nära inpå våra gränser,diktaturer där man drivit en hårdaresegregationspolitik än i och där man efterandra världskriget mördat miljoner medborgare --jag tänker i första hand naturligtvis på -- harjag inte hört någon svensk socialist krävasanktioner mot ett sådant land. Så när det gällersanktionspolitiken -- och inte bara vår förmentaneutralitetspolitik -- har det talats meddubbla tungor.Jag kan inte underlåta, herr talman, att erinra omvad ingen mindre än Per -- en av vårastörre kännare av apartheidsystemet -- skrev iDagens Nyheter : ''Det ärknappast någon tvekan om att ANC:s ledning villbli kvitt sanktionerna, men är bunden till ettkongressbeslut. , , , off record, att sanktionerna börjat motverkasitt syfte. ''När skall majoriteten i utrikesutskottet inse det?För inte är väl svensk utrikespolitik bundet avkomgressbeslut, fattade av ANC?Sebastian Mallaby, medarbetare i TheEconomists utrikesredaktion och eminent kännareav länderna i södra , har . Boken har fått finarecensioner på olika håll i världen, t.ex. i . Iboken erinras om allt vad president hargjort, långt innan de konstitutionellaförhandlingarna kommer att vara avslutade.President har sålunda börjat avskaffa denrasligt betingade obalansen i skolorna och vadgäller boendet. Han har garanterat två miljarderrand till en särskild utvecklingsfond som skallkomma till rätta med den stora eftersläpningenavseende offentliga tjänster för den svartabefolkningen. Han har infört särskilda ochstimulanser för förstagångsköpare av bostad i syfteatt snabbt öka tillväxten av husägare bland densvarta befolkningen. Han har öppnat sjukhus,tidigare enbart för vita, för alla raser. Han hartillåtit vita skolor att avskaffa rasspärren vidinträde.Han har övertalat parlamentet att avskaffa de s.k.Land Acts, dvs. gruppområdeslagarna, så att svartabönder får odla mark utanför de s.k. Home-lands.Han har lovat att hjälpa svarta farmare medkrediter, råd och utbildning som har varitförbehållna vita.Bostadssegregationen, som började avvecklasredan innan de kom till makten, har intelängre någon laga kraft. Jordlagarna och lagen ombefolkningsregistrering är också avskaffade.I motionerna U608 (s) och U616 (v) yrkasemellertid att sanktionerna inte bör upphävasförrän en bred övergångsregering bildats. Så långtgår inte utskottsmajoriteten utan skriver att''handelsförbudet jämte övriga sanktioner ochrekommendationer enligt punkt 2.5. till 2.8. ipropositionen kunna upphävas när det föreliggeren bindande överenskommelse om eninterimsregering i ''. Detta står på s. 11 ibetänkandet.Här underskattar utskottet den tid det tar för attåstadkomma en sådan överenskommelse. Detborde vara alldeles tillräckligt att parternaförbundit sig att arbeta för en författning, grundadpå allmän och lika rösträtt och en gemensamröstlängd för alla väljare.Det är självklart att ett sådant arbete tar tid. Hurlång tid tog det inte här i att utarbeta en nyförfattning?Redan i sitt berömda s.k. Rubicon-tal i den15 förklarade president de :''There can be no turning back'', dvs. det finnsingen återvändo till apartheid, vi måste förhandlaoss fram till en demokrati.Sedan hade man folkomröstning i år.Den resulterade som bekant i att en klar majoritetav landets vita uttalade sig för demokrati. Då bordegivetvis sanktionerna upphävas.Sydafrikadelegationen föreslår emellertid att ''desvenska sanktionerna skulle upphävas samtidigtmed att de sista resterna av apartheidpolitikenavskaffas, steg för steg''.Detta är också en förvånande skrivning. Bortsettfrån det mycket tautologiska uttrycket ''de sistaresterna'', torde det bli mycket svårt att peka utresterna av apartheidpolitiken. Vilka politiskadammsugare skall utses för att kontrolla detta?Vi, , jag, och många i Moderatasamlingspartiet, instämmer givetvis helt i denavvikande mening som framförts av den s.k. Sydafrika-delegationens rapport --eftersom vi har varit emotsanktionerna -- och som utmynnar i följandeslutsats: Det gagnar inte vare sig ellerSveriges intressen om intar en särställningoch vidhåller sanktionspolitiken. Dendemokratiseringsprocess som inleddes för två årsedan är oåterkallelig och alla vägar tillbaka tillapartheid är stängda. bör därmed snarastfölja övriga flertalet europeiska länders, inklusiveFinlands och , exempel och lyftasanktionerna.Låt mig för säkerhets skull få påpeka, herr talman,att är mycket mer än apartheid. I ställetför att, som traditionella festtalare, -- det är juingen fest , tyvärr -- citera landets förstanobelpristagare i litteratur, vilken obestridligenförtjänade priset och inte längre behöver tänka påatt lägga beteckningen ''MisslyckadNobelpristagare'' till sitt efternamn, vilket hontidigare funderat på efter att så hastått på ''korta lista'' -- för attnu inte nämnda Milan Kundera, som jag sätterännu högre -- vill jag nämna ännu en fängslanderoman som sydafrikanen -- blottartonårig, och inte så litet påminnande om PerWästbergs brådmogenhet -- skrev, nämligen ''ASinless Season'', publicerad och som sedanlanserades i hela den engelskspråkiga världen somen . översattes den till svenskaoch utgavs av under titeln vill gärna, som ledamot av kulturutskottet,återge vad skriver på sista sidan omhur huvudpersonen betraktar havet. ''serkanske något av sig själv -- av människan -- i dettaeviga väsen, ser sitt eget varaktiga väsen i vattnetsgråt över klipporna, i de vilande djupens frid, iskummets växlande raseri och stillhet.'' Det där ståratt läsa på sid. 198. Detta är inte specielltsydafrikanskt, även om den olycksaligaapartheidsregimens tid föranlett många tårar,tyvärr lika litet verkningsfulla som gråten överklipporna. Det är djupt mänskligt.Avslutningsvis, herr talman, tycker jag att det ärtråkigt att den officiella svenska inställningen tillsanktionerna och till är så negativtpräglad. Hur mycket hellre hade jag inte sett enpositiv insats i dagens läge, när vi nu fått engenomgripande strukturförändring, som faktiskt ärhistorisk.Det är ju i arbetet på utvecklandet av landetsdemokrati, på landets ekonomiska utveckling somSydafrika behöver stöd. Det får inte landet genomfortsatta sanktioner, som i första hand drabbar desvarta. Ett bidrag till en positiv utveckling fårlandet om vi låter svenska företag därverka, utan sanktionshämmande restriktioner.Vad mycket positivt skulle vi inte kunna göra inomutbildning, hälsovård och boende, även om vårainsatser relativt sett blir begränsade. Varför inte härbli först på plan i stället för att bli sist på plan närdet gäller sanktionernas hävande.Herr talman! Jag yrkar bifall till ochmin motion nr 1991/92:U8 och avslag på utskottetshemställan.Anf. 124 HANS ()replik:Herr talman! Jag begärde närmast ordet därför attHugo Hegeland åberopade personer som inte ärnärvarande. Det avgörande är vad ANC i dettaärende har sagt. Jag kan återigen gå till detdokument som finns och det tal som NelsonMandela höll.