prot · GF0996 · 1992-04-10 00:00:00 — Denhade inte haft så omfattandeverksamhet.Jag har beskrivit tidigare i svaret att skogs- ochjordbrukets forskningsråd fullföljer det ansvar dettidigare fick för renforskningsprogrammet och attrådet kommer att tillsätta en professur. Det finnstillräckligt med pengar. Vi vet att tjänsten påavdelningen för renforskning inte längre var besattvid . kommer det tillpersonal och resurser. Det finns medel avsatta fören fältstation, när man kommer så långt i arbetet.Jag är medveten om att det har skett för litet undersenare tid och att vi befinner oss inågot av ett mellanläge. Men med nuvarandeinriktning av verksamheten är jag övertygad om attdet kommer att bli ett bra resultat.Ulla Orring tar upp Kuolpavare fältstation. Jagmåste erkänna att jag inte kände till att den var påväg att läggas ner. Jag kan inte heller se att detnödvändigtvis hänger ihop med dessa beslut.Någonstans behöver det satsas. kan jagför egen del inte bedöma var den lämpliga platsenär. Det får komma fram i det vidare samråd somskall ske mellan berörda organisationer. Jag vill idetta sammanhang än en gång peka på det nordiskasamarbete som är nödvändigt att utveckla och somvi har drivit på från svensk sida.Anf. 46 ():Herr talman! Jag vet mycket väl att landet befinnersig i en besvärlig ekonomisk situation och att manmåste göra besparingar. Men att göra en besparingpå 1 miljon som resulterar i att man lägger ner tvårenforskningsstationer är bakvänt på något sätt.Samtidigt talar man varmt för att en fortsattsatsning på forskning skall ske. Här har man hafttvå stationer som har fungerat och kommit frammed uppgifter.Jag delar statsrådets uppfattning då det gällerinriktningen på forskningen. Den måstenaturligtvis ses i ett totalt samhällsekonomisktsammanhang. Forskningen skall vara till nytta församerna, renarna och den befolkning som finns inorr. Man måste se det i ett brettsamhällsperspektiv.Jag är mycket oroad över utvecklingen när detgäller de insatser som har gjorts i . Nog ärdet bra med det nordiska samarbetet. Men varförinte samla denna forskning i norr? Vi har ettlantbruksuniversitet och ett universitet i skulle kunna samla denna forskning i Umeåoch bevara de forskningsstationer som finns.Jag vill än en gång ställa frågan: Kan vi lita på att enprofessur tillkommer och ytterligare resurser kringdenna? Kan vi lita på att forskningen blir till gagn inorr? Man skall se till att den norra landsändan fårsin del av de forskningsresurser som samhället docksatsar.Anf. 47 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag är övertygad om att det kommertill en professur på detta område i enlighet med debeslut som är fattade. De medel som finnstillgängliga när detta kommer i gång är faktisktstörre än de medel hadetidigare, i synnerhet om man tar hänsyn till attlantbruksuniversitetet ändå har stöttat med vissabasresurser.Var man skall lägga verksamheten är en detalj isammanhanget som vi från regeringens ellerriksdagens sida kanske inte kan gå in och styrafullständigt. Jag kan gärna uttrycka en personliguppfattning att denna typ av verksamhet finns i norroch det vore naturligt om ocksåforskningssatsningarna gjordes i norr. vetjag att en del av de forskare som sysslar med defrågor som här berörs finns i . Det kanmöjligen vara en komplikation. Det är någontingsom framför allt och skogs-och jordbrukets forskningsråd får ta ställning till.En offentlig debatt om frågan skadar säkert inte denorrländska intressena.Anf. 48 ():Herr talman! Jag tackar för den positivadeklarationen. Jag vill starkt understryka att vioftast finner det egendomligt att den forskning somberör områden som renskötsel och samefrågor skallvara koncentrerad till andra delar av landet. Denbör ligga där den hör hemma.För renskötselns förkovran -- man kan se månganyanser i uttrycket förkovran -- är det viktigt att detkommer till stånd en rejäl forskning ochförsöksverksamhet för samernas och renskötselnsdel. Ett renforskningscentrum skall ,som jag ser det, tjäna som ett serviceorgan somsamordnar olika projekt som pågår för att stärkasamernas och renskötselns ställning. Detta ärmycket viktigt för att man skall kunna få ett braklimat mellan de mer bofasta och samerna. Det ärviktigt att vi kommer till skott i denna fråga.Anf. 49 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag tror inte att och jag äroense om grundtankarna. Jag hoppas attsamordningen på den svenska sidan mellan olikaforskningsorgan och universitet och på dennordiska sidan kommer att leda till att vi får bättreresurser att bedriva forskning pårenskötselns område.Jag vill gärna upprepa vad jag sade tidigare. Det ärde inblandade parterna -- skogs- och jordbruketsforskningsråd, , och -- somtillsammans skall försöka lösa frågan omcentrumbildning och en eventuell fältstation. Detfinns möjligheter att göra det när en professurtillsätts och med de stödresurser som kommer atttillföras denna professur.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1991/92:147 om denframtida utrikeshandeln om står utanförEGAnf. 50 Statsrådet ():Herr talman! i har frågatmig om behöver EG. Han har också frågathur utrikeshandel påverkas och vilkastrategier som kan utvecklas i det fall vi inte blirmedlemmar i den europeiska gemenskapen.Herr talman! Medlemskap i ligger i vårt lands nationella intresse.Det konstaterade medöverväldigande majoritet. Det bakomligganderesonemanget känner vi väl till. Utgångspunktenför den svenska EG-politiken är det ömsesidigaberoendet:- vi delar samma historia, kultur och demokratiskavärderingar;- tre fjärdedelar av vår utrikeshandel avserländerna i ;- direktinvesteringarna från och till EG dominerarden svenska statistiken;- ett brett och finmaskigt samarbetsnät har växt uppi . Det omfattar de flesta i samhället --industrin, fackföreningsrörelsen, tjänstenäringen,utbildnings- och forskningsvärlden, förvaltningen,kommunerna, de politiska partierna och mångafler.Sveriges deltagande i den fortsatta västeuropeiskaintegrationen är en helt avgörande förutsättning föratt bryta den ekonomiska stagnationen, få i gångtillväxten samt klara sysselsättningen ochvälfärden. betonade också 1990 attendast som medlem kan vårt land fullt ut delta i ochfå inflytande på Europeiska gemenskapenssamarbete.EG, som är motorn i det europeiskasamarbetet, står inför väldiga utmaningar, somockså berör vitala svenska intressen:- den gränslösa inre marknaden med den friarörelsen för varor, tjänster, personer och kapitalskall fullbordas;- de östeuropeiska länderna skall inlemmas i ettalleuropeiskt samarbete präglat av demokrati,pluralism och marknadsekonomi;- den ekonomiska unionen med stabil tillväxt, låginflation och gemensam valuta skall stå klar i slutetav ;- den sociala dimensionen, där sysselsättning,jämställdhet och social säkerhet står i förgrunden,skall lyftas fram i integrationsarbetet;- många av miljöproblemen kan bara lösasgemensamt av de europeiska länderna;- grunden till en stabil fredsordning i skallläggas, där EG:s politiska union med gemensamsäkerhets- och utrikespolitik får en central roll -- låtoss aldrig glömma bort att grundvalen för hela EG-tanken är att krig på den europeiska kontinentenaldrig mera skall hända.Genom , som vi räknar med skall trädai kraft , har vi tillryggalagt drygt halvavägen. ger oss också ett visstmedinflytande i den inre marknadens fortsattautbyggnad.Håller vår tidtabell kan medlemskapsförhandlingarinledas omkring . Då kommer desamarbetsområden i förgrunden som inte omfattasav och som för det svenskafolkhushållet är av central betydelse:- tullunionen, som är en förutsättning föravvecklingen av återstående hinder mot den heltfria varurörelsen, nämligen gränsformaliteternaoch ursprungsregelsystemet;- EG:s gemensamma handelspolitik med tillträdetill EG:s preferensmarknader och gemensamtagerande i förhållande till tredje land;- den gemensamma jordbrukspolitiken, sommedför ökad konkurrens i till gagn förkonsumenterna, och som även kommer densvenska livsmedelsexporten till godo;- den gemensamma fiskeripolitiken omfattandestödarrangemang, frihandel och fångstfördelning;- den gemensamma regionalpolitiken;- de indirekta skatterna där viss harmoniseringaktualiseras;- avveckling av gränskontroller för personer;- den sociala dimensionen -- i den mån den interedan avhandlats i fortsattautbyggnad;- biståndspolitiken -- traditionella strävanatt verka för bättre villkor för tredje världensländer;- det monetära samarbetet, som bl.a. underlättaralla deltagares försvar för växelkurserna;- den ekonomiska unionen och dess samverkandeekonomisk-politiska grunddrag, inkl. i slutändangemensam valuta och centralbank;- den politiska unionen med gemensam utrikes- ochsäkerhetspolitik.Många av dessa frågor, som i högsta grad berör ochengagerar oss i , ingår i den s.k.Maastrichtöverenskommelsen om den Europeiskaunionen. Denna välkomnades av statsministernefter samråd i utrikesnämnden ifjol.Herr talman! i har medrätta lyft fram utrikeshandeln i sin interpellation.En tredjedel av hela vår produktion av varor ochtjänster hänger på utrikeshandeln och därmedhundratusentals arbetstillfällen, ja hela vår välfärdsom vi känner den . Långtidsutredningenkonstaterar att det svenska välståndets uppbyggnadsedan 1870-talet är exportledd.Sten har också frågat vilkahandelspolitiska strategier som kan utvecklas omSverige inte blir medlem i Europeiskagemenskapen. En anpassning till EG på dethandelspolitiska området är självklart inte heltproblemfri -- det redovisade jag iriksdagen. Men utanför EG skulle den svenskaekonomin behöva anpassas till den europeiskamarknaden utan att haft någon del i deavgörande ekonomiska besluten.Diskrimineringshindren skulle behövakompenseras genom smärtsammakostnadssänkningar för att klarakonkurrensförmågan. Den svenska ekonomiskapolitiken skulle behöva utformas så, attinvesteringar i skulle ge så mycket bättreavkastning att detta uppväger nackdelen att vi stårutanför EG. Handelspolitiken skulle, som , fåinriktas på tillämpningen av ett frihandelsavtal --inte en tullunion -- med EG och på de mödosammaoch långsiktiga globala frihandelssträvandena iGATT, som också framöver kommer att präglas avosäkerhet och återkommande störningar.En framgångsrik lösning av Uruguayrundan skullevara av mycket stort värde för ett litetexportberoende land som . Men faktumkvarstår -- varje alternativ till medlemskap iEuropeiska gemenskapen innebär en växandeisolering som skulle visa sig kostsam för det svenskafolkhushållet. Den skulle innebära mindrevälstånd, mindre valfrihet och större svårigheter attklara sysselsättningen och miljövården. Den skulleinnebära försämrade möjligheter för kvinnornasdeltagande i arbetsmarknaden. Den skullemotverka reallönehöjningar och möjligheterna attupprätthålla den sociala standard och service sombyggts upp och som vi vant oss vid. Denskulle leda till höjda priser för konsumenterna påsåväl varor som tjänster och till en ökad inflation.Herr talman! Sedan slutet av har Sverigeförlorat ca 100 000 industrijobb. Vårkonkurrenskraft har urholkats . Återkommande valutakriser har driviträntorna i höjden.Det här får inte fortsätta.Regeringens ekonomiska politik skall bryta denekonomiska stagnationen, främja tillväxten ochförbättra vårt lands möjligheter att hävda sig påexportmarknaden. Ett medlemskap i ger vårtnäringsliv möjligheter att på likställd fotkonkurrera på den västeuropeiska marknaden --och dit går tre fjärdedelar av vår export.En avgörande sysselsättningsfråga framöver blirhandeln med tjänster i den privata sektorn. Om viär väl rustade och om vi deltar i integrationen på enmedlems villkor, så kommer denna sektor i Sverigeatt expandera.Ställer vi oss utanför kommer vi redan från börjani ett sämre läge. Men skillnaden blir ännu störreden dag gränskontrollen för handeln slopas inomEG -- ett EG där nio av tio västeuropéerbor.Förra året sjönk vår samlade produktion, och ävenför innevarande år är prognosen dyster.Arbetslösheten fortsätter att stiga. Det tar tid attvända utvecklingen.Men det finns uppmuntrande tecken. Ett är attomvärldens tilltro till och svensk ekonomiförefaller öka. Allt fler utlänningar investerar iSverige. minskar de svenskainvesteringarna i utlandet. De svenska företagensatsar i ökad utsträckning på och vår avsikt att söka medlemskap iEG har bidragit till denna utveckling. Omväntgäller att osäkerhet på den här punkten kan skadavåra egna intressen.För att sammanfatta:Ett svenskt medlemskap i är viktigt- för att öka den ekonomiska tillväxten,- för att främja företagsamheten,- för att trygga sysselsättningen och vår välfärd,- för att skapa bättre förutsättningar för en aktivmiljö- och regionalpolitik, och- eftersom därmed bidrar till att stödja enstabil fredsordning i Europa.Det ger också möjligheter att på likställd fot bevakavåra intressen och fullt ut medverka i arbetet på attbygga det nya Europa.Anf. 51 i (m):Herr talman! Jag tackar statsrådet för ett mycketlångt och mycket informativt svar i denna fråga.Det är min bestämda uppfattning att dagens EG-debatt har hamnat litet grand snett. De som äranhängare till EG talar i positiva ordalag ochglömmer att tala om det som är negativt. De som ärnegativa tar gärna fram enskildheter som eventuelltkan misstänkas bli sämre om blir medlem iEG.Debatten har handlat mycket om Rom-fördraget,överstatlighet och monetär union. Man har alltsåtalat till medborgarna och inte med medborgarna.Det är dags att börja använda en annan typ avargumentation.EG är både och. Det innebär inte den dag Sverigeblir medlem att våra plånböcker blir tjockare ochatt allt annat blir mycket bättre. EG måste ses somen helhet. Det goda måste vägas mot det onda.Det är min bestämda övertygelse att det goda ochpositiva överväger och att blirmedlem i EG.Vi har hört en debatt där med justitieministern om polisen och tullenoch de problem som kan uppstå där. Jag hade själven sådan debatt för en månad sedan medskatteministern. Jag tycker att statsrådetDinkelspiel tar litet grand lätt på problemet.Faktum är att tullens verksamhet till viss delkommer att försvinna vid ett EG-inträde. Vid enjämförelse av vad tullen och polisenkvantitetsmässigt tar av knark, är tullen mycketeffektivare. Men det, herr talman, beror på detfaktum att polisen skall jaga knarket när det redanfinns i . Det är en svår uppgift, och detkostar mycket pengar och kräver mycketpersonalresurser.Herr talman! Jag går tillbaka till anledningen till attjag ställde interpellationen. Frågan gäller vadSverige gör om inte blir medlem i EG. Hurkommer då ekonomin och den sociala välfärden attutvecklas?Jag tror att om går med i EG kommerSverige att få en starkare förhandlingsposition. GårSverige inte med i EG, kommer ändå att fåfinna sig i mycket av det EG beslutar utan att hanågon chans att påverka situationen. Helt logisktföljer att en organisation i första hand ser till deegna medlemmarnas intressen. Jag har svårt att troatt skulle kunna bibehålla gynnsammafrihandelsavtal med EG om landet står utanför. Jagkan tänka mig att där skulle bli stora protester frånövriga , som skulle ifrågasätta att ettutomstående land skulle få gynnsamma avtal.I dag går av export till länderna iVästeuropa. 50 %av det vi i tillverkar förexport går till . Med tanke på vilkaländer som har sökt medlemskap, är det intefel att säga att av exporten kommer attgå till de länder som är medlemmar iEG. Då uppstår de stora problemen.Det kan sägas att det här kvittar för storföretagenoch de förmögna, för de kan åka första klass tillBryssel oavsett om är medlem eller ej. Mendet är företagaren med 100 anställda, och som i dagär underleverantör till ett stort svenskt företag, somskall vara oroad över om skall bli medlemeller ej. Därför är risken stor att svenska företagflyttar ut till och skaffarunderleverantörer där i stället. Vi riskerar alltså attfå ett stort antal människor utan arbete i Sverige.Lösningen på den här frågan är att vi blireffektivare i . Men jag tror att där finns enviss ribba som är svår att ta sig över. Den andralösningen för att sänka kostnaderna, och den mesttänkvärda, är att sänka lönerna. Jag tror inte att detär ett alternativ som tilltalar någon anställd iSverige.Slutsatsen måste bli, att om inte går med iEG blir det ett större antal arbetslösa i ochden sociala standarden blir sämre.Ibland kan man höra i debatten att kansöka sig andra marknader om inte går medi EG. Ja, det går. Det finns länder som vill köpa avSverige. Där finns bara ett problem. De har somregel inga pengar att betala med. Då skapas inteheller pengar att betala löner och andra kostnader iSverige.Herr talman! Jag skulle vilja ställa en fråga tillstatsrådet . Finns det bland de ländersom är medlemmar i någon påtagligopinion för att bryta medlemskapet? Finns detnågot exempel -- förutom att vi har hört att där ärlitet trubbel i ? Det skulle vara bra omstatsrådet kunde tala om det . Om det intefinns något exempel, anser jag att det är det bästaskälet för att skall sträva efter ettmedlemskap i . 52 ():Herr talman! Hur beroende är av deneuropeiska gemenskapen fick vi ett tydligt bevis för1990, när det strömmade ut mycket kapital frånSverige. Det var investeringskapital som i stället föratt placeras i vårt land placerades huvudsakligeninom den euroeiska gemenskapens ram. När sedanSverige drabbades av valutaproblem ochvalutareserven snabbt tömdes, sade den dåvarandesocialdemokratiska regeringen att nu kunde inteSverige hålla fast vid den linje som varit. måstedet ske en ändring, och måste sökamedlemskap i den europeiska gemenskapen.Det var ett bra beslut. Det är bara synd att det varde skälen och inte en djupare övertygelse om värdetav det europeiska samarbetet i sin helhet som varden bestämmande faktorn när den dåvaranderegeringen tog ställning i frågan.Men som jag förstår har det också hänt positivasaker efter det beslutet. Det har bl.a. hänt attinvesteringskapitalet har vänt och att vi nu får deinvesteringar i som gick oss förbi innanansökan lämnades. Får vi nu också, vilket tordevara syftet med regeringens politik, en bättrebalans i den totala ekonmin, så kan vi också hoppaspå att vi när konjunkturen vänder får en snabbaretillväxt i landet. Det kan bli en tillväxt på den nivåsom vi har varit vana vid tidigare i stället för enminskad tillväxt som vi har haft under de senaståren. Trots allt är det landets totala inkomster --summan av vad vi tillverkar och vår handel -- somär avgörande för vårt välstånd. Det är inte genomriksdagsbeslut som man klarar goda skolor, godbarntillsyn, fungerande sjukvård och tillräckligapensioner. Grunden för allt detta ligger i att manhar en produktion och en handel som ger denödvändiga resurserna.Herr talman! Mot denna bakgrund är samarbetet iEuropa vår bästa möjlighet att skapa dessa resuser.Vi måste fullt ut kunna delta i detta. Det äravgörande för svenskt välstånd. Det finns ingaandra marknader som kan kompensera deneuropeiska marknaden.Jag är ganska optimistisk när det gäller våramöjligheter att vinna de nödvändiga villkoren fören fri handel, ett fritt varuutbyte, ett frittpersonutbyte och fria investeringar i om vifår det avtal som brukar kallas . I så fallär jag övertygad om att såväl svenskar som de somingår i EG- och EES-området kommer att räknaSverige som en del av denna stora europiskagemenskap. Jag tror att vi kommer att få tillgång tillallt vi behöver för att svenskt näringsliv skall kunnakonkurrera på lika villkor.Jag noterar naturligtvis att vi då inte kommer attvara medlem i tullunionen. Det kan ibland skapaviss osäkerhet. Men som helhet bedömer jag ändåatt det på det europeiska planet kommer attfungera väl ur näringspolitisk synpunkt för Sverigesdel.Däremot finns en kvarvarande nackdel.Investerare från länder utanför -- från t.ex.Förenta Staterna och -- kan om ingåri ett EES-område föredra att investera i deneuropeiska gemenskapen. Om de investerar iSverige riskerar de nämligen en ganska ordentliggranskning av bl.a. urspungsregler. De varor somde tar in till kan inte automatiskt gå vidare.Den tillverkning och förbättring de gör av varornapå svensk mark möter kanske inte de krav påursprungsäkthet som EES-reglerna ställer. I dettaavseende kan vi ha en nackdel, men egentligen intepå något annat centralt område.Detta tycker jag att vi bör understryka. Vi skall intege det svenska och det europeiska näringslivetanledning att tro att det inte räcker med ett för flertalet av de krav som måste ställas pårörelsefrihet. Får vi det är de i grundläggandemening ekonomiska problemen för del avatt stå utanför den europeiska gemenskapenavklarade. Jag tycker då att andra skäl är viktigareför oss. Det är då politiska och kulturella skäl, vårgemenskap med och vår vilja att vara medoch skapa en framtid tillsammans med de andraländerna i som skall vara avgörande förgrundfrågan som vi har att ta ställning till -- om viskall vara med i den europeiska gemenskapen.Ekonomin kan vi klara med ett , men viklarar inte vårt engagemang i framtid medenbart ett EES-avtal.Jag vet att den här frågan inte riktigt berör hur detgår med en avi ifrån den europeiska domstolen.Men i den händelse av att utrikeshandelsministernhar något att berätta om vad som händer i desammanhangen är jag övertygad om att närvarandeledamöter av kammaren är fullt beredda att lyssna.Anf. 53 ():Herr talman! Jag vill instämma i interpellantenskrav på en mera allsidig debatt. Det är tråkigt attinterpellationssvaret inte lever upp till det. Iinterpellationsssvaret, i diskussionen omalternativa strategier till ett EG-medlemskap, sägs:''varje alternativ till medlemskap i den europeiskagemenskapen innebär en växande isolering somskulle visa sig kostsam för det svenskafolkhushållet. Den skulle innebära mindrevälstånd, mindre valfrihet och större svårigheter attklara sysselsättningen och miljövården. Den skulleinnebära försämrade möjligheter för kvinnornasdeltagande i arbetsmarknaden. Den skullemotverka reallönehöjningar och möjligheterna attupprätthålla den sociala standard och service sombyggts upp och som vi vant oss vid. Denskulle leda till höjda priser för konsumenterna påsåväl varor som tjänster och till ökad inflation. ''Steget är faktiskt inte så långt till att säga att viockså skall bo i jordkulor, som någon meraframstående ekonom har uttalat i en debatt.Jag skulle vilja fråga ministern vilka fakta som talarför att detta blir följden om en majoritet av svenskafolket väljer att säga nej till ett medlemskap i deneuropeiska unionen. Vilka fakta underbygger denhär mycket pessimistiska visionen?Det vore också välgörande att diskutera detförhållande att den här visionen även är beroendeav vad vi gör nu och vad vi gör i stället. Den härskräckvisionen förutsätter att vi inte görnågonting och inte bedriver någon politik överhuvud taget. Man kan också tänka sig attalternativet till medlemskap är en politik somfullföljer nuvarande frihandelsavtal och somytterligare ökar frihandeln och arbetskraftsutbytetgentemot EG. Det skulle vara en politik som ärmindre protektionistisk än EG:s gentemot restenav världen och som också kan innehållaen skärpt konkurrenslagstiftning i . Vi kanfaktiskt, såsom varande icke medlemmar i deneuropeiska unionen, själva bedriva olika former avpolitik i vårt eget land.Interpellanten framställde det här såsom att omSverige inte väljer ett medlemskap kan vi överhuvud taget inte fortsätta att handla med EG sommarknad. Det är en fullständigt befängd idé attfrihandelsavtalet plötsligt skulle upphöra omSverige inte skulle bli medlem i den europeiskaunionen. Det frihandelsavtal som har medEG fortsätter att gälla, om inte EG plötsligt skulleuppträda på ett sådant sätt att det skulle strida motöverenskommelserna i . Dessaöverenskommelser säger att existerandefrihandelsavtal och frihandelsområde inte fårminskas eller sägas upp med mindre än att samtligaparter är överens om detta. Målsättningen förGATT är en ökad frihandel över huvud taget. som får mest kritik i ärjust EG. EG får kritik för sitt mycketprotektionistiska förhållningssätt i deninternationella handeln gentemot tredje världensländer och, vilket är mycket beklagligt, länderna iÖst- och .