prot · GG0946 · 1992-12-16 00:00:00 — Detta har ocksåfinansutskottet ställt sig bakom. Det är bra, och detär också viktigt. En annan ordning hade kunnatinnebära att en orättvis fördelning kommit tillstånd, eftersom skolorna är ojämnt spridda överlandet.Om fördelar resurserna innebärdet en förenklad administration förfolkhögskolorna, vilket också är bra.Folkbildningsrådet har en stor erfarenhet av attfördela stöd och en kunskap omfolkhögskoleverksamheten som sådan. Det harvisat sig att behövt litenadministration för uppgiften med fördelningen.Det är mycket bra att vi är eniga om attFolkbildningsrådet skall fördela stödet.Jag har tagit till orda därför att jag vill få ettförtydligande av den fortsatta texten ifinansutskottets betänkande. Där säger man att enförutsättning måste vara att medlen kan utnyttjassom bidrag endast till folkhögskolorna och att desåledes inte kan utnyttjas inom annanfolkbildningsverksamhet. Det är detta som jag villha förtydligat.Självfallet skall medlen oavkortat gå tillfolkhögskolorna, och det är folkhögskolorna somskall ha ansvaret för verksamheten. Jag hoppas med finansutskottets skrivning vill påpeka attdet är just detta som frågan gäller och ingentingannat.Jag vill påminna något om det som står ipropositionen. Där står: Folkhögskolorna skallinom ramen för sin normala verksamhet kunnasamverka med studieförbunden. Detta är viktigt.Om vi skall kunna komma i gång medverksamheten så fort som möjligt och om vi skallkunna ta tillvara alla resurser, är det viktigt att detfinns en lokal samverkan.Det är vanligt att folkhögskolorna samverkar medstudieförbunden. Det är en direktförutsättning för att kunna starta kurser. Mansamverkar om lokaler, lärare och liknande. I dettafall är det mycket viktigt att verksamheten kommeri gång snabbt.Det är självklart, jag vill påtala det en gång till, attdet för det övergripande ansvaret för folkhögskolanär oerhört viktigt med den lokala samverkan. Jagförutsätter att utskottets skrivning markerar att detär pengarna som skall gå till folkhögskolorna ochingenting annat, men att det är fullt möjligt attfolkhögskolorna samverkar lokalt så attintentionerna blir verklighet och de föreslagnaanslagen utnyttjas.Anf. 92 ():Herr talman! Efter valet har följande inträffatnär det gäller bostadsfrågorna.För det första försvann bostadsministern. För detandra försvann . För dettredje har också debattörerna i bostadsfrågor frånde borgerliga regeringspartierna försvunnit. Närjag tittar ut över kammaren ser jag ingen av demsom bara för sedan med stor entusiasmföreträdde en bostadsfinansiering som är på vägatt haverera.Med herr talmannens tillåtelse vill jag görajämförelsen med när mina barn växte upp och vi förmånga jular sedan satt och tittade påjulprogrammet med den s.k. teskedsgumman, somibland fanns i verkligheten och ibland var borta ochliten som en tesked. Det är precis så med deborgerliga gubbarna i bostadsutskottet. De är somteskedsgumman - de är borta och osynliga.Jag förstår skälet till att de inte längre orkar attdiskutera den borgerliga bostadsfinansieringen.Det är nämligen så att det i bostadsfrågan inträffarnågonting i som inte är lätt att koppla till deandra politiska frågorna.När vi träffas i debatterna ute i landet råder det ensällsynt samstämmighet mellan mittblocket i svenskpolitik och Socialdemokraterna. Det kan gällafastighetsskatten, fördelningspolitiken ellerrättvisan i fördelningen av boendekostnaderna.Denna samstämmighet avtar undan för undanefterhand som debattörerna närmar sig riksdagen.När vi kommer till - t.ex. , då vi harutrymme att diskutera bostadsfrågans roll i svenskekonomi -ser var och en som är här attdebattörerna är tillgängliga för samtal.En fråga som också är på väg att försvinna är densociala bostadspolitiken. , ijanuari 1993, påbörjas en avreglering och enavveckling av bostadssubventionerna. Jag vill gärnapåpeka att bostaden har varit motorn i svenskekonomi. Varje arbetsplats inom byggsektorngenererar i sin tur fyra, fem andra jobb inomnärliggande branscher. Den har därför haft enmycket viktig roll när det gällt att upprätthålla engod sysselsättning och bra fart på svensk ekonomi.Men när vi nu ser in i 1993, och möjligen också in i1994, med hjälp av de prognoser som bl.a.Boverket hjälper till med, finner vi attbostadsbyggandet slår i botten,ombyggnadsverksamheten minskar kraftigt,arbetslösheten ökar, byggföretag läggs ner ellerdrar in på verksamheten, eller helt enkelt, vilketblir allt vanligare, går i konkurs.Det kan finnas skäl att säga att vi har tagit upp dessafrågor i bostadsutskottet, och man har tagit uppdem i finansutskottet. Vi har hos regeringenbeställt ett ROT-program, som förhoppningsviskan komma redan i budgetpropositionen i januari1993. Lämnas det inte ett sådant förslag, kommervi att begära att det eller de statsråd - de är sjustycken, och det gäller att hålla reda på vilkensjundedel som i regeringen har ansvaret förbostadsfrågorna - kommer hit till kammaren så attvi kan ställa frågor och få fram ett ROT-programsnarast möjligt.Det andra som inträffat i bostadsutskottet är att vienigt har tagit ett utskottsinitiativ som innebär attde ombyggnadsärenden som ligger för behandlingi Länsbostadsnämnderna vilka inte har behandlatsföre ändå skall hanteras efter1992 års låneregler. Det är mycket viktigt, eftersombidrag av detta slag medverkar till att man kan hanågon skönjbar verksamhet på den svenskabostadsmarknaden.Vi kommer med nya uppslag ägnade att fåfart på byggverksamheten och aktiviteten inom densvenska byggbranschen.Det gäller också att hålla en byggverksamhet i gångsom inte bara sträcker sig över ett eller utansom har en mera långsiktig verkan. Jag föreställermig att en långsiktig verkan är att man kanåstadkomma en sådan politisk samling att enbostadsfinansieringsreform gäller i varje fall hela90-talet och en bra bit in på nästa århundrade.Det förutsätter att partierna på mittfältet ärberedda att medverka till att slå vakt om det somkan kallas för en social bostadspolitik.Till alla dem som eventuellt företräderuppfattningen - det finns sådana - att vi hartillräckligt med bostäder vill jag säga att det har viinte. En prognos för 90-talet berättar att ungefär140 000 ungdomar kommer att söka sig utpå arbets- och bostadsmarknaden. Vidare kommerdet invandrare till som söker bostäder, ochde äldre, framför allt , är en starktväxande grupp som kommer att efterfråga bostäderanpassade till deras särskilda behov.Vi bör därför sträva efter att kommaupp till mera ordinära förhållanden, enbostadsproduktion som omfattar mellan 30 000 och40 000 lägenheter i nyproduktionen och ungefärlika mycket inom ombyggnadsverksamheten.Det skulle alltså vara väldigt intressant att få vetahur man på borgerligt håll, framför allt ibostadsutskottet, har kommit fram till hurutplaceringen skall ske av de 3,4 miljarderna under1993 - vi får en kraftig hyreshöjning -eller utlägget av de 3 miljarderna , somSocialdemokraterna har medverkat till i densärskilda överenskommelsen med regeringen.Det viktiga är, herr talman, att dessa 3 miljarderläggs ut så som finansministern,socialdemokraterna som har deltagit iöverenskommelsen med regeringen,bostadsutskottet och finansutskottet har sagt, attdet skall vara en utplacering i de äldre och yngrebestånden. Det skall, som vi säger, gälla allaupplåtelseformer. Framför allt, vilket är viktigt attunderstryka, skall det vara en rättvis fördelning.Jag hoppas att det finns en sådan kapacitet hosregeringen att den lägger fram ett förslag som ärrättvist, för det är detta som har bildat underlagetför överenskommelsen mellan Socialdemokraternaoch regeringen.Anf. 93 i (nyd):Herr talman! har vi hafthyreshöjningar i storleksordningen . 1993kommer hyrorna att stiga med ,detta trots att man prutat på underhållsåtgärder.De senaste årens mycket höga hyreshöjningar hartill största delen varit följden av politiska beslut. Nuhar regeringen och Socialdemokraterna kommitöverens om att spara ytterligare 3 miljarder netto1994 genom att ytterligare reducerabostadssubventionerna. Därmed har man redan nusäkrat hyreshöjningar 1994.Ny demokrati stödde regeringsförslaget omen extra upptrappning av den garanterade räntan.Förändringen var delvis föranledd av attegnahemsägares kapitalkostnader skulle öka somen följd av att avdragsrätten inomkapitalinkomstbeskattningen ändrades från 30 till25 %. Försämring för både hyresgäster ochegnahemsägare alltså, men i alla fall någorlundarättvist.Nu har Socialdemokraterna och regeringen kommitöverens om att avdragsrätten skall kvarstå vid30 %, medan den extra upptrappningen av dengaranterade räntan ligger fast. Det innebär attförsämringarna i huvudsak drabbar hyresgästerna.Var finns logiken i det? Jag frågar båderegeringspartierna och Socialdemokraterna.Som sten på redan tung börda har man sedankommit överens om att reducerabostadssubventionerna, för så står det, med 3miljarder netto. Det drabbar främst de hushåll somredan i dag har de högsta hyrorna, dvs. dem sombor i relativt nyproducerade hus. Det är väl ingennyhet för vare sig regeringspartier och oppositionatt dessa hushåll i regel inte är de mestbetalningsstarka.Det hela sker efter en kraftig indragning avköpkraft som vi ännu inte sett effekterna av. Manundrar stilla: Hur tänker ni som är ansvariga för dethär? Jag utgår ifrån att Socialdemokraterna intelängre kommer att tala om rättvisekrav, i varje fallinte vad gäller boendet, för här har ni varit med omatt röra till det ordentligt och fördyra boendet mestför dem som redan har den sämsta köpkraften. Jagfrågar än en gång: Var finns logiken?Att det gick snabbt och var illa genomtänkt äruppenbart. Våndorna vid den fortsattabehandlingen i bostadsutskottet och ifinansutskottet tyder också på att det finnsbetänkligheter och inte så små heller. Det är viktigtatt hålla uppgörelser, men det finns inget somhindrar att man kommer överens om någontingbättre.Jag kan inte låta bli att ta upp även krispaket 3, därdet skulle göras ytterligare besparingar på 4-6miljarder. Man tar sig för pannan och frågar sig varden allra största krisen finns - är det i landet eller iregeringskanslierna?Nu över till något helt annat. Arbetslösheten sätternya rekord. Då menar jag i nutid, sedan 30-talet.Byggarbetslösheten väntas bli vid årsskiftet1993/94. En del talar t.o.m. om att det kan ske ännutidigare.Att genomföra ROT-åtgärder är mycketarbetsintensivt, som det heter, dvs. det ger mångajobb. Det saknas inte heller viktigarenoveringsobjekt.Alla vet hur viktig arbetsmiljön är, och regeringenhar ambitionen att vi skall få världens bästa skola.Skall vi kunna få det, kan lokalerna inte se ut hursom helst. Jag förutsätter att ansvariga politiker harvarit ute och sett hur mögligt det är i många skolor.Skolan är vår största arbetsplats och definitivt en avde viktigaste. Enligt betänkandet får regeringen iuppdrag att komma tillbaka till medförslag till ROT-åtgärder, under förutsättning attutskottets förslag antas av i denna del,vilket förefaller troligt. Jag hoppas att man dåkommer att ha skolorna i åtanke.Om regeringen inte skyndar sig på att kommatillbaka, är vi naturligtvis öppna för att diskuteramed Socialdemokraterna och hitta på någontingganska snart, för det här är viktigt. Som OscarLindkvist sade, är ROT-verksamheten oerhörtarbetsintensiv och ger många jobb runt omkring.Efter konkurserna i och hardet uppstått ett tomrum vad gäller s.k.fullgörandegarantier. I rådande situation, medöverkapacitet på byggmarknaden, är risktagandetmindre än annars. Till dess att marknaden kanerbjuda krediter i önskad omfattning borde statenundersöka vilka garantier som kan tryggas under enövergångsperiod.Problemet är kanske inte att saker och ting inte blirbyggda, för det blir de oftast , eftermycket krångel, utan det faktum att garantin blirett konkurrensmedel som slår ut de mindreföretagen och begränsar konkurrensen. Jag tyckeratt man skall titta litet närmare på det här.Med hänvisning till det sagda yrkar jag bifall tillvåra reservationer nr 3 och nr 21.Anf. 94 ():Herr talman! Jag vill börja med att konstatera att vii är helt klara över att man måste taitu med det budgetunderskott som finns. I denkrismotion som har skrivit, liksom imeningsyttringen, har vi markerat att det ärnödvändigt med strukturella åtgärder för attminska budgetunderskottet. Vi tror dessutom , för att kunna göra det, är tvungen att minskade generella bostadssubventionerna. Vi tror inte attdet finns så många andra stora utgifter. Vi harpensionssystemet, och vi har de högabostadssubventionerna. Det är viktigt att utgifternaminskas, men framför allt attbostadssubventionerna omfördelas, så att de ihögre grad kommer de människor till godo sombäst behöver dem.Vi i är fullt beredda att diskuteradetta med regeringen och medSocialdemokraterna. Det förefaller som attregeringens inställning är att det finns anledning attdiskutera det här med andra partier. Vi ser stegetsom togs när Bostadsdelegationen bildades, och vimenar att delegationen kunde vara ett forum fördenna diskussion. Vi har däremot svårt att förstå inte tar till vara alla partiers krafter i arbetetoch att det enbart är män som skall komma för attdiskutera och ge synpunkter på bostadsfrågorna. Viupprepar vårt framlagda förslag om enparlamentarisk grupp för att se överbostadsfinansieringen i framtiden.När man diskuterar dessa åtgärder, kan man sebåde på lång och på kort sikt. Vi tror att det ärviktigt att en social bostadspolitik finnsmed för att värna om den tradition och den kultursom vi har arbetat fram i vårt land, nämligeninsikten om att alla har rätt till en bra bostad. Detskall inte hänga på hur hög inkomsten är, utan påfamiljens behov. Vi tror att den socialabostadspolitiken går att bevara, även om mandiskuterar att minskabostadssubventionerna.Vi kommer sedan till tidpunkten för detta och hurman skall lösa problemet på kort sikt.Vänsterpartiet har oerhört svårt att se hur man skallkunna klara av föreslagna minskningar och1994. Tidpunkten kan inte vara mycket sämre vald.Rikets finanser är oerhört dåliga, arbetslöshetenökar - arbetslösheten i byggsektorn är en av dehösta i landet - och många människor är faktiskt ibehov av en bostad.Vi har redan tidigare varit inne på de högahyreshöjningar som redan är ett faktum.Tillsammans med de ytterligare försämringar somblir verklighet kommer det attinnebära att många inte kommer att ha råd att bo.Vi tycker alltså att det är ett extremt dåligt tillfälleatt minska bostadssubventionerna och1994.Det finns naturligtvis ljuspunkter i utskottetsframlagda förslag, nämligen ROT-programmen.Ombyggnader inom skolor, sjukhus m.fl.institutioner i samhället är ett bra sätt att få i gångjobb. Jag kan däremot inte förstå att man inte harfullföljt det hela. Varför finns inte VA-nätet med?Vänsterpartitet har både påpekat och drivit fråganatt det när det gäller VA-nätet finns stora behov ochdärmed förutsättningar för jobb.Jag återvänder till diskussionen om minskningen avbostadssubventionerna . Jag vill påminnadem som var med när beslutet fattades - viär flera här nu som var med - attSocialdemokraterna och Vänsterpartiettillsammans var emot beslutet att fr.o.m. 1993minska räntebidragen.Jag vet att den centerpartistiske ordföranden ibostadsutskottet stod här i kammaren ochförsvarade beslutet med att det var ett rättvistsådant. Fördelningen mellan villaägare ochhyresgäster blev lika stor, sades det. Jag har därföroerhört svårt att förstå hur de borgerliga partiernaoch Socialdemokraterna har kunnat gå med pådetta beslut. Jag förstår inte anledningen till attSocialdemokraterna har ändrat sig. Det kan intefinnas någon ursäkt därför, och man talar emot sigsjälv.När det gäller minskningen med3 miljarder kronor, är det ju 3 miljarder kronornetto som skall minskas. Vi vet att ökningen förbostadsbidragen kommer därutöver. Det stannaralltså inte på beloppet , som skallfördelas. Det är mycket märkligt att man vid denträffade överenskommelsen mellan de borgerligaregeringspartierna och Socialdemokraterna inte iutskottet har kunnat komma överens om vilkentolkning som gäller, utan i stället skjutit fråganytterligare framför sig.På den punkten är Ny demokrati ochVänsterpartiet överens om att förslaget är felaktigt,eftersom det hårt drabbar hyresgäster och dem sominte har det särskilt gott ställt, men som vill bo kvari sin lägenhet eller, när det exempelvis gällerungdomar, skaffa sig en lägenhet. Ny demokratisframlagda recept i finansutskottet är mycket dåligt.Återigen vill Ny demokrati i vanlig stil sätta gruppmot grupp. Ny demokrati vill alltså inte minskabostadssubventionerna , utan ta pengarnafrån biståndsbudgeten. Det är från Vänsterpartietssida sett naturligtvis helt oacceptabelt.Jag vet inte hur många här som gick gångenin till ledamotshuset. Jag hoppas att det var fler änjag, och att de då möttes av en tomteuppvaktningfrån . Deltagarna iuppvaktningen hade med sig en önskelista medhyresgästernas önskeklappar, och de tackade påförhand.De efterlyste rättvisepaket nr 1. De önskade attriksdagen skulle återföra tillhyresgästerna, eftersom egnahemsägarnasavdragsrätt inte ändras. De hoppades att tomtarnaWibble och skulle önska God Jul.De efterlyste också rättvisepaket nr 2. Det handlarom att de 3 miljarderna i försämrade räntebidragskall betalas av alla och inte bara av hyresgästerna.Det skulle föreställa en önskeklapp från BoLundgren och en hälsning från att vi behöver bo.Jag vet, som sagt, inte om fler tog del avönskelistan - jag hoppas det - i annat fall hoppasjag att ni i efterhand gör det. Som hyresgäst är manmed rätta oerhört upprörd över den orättvisabehandling som man med framlagda förslag utsättsför.Jag tyckte att bostadsutskottets orförande AgneHansson skymtade i kammaren, men jag får välfinna mig i, precis som när hantalade, att den som man riktar sig till är osynligliksom teskedsgumman. Det talar väl sitt tydligaspråk. För mig är det ett väldigt tydligt talat språknär man från den borgerliga majoritetens ochregeringens sida inte ens är beredd att i dennatalarstol försvara träffad uppgörelse.Socialdemokraterna svarar åtminstone. De går uppi talarstolen och står för den överenskommelse somman träffat. De borgerliga partierna anser inte ens behöver vara här och lyssna, än mindredelta och försvara de förslag som man varit med omatt lägga fram och fattat beslut om.Jag hade tänkt att överlämna den här önskelistantill ordföranden i bostadsutskottet. Om han nukommer in i kammaren kan han få ta del av listanefteråt. Jag tycker att det är uppseendeväckande attden borgerliga majoriteten inte anser att manbehöver försvara och förklara sina framlagdaförslag på bostadsområdet.Herr talman! Jag slutar med att i helhet instämmamed meningsyttring ifinansutskottets betänkande. Jag och helaVänsterpartiet står bakom den. Jag yrkaremellertid särskilt bifall till meningsyttringen undermom. 95 () replik:Herr talman! Vi har utgått från att man ifinansrundan förklarat även de förslag i det härpaketet som ligger på bostadspolitikens område.Jag har egentligen ingenting att tillägga till detanförande och de inlägg som har gjort.Jag ber om ursäkt för att jag inte hörde hela EvaZetterbergs anförande. Vi har dock i behandlingeni bostadsutskottet på två viktiga punkter gjortmarkeringar, som har förts upp i finansutskottet.Det tog upp, och jag delar denuppfattning som han förde till torgs. Jag tyckte atthan talade för en bredare majoritet i utskottet. Fördet första gäller det sysselsättningssidan, där vi hargivit regeringen till känna behovet av åtgärder närdet gäller ombyggnadsverksamheten.För det andra gäller det fördelningen avutläggningen av de här besparingarna, där detfortfarande pågår överläggningar mellan de partiersom har ingått uppgörelsen. Jag förutsätter att mantar fram förslag som täcker in vad vi har markerat iutskottets skrivning. Vi har just sagt att vi avvisarden mera preciserade fördelningen, som föreslås ibilagan till finanspropositionen. Vi har pekat på,precis som vice ordföranden i utskottet sade,att det är den skrivning som finansminister anfört i propositionen som skall gälla förfördelningen. Jag utgår från att det är på degrunderna som man arbetar fram det här förslaget,precis som sade.Jag vill understryka att vi har gjort etttillkännagivande, på eget initiativ - som i och för siginte behandlas här - som gäller ombyggnader 1992.Därmed tycker jag att jag har kommenterat detsom ytterligare behöver tas upp när det gällerbostadsutskottets syn på de här frågorna. Det finnsinga delade meningar, såvitt jag kan förstå.Anf. 96 () replik:Herr talman! Jag vill säga till att detinte var någon särskilt uttömmande förklaring somPer-Ola gav under finansdebatten. Jagförutsätter att huvuddiskussionen ombostadssubventionerna bör komma i det härsammanhanget, och inte enbart i den övergripandefinansdebatten.Det är bra att det kommer förslag om pengar förombyggnader - de pengarna behövs. Men jagvidhåller att det är ett förslag som drabbar orättvist.Jag vill upprepa att det är synnerligen märkligt inte har kunnat komma överens i utskottet, omnu och Socialdemokraterna, kanske ocksåFolkpartiet och kds, är överens. Det hade varit lättatt slå fast detta.Jag uppfattar att det är på samma sätt som i andrasammanhang, när hyresgäster har sagt att Centernvill väl men gör som vill. Det är fallethär. har inte velat accepterafinansministerns skrivning, utan det är BoLundgrens version som gäller. Den skulle intedrabba på samma sätt, utan den skulle tvärtomdrabba dem som har högre hyror mer än dem somhar lägre hyror.Anf. 97 () replik:Herr talman! Såvitt jag kunde förstå, fanns detingen anledning för oss i bostadsutskottet att taöver den samlade synen och de återståendeärenden som fanns att förhandla fram i detalj i denvida överenskommelse som generellt har gjorts.Vi har förutsatt, precis som det var tänkt frånbörjan, att de här detaljbesluten skall tas fram i ettandra skede, när man kan överblicka problemenlitet bättre och när man har mera tid på sig attförsöka göra det så vettigt som möjligt.Låt mig också säga att vi med öppna ögon harerkänt att neutraliteten inteöverensstämmer med den syn vi har haft tidigare.Mot bakgrund av de ekonomiska problem som nufinns och av att vissa åtgärder har drabbatvillaägarna särskilt hårt, har vi accepterat attbehålla neutraliteten haltande temporärt.Det är ingen hemlighet att det inte är någonneutralitet mellan de olika besittningsformerna.Det framgår mycket klart av vad vi har sagt ibetänkandet. Det är bara att beklaga det. Vi harinte kommit längre, på grund av det ekonomiskaläget - detta senare med hänvisning till denönskeklapp som jag fick av . 98 () replik:Herr talman! Det är klädsamt och bra att AgneHansson är helt klar över att neutraliteten integäller, men jag vill minnas att gjordeett stort nummer av det när beslutet fattades ivåras.Vi gör uppenbarligen helt olika bedömningar av detekonomiska läget. Det här är ett mycket destruktivtbeslut, som inte på något sätt kommer att förbättraden svenska ekonomin, varken 1993 eller 1994,men som däremot kommer att drabba mycketorättvist.Jag vill, förutom den önskeklapp som jagvidarebefordrade från , tillAgne lämna över frågan om deindividuella bostadsbidragen. Om de generellabostadssubventionerna nu minskar så pass drastisktunder , varför är ni inte i den borgerligamajoriteten villiga att drastiskt ökabostadsbidragen, som skulle innebära att defamiljer som har de sämsta möjligheterna att klarasin hyra kunde göra det? Varför gick ni inte med påatt låta den lägre gränsen för bostadsbidragen varakvar, eller att göra ytterligare höjningar för attkompensera dem som drabbas i det här fallet?Jag förväntar mig inte något konkret svar på denfrågan , men jag vill skicka med den. Det ärmånga familjer, som fruktar för och redan harfått stora hyreshöjningar, som funderaröver hur de skall få ekonomin att gå ihop.Anf. 99 i (nyd)replik:Herr talman! Min replik gäller , och jag skall försöka att hålla mig tilldet.Jag håller med om att det är litet tråkigt att det gesså få repliker i debatten, och jag känner enbesvikelse över att så många duckar.Vad gäller vår finansiering, har vi en påse medpengar att fördela.