prot · GG0931 · 1992-11-25 00:00:00 — Menkarantänbestämmelserna och vaccinationsfrågan ärju så intimt sammankopplade med varandra. Detfinns ingen anledning att nu fatta ett delbeslut omrabiesvaccinering. Låt expertgruppen som handhardessa frågor utreda dem, så kommer detta med påköpet. Jag tror att har tid attavvakta den utredningen och inte behöver drivadetta vidare. Jag tycker att det verkar onödigt attgöra det.Anf. 29 (nyd):Herr talman! Vi behandlar en fråga somupprör många människor. De frågar sig varför vilagstiftare inte kan förändra djurskyddslagen så attden prioriterar djurens rätt och skydd som haravsetts vid de beslut som har fattats.Utskottet har ingående debatterat djurskyddet ochkonstaterat åtskilliga brister i den nuvarandedjurskyddslagen. Motivuttalanden från lagstiftarnahar tolkats olika av dem som är ute på fältet, iverkligheten, och de högre rättsinstanserna, vilketresulterat i helt olika signaler till den som ansettsmissköta sina djur.Jag vill här citera en artikel i . Därsägs följande: ''Det är inget särskilt med just denhär inspektionen: har myndigheterna haftsynpunkter på kumlabons djurhållning --inspekterat, förelagt, förbjudit. Runt gården och de illa hållna stallarna gårhästar, kor, får, getter, gäss och en lama. -- Det ärbeklämmande att ett djurskyddsärende ska kunnaförhalas på detta vis'', säger den lokalahälsoskyddsnämndens representant vid besöket.Besöket fick företas under poliseskort för att intevederbörande skulle misshandlas av djurhållaren.Det är verkligheten bakom problemen idjurhållningen.Herr talman! Det behövs nya kraftiga signaler ommyndigheternas ändrade attityd till djurskydd. Viär nu på väg in i ett Europasamarbete, vilket bl.a.Carl nämnde tidigare. Då bör vimarkera vårt avståndstagande från den metodiksom djuruppfödare på kontinenten använder.På gårdar i får grisarna inte använda sittnaturliga beteende. De drabbas av en långvarigdjup stress. Detta leder till en försvagning avdjurens immunsystem. För att motverka sjukdomarfår grisarna antibiotika. Det kan vara tre--fem olikasorter. Detta sker för att de skall överleva dendåliga djurhållning som de utsätts för. Vi måstedessutom beakta att dessa djur utfodras medkadavermjöl.Vi måste kämpa mot denna utveckling avdjurhållningen. Resultatet blir annars en dåligdjurhållning som ger oss människor allvarligahälsoproblem . är det djuren somdrabbas, och drabbas vi människor.Problemet blir alltså betydligt större för ossmänniskor, om vi inte gör något nu.Det kräver givetvis att vi utbildar oss och dem somhar tillsynen. Det gäller också att vi håller våraögon öppna utåt och ser vilken mat vi får i oss. Vimåste se hur djuren lider under transporter till detbilligaste slakteriet i . De transporteras överen hel kontinent.I har läkare och veterinärer börjatsamverka för att utreda verkningarna avantibiotikan. De är oroliga för att sjukdomar sombehandlas med antibiotika hos människor, skallutveckla resistens till följd av att djuren har tvingatsäta antibiotika för att kunna överleva en miserabeloch hårresande djurhållning. Det gällergrundläggande förutsättningar för att vi människorskall kunna överleva.Man befarar att sjukdomar av salmonellatyp, t.ex.tyfus, inte kan botas om resistens motantibiotika utvecklas genom att vi äter kött fråndessa grisar. Det gäller alltså att skärpa vårinställning till djurskyddsfrågorna i betydligt störreutsträckning än vad vi har gjort. Vi måste se dem iett större perspektiv än tidigare.Anf. 30 () replik:Herr talman! Jag måste begära replik på ClausZaars anförande, eftersom jag inte riktigt vill ställaupp på den beskrivning som han ger av vårdjurskyddslag.Vi antog en ny djurskyddslag 1988. Den hade ettstort och omfattande förarbete. Utskottet och allapartier lade ner ett mycket stort arbete för att denskulle bli så bra som möjligt. Vi fick också väldigtmycket beröm från djurskyddsorganisationer ocholika människor som handskas med dessa frågor.De menade att vi kommit mycket långt. de som sade att vi hade världens bästadjurskyddslag.Jag vill nog påstå att vi har en bra djurskyddslag.Den beskrivning som ger av dem somhar hållit på för att komma till rätta medproblemen -- och hans påstående att det skulle varaverkligheten för vad som gäller i svenskdjurhållning -- tycker jag är en grov överdrift. Dettaär ett fall som är mycket unikt.När det gäller närmandet till EG, hoppas jag att vikan hjälpas åt att sätta våra förhandlare undertryck, så att de inte förhandlar bort vårdjurskyddslag, utan att den i stället kan vara ett ledi att påverka övriga att ta över våradjurskyddsföreskrifter.Man kan i och för sig säga att vi borde skärpa lagenoch gå ännu längre, men det betänkande somutskottet har lämnat går ganska långt. Man harskärpt bestämmelserna lag efter några årav vunna erfarenheter. Jag tycker att det är riktigtoch ett steg åt rätt håll. Jag tror att det kommer attbli ganska bra framöver.Vi fick just dessa signaler om antibiotikan och gickdärför in och förbjöd att den används på det sättsom man gjorde tidigare. Samma sak gäller förkadavermjölet. Jag tycker att vi har en bradjurskyddslag, men vi skall naturligtvis varaobservanta och bygga vidare på den.Anf. 31 (nyd) replik:Herr talman! Jag kan hålla med om att det ärendejag tog upp är unikt. Men det finns flera, fastän deinte har dragit ut i 26 år.Bekymret är de politiska signaler som skickats ut.Det har skickats ut motstridiga signaler genom attdet är den lokala hälsovårdsnämnden serproblemet och får tipsen, men den vågar inte ta itumed problemen förrän det har gått för långt. Detberor på att de är rädda för att de skall få mothuggnär ärendet överklagas. Det är där problemenligger. Man har inte de rätta signalerna hela vägen.Jag nämnde motivuttalandet. Jag tror att dessafrågor kommer att få betydligt störreuppmärksamhet. kan vi se hur industrin villstyra detta.Jag såg i går ett telegram från TT där man taladeom hur man ville behandla dagsgamla tuppar. klippa kammen på de stackars djuren och intebara deras klor. Det var vad näringen beställde. Vimåste alltså vara uppmärksamma så att deindustriella intressena balanseras mot djurens rättatt leva.Här i har vi kanske fortfarande möjlighetatt komma in i anläggningarna, men utanförSverige har man inte ens det. Där finns det jutaggtråd runt anläggningarna. Frågan är hur djurenmår där inne. Om vi skall ha ett liknande systemmed taggtråd här -- vi skall ju ha lika konkurrens --befarar jag att djurskyddet blir försämrat.Anf. 32 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Jag har fått information om att det inte går attkomma in i datasystemet under pågående debatt.Det betyder att vi under dagens lopp måste räknamed att replikerna tas från talarstolen. Därförhemställer jag att de som avser att ta repliker hållersig i närheten av talarstolen för tids vinnande.Anf. 33 () replik:Herr talman! riktar verkligen råsopar uti , men det får väl stå för honom.När det gäller signalerna fråndjurskyddsorganisationerna och de människor somskall ha hand om djurskyddstillsynen, är det intelagens fel att det tar så . Vi skärper judessutom upp lagen i dag.Det handlar om att förbättra kunskapen hos demänniskor som skall handskas med detta, så attvåra intentioner och beslut verkligen kommer ändalängst ut till djurhållarna.Riksdagen kan ge en signal -- och det tycker jag attvi skall göra -- att den lag vi har stiftat ocksåskall följas. Kommunerna måste se till att man harutbildad personal. måste skickasignaler, så att rättsväsendet ser till att man utbildarjuristerna osv., dvs. de som sedan skall handskasmed frågorna vid olika överklagningar.Har vi en lag, är det helt klart att den skall följas.Vi skall se till att vår politik följs. Den skall inte tasöver av några kommersiella intressen.När det gäller den taggtråd som finns -- om denfinns, jag vet inte det -- kring företag ute i ,är vi överens. De taggtrådsstängslen skall intesättas upp i Sverige.Anf. 34 (nyd) replik:Herr talman! Jag tackar för ett gottstöd i att föra ut detta budskap till de myndighetersom skall följa vår djurskyddslag. Det är där dettidigare har brustit. Det är där det inte har funnitstillräckliga resurser. I dagens läge, när det är ont omresurser i kommunerna, är det en förhoppning attdetta är och förblir ett prioriterat område iframtiden. Man kan åtminstone samverka i flerakommuner och hitta lösningar. Man måste se detpositiva i det hela. Om man inte har möjlighet,skall man i varje fall lösa detta på något sätt.Åke Selberg säger också att ''lagen skall följas'',vilket jag tackar för. Men jag vill lägga till ''ochtolkas som avsett''. Det är därför viktigt att de somhandlägger dessa ärenden är utbildade. Även dejurister som handlägger djurskyddsärenden skall haen utbildning som motsvarar de krav man kan ställavid avgörande av sådana här ärenden. Vi får integlömma att det är grannlaga ärenden. Det behövsen kompetens hos den som avgör ärendena, intebara i fråga om hur lagen skall tolkas, utan ocksåkunskap om djurens rätt till ett värdigt liv.Vi måste se djuren på ett annat sätt än vad mantidigare har gjort. Kammarrättens domaravskräcker -- om de fortsätter med dentolkningsmetodik som de tidigare haft. Jag hoppasatt vi nu får se en förändring. Vi skall nu i dennakammare uttrycka att den förändringen skallfortsatt verkställas.Anf. 35 (-):Herr talman! Detta är en något märklig debatt.Man skulle av debatten att döma kunna tro att detär ett djupt oenigt utskott som har lämnat ifrån sigett betänkande. Om man läser betänkandet serman att enigheten i själva verket är ganska stor.Men i och för sig brukar det sakliga innehållet i debetänkanden som behandlas inte bekymra Nydemokrati så där väldigt mycket.Så till diskussionen om , som egentligen intehör hit, men som ändå har tagits upp. Vi borde nogfundera över vad människor i skulleanse om den svenska livsmedelsproduktionen omde tog del av några av de ärenden som vi har haftanledning att ta del av när det gäller djurskydd,eller om de såg de bilder av en slakttransport frånNorge till som visades i svensk TVhäromveckan. Jag är inte övertygad om att deskulle ha ett så högt anseende om vårlivsmedelsproduktion.Kanske är det på motsvarande sätt med en del avden ''katastrofinformation'' som vi får om livsmedelsproduktion. Det är ocksåintressant att notera att den engelska importen avdanskt fläskkött minskar just av den anledningenatt kraven på den inhemska produktionen ökar.Konsumenterna föredrar att köpa fläsk fråninhemska frigående engelska grisar i stället för importerar från länder, som man menar har enlägre kvalitet på köttet. Det händer utan tvivel enhel del på detta område också inom EG.Detta betänkande behandlar många olika frågor.Men de viktigaste frågorna är nog ändåskärpningen av 29 § och frågan om hur vi iframtiden skall kunna förflytta sällskapsdjur övergränserna.När vi fick den nya djurskyddslagen var den medrätta ansedd för att vara långt kommen iförhållande till andra länders lagstiftning. Men detvisade sig , att när det gällde den 29 § --som talar om på vilka villkor man får förbjudanågon att hålla djur när han eller hon har vanvårdateller misshandlat djur -- var lagen i detta avseendeinte så bra, eftersom de gamla motivtexterna fannskvar. Där sades att man bara skulle meddela förbudom det var sannolikt att vanvården skulle upprepas.Praxis kom att utvecklas på ett sådant sätt attförbud inte ens vid extremt svåra fall av misshandeleller vanvård stod fast när de prövades i högreinstanser. Detta har åtskilliga gånger påpekats imotioner här i utan att det har lett tillnågot resultat. Det var därför glädjande attregeringen kom med en proposition därden 29 § skärps. Det sägs nu att intebara ''får'' utan ''skall'' meddela förbud vidallvarliga fall av försummelser och misshandel.En viss osäkerhet kvarstår dock. Utskottetframhåller i sitt betänkande, att om det har funnitsnågon misstanke om, att det i de fall där det är frågaom djurhållares förvärvsarbete, dvs. att han ellerhon har sin inkomst av att hålla djur, att detta skullekunna vara ett skäl att inte meddela förbud, börden misstanken nu vara undanröjd. Så är det inte,framhåller utskottet. Inte enbart denna faktor kanvara avgörande. Men det framstår ändå som att detäven skulle kunna vara en delfaktor somtillmäts en stor betydelse.Regeringen skriver i motiven till sin nyaproposition, att om man skall använda denna grundär det viktigt att det inte är fråga om småförändringar. Utskottet försöker skärpa dennaskrivning och säger, att de förändringar somdjurhållaren har gjort, och som skall kunnamedföra att man inte meddelar förbud, skall varamycket omfattande. Det skall tydligt visas attförbättringar har skett. Faktum kvarstår: Dettainnebär en osäkerhet som kommer att försvinnaförst när vi får rättspraxis som grundar sig på dennya formuleringen i lagen. Först då visar det sig omdenna skärpning har varit tillräcklig.Herr talman! Jag yrkar inte något annat än bifall tillutskottets hemställan. Man måste ge de nyaförslagen tid att prövas i praktiken. Men jag anseratt man måste ha en fortsatt vaksamhet. Jag trorinte att man kan vara fullständigt övertygad om attdetta kommer att leda till förbättringar av denomfattningen som de som är verksammma idjurskydd ute i kommunerna önskar, och somockså vid behandlingen av propositionenhar förutsatt och önskat skulle bli resultatet. Detfinns därför all anledning att även fortsättningsvisvara uppmärksam på dessa problem ochåterkomma till denna fråga.Kommunernas möjlighet till en bra tillsyndiskuteras också. Det sammanhänger självfalletmed hur lagen har varit utformad. Det har varitnästan omöjligt att bedriva ett effektivtdjurskyddsarbete när de beslut man fattar ständigtupphävs av högre instanser. Men visst finns detockså problem för kommuner att avsätta tillräckligtmed resurser. Det saknas utbildning. Dettapåpekas i den rapport som hargjort. I propositionen framhålls också hur manarbetar för att lösa dessa problem.Till detta kommer svårigheten med denekonomiska krisen. Det finns många utredningarsom visar att just miljö- ochhälsoskyddsverksamheten är något somkommunerna, när de nu måste spara pengar,ytterligare drar ner på. Det finns all anledning attvara vaksam så att inte djurskyddet drabbas i denprocessen.Sist, herr talman, några ord om rabiessmittan ochproblemen med att upprätthålla ett gottgränsskydd. Det har skrivits motioner och väcktsförslag om att skulle slopa sittkarantänstvång. Man har hänvisat till att det intefinns karantänstvång i andra länder, utan att mandär nöjer sig med vaccination.Nu arbetar en expertgrupp med att se över dessaförhållanden. Jag tror att det är viktigt att dengruppen får utföra sitt arbete. Det beror inte på attdet i största allmänhet är roligt att någonting drarut och blir söligt. Om vi går ifrån vårtkarantänstvång -- och jag tror att den förändringenmed nödvändighet kommer -- till att användavaccination, innebär det att väldigt mycket måstefungera.Tillsynen och beredskapen om någonting händermåste vara annorlunda i helaveterinärorganisationen. Det måste finnas vaccinoch regelverk för hur man skall kontrollera att djurär vaccinerade och hur man skall göra om de inte ärdet. Allt detta måste, även om det är litet krångligtoch byråkratiskt, utarbetas i regelverk. Därför attdet rimligt att utskottet nu avstyrker motionerna.Man måste också inse att dessa förändringarkommer . Då måste de vara välförberedda, eftersom vi ställs inför nya och storaproblem. Karantänstvånget har inte bara skyddatmot rabies. Det har också skyddat mot andrasjukdomar, t.ex. rävbandmask, som har en långinkubationstid. Sjukdomen beter sig somlevercancer, och leder liksom levercancer tilldöden. Det finns en lång rad sådana problem somså att säga har hanterats på köpet genom att vi haftkarantänstvånget. Det finns all anledning attfundera över dessa problem innan man går från dentyp av reglering vi har till en enklare reglering.Herr talman! Härmed yrkar jag bifall till utskottetshemställan.Anf. 36 ()replik:Herr talman! Jag håller med . Vifår se upp så att vi inte, med djurspråk sagt, hållerför hög svansföring i vår kritik av . Vikanske först skall hålla rent framför egen dörr.Det gläder mig att i princip hållermed jordbruksutskottet i den här frågan och att viäven där har en enhällighet. Det finns nog en visskritik här och var från alla sidor. Men i princip ärdetta ett steg åt rätt håll.Det sades att betydelsen av djurhållarensförsörjningsmöjlighet kan ifrågasättas. Endjurhållare som inte kan dokumentera att hankommer att upphöra med sin dåliga djurhållning,och inte kan visa att han på ett riktigt sätt kan klaraav djurhållning , skall förbjudas att hålladjur enligt det lagförslag som ligger.Anf. 37 ():Herr talman! I detta betänkande har utskottetbehandlat två motioner som jag väckt. Den förstajag vill nämna gäller saxfångst och ett eventuelltförbud för sådan. Utskottet säger här att det ärsvårt för att ensidigt införa ett sådantförbud, men att man skall verka för att spridakunskaper om detta.Claus Zaar har här talat om missförhållanden inomEG i flera avseenden. Jag känner inte till deförhållanden som han har talat om, och jag skall dånaturligtvis inte heller yttra mig om dem. EGfattade beslut om förbud mot saxfångst,men det träder inte i kraft . Detta är ettframsteg, vilket gör att utskottet nästa gång jagåterkommer med denna motion kan inta en heltannan ståndpunkt och anpassa sig till vad EG redanhar sagt. Förhoppningsvis blir behandligen enannan nästa gång.Den andra motionen gäller svanskupering ochmöjligheterna att analysera och utvärderasvanskuperingsförbudet. Det har visat sig attförbudet för flera hundraser i stället för att vara ettskydd har blivit motsatsen. Det har lett till plåga,sjukdom infektioner och mycket annat. Den rassom jag främst vill nämna, och som varit mestdrabbad, är Vorsteh-hundarna. Vi motionärer harunder begärt en analys och utvärdering,eftersom vi var osäkra på i vilken grad problemenhar drabbat olika raser.Det finns också en annan aspekt, som vi såvitt jagminns inte tog upp i motionen, och det äravelsaspekten. Det har nämligen visat sig att desom driver hundavel på hög nivå i andra länder inteär benägna att sälja sina hundar eller ställa dem tillförfogande för avel om deras hundars avkomma häri skall gå omkring med svansar som de inteanser hör till rasens ''utrustning''.Jag har motionerat om detta tidigare.Jag tycker att utskottet har gjort en bra bedömningden här gången, och det är jag tacksam för.Statens jordbruksverk har sagt att man skall tittapå de här frågorna. Man skall göra en analys, ochman skall titta på vilka raser som drabbas mest. Vadjag hoppas är att verkligen tittarpå alla aspekter av frågan och inte glömmer fråganom aveln. Kom ihåg, att ju mindre en ras är och jumer inavel vi får, desto sämre djur får vi och destosämre hälsa får djuren i det långa tidsperspektivet.Jag har inget eget yrkande, herr talman.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 12 §. )6 § betänkande1992/93:JoU3 Naturvård.Anf. 38 () :Herr talman! I jordbruksutskottets betänkandenr 3 behandlas sammanlagt 41 motionsyrkandenom naturvården, väckta . Samtligamotioner avstyrks traditionsenligt av utskottet,mestadels med hänvisning till att de problem somtas upp behandlats i samband med 1991 årsmiljöpolitiska beslut resp. utreds av vederbörandemyndigheter eller bereds i regeringens kansli.Till betänkadet har fogats tre s-reservationer. Tvåav dessa tar upp frågan om allemansrätten och dentredje intrångsersättningen.Vad gäller intrångsersättningen är vårutgångspunkt att stärka skyddet för arter ochbiotoper. Frågan har behandlats avSkogspolitiska kommittén, betänkandet är nu utepå remiss, och proposition om framtidensskogspolitik väntas under vårriksdagen. Detinnebär att ersättningsfrågan kommer igen undervåren, och vi har därför anledning att återkommatill frågan. Så för att inte ta kammarens tid vidvoteringar, avstår jag den här gången från att yrkabifall till reservation nr 3 till betänkandet.Den viktiga frågan som behandlas i betänkandet ärallemansrätten. I sju motionsyrkanden väcks frågorom allemansrätten, som har behandlats avriksdagen vid snart sagt varje under desenaste åren. Bara detta visar vikten avfrågeställningen.I de två första socialdemokratiska reservationernatill betänkandet tar vi upp frågan omallemansrätten. Anledningen är först och främst attvi vill lyfta frågan till en pågående utredning, mendetta är också ett bra sätt att informera omallemansrätten, både inom och med tankepå de människor som kommer utifrån till vårt land.Allemansrätten är en tillgång som det ligger i helalandets intresse att slå vakt om. kan,tillsammans med de nordiska länderna, erbjudamänniskor i ett alltmer tätbefolkat enupplevelse av sista vildmark. Tillgångentill tyst, ofta orörd natur är större i än påmånga andra håll i världen, och våra skogar ochhagar är inte inhägnade, försedda med skyltar medtexten ''Privat område'' för att stänga människorute. Vi behöver inte inrätta nationalparker för attmänniskor skall få rätt att vandra i skogen. Vi kananvända oss av den urgamla sedvanerätten,allemansrätten, som ger alla rättigheter, men ävenskyldigheter. Det är just därför den är så unik --ingen diskrimineras. Men den är inte lagfäst.Herr talman! Regeringen har tillsatt enparlamentarisk utredning om grundlagsskydd föräganderätten. Tillsammans med besluten att säljaut svenska nationaltillgångar, skogen ochvattenkraften, bekräftar det att regeringen ocksåsätter äganderätten före naturskyddet.Vi socialdemokrater föreslår i vår motion attutredningen i tilläggsdirektiv får ett uppdrag attutreda hur allemansrätten, strandskyddet, m.m.skall tillgodoses i ett läge då äganderätten avses blistärkt.Den tidigare nämnda kommittén har på egetinitiativ tagit upp frågan om allemansrättensinverkan på äganderättens gränser.Majoriteten i utskottet anser att detta räcker, vilketförvånar mig, eftersom i motionerhar begärt ett lagförslag resp. en utredning i denriktningen om allemansrätten. Man hänvisar t.ex.till att det är andra tider nu och andraförutsättningar och till den ökandeinternationaliseringen och närmandet till EG.Detta och diskussionen om att utvidgaäganderätten har väckt en livlig offentlig debatt.Beslutet om och de kommande EG-förhandlingarna oroar människor. Därför anser visocialdemokrater att frågan är så pass viktig att detkrävs ett tillkännagivande från tillregeringen om tilläggsdirektiv om allemansrätten.Under tiden som EG-förhandlingar pågår måste viklart deklarera och klarlägga de frågor som liggerväldigt nära människors vardag och hjärtan. En avde frågorna är allemansrätten.Reservation nr 2 tar upp frågan om en kampanj tillförsvar för allemansrätten. Densocialdemokratiska regeringen inbjöd sommaren1991 folkrörelser, intresseorganisationer, m.fl. nationell kampanj till försvar förallemansrätten. Avsikten var att skapa enmedvetenhet om den hävdvunna allemansrättensinnebörd -- rättigheter och skyldigheter -- samt attta vara på viljan att ta ansvar för vår nationellatillgång, den svenska naturen. Inbjudan fick ettmycket stort gensvar.Den informationsverksamhet somNaturvårdsverket svarat för under den gångnavåren och sommaren är givetvis värdefull, men denmotsvarar inte de förväntningar som ställdes närman inbjöd till en kampanj till försvar förallemansrätten, en kampanj som skulle genomförasav folkrörelserna.För att kunna ge relevant information omallemansrätten inom och till de människorsom kommer till vårt land, måste vi också veta ominställningen till allemansrätten kvarstår hos denuvarande regeringspartierna. Det viktigaste nu ärdärför att kommittén med uppdrag att utreda fråganom grundlagsskydd för äganderätten får somtilläggsdirektiv att utreda frågan omallemansrätten.Därför, herr talman, yrkar jag bifall endast tillreservation nr 1 och i övrigt bifall till utskottetshemställan.Anf. 39 ():Herr talman! Det har sagts , och detkan sägas åter: Allemansrätten i vårt land är unik,och den saknar direkt motsvarighet i övrigaEuropa. Här kan man fritt ströva i skog och mark,slå upp sitt tält och grilla sin korv överöppen eld om brandrisken det tillåter.