prot · GF0975 · 1992-03-12 00:00:00 — har frågat mig omjag är beredd att ta konsekvenserna av Sverigesbeslut att ställa sig bakom motrasism och i lag förbjuda rasistiska organisationer ivårt land.Hans Göran har ställt följande frågor tillkulturminister bedömer kulturministern den kritik somriktats mot för att inte följa för avskaffande av alla former avrasdiskriminering?När beräknar regeringen att förslag motorganiserad rasistisk brottslighet kan föreläggasriksdagen och varför har remisstiden påutredningsbetänkandet (SOU 1991:75)Organiserad rasism utsträckts till ?När kan lagförslag om diskriminering i arbetslivetföreläggas ?Anser regeringen att bekämpning av brott medrasistiska inslag, hets mot folkgrupp och olagadiskriminering skall ges högsta prioritet?Vilka åtgärder är erforderliga inom polis- ochåklagarväsendena för att göra nämndabrottsbekämpning mer effektiv?Anser regeringen att det behövs en särskildstraffskärpningsgrund för brott med rasistiskainslag?Vilka andra åtgärder planerar regeringen för attstärka skyddet för asylsökande, flyktingar ochinvandrare?Den sistnämnda interpellationen har överlämnatstill mig. Jag avser nu att svara på bådainterpellationerna i ett sammanhang.Frågan om åtgärder mot rasism ochfrämlingfientlighet har vid fleratillfällen tagits upp här i . Den 4 februarilämnade regeringen information här i kammarenoch frågorna har såväl före som efter dentidpunkten tagits upp av regeringsledamöter isamband med svar på interpellationer och frågor.Bl.a. genom vad som förekommit här i kammarentorde det stå klart för alla och envar att regeringenklart tar avstånd från och starkt fördömer allaformer av rasism och främlingsfientlighet. I dessasammanhang har regeringen också redovisat olikaåtgärder som genomförts och planeras eller som ärföremål för överväganden. Jag kommer därför häratt koncentrera mig till de mer konkreta frågor somintepellanterna ställt.Hans Göran har frågat när ett lagförslag omdiskriminering i arbetslivet kan föreläggasriksdagen. Som vet, utredsfrågan nu av utredningen för åtgärder mot etniskdiskriminering. Utredningen skall enligt sinadirektiv lägga ett förslag under detta år. Regeringenkommer därefter att ta ställning till vad som börgöras i denna del.Hans Göran har också frågat varförremisstiden på utredningens delbetänkande omorganiserad rasism går ut först . Detär riktigt att remisstiden är längre än den minimitidsom brukar tillämpas. Även om minimitidentillämpats, hade det knappast varit möjligt att läggaförslag så att kunnat ta ställning till dettaföre nästa . Eftersom utredningen föreslårgrundlagsändringar, kan ny lagstiftning i enlighetmed dess förslag inte heller träda i kraft förrän efternästa val.Härtill kommer att förslagen rör ett område som ärprincipiellt viktigt och som redan tidigare varitföremål för en omfattande diskussion och skiftandeuppfattningar. Lägger man till detta attremissinstanserna ofta klagar över att remisstidernaär alltför korta för att svaren skall kunnagenomarbetas och förankras på ett önskvärt sätt,tror jag att de flesta kan vara överens om att detsnarast varit anmärkningsvärt om remisstiden sattspåtagligt kortare än som skett.Såväl som tagit upp omavskaffande av alla former av rasdiskriminering ochvilka åtgärder den kräver för svensktvidkommande. Konventionen innebär enförpliktelse för de stater som tillträtt konventionenatt föra en politik som syftar till att avskaffa allaformer av rasdiskriminering. Staterna skall ocksågenom positiva åtgärder främja jämlikhet mellanmänniskor oberoende av ras, hudfärg, nationellteller etniskt ursprung. Efterlevnaden avkonventionen kontrolleras av en särskilt tillsattkommitté med personligt valda ledamöter. Det finnsanledning att framhålla att vid kommitténsgranskningar berömts för sitt sätt att leva upp tillkonventionens krav. Kommittén har framhållitSverige som ett föregångsland.Den kritik som framförts mot kommer intefrån kommittén utan från enskildakommittémedlemmar. Kritiken tar sikte på attSverige inte skulle leva upp till konventionensbestämmelser om förbud mot rasistiskaorganisationer. Vad konventionen kräver i dettahänseende har varit föremål för skilda tolkningar.Enligt den uppfattning som förts fram från Sverigeinnebär konventionen inte ett tvång att direktgenom lagstiftning förbjuda rasistiskaorganisationer, utan att varje stat har rätt att självbestämma vilka metoder som skall användas för attuppfylla konventionens syfte.Även om vi allmänt sett väl lever upp tillkonventionens krav och inte gör den tolkning avkomventionen som ligger till grund för kritiken, ärdet givetvis angeläget att vi noggrant prövar om vipå ett annat och bättre sätt kan anpassa vårlagstiftning och politik till konventionen.Utredningen för åtgärder mot etnisk diskrimineringfick därför, mot bakgrund av den kritik som riktatsmot , i uppdrag att utreda behov ochutformning av lagstiftning mot rasistiskaorganisationer. I det delbetänkande av utredningensom nu remissbehandlas är det just denna del avutredningens uppdrag som redovisas.Inte heller, enligt utredningens bedömning,innebär konventionen en direkt skyldighet attinföra ett regelrätt förbud mot rasistiskaorganisationer som sådana. Jag vill för egen deltillägga att det enligt min mening finns en lång radmycket starka sakskäl mot ett direktorganisationsförbud. Jag tror inte att någon av ossvill ha ett föreningsliv under ständig polisiärkontroll. Det är vad ett direkt förbud mot vissaorganisationer skulle innebära genom den kontrollav förbudets efterlevnad som måste sättas in. Vårtradition av ett fritt bildnings- och opinionsarbeteinom föreningarnas ram är för dyrbar för attriskeras genom ett förbud mot vissa organisationer.Därför kan regeringen inte ställa sig bakom ettdirekt förbud mot rasistiska organisationer somsådana. Ett ytterligare skäl till ställningstagandet äratt det med fog kan ifrågasättas om ett förbud är etteffektivt medel för att motarbetafrämlingsfientlighet och rasism. Vi får inte skapamartyrer bland rasisterna.Detta innebär nu inte att vi kan slå oss till ro ochvara passiva. Som utredningen framhåller finns detandra anledningar att stärka skyddet mot rasistiskaorganisationer än en formell tolkning avkonventionen. Utredningen har för sin del bl.a.föreslagit att deltagande i och stödjande avrasistiska organisationer skall förbjudas. Jag villinte utesluta att det är möjligt att gå vidare med ettförslag i den riktning som utredningen förordat.Även det förslaget kräver dock noggrannaöverväganden. Remissinstansernas synpunkterkommer säkert att ge ett gott beslutsunderlag.Utredningen har vidare föreslagit att rasistiskamotiv till brott eller rasistiska inslag i dessauttryckligen skall nämnas i lagen som en allmänstraffskärpningsgrund. Även om rasistiska motivoch inslag redan med dagens regler kan och beaktasi skärpande riktning, kan en sådan lagändringeventuellt vara ett lämpligt sätt att ytterligaremarkera det allmännas fördömande av rasism.Även här vill jag dock avvakta remissutfallet innanjag tar definitiv ställning.Oavsett om någon lagändring av det här slaget börgenomföras tror jag att vi alla kan vara överens omatt brott med rasistiska inslag kan vara av det slagetatt de måste ges högsta prioritet i polisarbetet.Regeringen har tydligt markerat detta genom att påpolisens begäran utlysa en belöning på upp till 1milj.kr. till den eller dem som kan lämna sådanaupplysningar att polisen kan gripa förövarna av devåldsdåd som riktats mot personermed invandrarbakgrund i Stockholms- ochUppsalatrakten. Som säkertvet har polisen, även vid sidan av den utfästabelöningen, satsat omfattande resurser på att lösade här fallen. Även på andra håll där detförekommit attentat som kan antas ha sin bakgrundi främlingsfientlighet har polisen satsat omfattanderesurser för att lösa fallen.Samtidigt vill jag framhålla att ett av de storaproblemen vid brottsbekämpning i allmänhet är attvi har för få poliser. Regeringen har därförbeslutat att öka antagningen till . Itilläggsbudgeten för innevarande budgetår harmedel beräknats för att antalet polisaspiranter skallkunna utökas med 100 personer, och ibudgetpropositionen (prop. 1991/92:100) för nästabudgetår har regeringen föreslagit att den högreantagningsnivån skall bibehållas. Målsättningen äratt polisbristen skall vara avhjälpt . I ochmed detta ökar samhällets möjligheter attbekämpa denna typ av brottslighet liksom övrigkriminalitet.I och med att mål- och resultatstyrning successivtinförs inom polisen, som en ytterligaredecentralisering sker inom polisväsendet, läggsockså en grund för ett mer allmänt sett effektivarepolisväsende. När det gäller inriktningen mot olikaslag av brottslighet är det i första hand en uppgiftför polismyndigheterna att själva göra sinaprioriteringar efter de riktlinjer som regering ochriksdag har lagt fast och med hänsynstagande ocksåtill lokala förhållanden. Regeringen har dock ibudgetpropositionen slagit fast att bl.a.bekämpandet av våldsbrotten bör prioriteras.Detta innebär att de nu aktuella brotten har en högprioritet.Jag kan inte se att det nu fordras några särskildainitiativ från regeringens sida för att ytterligare ökapolisens eller åklagarnas insatser på detta område.Anf. 98 ():Fru talman! Jag tackar justitieministern för svaret,och även för den mjuka och balanserade tonen isvaret. Det här är en svår fråga.År 1985 var jag med på den internationellakvinnokonferensen i i . Det var enhelt fantastisk upplevelse. Mycket av det somhände där bär jag med mig under resten av mitt liv.Genast efter ankomst och inkvartering i Nairobigav jag mig ensam ut på stan. Det var mitt förstabesök i . Jag ville möta , känna lukter,uppleva rytmen, studera gatuliv och annat så fortsom möjligt och på mitt sätt. Men det blev enchockartad upplevelse. Helt plötsligt var det jagsom var ''svartskallen'', fast tvärtom. Det var jagsom var den avvikande i gatubilden. Det var enobeskrivlig, men på många sätt nyttig känsla ochupplevelse, som jag inte alls var beredd på.I dessa tider av, som det tycks, uppblossanderasism, har jag haft anledning attpåminna mig om denna händelse. Men det finns enviktig skillnad mellan min vistelse i ochmånga invandrares vistelse i vårt land. Jag var iNairobi frivilligt och kunde åka hem till mininvanda miljö när jag själv ville. De flesta somönskar stanna i vårt land kommer till oss från andravärldsdelar och länder som de av olika skäl inte kanåtervända till. De är på ett helt annat sättutelämnade till oss, till vår beredvillighet att taemot och att acceptera.Frågan om rasistiska organisationer ochinvandrarfientlighet har varit aktuell -- i alla fall någon månad. Det är viktigtatt frågan aktualiseras med jämna mellanrum.Dessutom har frågan om att förbjuda eller tillåtarasistiska organisationer att, något tillspetsat, mereller mindre härja fritt diskuterats.Rasistiska tendenser och handlingar, med iblanddöden som följd, är skrämmande. Hitintills harsådana företeelser varit relativt främmande i vårtland. Men uppträder nazistiska och andrainvandrarfientliga organisationer på den svenskaarenan som om det vore en självklarhet.Korsbränning har förekommit, liksom också mord,mordbränder och hotbrev till invandrare och desom står på deras sida.Dessa illdåd har mer eller mindre fått hela svenskafolket att genom olika manifestationer ställa uppför invandrare i vårt land. Det är bra. Men jag ochmånga med mig anser inte att det räcker. Våra cirkaen miljon invandrare känner en stor otrygghetoch ängslan inför allt det otäcka som händer. Enligtuppgift från invandrarföreningar sitter mångainvandrare och flyktingar inomhus på grundav rädslan för att bli mördade. Många kommer fråndiktaturer där de tvingats stanna inne och viska,därför att väggarna hade öron. Många har trott, ochjag hoppas att de skall fortsätta att tro det, attSverige är ett tryggt och demokratiskt land att boi -- ett land där deras sår kan läkas och framtidstronkomma tillbaka.Sverige är ett av alla de länder som ställt sig bakomFN:s konvention mot alla former avrasdiskriminering. Ikonventionen sägs bl.a. att ''envar konventionsstatskall förbjuda och med alla lämpliga medel,däribland den lagstiftning som omständigheternapåkallar, göra slut på rasdiskriminering frånpersoners, gruppers eller organisationerns sida. ''I FN-sammanhang och andra sammanhang harSverige uttalat sitt fördömande och fordrat attrasdiskriminering, t.ex. apartheid i , skallupphöra. Men kan tydligen inte fullt ut takonsekvenserna av sitt undertecknande av nämndakonvention. har i internationellasammanhang kritiserats för detta -- som ocksåjustitieministern påpekade.Trots lagstiftningen om hets mot folkgrupp och attSverige undertecknat FN:s konvention om förbudmot alla former av rasdiskriminering, är det såledesfortfarande möjligt för rasistiska organisationer attverka i vårt land genom att sprida rasistiskpropaganda och att också förfölja människor ochgrupper.Det lovar ändå gott för framtiden attregeringsdeklarationen bl.a. anger att ''Sverigeskall vara ett öppet land präglad av tolerans ochöppenhet. Människor från skilda kulturer och medskilda livsåskådningar skall här kunna leva sida vidsida i god samverkan. -- -- --Vi känner tacksamhet för de insatser som gjorts avmänniskor från andra länder för uppbyggnaden ochutvecklingen av vårt gemensamma Sverige.Invandrar- och flyktingpolitiken skall föras i enanda av internationalism och humanitet.Främlingsfientlighet och tendenser till rasism skallbekämpas. Ytterligare åtgärder mot diskrimineringav invandrare vidtas. ''Men det brådskar!Trots denna regeringsförklaring villjustitieministern ändå inte löpa linan fullt ut och takonsekvenserna av vad dessa ord egentligeninnebär, såsom jag och många med mig tolkar dem,nämligen ett, som situationen nu ser ut, förbud motrasistiska organisationer.Det kan tyckas vara en oskyldigverksamhet som t.ex. nazistiska och andraorganisationer med rashygien i sina programbedriver i vårt land. Men när de utgör en fara förliv och existens är det hög tid att förbjuda dem. Ingaaktiviteter som har rashygieniska ideologier somgrund eller inspirationskälla kan vara oskyldigaorganisationer.Det är klart att det går att lagstifta motorganisationerna. Det måste gå!Anf. 99 HANS ():Fru talman! Jag tackar justitieministern för svaret.Den aktuella konventionen ålägger staterna attgöra slut på rasdiskriminering i alla former, såledesockså från enskilda personers ochsammanslutningars sida, bl.a. genom krav påförbud mot organiserade former av rasism.Jag uppfattar justitieministerns svar så, att honlämnar en viss öppning för att komma med ettförslag om lagstiftning. Men justitieministern harmånga invändningar mot att genomföra en skärptlagstiftning. Jag uppfattar att det rör sig mot ettdirekt förbud och inte mot ett indirekt förbud -- omjag får använda de uttrycken.Justitieministern vet att den internationellakonventionen inte tar upp frågan omtrosbekännelse. Det finns inte med somdiskrimineringsgrund. Av den anledningen tyckerjag att det justitieministern säger på den punktenblir en förhalning av frågan. Allt annat somjustitiekanslern har föreslagit utgör inte engrundlagsfråga eller fordrar någon ändring avgrundlagen. Det gäller bara denna punkt omtrosbekännelse.Därför bör ett förslag läggas fram om allt det somrör JK:s uttalande. Frågan om trosbekännelse, sommåste ligga längre fram i tiden, kan avskiljas.Jag undrar om justitieministern delaruppfattningen att man borde göra på det sättet.Vi har haft ett flertal utredningar, och de har gåttolika långt. Det Öbergska förslaget och LeifBlombergs förslag ligger varandra nära, medandäremot förre justitiekansler förslag ärnågot mindre ingripande. Hans Stark lägger i sittförslag till rekvisiten hot, våld och tvång hos denorganiserade rasismen.Jag menar att man bör kunna följa förrejustitiekansler förslag. Men man börinte avvisa de förslag som har kommit från Öbergoch . Om det skulle visa sig att det förslagsom Stark lägger fram inte är tillräckligt, tycker jagatt man skall ha möjlighet att gå vidare med deandra förslagen. Det är också förslag som har varitföremål för en rad motioner här i , sombl.a. jag själv har stått bakom.Jag vill också nämna att lagrådet har gjort ettintressant yttrande i ett lagstiftningsärende och sagtatt vi inte uppfyller kraven i konventionen medmindre att vi skärper lagstiftningen vad gäller denorganiserade rasismen.Även Starks förslag innebär en viss inskränkning iorganisationsfriheten. Det gör också bestämmelsenom hets mot folkgrupp. Den innebär eninskränkning i två andra fri- och rättigheter,nämligen tryckfriheten och yttrandefriheten. Jagkan inte se att det är någon större skillnad mellanatt göra inskränkningar i den ena eller den andra.Båda två är grundlagsrättigheter. När mansammanväger dessa faktorer är det enligt minmening nödvändigt att resonera på samma sätt närdet gäller den organiserade rasismen som när detgäller hets mot folkgrupp.Vanligtvis anser vi att organiserad brottslighet ärallvarligare än enskild brottslighet. Då bör vi ocksåge uttryck för det i lagstiftningen om rasim.Jag tycker att remisstiden var onödigt lång, motbakgrund av det jag anfört om hur jag menar attlagstiftningsärendet bör behandlas. Det går inte att ändra på. Däremot går det attpåskynda ärendet på det sätt jag nämnde.Jag skall återkomma till det jag har att säga omarbetslivet och polisens insatser.Anf. 100 ():Fru talman! Får jag börja med att fråga om vi skalltolka det faktum att det nu är justitieministern somsvarar, och inte invandrarministern, som att dessafrågor nu handläggs i . Detkan vara praktiskt att veta inför den fortsattadiskussionen. Jag är litet förvånad över att det inteär ministern som har ansvar för invandrarfrågorsom har lämnat svaret.Jag delar justitieministerns uppfattning i svaret påflera punkter. För det första håller jag med om detsom sägs om huruvida vi har uppfyllt åtagandenaenligt . Precis som det står i svarethar det delvis varit enskilda ledamöter i kommitténsom har framfört sina uppfattningar. Det kan varasvårt att uttolka vilka krav som ställs. Ett annat braargument i detta avseende har varit att länder somanses uppfylla kraven knappast har varit merframgångsrika än vi när det gäller att bekämparasismen under senare år.För det andra är det alldeles uppenbart att ettdirekt organisationsförbud är uteslutet. Jag villvända mig till och säga att manför den skull inte tycker att detta är en oskyldigverksamhet. Man kan se minst lika allvarligt pårasistiska organisationer men ändå tycka att det äratt passera en utomordentligt svår rågång i svensklagstiftning, om vi skulle lagstifta mot åsikter ochorganisationer. Det hindrar inte att vi försöker gåvidare, och det säger också justitieministern. Det ärvad vi har gjort.En majoritet av kommissionen motfrämlingsfientlighet och rasim -- kommissionen varinte enig -- ville att vi skulle gå vidare ilagstiftningsarbetet. Justitiekanslern fick då av denförra regeringen i uppdrag att utreda denna fråga.Nu finns det ett förslag. Det förslaget anknytermycket till de händelser som har utlöst den debattvi har fått nu om lagstiftning, nämligen våldet somdessa organisationer inspirerar till eller ägnar sig åt.Jag tycker därför att det var olyckligt att det blev enså lång remisstid.Justitieministern ägnade ganska stort utrymme isvaret åt att förklara varför remisstiden blev så långoch varför det inte gör någonting. Man kan säga attvi ändå inte hade kunnat fatta beslut undervårriksdagen. Jag är inte riktigt säker på det. Dethade under alla förhållanden, i det debattläge somuppstod när invandrarna blev uppskrämda ochinvandrarorganisationerna krävde att man skullegöra någonting, varit bra att kunna ge besked omen viljeinriktning när det gäller lagstiftning. Det hade varitoerhört psykologiskt viktigt i detta läge. Men ingenvågade göra det då, därför att man inte hade settreaktionerna från remissinstanserna på Starksutredning. Det hänger ihop med remisstiden.Både för regeringen och för oss som är iopposition är det oerhört värdefullt att se vadremissinstanserna säger, när vi skall börja funderapå vilka slutsatser vi skall dra. Om vi hade settremissinstansernas reaktioner hade vi snabbarekunnat ge invandrarna och deras organisationer ettbesked huruvida vi var beredda att gå vidare mednågon form av lagstiftning. Det var olyckligt att denmöjligheten inte fanns , när vi ändåhade kommit så långt att ett konkret lagförslagförelåg.Anf. 101 ():Fru talman! Det är socialförsäkringsutskottet somhandlägger frågor om flykting- ochinvandrarpolitik här i . Inte minst ianledning av de senaste månadernas händelser,med en rad uttryck för främlingsfientlighet,anordnade vårt utskott en offentligutskottsutfrågning en heldag, . Vihade dit inbjudit forskare, representanter förorganisationer, för invandrarföreningar,kommuner, landsting, samtungdomsledare, bl.a. vidFryshuset, som aktivt arbetar blandinvandrarungdomar.Det var en mycket intressant dag, där vi fick ta delav erfarenheter från de människor som arbetar utei verkligheten och inte minst av forskarrapporter.Utskottshearingen togs förstås upp på band ochprotokollfördes. Den kommer senare att ligga tillgrund för våra vidare ställningstaganden i alla dessafrågor. Jag är övertygad om att det kommer att varamycket värdefullt för oss i våra senareställningstaganden.Jag vill redogöra för några synpunkter frånutskottshearingen.Från forskarhåll uppgavs att en något mer negativattityd numera kan förmärkas bland yngre män.Det verkar naturligtvis oroande. Man tror att dettadelvis beror på den omgivande situationen, medarbetslöshet och annat. Det är en varningssignal föross. Vad beror då detta på?Jag tänker för egen del delta i ettheldagsseminarium på därman följer upp dessa frågor. Jag tror att det ärviktigt att vi alla tillägnar oss så stor kunskap sommöjligt i dessa delvis svårfångade frågor. Det ärviktigt att vi som lagstiftare engagerar oss och harså mycket på fötterna som möjligt när vi råkar påalla tendenser till främlingsfientlighet och rasism,men också -- och det är ännu viktigare -- när vi skallstifta lagar.När det gäller lagstiftning mot rasistiskaorganisationer anser jag, så långt jag kan erinra migutan att ha det slutliga protokollet, att vår hearingnärmast talade starkt mot en sådan lagstiftning.Helene Lööw, forskare vid ,var mycket bestämd när det gällde själva begreppetrasism. Hon menar att det är få som egentligen kananses vara rasister i vårt land. Det gör hon efterlång forskarerfarenhet. Hon mer eller mindremanade oss att använda ordet med urskillning ochatt vara varsamma med orden när vi användebegreppet rasism. Däremot förekommer en delfrämlingsfientlighet. Det kan vi inte blunda för.Flera deltagare var mycket tveksamma till en direktlagstiftning mot rasistiska organisationer. Manmenade att det skulle vara att driva dessamänniskor till underjordisk verksamhet. De stårofta utanför redan från början. Det är sådanamänniskor som sällar sig till dessa organisationer.Vi kan då inte bemöta deras hemskaoch galna uttalanden med det fria ordet, i debatten.Då ger vi dem fritt spelrum. Det sades från flerahåll.Från manades vi bestämt att taavstånd från en lagstiftning av detta slag. Det voreett direkt hot mot den yttrandefrihet som vi i andrasammanhang håller så högt i vårt land. Det handlarinte minst om den fria debatten -- möjligheten attbemöta med riktiga och tunga argument.Fru talman! Personligen är jag tveksam, närmastnegativ till en lagstiftning mot rasistiskaorganisationer. Jag delar justitieministerns åsikt attalla dessa frågor som vi nu har ställts inför bör varaföremål för mycket noggranna överväganden innanvi är klara att ta till någon form av lagstiftning.Naturligtvis håller jag också med om att vi måstevara beredda på att brott med rasistiska inslagmåste ges högsta prioritet i polisarbetet. Här råderpå alla kanter full samstämmighet. Men jag har storrespekt för att vi skall vänta och fundera vidare entid, innan vi är beredda att fatta beslut om någonform av lagstiftning på detta område.Jag delar justitieministerns åsikt om att vi behöverlitet mera betänketid.Anf. 102 ():Herr talman!