prot · GF0955 · 1992-01-22 00:00:00 — Sedan en tidpågår diskussioner mellan , Sverigeoch andra givare om hur sådana insatser skallorganiseras och koordineras. Det är minövertygelse att ett demokratiskt styrelseskick,marknadsekonomi, politisk pluralism och gottregeringsutövande är en förutsättning för varaktigutveckling i likväl som i andraländer.En förutsättning för att biståndet skall fungera,vare sig det rör sig om katastrofbistånd under krigeller återuppbyggnadsbistånd i fred, är fungerandeoch pålitliga mottagarstrukturer. Korruption,missgrepp och felaktiga prioriteringar utgörallvarliga hot mot Moçambiquesutvecklingssträvanden. Det är vår avsikt att ändradet svenska biståndet så att det bättre anpassas tillMoçambiques situation och de rådandeförutsättningarna. Misstankar om korruption ochmissgrepp skall utredas. framtida biståndtill skall efter omprioriteringar ochökad tonvikt på uppföljning och revision, fortsattutgöra ett kraftfullt stöd till Moçambiquesnödlidande befolkning och till återuppbyggnad avlandet sedan en fredsuppgörelse uppnåtts.Detta är också svar på fjärdefråga, huruvida regeringen är villig att kraftfulltsatsa på stöd för återuppbyggnad av Moçambique.Moçambique är den största mottagaren avsvenskt bilateralt bistånd. En stor del av deprogram som stöds av harförutsättningar att ingå i ettåteruppbyggnadsprogram. Under det senastesamordningsmötet för givare i december förra åretmarkerades tydligt viljan att i händelse av fredinrikta det internationella biståndet pååteruppbyggnad.Anf. 39 ():Herr talman! Tack för svaret!Jag noterar att statsrådet understryker Sverigesvilja att delta i återuppbyggnadsarbetet, iutvecklingen av demokratin och övervakningen avett eventuellt fredsavtal. Något annat borde maninte heller vänta sig av ett alliansfritt och solidarisktSverige. Men svaret är på flera punkter svävande,och det andas en okunnighet om de strukturella ochpolitiska problem som landet brottas med. Jag skallge några exempel.Det står så här: ''Förutsatt en positiv utveckling ifredsförhandlingarna -- -- --.'' Men man kan intesom FN-medlem bara sitta och vänta på freden.Numera finns det ju erfarenheter av ingripanden,åtminstone i oljeländer.Renamos hållning beror på det stöd som kretsar iolika länder ger, materiellt och politiskt.Världssamfundet måste utöva påtryckningar påRenamos hjälpare, och vi tillhör världssamfundet.Hur tänker regeringen agera? Frågan är viktig,därför att fria val blir en illusion om terroristernafår administrera vissa områden. Renamo måstedemobiliseras.Korruption måste bekämpas, i likavälsom i . Det är också den moçambikiskastatsledningens åsikt, som väl numerakänner till.Jag vill erinra om något som inte står i statsrådetssvar. Vid en konferens med givarländerna 1990 badMoçambiques regering om hjälp för att bekämpaden korruption som både ärvts från kolonialtidenoch fått ny näring genom den allmännademoraliseringen under ett par decenniers krig. Jagvill gärna veta om givarländerna hörsammadeMoçambiques begäran. Vad gör regeringen?Hjälper man till med organisering avförvaltningen? Hjälper man till att utbilda merkvalificerade tjänstemän? Ger man råd om hurredovisning och ansvar utövas i allmän förvaltning?När vi ändå är inne på ämnet korruption, undrarjag om statsrådet här och vill bekräfta eller taavstånd från de tidningsuppgifter där det harpåståtts att namngivna regeringsledamöter skullevara inblandade i korruptionen. Fick papper av utrikesminister där denamngivna statsråden fanns upptagna? Jag tror attmånga engagerade Afrikavänner skulle uppskattaett svar.Statsrådet uttrycker en allmänt hållen övertygelseom att marknadsekonomi skall bidra tillMoçambiques utveckling. I mitt tycke är det ennågot svepande schablon, som inte räcker i det härfallet.Problemet är ju att har ärvt enkolonial ekonomi av ett speciellt slag. Stora,privata monopol, som producerade bomull, socker,jute och kol, dominerade ekonomin. Portugisiskastaten fastställde alla exportpriser. Arbetetutfördes av tvångsarbetare, rekryterade avregeringen. Bankväsendet kontrollerades avsydafrikanskt och brittiskt kapital,kolproduktionen av det belgiska företaget . Småbrukarna tvingades leverera tillunderpriser eller hotades med tvångsarbete.Någon marknadsekonomi kom aldrig till stånd iMoçambique. Vid frigörelsen gav sig deportugisiska industri- och plantageägarna i väg. Delämnade efter sig en efterbliven, osund och i långastycken förstörd struktur. Det fanns ingen inhemskföretagarklass. Befolkningen var till 95 %analfabeter, och nästan ingen hade högreutbildning. Efter självständigheten utsattes landetför en handelsbojkott från västländerna som hävtsförst på sistone.Så låter historien, . Därför måsteprocessen ta tid. Infrastrukturen måste byggas uppinnan en fungerande marknadsstruktur över huvudtaget kan få växtkraft. finns den bara idetaljhandeln och på lokala marknader. Statsrådetmenar väl inte att sydafrikanskt eller belgisktkapital skall köpa upp landet? Det är bl.a. dessaintressen som betalar terroristerna. Moçambiquesekonomiska och sociala historia är speciell, ochdärför måste utvecklingsinsatserna utgå från dettafaktum.Till slut vill jag ställa en tredje fråga. FUF,i , har somtradition att bjuda in biståndsministern isamband med att budgeten publiceras. Denne haralltid kommit, men kom inte i år.Beror det på ointresse, eller är det en ny linje frånden borgerliga regeringen?Anf. 40 ():Herr talman! Jag har fäst mig vid någraformuleringar i statsrådets svar, bl.a. detta att syftetmed Renamos verksamhet, som är inriktad påterror, är oklart och att det finns tecken på attRenamos beroende av stöd utifrån har minskatunder . Jag kan hålla med om att detfinns vissa tecken som tyder på detta, men heltoklart är det väl ändå inte vad Renamo har syftattill och varifrån man får sina vapenleveranser ochsin kraft.Moçambique har ett strategiskt läge i området,genom att man har hamnstäderna ochBeira, som är mycket viktiga för inlandet och deländer som inte har kust. Det har varit Sydafrikasstrategi, att genom att försvaga Moçambiqueockså kunna försvaga och , somär så beroende av hamnarna.Järnvägen mellan och sprängdes avterroristerna, och tågen har stått stilla under mångaår. Därför har man inte heller kunnat transporteravaror från och ner till den gamlastaden , som alltså heterMaputo.Detta visar också på svårigheten att hjälpa ett landsom är i krig -- det är ett regelrätt krig som pågår,ett gerillakrig. Såsom jag och många med mig harbedömt det, underblåser demotsättningar som kan finnas inne i Moçambique.Denna oroshärd har förlamat landet under mångaår.Det är nu viktigt att vi kan finna vägar för att hjälpatill, genom att gå runt den administration sombelastas av korruption. Det gäller att hitta dekanaler där vi kan hjälpa till att rensa upp.Jag håller med när hon sägeratt portugiserna lämnade efter sig ett land därutbildningen var eftersatt. I t.ex. ochZimbabwe fanns det en annan tradition än i deportugisiska kolonierna. Därför är utbildning enmycket viktig del, och det gäller att hitta kanalernain till de krafter som vill ha en annan tingensordning.Man måste också säga att det var olyckligt attMoçambique efter portugisernas abruptatillbakadragande föll in i en socialistisk ochkommunistisk tradition. De metoderna har inteunderlättat det hela när man har försökt styralandet. är det en annan tingens ordning, ochandra möjligheter öppnas.Det är närmast om detta som jag skulle vilja ställaen fråga till statsrådet: statsrådet någramöjligheter att slussa svenskt bistånd förbikorruptionen in till utbildning och stöd för dem somvill ändra tingens ordning i ?Anf. 41 Statsrådet ():Herr talman! När man hör ut texten får man nästan en känsla av attrelationerna mellan och ärså eländiga de kan vara och att det inte finns någotförnuft och intresse hos den nuvarande regeringenav att satsa på Moçambique.Vi ger ett omfattande förvaltningsbistånd, somsyftar till att bygga upp just statsapparatenskompetens. Det kan inte vara obekant för dem somvill tillägna sig den kunskapen. Vi för en dialog medMoçambique om hur vi skall kunna stödjakorruptionsbekämpande åtgärder. Den fråganberördes senast i ett samtal med minister ,som snabbt kom hit.Vi sitter inte med armarna i kors och väntar påfreden. Vi gör väldiga insatser. Jag vill påstå att detockså kom fram i mitt svar att är denstora mottagaren av bistånd från svensk sida. Vihjälper alltså till så gott vi någonsin kan.Jag har inte namngivit några statsråd som har varitinvolverade i korruption. Men jag påstår att detfinns korruption, och jag påstår att vi från svensksida har påtalat detta vid ett flertal tillfällen, ocksåunder den föregående regeringens period.Statssekreteraren tog uppdetta mycket kraftfullt. Det måste vara en uppgiftför regeringen i att själv engagera sig föratt ta itu med korruptionen och inte vältra över denuppgiften till givarländerna. Det har jag också klartunderstrukit för minister förekommer -- det är inte någontingsom vi beskyller för; dettillstår den för övrigt själv.Vad jag vill ha sagt med svaret är att Renamofortsättningsvis får stöd utifrån men att stödet harminskat.Jag vill också här gärna understryka något somBiörsmark tog upp. Den koloniala tidens missgreppoch det elände man lämnade efter sig spelarnaturligtvis en stor roll för den regim som skallbygga för framtiden. Men det var ett missgrepp --det skulle vara intressant att höra om inte t.o.m.Margareta kan tillstå det -- att iMoçambique slå in på planhushållningens väg ochförsöka etablera ett marxistiskt system. Det är detvi nu skall hjälpa dem ur. Jag hoppas att vi kan varaöverens på den punkten.Regeringen kommer att granska situationen somför närvarande är för handen för att om möjligtfinna bättre kanaler för att nå ut till dem som vi villnå. Om vi inte ger entydiga signaler mot korruptionbegår vi enligt mitt sätt att se ett fatalt misstag visavide fattiga. Då når hjälpen inte dit; den hamnar iandras fickor. När vi får den ena rapporten efterden andra om att så är fallet, exempelvis när detgäller livsmedelsbiståndet, kan vi inte förblistillatigande, utan då skall, tycker jag, enoberoende, partssammansatt kommission dit ochundersöka. Vår vilja är att hjälpa folket och inte attresurser skall hamna i andras fickor.Jag vill också svara på påståendet om ointresse förFUF. Jag hade med stor glädje åkt dit.Var det inte litet onödigt att försöka tillvita migointresse för att infinna mig på det mötet? Det varnämligen så, -- jag beklagar attdetta inte har nått ut -- att president inbjöden representant för att vara medvid undertecknandet av fredsavtalet för ElSalvador. Där gjorde jag något som man nästanskulle kunna kalla en blixtutryckning, eftersom --som många sade -- den segern också var en seger försvenskt vidkommande; vi har engagerat oss mycketför freden i . Så gick alltsåstatssekreteraren till FUF. De recensioner som nåttmig är att han gjorde mycket bra ifrån sig.Anf. 42 ():Herr talman! Det var ju bra att ni diskuterade hurman skall komma till rätta med korruptionen närminister var här. Men vad Moçambiquesregering och han ville när han var här var ju att fålitet mer kött på benen. När diplomaten utvisades från och det blevintervjuer i bl.a. TV framkom det att mångaregeringsledamöter i varinblandade, och det skulle vara ett skäl till attregeringen i hade utvisat LarsWahlund.Om jag har förstått statsrådet rätt finns det intenågon lista där några ministrar namnges. Jaghoppas att jag har uppfattat det rätt. Är det så attdet finns en sådan lista tycker jag att det är enhederssak att man talar om det, om inte för ministerMatsinha så i alla fall för presidenten. Presidentenhar ju uttalat att den som han får veta något sådantom åker ut ur regeringen. Det borde också ligga iSveriges intresse att sköta saken på det viset.Alf sade -- även Biörsmark tog upp det --att det finns tecken på att stödet utifrån till Renamohar minskat. är det uppenbarligen så attdödandet och lemlästandet fortsätter precis somtidigare. Jag är därför lite förvånad över deuppgifterna. Jag skulle vara intresserad av att fåveta varifrån de kommer. Vad bygger statsrådetuppfattningen på att stödet utifrån har minskat?Kan statsrådet tala om varifrån han tror att detutländska stödet nu kommer? Kontentan måste jubli att det kommer inifrån, eftersom den totalamängden våld inte har minskat. Vem i landet ställeri så fall upp för Renamo med vapen?Sedan har jag en fråga om FN och initiativ. Ärregeringen beredd att ta några initiativ i FN för atthjälpa den moçambikiska regeringen och se till attkriget upphör?Alf tog upp marxism-leninismen. Han vetmycket väl att jag inte är någon anhängare av den.Jag kommer då in på något som också står i svaret,nämligen att ''den bristande kapaciteten attgenomföra planerade förändringar är ytterligaretecken på en ökad politisk instabilitet.'' Det gör miglitet fundersam. Vad ytterligare, utöver det som hargjorts, borde man, tycker statsrådet, har gjort föratt han skall vara nöjd?Anf. 43 ():Herr talman! Det är bra att statsrådet så klart ochtydligt redogör för inställningen när det gäller detsvenska biståndet och korruptionen. Det är bra attden signalen går ut så klart och tydligt.Vi märker att skattebetalarna kräver att derassurt förvärvade skattepengar används effektivt ochpå rätt sätt när de går in i statskassan. Därför måstekorruptionen bekämpas var den än uppträder --annars är det risk att i det här fallet ocksåbiståndsviljan undergrävs. Det är alltså viktigt attpengarna når ut dit där hjälpen bäst behövs. Mendetta är svårt och det är, som jag sade i mitt tidigareinlägg, oerhört svårt i ett land i krig.Det är naturligtvis svårt att veta om mängdenvapenleveranser ökat eller minskat eller ligger kvarpå samma nivå. undrarvarifrån vi fått uppgifterna. Ja, jag kan säga att jagfick den uppfattningen att aktiviteterna när detgäller gerillakrigföringen och Renamos verksamhethade minskat när jag samtalade med ministerMatsinha när han var här. Man sitter ju också iförhandlingar och diskuterar ett fredsavtal; mantalar om att man skall försöka nå fram till fred ochatt man skall ha demokratiska val.Jag ställde också frågan: Varifrån kommer vapnen?Även på den punkten fick jag, måste jag säga ettnågot svävande svar, även om det stod klart att depå något sätt kommer via . Men hur och ivilken omfattning kunde han inte riktigt redogöraför, och det förstår jag. De här vapenleveransernatar vägar som är näst intill omöjliga att följa. ISydafrika säger man att landet inte är inblandat idetta utan att det i så fall är andra som bedriverdessa aktiviteter. Detta påstående kan mannaturligtvis ställa sig mycket tvivlande inför.Samtidigt är det naturligtvis svårt att se vilka vägarvapnen tar och vilken omfattning leveranserna har.Min bedömning efter samtalet var att aktivitetenändå något hade minskat. Sedan kan dettanaturligtvis snabbt blossa upp igen.Jag vill tacka statsrådet framför allt för den klarasignalen om att det gäller att hitta andra vägar runtden korrupta regimen.Anf. 44 Statsrådet ():Herr talman! Fredsprocessen i mellanMoçambiques regering och Renamo har dessvärre bara nått fram till begränsade resultat,men förhandlingarna har som väl är inte brutitsamman utan pågår fortfarande. Detta ingernaturligtvis hopp. En ny omgång avfredsförhandlingarna -- jag tror att det blir dentionde i ordningen -- skall hållas.FN är emellertid inte inkopplat i fredsprocessen.Detta är ett önskemål som uttryckligen harframförts av . har på devägar som står oss till buds, FN:s ,påtalat Renamos övergrepp.Minister ville under sitt besök här gärnata upp, förklara och förtydliga relationen meddiplomaten . Jag har vid varje sådanttillfälle understrukit att jag inte blandar ihopbiståndsrelationen med den episoden, eller vad vinu vill kalla den. Jag gjorde också detta mycketklart för den delegation som var hos mig i sambandmed ministerns besök.Jag vill också gärna med emfas säga att jag inte harnågon lista på några ministrar som är inblandade ikorruption. Jag vet inte om en sådan lista finns; jaghar inte sett den. Jag har heller aldrig påstått att jaghar sett den eller refererat till den.Hur får Renamo sina vapen? Jag påstår inte att manfår dem från någon statsbildning, men att man fårtag i vapen från kretsar och grupper är uppenbart.Men vi vet också att den som vill ha vapen får tag ivapen. Så är det världen över -- jag höll på att sägaatt det tydligen inte finns mycket som är så enkeltsom att skaffa sig vapen. Initieradeuppgiftslämnare säger att stödet från dem somtidigare tillhandahöll vapen, dvs. bl.a.statsbildningar, har minskat. Detta är vad jag kanreferera.Herr talman! Avslutningsvis vill jag säga att dennuvarande regeringen ändå har vidgatbiståndsramen. Vi har lyft ut östbiståndet för att fåmer pengar till de riktigt fattiga länderna, och vilyfter successivt ut asylkostnaderna. Men vi harockså på vårt ansvar -- även i det debattklimat somnu råder -- att verkligen se till att pengarna nårfram. Alla som är i den här salen nu och många medoss har ett ansvar för att se till att vi inför svenskafolket kan visa att det är människorna, de sombehöver och inga andra, som skall nås av vår hjälp.Anf. 45 ():Herr talman! Det är bra att nu talarmycket klart och säger att han för sin del inteblandar ihop utvisningen av diplomaten medbiståndet. Det är bara synd att det medutvisningen blev en nedskärning av biståndet, ochdet är då, speciellt i massmedia, lätt att man gör denhär hopkopplingen.Det är också bra att nu så klart sägeratt det inte finns någon lista på misstänktaministrar. Jag hoppas att massmedia ocksåuppfattar det. Det har man nämligen inte gjorttidigare.Alf säger att den nuvarande regeringenhar vidgat biståndsramen för att hjälpa de fattigasteländerna. Men då är det ju beklagligt attMoçambique, som är det fattigaste landet ivärlden, har fått ett minskat bistånd.Jag frågade i ett tidigare inlägg vad statsrådet anseratt man i ytterligare borde ha gjort,eftersom det framgår av svaret att regeringen inteär nöjd. Vad man har gjort i är t.ex.att man 1984 anslöt sig till Internationellavalutafonden. godkände man ett ålagtåtstramningsprogram, vars konsekvens har blivit enökad ojämlikhet i landet. Men man har ändågenomfört detta. Man har tagit initiativ -- det var jufaktiskt regeringen i som gjordedet -- till att i förhandla direkt medterroristerna, och man har också kommit tillfredssamtalen, ibland utan att ha någon att talamed. Med hänvisning till min och diskussion om marxism-leninismen vill jagpåpeka att man i har antagit ett nyttpartiprogram, som närmast liknar detsocialdemokratiska i . Man har alltså gåttifrån den gamla linjen. Man har antagit en nygrundlag, enligt vilken flerpartisystem skall införas.Detta har man gjort , då kriget har pågått. Jag tycker att detta ärganska många saker, och jag frågar därför: Vad merskulle man ha gjort, med hänsyn tagen till densituation landet har befunnit sig i?Jag har också ett litet tips, som jag gärna skulle viljaha en kommentar till. skall ju endelegation resa till . Skulle det då intevara bra om den delegationen tog upp det faktumatt inte följs, dvs. att det på någotsätt in i kommer vapen frånSydafrika? Det vore väl bra om detta togs upp frånsvensk sida?Vidare lade 1990, tror jag att detvar, fram ett förslag som sade att därest man inteföljer avtalet, därest man förser medvapen, skall detta kriminaliseras.Vad tycker statsrådet om de förslagen?Anf. 46 Statsrådet ():Herr talman! vet lika väl somjag att det inte är alltid som vad man säger imassmedia presenteras såsom man har uttryckt det.Jag har vid varenda tillfälle då frågan har varit uppesagt, att jag icke blandar ihop affären meddiplomaten med biståndet. Förslaget omatt vi skall minska landramen fanns för övrigt föreden affären. Jag förstår att många har kopplat ihopdessa två saker -- det kan man förstå --, men jag harinte gjort det.Vi är säkert också överens om att landramen så attsäga inte är det allena saliggörande när det gällerrelationer. Som jag sade tidigare vet vi ju att biståndäven kan ges på många andra sätt.Den parlamentariskt sammansatta delegation somskall åka till behöver inte få skrivet pånäsan vad man skall ta upp. Det är mycketkompetent folk som ingår i delegationen, bl.a. dentidigare socialdemokratiska ministern . Så i delegationen vet man nog vad manskall ta upp.Jag anser emellertid -- och det står jag verkligenför -- att borde ha tagit itumed korruptionen mer aktivt än vad man har gjort.Jag hoppas att så skall ske efter att dessa signalerhar gått ut.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1991/92:69 om biståndtill EtiopienAnf. 47 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig:1. Hur kommer det svenska biståndet attkanaliseras för att det skall komma hela landet,inkl. , till del?2. Hur kommer att agera för att denkommande folkomröstningen genomförs enligtgällande folkrättsliga principer?Herr talman! I och med Mengistu-regimens fall islutet av har ett nytt skede inletts iEtiopiens historia. Landet styrs nu av enövergångsregering. Ett nationellt råd har inrättatsför att verka som landets högsta beslutande organoch dess lagstiftande församling. Rådet har tilluppggift bl.a. att utarbeta ett förslag till nykonstitution samt förbereda allmänna val till ennationalförsamling. harövergångsregeringen i erkänt deteritreanska folkets rätt att besluta om sin politiskaframtid i en internationellt övervakadfolkomröstning. Den provisoriska regeringen iEritrea har gått med på att uppskjuta frågan omEritreas framtid två år.Övergångsregeringen står inför en enorm uppgift.Den skall upprätthålla fred och stabilitet, förberedaett demokratiskt styrelseskick och samtidigtrekonstruera en söndertrasad ekonomi. Ettbegränsat ekonomiskt reformprogram innebärandeliberalisering och avreglering har redan antagits.Det följs nu upp med ytterligare reformer genomdet strukturanpassningsprogram som förbereds isamarbete med . Bristen på utländskvaluta är emellertid akut, och utan ett omfattandeinflöde av kapital kan ekonomin inte komma igång.Under Mengistu-regimens tid förekom allvarligabrott mot mänskliga rättigheter. Kriget band ocksåstora resurser och försvårade eller omöjliggjordeangelägna utvecklingsinsatser. Förutsättningarnaför ett brett utvecklingssamarbete har genommaktskiftet radikalt förbättrats. Ett kraftfullt stödfrån omvärlden är nu av central betydelse för attdemokratiseringsprocessen skall lyckas. Sverigehar här en viktig roll, bl.a. mot bakgrund av vårtlångvariga samarbete med genomskiftande kriser och regimer.Herr talman! Det svenska biståndsprogrammet harsuccessivt anpassats till den besvärliga politiskasituationen i landet. Svårigheterna att genomföravissa utvecklingsprojekt har således gjort attprogrammet reducerats och avtal utformats så attstörsta möjliga flexibilitet erhållits. Vidare avbrötSverige stödet till jordbrukssektorn i mitten av1980-talet, eftersom den etiopiskajordbrukspolitiken inte betraktades somutvecklingsbefrämjande. Dessutom används entredjedel av landramsmedlen för olikakatastrofinsatser via enskilda organisationer. Ettbetydande katastrofbistånd ges även utanförlandramen. Vad gäller biståndsinsatserna underförsta hälften av kommer ca 48 milj.kr. avlandramen att tilldelas hälso- ochundervisningssektorn samt ges till projekt inomskogssektorn och som stöd till kartverket.Därutöver kommer 38 milj.kr. att vara ett direktstöd till det rehabiliteringsprogram, somVärldsbanken utarbetat i samarbete med denetiopiska regeringen.I årets budgetproposition har regeringen föreslagiten ökning av landramen för till 150milj.kr. Det motiveras av den nya regeringensambitioner att utveckla landet i demokratiskriktning samt av att den förändrade ekonomiskapolitiken med inriktning på ökad öppenhet ochmarknadsekonomi bör uppmuntras. Fred ochpolitisk stabilitet innebär också att inte endastkatastrof- och återuppbyggnadsinsatser utan äveninsatser av mer långsiktig karaktär kan inledas.Beträffande det nya samarbetsprogrammet pågårett intensivt förberedelsearbete. En delegation frånSIDA har haft i uppdrag att lämna förslag till hurdet nya programmet skall se ut.