prot · GF09123 · 1992-06-01 00:00:00 — I stället prioriterar man kunskap som kanformaliseras i en dataterminal eller en databank.Det är en riskfylld utveckling, för samhälletbehöver vara mer mångfasetterat och ha olikaalternativ att erbjuda. Därför menar vi att det härär en viktig insats som man borde göra. Det är enviktig insats för vissa individer i samhället och ocksåför samhället i stort, att ta till vara den kunskap ochkompetens som vi kan kalla den tysta kunskapen.Herr talman! Jag vill yrka bifall tillmeningsyttringen beträffandeutbildningsmöjligheter inom hantverk m.m.Björn har också tagit upp omfattningenav allmänna ämnen i lärlingsutbildningen. Vi harfrån sida tryckt på nödvändighetenav att undervisa i humaniora, enkannerligen dendel av humaniora som är historia. I ett samhällesom präglas av snabb omvandling är det viktigt attge alla människor en insikt i och kunskap om dehistoriska traditionerna. Har man inte den, harman svårt att forma framtiden.Man kan säga att det finns olika sätt att lösa dettapå. Jag har läst utskottets betänkade. Där påpekasatt det finns möjligheter att ta upp historiskaskeenden inom ramen för samhällskunskap. Detgör det säkert. Men vi har från sidavelat göra en hårdare markering av att denhistoriska aspekten i de allmänna ämnena ilärlingsutbildningen måste lyftas fram i störreutsträckning.Herr talman! Jag vill yrka bifall tillmeningsyttringen i vad gäller mom. 4.Anf. 199 ():Herr talman! Utbildningen har en nyckelroll iåterupprättandet av ekonomiska styrka.Den svenska skolan måste åter inta en tätposition ivärlden. liksom andra länders framtidavälstånd är beroende av att utbildningsstandardenstår sig i den internationella konkurrensen. Skallsvensk exportindustri kunna återta sin ställning,räcker det inte med att ta bort hämmanderegleringar och skatter. I likhet med våragrannländer måste vi, som ett litet och språkligtisolerat land, helt enkelt se till att kunskapsnivånöverträffar den som råder i vår omvärld. Det är idet perspektivet vi skall se regeringens ambition attskapa bästa skola.Nästan alla ungdomar väljer att fortsätta sinutbildning i gymnasieskolan. Att satsa påutbildning är en investering för såväl den enskildesom samhället.Den frivilliga gymnasieutbildningen skall antingenförbereda eleverna för högre studier eller ge engrundläggande yrkesutbildning som är i takt medutvecklingen i arbetslivet. Tydligt inriktadeutbildningsvägar gör att eleverna blir motiveradeav att se ett direkt samband mellan utbildningenoch det mål den syftar till. Att lära sig något områderiktigt grundligt är en bra plattform för kommandefort- och vidareutbildning.All yrkesutbildning skall ha en effektiv ochomfattande anknytning till arbetslivet. Elevernamåste få erfarenheter av aktuell teknik samtidigtsom de får en realistisk bild av de krav som ställs iyrkeslivet. Detta sker bäst genom att den somgenomgår utbildning bereds tillfälle att aktivt deltai produktionen.Jag sade inledningsvis att de flesta ungdomar gårvidare från till gymnasieskolan. Mendet gäller inte alla. av eleverna sökerinte till gymnasieskolan eller hoppar av den. OmSverige skall klara den ökande internationellakonkurrensen och den snabba tekniskautvecklingen, måste ännu fler i varje åldersklass haen utbildningsnivå motsvarande minstgymnasieskolan. Det är ett av skälen till attregeringen har lagt fram förslaget om en utvidgadoch delvis ny lärlingsutbildning.Med förslaget får vi en modern lärlingsutbildning,där huvuddelen av utbildningen förläggs till en ellermöjligen flera arbetsplatser, där eleven erhållerersättning för sitt bidrag till produktionen.Arbetsgivaren/företaget har ansvaret föryrkesutbildningen, och skolan har ansvaret för deallmänna ämnena. En sådan utbildning blir i höggrad verklighetsanknuten. Innehållet kommer attpräglas av aktuell teknik. Motivationen från såvälarbetsgivare som arbetstagare att ge verksamhetenett bra innehåll kommer att vara stor.Lärlingsutbildningen är en lämplig form förungdomar som har som främsta mål att snabbtkomma ut i arbetslivet och som tycker att deyrkesförberedande programmen är för teoretisktinriktade. Den nya lärlingsutbildningen är en bragarant för att man skall klararekryteringen till smala yrkesområden.Jag höjde litet på ögonbrynen när jag hörde att JanBjörkman delvis sjöng lärlingsutbildningens lov.Under de år jag har suttit i utbildningsutskottet ochsysslat med gymnasiefrågor harSocialdemokraterna dragit ner på ramen förlärlingsutbildningen . Inställningen tilllärlingsutbildningen har varit ganska njugg. Detkan man också se i en reservation som har fogats tillbetänkandet. Där framför reservanterna att de villreglera lärlingsutbildningen och säger att denendast skall få anordnas som utbildning för yrkensom normalt inte kan erhållas på linje ellerspecialkurs inom gymnasieskolan. Då stryper manmöjligheterna för lärlingsutbildningen. Dessutomgäller då det kommunala vetot, och det är ganskaolyckligt.I den proposition som ligger till grund för dettabetänkande föreslår regeringen att elever som harpåtagliga studiesvårigheter skall ges möjlighet att fås.k. Det är i vissa fall önskvärtatt en elev som har svårt att klara av alla ämnen fårmöjlighet att stanna kvar i klassen och fortsättamed ett reducerat antal ämnen, i stället för att slutaeller gå över till en annan studieväg. Även elevermed olika typer av handikapp, som t.ex. döva,hörselskadade eller svårt rörelsehindrade elever,bör kunna få mindre studiekurs. Däremot vill jagunderstryka det som anfördes i propositionen,nämligen att ett nationellt program ellerspecialutformat program som syftar till allmänbehörighet inte bör styckas sönder alltför mycket.Det bör med så få undantag som möjligt ha denuppläggning som bestämt genom beslutetom minsta garanterad undervisningstid.Jag kan instämma i det som sadetidigare, att utskottet utgår från att beslut ommindre studiekurs och vilka ämnen eleven skallbefrias från skall fattas efter noggrann prövning ivarje enskilt fall. Det är bra att Socialdemokraternahar ställt upp på den delen av propositionen. Imotionen yrkade Socialdemokraterna avslag på detförslaget. Jag tycker att det är positivt att ni hartänkt om i utskottsbehandlingen.En annan viktig del i propositionen är att denfyraårsregel som fanns tidigare nu tas bort. Omman hade följt en mindre studiekurs, hade man fyraår på sig för att komplettera utbildningen. Det ärbra att regeringen nu föreslår i propositionen attdetta skall tas bort.Jag vill ta upp de förändringar som har gjorts iförhållande till propositionen. Det är alldelesriktigt, som sade, att det ipropositionen föreslogs att kompletteringskursernaskulle tas bort. De skulle i stället finnas i despecialutformade programmen. För vår del liggeringen prestige i att släppa på den delen avpropositionen. Det kan finnas ett värde i att ha kvarkompletteringskurserna, även om jag kan tycka attde skulle kunna rymmas i de specialutformadeprogrammen.En annan ändring i förhållande till propositionen äratt religionskunskapsämnet skall vara ettobligatoriskt ämne också i lärlingsutbildningen.Det är viktigt att eleverna i gymnasieskolan geskunskaper och vägledning i livsåskådningsfrågor.Frågor om etik och moral har blivit allt viktigare ivårt samhälle, inte minst i yrkeslivet.Det har förts en diskussion om avgifter. Vi kan inteblunda för att vi har haft och fortfarande har en högavhoppsfrekvens inom den kommunalavuxenutbildningen. Även påbyggnadsutbildningarskall nu finnas inom den kommunalavuxenutbildningen. Det har framförts från mångakommuner -- från skolledare, rektorer, skolchefer,lärare m.fl. -- att man skall få möjlighet att ta utavgifter för att minska avhoppsfrekvensen. Det ären ganska blygsam summa, den avgift som utskottetoch regeringen ställer sig bakom -- endeponeringsavgift på , som man får tillbakaom man fullföljer utbildningen och får betyg. Omman däremot hoppar av får man erlägga dessa 150kr. Det är ett ganska bra förslag. Jag tror heller inteatt någon blir utslagen av detta.Det har föreslagits att de lanthushållsskolor somenbart har en- eller tvåterminskurser, alltså skolorsom , och Axelwoldskolan,under skall få möjlighet att överleva ocheventuellt ombildas till fristående skolor.Jag tycker att det är ett bra förslag. De har en brautbildning och når framför allt en grupp ungdomarsom kanske behöver komma hemifrån under någotår och mogna. Just de här skolorna kommerfaktiskt i kläm i den reform som densocialdemokratiska regeringen genomförde förraåret. Lanthushållsskolorna försvann eftersom allautbildningar skulle vara treåriga. Det kanske maninte skall glömma bort.När det gäller grendelning har vi alla som sysslarmed utbildningsfrågor blivit uppvaktade avorganisationer, företag osv. Den ena gruppen villatt man skall ha grendelning redan i årskurs 1 iprogrammet, medan andra grupper vill att manskall slopa grendelningen. När reformen blir sjösatttycker jag att det är viktigt att regeringen ochskolverket följer hur de olika programmenfungerar . Man måste nog varaflexibel och kunna tänka sig förändringar så attgymnasieskolan skall kunna fungera bra framöver.Herr talman! Med det anförda vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan och avslag på reservationernaoch meningsyttringen.Anf. 200 () replik:Herr talman! Som jag sade i mitt anförande finnsdet en hel del i det här betänkandet som vi äröverens om och som är bra. Jag kan också hållamed om det han sade i sin inledning omatt utbildning och utbildningskvalitet har ennyckelroll om skall inta en tätposition iframtiden. Målsättningen med bästa skolaär det väl inget fel på, även om det har varit litet sioch så med definitionen från en del avregeringsföreträdarna.Vi har ingalunda haft eller har någon negativinställning till lärlingsutbildningen. Vårafunderingar gäller snarare vad lärlingsutbildningenvinner och vad eleverna vinner på att skolanfrånkopplas huvudmannaskapet för denyrkesinriktade delen. Det skulle vara intressant atthöra synpunkter på vilka förtjänsterman kan uppnå. Vem skall utvärderalärlingsutbildningen i den yrkesinriktade delen?I propositionen konstaterar statsrådet att det inuvarande arbetsmarknadsläge är svårt att få denvolym som man skulle vilja ha enligt det framlagdaförslaget. Det skulle vara intressant att höra om UlfMelin har några funderingar kring vilken volymsom eftersträvas med den nya lärlingsutbildningen.Vad händer med små gymnasieskolor, framför allt iglesbygd, om avsikten är att den företagsstyrdalärlingsutbildningen skall få en avsevärd volym?När det gäller de individuella programmensuppdelning tycker jag att det är bra att och poängterar att de specialutformadeprogrammen som har föreslagits skall ha så fåundantag som möjligt.Beträffande avgifterna är det litet förvånande att viinte har kunnat komma överens om att inte ta utansökningsavgifter. Det kunde vi göra när detgällde tidigare förslag om ansökningsavgifter ihögskolan, men det är omöjligt när det gälleransökningsavgifter på den här lägre nivån när detgäller vuxenutbildning. Vad bottnardessa skilda synsätt i?Anf. 201 () replik:Herr talman! Jag måste säga att jag är någotförvånad över att Socialdemokraterna har valt attställa sig vid sidan av när det gäller den nyalärlingsutbildningen. Det handlar om att branscher,både arbetsgivare och arbetstagare, skall hamöjlighet att lägga upp den här utbildningen.Skolan skall i de flesta fall naturligtvis varahuvudman även för yrkesutbildningen. Det finnsdock fall där man kan vara kritisk till skolans sättatt sköta yrkesutbildningen. Det kan gälla mindrebra lärare och dålig utrustning, vilket vi ofta har fåttläsa om. Mot bakgrund av detta är jag någotförvånad över att Socialdemokraterna säger nej tilldetta.När det gäller utvärdering måste det ske ett närasamarbete mellan skola och arbetsliv ochnaturligtvis även med den utvärdering somskolverket skall göra. Min erfarenhet frånkontakter med branschen är att det ur branschenssynvinkel är oerhört viktigt att man ser till att ha enmycket bra utbildning. Om utbildningen har dåligtrykte får man naturligtvis inga sökande till den. Harutbildningen ett bra rykte får man många sökande.Då får man också möjlighet att ha en brayrkesutbildning och man kan rekrytera denpersonal som man behöver.På frågan om volymen kan jag naturligtvis inte ståhär och svara att volymen kommer att bli si eller såstor. Det får naturligtvis framtiden utvisa. Jag trordock att det är oerhört viktigt för -- om viåter skall nå den tätposition som jag nämnde i mittinledningsanförande -- att vi ser till att vi har en bragymnasieutbildning och framför allt flexibla systemdär det finns möjlighet till olika utbildningar påolika orter. Jag är inte särskilt rädd för att de smågymnasieskolorna kommer att slås ut. Jag ärövertygad om att branschen tillsammans medskolorna kommer fram till om karaktärsämnet skallutövas i skolans regi eller inom enlärlingsutbildning. Jag tror inte att det finns ettmotsatsförhållande här, utan jag är ganska säker påatt man kommer att bli överens.Anf. 202 () replik:Herr talman! När det gäller lärlingsutbildningenoch vem som skall vara huvudman tycker jag inteatt jag fick något riktigt svar på vad man vinner påatt skolan inte längre skall ha något ansvar för denyrkesinriktade delen och ha möjlighet att stöttaeleven om det uppkommer problem av olika slag.Vad tillförs lärlingsutbildningen genom att skolaninte längre skall vara med?Jag begär inte att i detalj skall kunnaredovisa volymen. Jag tror däremot att det vore braom man gjorde någon form av analys av vilkakonsekvenser förslaget skulle få om maneftersträvar en stor volym på lärlingsutbildningen.Man borde kanske fundera litet över det innan manskrider till verket med genomförandet.Beträffande avgifterna vill jag återkomma till mintidigare fråga. Varför gör man en annan bedömningnär det gäller vuxenutbildning än vad vigjorde när det gälldeansökningsavgifter i högskolan?Anf. 203 () replik:Herr talman! Skälet till att skolan inte skall haansvaret för själva yrkesutbildningen är helt enkeltatt det råder ett anställningsavtal . Det är ganska givet att den som ärarbetsgivare och som är huvudman för utbildningeni den delen naturligtvis också skall ha ansvaret.Däremot är jag ganska övertygad om att mankommer att ha intima kontakter med skolledare,syo osv.När det gäller smala yrken och de branscher där dethar varit svårt att få välutbildad arbetskraft vill jagsäga att det är viktigt att man har den härmöjligheten. Det är också viktigt att branschen tartill vara möjligheten när man också kan vara medoch påverka utbildningen. Jag tror inte att det ledertill några negativa konsekvenser, tvärtom. Smalautbildningar kan oftast kosta mycket.Yrkesutbildning kostar oerhört mycket pengar.Eftersom man har ett intimt samarbete mednäringslivet kan man inom den kommunalabudgeten spara ganska mycket pengar. Manutnyttar framför allt utrustningen på ett betydligtbättre sätt än vad man gör när yrkesutbildningen ärskolförlagd.När det gäller avgifterna till den kommunalavuxenutbildningen -- gymnasie- ochpåbyggnadsutbildningar -- går det inte att blundaför att avhoppsfrekvensen är mycket hög. Jag troratt man måste hitta vägar för att minimera detta.Som jag sade i mitt inledningsanförande får de somgenomgår utbildningen eller inte blir antagnatillbaka pengarna. Det är bara de som hoppar avsom får betala. Jag tror att vi därigenom kanutnyttja vuxenutbildningen och de platser som stårtill förfogande på ett mycket bättre sätt än vi harkunnat göra hitintills.Det ni föreslår i stället för avgifter är litet bättresyo-information. Då måste man ställa sig fråganvarför den inte har fungerat tidigare i så fall. HarSocialdemokraterna funderat på varför den inte harfungerat förut? Ert förslag ställt mot regeringensvill jag med förlov sagt påstå är något tunt.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )19 § betänkande1991/92:TU20 Telekommunikationer (prop.1991/92:100 delvis, 1991/92:163 och förs.1990/91:20).Anf. 204 ():Herr talman! betänkande nr 20behandlar förslag om telekommunikationer i åretsbudgetproposition.Under 80-talet har telekommunikationergenomgått en fantastisk utveckling. Var och en somhar en telefon hemma tror sig nog känna televerketganska väl. Men få, ens bland egnaanställda, kan överblicka hela verksamheten. Fåhänger med i den oerhört snabba utvecklingen somteleverket genomgår. I få branscher ärkonkurrensen hårdare och snurrar utvecklingensnabbare än inom telekommunikationsområdet.Televerket har att hävda sig mot internationellagiganter som är större och meraresursstarka. Detta på en svensk marknad som i dagsannolikt är en av världens friaste.Televerket var till mitten av 70-taltet nästan heltoch hållet förknippat med telefoner. Det hadeockså i rätt hög grad profilen av statlig myndighet.Men öppnades slussarna för ny teknik.Det moderna kontoret fick ett nytt ansikte. En radnya produkter kom in på marknaden, som telefax,mobiltelefon och telefonapparater med flera olikafunktioner. var i hög grad delaktigt i alltdetta och i datoriseringen av kontoren.I dag framstår telekommunikationer som en av demest dynamiska och spännande branscherna ivärlden och som en väsentlig del av en nyvärldsordning. Förklaringen till detta är naturligtvisden tekniska utvecklingen.Televerket har tillsammans med svensk industriutvecklat såväl telenät som teletjänster till etteffektivt sammanhållet system. I denna utvecklinghar goda kunskap om hela marknadenoch produktionskedjan varit värdefull. Televerketsroll i infrastrukturen kommer att vara mycket viktigi framtiden.Av den anledningen är vi inte övertygade om att detär rätt att dela i ett telenätsbolag och ettteletrafikbolag. Den snabba teknikutvecklingenmåste snabbt kunna omsättas i praktiska lösningar,och då är direkta kanaler inom samma koncern enklar fördel, kanske en förutsättning.Riksdagen beslutade om inriktningen avtelepolitiken. En viktig princip som då slogs fast varatt staten skall ansvara för att det finns ettsammanhållet och öppet telenät som täcker helalandet. Likaså att de investeringar i anläggningarför telekommunikationer som förvaltarskall göras med sikte på att uppnå de telepolitiskamålen.Riktlinjerna beslut och beslutet frånföregående vår om näringspolitik för tillväxt följervi socialdemokrater upp i den utskottsmotion somhar lämnats in i samband med åretsbudgetproposition.I motionen slår vi fast att skall förbli vårgemensamma egendom, eftersom infrastrukturenär en angelägenhet för hela samhället. Enförutsättning för att näringslivet skall fungera väloch för vår gemensamma välfärd är attinfrastrukturen fungerar och att den fungerar lika ialla delar av vårt land.Det grundläggande kravet som vi socialdemokraterställer på är att det skall gå att nå allaandra telefoner i landet från telefonen i bostaden.Till detta kommer målet för verksamheten, som vivärnar av solidaritetsskäl. Det gäller:-enhetliga teletaxor som gör rundare-telefon skall installeras i permanentbostäder till enavgift som är densamma i hela landetDet sociala ansvaret har konkretiserats bl.a. på såsätt att telepolitiken skall syfta till att alla skall haråd att utnyttja grundläggandetelekommunikationer.Tillgång till telefoni inom hela landet är enövergripande målsättning för telepolitiken, enannan är de sociala målen, som tillgänlig telefoniför personer med handikapp.Vi vill också peka på hur viktigt det är att televerketsatsar i glesbygd. Telekommunikationerna har storbetydelse för utvecklingen inom näringsliv ochoffentlig verksamhet. Detta är viktigt inte minst förglesbygdens möjlighet att bygga upp ett uthålligtnäringsliv och göra glesbygden attraktiv förboende. Olika sorters investeringar måste därförgöras som möjliggör en god telekommunikationäven i glesbygd. I detta ingår sändning avmeddelanden och bildöverföring till rimligakostnader.Betydelsen av att även i dagens samhällegemensamt äga vissa egendomar som vi solidarisktbyggt upp för att kunna fördela till alla i hela vårtavlånga land slår vi fast.Vår uppfattning är att en väl fungerande teleservicekommer hela samhället till godo. Dettasamhällsmål får inte trängas undan av krav påavkastning. Därför måste ävenfortsättningsvis förvaltas så att vi genom politiskabeslut kan garantera alla medborgare teleservice.Vi ser svårigheter med att behålla dessaövergripande mål vid en privatisering av televerket.Därför tar vi socialdemokrater avstånd frånprivatisering och en introduktion på börsen avteleverket.Den svenska telekommunikationsmarknaden stårinför en fortsatt dynamisk utveckling, som kräveren anpassning också av förutsättningarna förteleverkets verksamhet. Sådana övervägandenmåste också inbegripa associationsformen.Associationsformen blir därför av strategiskbetydelse för att slå vakt om ett heltäckande nätmed god kvalitet. lämnade en skrivelse1990 till regeringen med förslag om att helateleverkskoncernen överförs till aktiebolagsform.Vi socialdemokrater accepterar att televerketombildas till aktiebolag under förutsättning att demål som fastlagt vad gäller telepolitikenkan garanteras.Statens roll som ägare och förmögenhetsförvaltaremåste också ges nödvändig prioritet. Med enutvidgad konkurrenssituation följer att statensagerande måste kännetecknas av öppenhet och avicke-diskriminering.Telemarknaden internationaliseras allt mer.Konkurrensen ökar och inriktar sig främst på destora och lönsamma kunderna, dvs. storföretagen,och vidare på den internationellalångdistanstrafiken.Flera av de sektorer för vilka regeringen nuframlägger principiella förslag om avreglering,bolagisering och en framtida utförsäljning saknar istort sett lagstiftning som reglerar rättigheter ochskyldigheter för inom branschen verksammaföretag.Telelagsutredningen har till uppgift att reglera deni dag så gott som helt oreglerade telemarknaden iSverige. Lagstiftningen måste utformas så att statenkan utkräva ett socialt och regionalt ansvar från allaaktörer som uppträder på den svenskatelemarknaden, inte bara . I dennuvarande telepolitiska målsättningen ligger enkorssubventionering mellan olika typer av hushålloch regioner. En större differentiering avteletaxorna än dagens, vilket blir den ytterstaföljden av en strikt kostnadsprissättning, leder tillsocialpolitiska och regionala spänningar.Vi socialdemokrater menar att allt talar för attteleverket kommer att varadet dominerande företaget på den svenskamarknaden. Därutöver kommer det att finnas ettfåtal aktörer.För att de regionala och sociala målen skalluppfyllas räcker i detta fall inte lagstiftning somkontrollåtgärd. Antalet aktörer är inte tillräckligtstort för att det skall fungera. Dessutom ärsamhällsintresset i verksamheten alltför stort. Ettsätt att uppnå målen kan i stället vara enkoncessionsprövning. De företag som vill fåtillstånd att gå in på telemarknaden skall ocksåförbinda sig att bidra till att mål förverksamheten uppnås.Just nu sjunges marknadskrafternas ochkonkurrensens högstämda visa, men verklighetenhar visat att utan den politiska styrkraften lyckasman inte ens med dessa medel att ge alla människortillgång till välfärden. Därför tror visocialdemokrater att även framtidens telepolitikmåste lösas i samverkan med ägaren staten och deaktörer som dyker upp på marknaden för att vi skallkunna behålla och utveckla en infrastruktur somkommer hela landet till del.I betänkandet behandlas även revisorersförslag angående televerkskoncernens verksamhet.I revisorernas skrivelse finns ett antal förslag somsyftar till att ge bättre styrmöjligheteroch kontroll över verksamhet.Vi instämmer i vad revisorerna anför, menåterkommer till problemställningarna senare underåret, eftersom det pågår en utredning där de frågorsom revisorerna pekat på noga övervägs. Vikommer nogsamt att ta del av utredningens förslagför att avstämma detsamma mot revisorernashemställan. Vi ber som sagt att få återkomma idetta ärende.Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall tillreservation nr 1 i betänkandet.Anf. 205 (nyd):Herr talman! I betänkande 1991/92:TU20 omtelekommunikationer redogör utskottet bl.a. förhur vi vill ha det framtida . Denproposition som regeringen har lagt fram tycker vinydemokrater är godtagbar.