prot · GF0970 · 1992-02-26 00:00:00 — Regeringen har ipropositionen inte åberopat några sådanasärskilda skäl, utan anser att avsteg från principenatt länspolismästaren skall vara chef för störstapolisdistriktet kan göras i Östergötland.Skillnaden mellan och ärinte så stor att det motiverar en omlokalisering avpolisledningen som finns i Linköping.En majoritet i utskottet har funnit att det inte finnsnågra särskilda skäl som talar för att principen omatt länspolismästaren skall placeras i det störstapolisdistriktet skall frångås.Vid en jämförelse mellan ochLinköping har framkommit, att i Norrköpingspolisdistrikt finns 302 polistjänster och 105administrativa tjänster. I finns, precissom har framkommit tidigare, 249 polistjänsteroch 79 administrativa tjänster. är urden synvinkeln större än . Närdet gäller tilldelade medel har fått18 milj.kr. medan har fått 14 milj.kr. iadministrativa medel.Ett av skälen till att avvecklalänspolischefsmodellen var att man måste ge denregionala chefen större tyngd och möjlighet attomedelbart förfoga öven den största polisstyrkan ilänet. Mot den bakgrunden anser vi att det ärganska klart att länspolismästaren skall placeras iNorrköping. Det som talar för ärlänsstyrelsens och de andra regionalamyndigheternas placering i Linköping.Men alltsedan 1975, när länspolismästarmodellenbörjade diskuteras, har just dessa synpunkter vägtförhållandevis lätt mot skälet attlänspolismästaren skall ha det operativa ansvaretför största polisstyrkan. Det står t.o.m. ipropositionen att kontakten med andra regionalaorgan väl kan upprätthållas med telefon och andratelekommunikationer. Ett annat mått på ettpolisdistrikt är den verksamhet som bedrivs inommyndigheten. Enligt aktuell statistik framgår att45--av ärendena inom länet handläggs vidmyndigheten i . Som exempel kannämnas att av det totala antalet brott som begås iÖstergötland begås i och iLinköping. Av antalet gripanden ochomhändertaganden i länet sker i Norrköpingoch i . Man kan konstatera att denredovisade statistiken visar att polisverksamheteni utsätts för hårdare tryck änverksamheten i . Vidare kan man ocksåkonstatera att länets enda häkte finns i anslutningtill polishuset i är alltså den resurs- ochverksamhetsmässigt största myndigheten i länet,och därför har vi i justitieutskottet kommit framtill att länspolismästaren skall placeras iNorrköping. Skäl för en annan ordning harredovisats. Men vi anser inte att de varittillräckligt tunga för att avvika frånhuvudprincipen.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan i betänkandet och avslag påreservationen.Anf. 100 (nyd)replik:Herr talman! Det här är ett beslut där sakfrågornainte överväger. Ordföranden i utskottet säger attdet visserligen är riktigt att brottsligheten ärstörre i . Men det är väl litet naivt atttro att en länspolismästare skall kunna göra såmycket åt den saken bara för att han flyttar dit.Det står mycket i dessa betänkanden. I det här stårdet att vid en bedömning av denna fråga börsärskild vikt fästas vid att länspolismästarenomedelbart förfogar över resurser -- men det stårinte de största resurserna -- med vars hjälp eneffektiv regional verksamhet kan utövas.Den regionala verksamheten utövas redan iLinköping. 25 årsarbetskrafter utgör regionalverksamhet. Det är endast 5 i . Detfinns en väl fungerande regional funktion iLinköping. Dessutom fanns det inte en ekonomiskbedömning i propositionen, och det var olyckligt.Det kommer att bli stora kostnadsökningar för attgenomföra en flyttning från . Där finnsett färdigt polishus för länspolismästaren och hansorganisation att flytta in i. Det finns inte iNorrköping.Som jag sade i mitt inledningsanförande kommersambandscentralen förmodligen att behöva flyttasoch även andra regionala resurser. Det är frågaom en förflyttning av personal som inte äracceptabel.Samtliga samverkande organ i äröverens. Det är märkligt att utskottet sedan kangöra en annan bedömning. Det är en bedömningsom går mot den bedömning regeringen ochdepartementet har gjort.Anf. 101 () replik:Herr talman! Man konstaterade att problemetefter 1965 var att länspolischefen inte kundefungera på det sätt som var tänkt. Alltså har det såsmåningom vuxit fram en annan modell vid namnlänspolismästarmodellen. Den regionala chefenskall också vara chef för det största distriktet.Principen med det största distriktet hargenomförts i hela landet utom på ett enda ställe,nämligen Östergötland.Skälet till att detta inte har genomförts i justÖstergötland har varit att skillnaderna inte skullevara så stora. I grunden är polisdistriktet iNorrköping större och mer kraftfullt. Där finnsfler poliser och betydligt fler administrativatjänster. Det anslås mer administrativa medelutöver antalet tjänster. Därtill kommer att därråder en betydligt större brottslighet. Hela detdistriktet är ur polisiär synpunkt tyngre, mersvårhanterligt men också det mest resursstarkadistriktet.Att i det läget avvika från modellen därför attandra regionala myndigheter tycker att det är braatt ha länspolismästaren i samma stad som desjälva befinner sig i kan jag förstå. Men det harlitet att göra med den regionala chefens placering.I propositionen står det på flera ställen att t.ex.samtalen med biskopen sker inte oftare än att desamtalen kan ske per telefon. De gånger de skallbesöka varandra, kanske , kan deresa fyra mil.Länspolismästaren har betydligt mer att göra medsin egen polisorganisation än med t.ex. några av deandra regionala myndigheterna. De flesta samtalsom sker med regionala myndigheter sker ändå viatelefon. När det är aktuellt går det att träffas närdet är bara fyra mils avstånd.Jag tycker inte att skälen väger särskilt tungt närdet gäller andra regionala myndigheterssynpunkter. Däremot har det en stor betydelse hurmånga brott som begås och vilken polisstyrka ochadministrativ personal som länspolismästaren haratt hantera.Anf. 102 (nyd)replik:Herr talman! Jag håller med om att frågan ombiskopen var en kuriositet.Poängen här är att länspolismästaren skall förfogaöver de största resurserna.Det står fortfarande i betänkandet att särskild viktbör läggas vid att förfoga över resurser och eneffektiv regional verksamhet.Om länspolismästaren flyttas över till ,får han, precis som nuvarande länspolischef, baraindirekt befäl över den regionala verksamheten.Där är skillnaden. Stannar han kvar i Linköpingfår han direkt kontakt med den regionalaverksamhet som har pågått i och iÖstergötland under . Jag tycker att detär vägande skäl.Anf. 103 () replik:Herr talman! och jag gör olikabedömningar. Men jag kan inte komma ifrån detfaktum att även länspolismästarens ställning i ettlän avgörs litet grand av hur stor polisorganisationsom han faktiskt har operativ ledning över. Omdet händer något exceptionellt i ett län, är detangeläget att han förfogar över den störstapolisstyrkan. Det här har påpekats ända sedan1975. Därför har vi i utskottet kommit fram till attvi tycker att den lösning vi föreslår är den riktiga.Förste vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet få antecknat atthan inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 104 ():Herr talman! I proposition 1991/92:52, somregeringen lämnat till för beslut, tarregeringen upp den regionalaledningsorganisationen för polisen. Det gällerfrågan om hur den s.k. länspolismästarmodellenskall tillämpas. Till justitieutskottet, som harhandlagt ärendet, har en motion väckts av BeritLöfstedt, och mig. Vi förordar attÖstergötland skall få en länspolismästare medplacering i . I justitieutskottetsbetänkande /92:JuU9 -- som vi nu skall fattabeslut om -- har majoriteten i utskottet i stället förLinköping som huvudort valt majoritet har tydligen gått pålinjen att har en större polisstyrka änvad har, och det har varit avgörandeför dem. Faktum är att båda orterna har välutvecklade polisorganisationer. har302 poliser, medan har 249 poliser.Båda distrikten har alltså bärkraftiga resurser ochen väl fungerande ledningsorganisation.Det finns emellertid en annan omständighet som vimotionärer ser som ett avgörande skäl till attlänspolismästaren borde placeras i Linköping.Andra regionala organ har sitt säte i myndigheter samarbetar i många avseendenmed den regionala polischefen.I finns ,skattemyndigheten, kronofogdemyndigheten,försvarsområdesbefälhavaren, ,, universitet, väg- ochtrafikinstitutet och statens kriminaltekniskalaboratorium.Vad säger dessa myndigheter? Jo, de förordarLinköping som huvudort för polisen. Vad säger dåhuvudorganisationerna för polisen? Jo, såvälSvenska som Föreningen uttalar sig för att huvudorten förpolisen bör ligga i . Det är dessa skälsom har gjort att vi motionärer förordarLinköping, och det är väl dessa skäl som gjort attäven regeringen valt framförNorrköping.Beträffande regional polisverksamhet, har detkommit till min kännedom att sådan bedrivs i bådeLinköping och . I är ca 25poliser engagerade i denna verksamhet, medanNorrköping har 5 poliser som sysselsätts medregional verksamhet. geografiskaläge -- mitt i -- talar också för attledningen för den regionala verksamheten börvara i . Vi i är också oroligaför att den ekorotel som finns där skall flyttas ellersplittras om ledningen lokaliseras till Norrköping.Herr talman! Jag yrkar enligt min motion attriksdagen beslutar att lokaliseralänspolismästaren i till Linköping.Anf. 105 () replik:Herr talman! Jag har redan bemött en del av desynpunkter som framfördes. Det gäller bl.a. attde regionala myndigheterna inte väger så tungt idet arbete som länspolismästaren har att utföradagligen.En sak är viktig att konstatera när man talar omdetta beslut. Det är ett beslut för framtiden. Härfinns ett stort polisdistrikt med mycketadministrativ personal. Distriktet behöveruppenbarligen resursförstärkningar, därför att del av brotten i begås inomNorrköpings polisdistrikt. Vi tycker att det införframtiden är angeläget att länspolismästarenplaceras där den största verksamheten och destörsta resurserna finns.Det har också varit en vägledande princip förregeringen när man har fattat beslut om de andralänen. Oavsett om länspolischefen har varitplacerad i residensstaden har man flyttatlänspolismästaren till den största staden i detpolisdistrikt som varit det största. Det har intefunnits tillräckligt starka skäl för avvikelsen ifråga om Östergötland.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 13 §. )11 § Vissa ändringar i räddningstjänstlagenFöredrogsförsvarsutskottets betänkande1991/92:FöU7 Vissa ändringar iräddningstjänstlagen (prop. 1991/92:70).Förste vice talmannen konstaterade att ingentalare var anmäld. (Beslut fattades efter 13 §. )12 § Beredskapsbudget för totalförsvaretscivila delFöredrogsförsvarsutskottets betänkande1991/92:FöU8 Beredskapsbudget förtotalförsvarets civila del (prop. 1991/92:100delvis).Förste vice talmannen konstaterade att ingentalare var anmäld. (Beslut fattades efter 13 §. )13 § Huvudmannaskapet försjukreseadministrationenFöredrogssocialförsäkringsutskottets betänkande1991/92:SfU7 Huvudmannaskapet försjukreseadministration (skr. 1991/92:74).Förste vice talmannen konstaterade att ingentalare var anmäld.BeslutFöretogs till avgörande konstitutionsutskottetsbetänkanden /92:KU23 och KU24,skatteutskottets betänkanden /92:SkU14 ochSkU15, justitieutskottets betänkande1991/92:JuU9, försvarsutskottets betänkanden1991/92:FöU7 och FöU8 samtsocialförsäkringsutskottets betänkande1991/92:SfU7.Konstitutionsutskottets betänkande KU23Utskottets hemställan bifölls.Konstitutionsutskottets betänkande KU24Mom. 1 (huvudbestämmelser i riksdagsordningenFörste vice talmannen förklarade att ändringar ihuvudbestämmelser i riksdagsordningen föreslogsi detta moment. Av ändringsförslaget framgick attändringarna önskades genomförda med ett endabeslut. För bifall härtill krävdes att minst trefjärdedelar av de röstande och mer än hälften avriksdagens ledamöter förenade sig om beslutet.Beslut skulle fattas genom omröstning medomedelbar rösträkning.Utskottets hemställan bifölls med 303 röster mot 0för avslag, dvs. utskottets hemställan hade bifallitsav minst tre fjärdedelar av de röstande och mer änhälften av ledamöter.Mom. 2Utskottets hemställan biföllsSkatteutskottets betänkande SkU14Utskottets hemställan bifölls.Skatteutskottets betänkande SkU15Utskottets hemställan bifölls.Justitieutskottets betänkande JuU9Mom. 1Utskottets hemställan bifölls.Mom. 2 (lokalisering av länspolismästarna)Utskottets hemställan bifölls med 270 röster mot24 för reservationen av . 6ledamöter avstod från att rösta.Försvarsutskottets betänkande FöU7Utskottets hemställan bifölls.Försvarsutskottets betänkande FöU8Utskottets hemställan bifölls.Socialförsäkringsutskottets betänkande SfU7Utskottets hemställan bifölls.14 § Anmälan om interpellationAnmäldes att följande interpellation framställtsden 25 februari1991/92:117 av () tillutbildningsministern om sammansättningen avorganisationskommittén för avveckling av UHÄm.m. :I proposition 1991/92:76 föreslås att universitets-och högskoleämbetet (UHÄ) skall läggas ner ochersättas med en servicemyndighet för högskolanm.m. Enligt departementsprotokoll daterat1992/01/22 (Dnr 226/92) har enomorganisationskommitté tillsatts som enligtpropositionen skall förbereda avvecklingen avUHÄ och tillskapandet av den nya myndigheten.I kommittén ingår åtta män och ingen kvinna! Dettatrots att regering och riksdag ställt starka och berättigade krav på enjämställd fördelning mellan kvinnor och män närdet gäller tjänster och representation i olika organ.I direktiven till årets anslagsframställning föruniversitet och högskolor lyfts jämställdhetsarbetetfram särskilt. I anslagsframställningen skall detaktiva jämställdhetsarbetet redovisas särskiltliksom planerna för framtiden.Regeringen borde vara en förebild ijämställdhetsarbetet. Inte minst inomutbildningsområdet är det viktigt att den framtidaverksamheten utformas utifrån såväl kvinnors sommäns kunskaper, erfarenheter och värderingar.Min fråga är därför varför regeringen valt att intelåta kvinnor ingå i den organisationskommitté somskall lägga grunden för den nyaservicemyndigheten för högskolan m.m.15 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 25 februari1991/92:428 av () tillkommunikationsministern om utbyggnaden avdubbelspår på Västkustbanan:Enligt telegram från TT säger statssekreterare : Jag ser inga möljligheter attdiskutera en tidigareläggning av endubbelspårsutbyggnad på ochefterlyser ett starkare engagemang från denregionen.Jag får därför ställa följande fråga tillkommunikationsministern:Är detta kommunikationsministerns uppfattning?1991/92:429 av () tillkommunikationsministern om Västkustbanansutbyggnad:Enligt ett TT-meddelande har statssekreteraren ikommunikationsdepartementet uttalat att det inteär aktuellt med någon tidigareläggning avutbyggnaden av . Dessutomefterlyser han ett engagemang från regionen i fråga.Hade det bara hängt på engagemang från regionenskulle varit utbyggd för längesedan. Om statssekreteraren är rätt citerad av TTvittnar det om en stor okunnighet i fråga om detarbete som läggs ner av många instanser i denna förregionen så viktiga infrastrukturfråga.Med anledning av detta vill jag frågakommunikationsministern:När avser regeringen ta ställning till frågan om entidigareläggning av utbyggnad?16 § Kammaren åtskildes kl. 17.48.Förhandlingarna leddesav talmannen från sammanträdets början t.o.m. 4 §anf. 11 (delvis),av förste vice talmannen därefter t.o.m. anf. 39(delvis),av andre vice talmannen därefter t.o.m. anf. 72(delvis),av tredje vice talmannen därefter t.o.m. anf. 97 ochav förste vice talmannen därefter tillsammanträdets slut.