prot · GF09107 · 1992-05-07 00:00:00 — Skulle alla i hela världenresonera på detta sätt, skulle man aldrig komma åtkoldioxidutsläppen. Det är ett märkligt sätt attresonera på.Vi kommer att få ta ansvar för detta. Kommandegenerationer kommer att få bära bördorna av dedumdristiga beslut som vår generation fattar.Anf. 32 () replik:Herr talman! Jag försökte inte skjuta undan någramiljöaspekter. Jag tog i stället upp den ena efterden andra av dem som nämnde, utanatt gå in i detalj.Jag håller med om att man skall vara uppmärksamnär det gäller skogen. Skogen har aldrig varit såproduktiv i som den är . Men det äralldeles uppenbart att man måste jobba med dennaproblematik. Det har vi gjort i genom attmålmedvetet och konsekvent via olika åtgärderreducera både kväve- och svavelutsläpp, på det sättsom jag redovisade.Den trafik som skall gå på denna bro är inte meromfattande än den trafik som går på vägenmellan och . Det är märkligt framför allt från stockholmares sida bara hittarett enda vägprojekt som man är negativ till. Det ärden som så väl behöver.Samtidigt accepterar de flesta av miljökämparnaden ena kringfartsleden efter den andra runtStockholm, med mycket mera trafik.Anf. 33 () replik:Herr talman! Jag är inte direkt stockholmare. Jaghar i mina tidigare anföranden pekat på de svåramiljökonsekvenser som uppstår vid stora satsningarpå landsvägstrafik. Detta har påpekats av inteminst oberoende experter.Vi är inte motståndare till att skåningar skall få åkaoch träffa danskar. Men vi har pekat på andramöjligheter. En eller kanske två tunnelförbindelsermed snabba tåg skulle mycket väl kunna lösakontaktfrågorna. Det har också visats på att dettaär ett alternativ i Öresundsdelegationens egenutredning.Jag vidhåller att detta är en sorts dröm om enkraftigt ökad biltrafik. Biltrafiken kommernaturligtvis inte bara att öka på bron, utan denkommer att öka i hela området, på tillfartsvägarosv. Detta är ett beslut som efterkommandegenerationer kommer att beklaga att vi har fattat.Anf. 34 () replik:Herr talman! Jag skall ge rätt på enpunkt: han är inte stockholmare. Det har jag inteheller beskyllt honom för. Kritiken harhuvudsakligen kommit från stockholmare som harvarit rädda om sin hegemoni här i landet. Men jaghar inte någon enda gång i kammaren hört BengtHurtig säga nej till vägtrafikprojekt i medanledning av exempelvis koldioxidutsläpp.Det är inte någon dröm om biltrafik, tror jag att jag har gett fullständigt klart beskedom. Det är en förhoppning om möjligheter förtillväxt i ytterligare en region i detta land, en tillväxtsom kommer hela landet till godo.Anf. 35 ():Herr talman! Jag skall bara helt kort beröra det härbetänkandet, som tar upp ett antal motioner sombehandlar en fast förbindelse över Öresund.Motionskraven är ytterst varierande. Krav på attbyggandet skall startas förs fram, ochman hävdar också att bron brådskar. I en annanmotion förespråkas att en fast förbindelse förvägtrafik inte bör byggas. Synpunkter om att enjärnvägstunnel är det bästa alternativet har ocksåförts fram, liksom att det skall finnas enberedskapsplan för alternativ om en fastförbindelse stupar på miljöprövningen.I betänkandet har utskottet lyckats väga sammandessa synpunkter på ett sådant sätt att ingareservationer förekommer, och det är ju glädjandenär det gäller en så pass viktig och svår fråga. Mankan säga att utskottet har visats förtroende ochrespekt för den prövning som skall göras.De olika alternativ som framförs i motionerna, ochsom kan antas spegla ett tvärsnitt av vad svenskafolket anser, kan sammanfattas på följande sätt: Enförbindelse behövs, och det är bråttom, men denfår inte ha några miljökonsekvenser. Det lutar åt enbro, där vi slopar pelarna. Respekten förmiljöprövningen finns också med.Mot den här bakgrunden, herr talman, är detviktigt att det finns alternativ till detta endabroprojekt. Skulle miljöprövningen visa att en brointe kan bli aktuell, sker stor tidsspillan i väntan påprojektering av andra alternativ. Det är därförviktigt, inte minst mot bakgrund av den respektsom vi nu visar miljöprövningen, attberedskapsalternativen också ges en viss, för attinte säga hög, prioritering.Herr talman! Som jag inledningsvis sade harutskottet i betänkandet ändå på ett bra sätt lyckatsbelysa och ta fasta på de olika synpunkter somfinns, varför jag yrkar bifall till utskottetshemställan på samtliga punkter.Överläggningen var härmed avslutad.BeslutFöretogs till avgörande trafikutskottetsbetänkanden /92:TU15 och betänkande TU15Mom. 7 (medelsanvisning för drift och underhåll avstatliga vägar)Först biträddes reservation 1 av . med 131 röster mot 14 för meningsyttringenav i motsvarande del. 136 ledamöteravstod från att rösta.Härefter bifölls utskottets hemställan med 162röster mot 127 för reservation 1 av Sven-GöstaSignell m.fl.Mom. 9 (automatisk hastighetsövervakning)Utskottets hemställan bifölls med 267 röster mot 22för reservation 2 av . 1 ledamotavstod från att rösta.Mom. 22 (medelsanvisning för bidrag till drift ochunderhåll av statskommunvägar)Utskottets hemställan bifölls med 275 röster mot 13för meningsyttringen av imotsvarande del. 1 ledamot avstod från att rösta.Mom. 27 (finansiering av fortsatt utbyggnad av E 6genom som motorväg m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 163 röster mot127 för reservation 4 av m.fl.Mom. 33 (investeringsplaneringens inriktning)Utskottets hemställan bifölls med 163 röster mot127 för reservation 6 av m.fl.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Trafikutskottets betänkande TU16Utskottets hemställan bifölls med 266 röster mot 15för meningsyttringen av . 6 ledamöteravstod från att rösta.Beslut om samlad voteringBeträffande de på föredragningslistan återståendeärendena, arbetsmarknadsutskottets betänkandenAU16, AU7 och AU12, beslöt kammaren påförslag av tredje vice talmannen att de fick företastill avgörande i ett sammanhang sedan debatten idessa ärenden avslutats.4 § Anslag till åtgärder förarbetshandikappadeFöredrogsarbetsmarknadsutskottets betänkande1991/92:AU16 Anslag till åtgärder förarbetshandikappade (prop 1991/92:91, 1991/92:100delvis och 1991/92:125 delvis).Anf. 36 (nyd):Herr talman! Ny demokrati har i en motionförordat en samordning av AMI-S medriksförsäkringsverkets rehabiliteringscentraler ochrygginstituten. Tanken härmed är att uppnå ettmaximalt utnyttjande av de specialfunktioner påpersonalsidan som krävs.Yrkandet bör ses mot bakgrunden av andrayrkanden i samma motion om rationalisering avbl.a. länsarbetsnämnderna och övriga delar avAMI-verksamheten.Vad står då de tre organisationerna för?Riksförsäkringsverkets utredningssjukhus iNynäshamn och Åre har heltidsanställda läkare,sjuksköterskor, sjukgymnaster, psykologer,kuratorer, biträden, assisterande personal samtadministrativ personal. Dessa sjukhus ger vissbehandling samt prövar eventuellrestarbetsförmåga. Försäkringskassorna remitterarframför allt långtidssjukskrivna.Rygginstituten finns i /samtVäxjö. Dessa har heltidsanställda läkare,sjukgymnaster, kuratorer, assisterande personalsamt administrativ personal. Dessa institut ger vissbehandling och träning samt prövar arbetsförmåga,arbetsställningar och tekniska hjälpmedel.Försäkringskassorna remitterar, och platser kanköpas av , arbetsförmedlingarna samtarbetslivstjänster.AMI-S har en inriktning på speciella handikapp.Det finns hel- och deltidsanställda läkare,sjuksköterskor, handikappkonsulenter,sjukgymnaster, kuratorer, arbetsterapeuter,arbetskonsulenter, assisterande personal samtadministrativ personal.De ger kroppslig träning med hänsyn tillhandikappet samt arbetsträning inom institutionen,men även i arbetslivet. Platser kan köpas avförsäkringskassorna, arbetsgivare ocharbetslivstjänster.Samtliga organisationer har:1. Lokaler uppbyggda för träning avkroppsfunktioner samt arbetsfunktioner med inredning som krävs.2. Internatmöjligheter, dvs. bådeövernattningsrum, kök och matsal samtmöjligheter till fritidsaktiviteter.3. Ungefär likadan anställd personal, om än medvarierande antal i de olika kategorierna.4. Sist men inte minst har alla organisationernafysisk träning, men framför allt arbetsträning.Till detta kommer även den träning och utprovningav tekniska hjälpmedel som görs avdistriktsarbetsterapeuter och sjukgymnaster inomhälsooch sjukvården på det lokala planet.Jag skall nu ge ett exempel på hur dennaarbetsprövning kan gå till i extremfall:1. Den sjukskrivne är arbetslös och går tillarbetsförmedlingen, uppmanad avförsäkringskassan.2. Arbetsvägledare vid arbetsförmedlingen gör enförsta utredning.3. Resultatet blir en prövning vid , som gör sinutredning.4. Åter till arbetsförmedlingen och vägledaren,som köper plats vid rygginstituten och utredningdärifrån.5. Ny remiss till , som i sin tur remitterar tillAMI-S för rörelsehinder. Åter en utredning ochprövning.6. Insatsen ger inte resultat, utan går tillbaka tillvägledaren på arbetsförmedlingen.7. Återremiss till med utlåtandetatt de långa utredningarna ej resulterat i arbete.8. Remiss från till något avutredningssjukhusen.9. Ny utredning där man konstaterarrestarbetsförmåga. Ärendet åter till arbetsförmedlingen ochvägledaren, då pensionsprövning inte kan göras.11. Samma utredningscykel påbörjas igen.Vad har detta inte kostat i tjänstemannatid, ikostnader för bl.a. läkartjänster ocharbetsterapeuter, i traktamenten, i kostnader föratt bo på annan ort medan utredning pågår, iskattepengar, i dubbla, ja, t.o.m. tredubblaadministrationskostnader, och sist men inte minstett oerhört mänskligt lidande?Som exempel kan nämnas, att en arbetsförmedlareoch vägledare kostar ca . per timme.Gör en översyn och försök samordna resurserna fören snabbare utredning, så att den sjukskrivne inteskall behöva skickas som ett kolli mellan olikainstitutioner! Detta är ett mänskligt lidande, som ärskandalöst i dagens ! Med väntetider ochutredningstider kan det ta 1--. Kostnader förpersonal, åtgärder m.m. kan knappast uppskattas.En samordning måste till. Det man vill är ju att fåut dessa människor i arbete, vilket endastarbetsförmedlingarna har tillräcklig kunskap attgöra, eftersom de har kännedom omarbetsmarknaden och arbetsmarknadens krav.Herr talman! Jag yrkar bifall dels till motion A211av m.fl. (s), mom. 4 iarbetsmarknadsutskottets betänkande AU16, delstill motion A222, yrkande 3, av (nyd), mom. 5 iarbetsmarknadsutskottets betänkande AU16.Anf. 37 ():Herr talman! Mellan AMS och har tidigaregällt en överenskommelse om att de tillsammansskulle ha en rekrytering av bland deprioriterade grupperna, dvs. utvecklingsstörda,psykiskt sjuka och flerhandikappade. Dennaöverenskommelse har man nu ändrat på. AMS ochSamhall har sagt att de nu tillsammans skallrekrytera bland dessa grupper.Arbetsmarknadsministern har ställt sig bakomdetta.Från sida anser vi att detillsammans borde rekrytera bland deprioriterade grupperna. Dessa människor harannars små möjligheter att få ett ordinarie arbetei den befintliga industrin. Det får inte bli så storalönsamhetskrav på att man utestängergrupper av handikappade. Med detta förslag ochlönsamhetskravet på finns risk för att mankommer att införa någon typ av A- och B-lag iSamhall.Det var inte meningen från början när man startadedenna möjlighet för handikappade att komma ut isamhället och få ett värdigt och mänskligt liv.Därför tycker vi att det är bekymmersamt attvarken regeringen eller utskottet har tagit ibeaktande vår motion, som behandlas i dettabetänkande. Jag förstår inte varför utskottetavstyrker detta förslag. Hur skall dessa människorkunna få ett värdigt liv? Man måste ju hjälpa till.Den enda möjlighet de har är att få arbeteinom Samhall.Jag kan trösta utskottet med att vi återkommer medmotioner där vi begär att dessa grupper skallprioriteras. Vi får komma med nya motioner tillnästa års riksdag.Med detta, herr talman, ställer jag mig bakommeningsyttringen i fråga om dessa moment, menjag yrkar bifall endast till mom. 20 imeningsyttringen.Anf. 38 ():Herr talman! I utskottets betänkande tas följandeförslag upp i regeringens proposition: Anslag tillyrkesinriktad rehabilitering, till särskilda åtgärderför arbetshandikappade, med lönebidrag,arbetshjälpmedel m.m., anslag till ,tilläggsbudgetens ytterligare medel för lönebidragsamt medel för aktieteckning i . Samhallföreslås bli aktiebolag från den 1 juli 1992.Kostnaden för det förslag som utskottet tillstyrkerär , varav 6,2 miljarder ärlönebidrag -- 5 miljarder till och 1,3miljarder till yrkesinriktad rehabilitering.De särskilda insatserna för arbetshandikappade harde utgjort en betydande del av detotala åtgärderna inom arbetsmarknadspolitiken. arbetsmarknadssituation som vi nu befinneross i, med stor arbetslöshet, är det viktigt att dehandikappade också får del av de ökade resursersom regeringen satsar för att minskaarbetslösheten. Det är viktigt att dessa grupperhandikappade får en ökning av det stöd som ärriktat till dem.Det är glädjande att konstatera att vi är så eniga idenna kammare i dessa viktiga frågor som gällerstöd till handikappades möjligheter att få arbete. Vihar ju annars olika åsikter och framför dem oftamed stor emfas.När det gäller den yrkesinriktade rehabiliteringenhar inlett en granskning avarbetsmarknadsinstitutens roll och finansiering.Man räknar med att denna granskning blir klar islutet av 1992. Därefter återkommer regeringensnarast med förslag till effektiviseringav verksamheten.Utskottet tillstyrker regeringens förslag om att tabort den bedrivna verksamheten medstrukturstöd för byggarbetsmarknaden. Utskottethar här samma åsikt som AMS, dvs. att sammaregler skall gälla för dessa byggnadsarbetare somgäller för andra arbetshandikappade.I många motioner behandlas frågan om lönebidraginom kultursektorn, t.ex. för landsarkiv,kulturvårdsföretag, Stiftelsen iKiruna m.m. Utskottet anser att regeringens åtgärdatt tillsätta en arbetsgrupp, gemensam för kultur-och arbetsmarknadspolitik, är till fyllest. Förslagfrån arbetsgruppen skall enligt kulturministernredovisas i nästa års budgetproposition.Vad gäller denna del av utskottets betänkande finnssom hörts tidigare här i debatten, reservationer frånNy demokrati och om attarbetsmarknadsinstituten skall läggas ned liksomlänsarbetsnämnderna.Utskottet hänvisar till den granskning av sompågår och till att arbetsmarknadsministern nästa åråterkommer med förslag om förändringar, närgranskningen väl är färdig. Det tycker vi är tillfyllest i detta fall. Man kan därmed uppnå deeffektiviseringar som man hoppas på.Marianne särskilda yttrande om äldrearbetstagares situation på arbetsmarknaden kännerutskottet sympati för, och vi understryker detviktiga i att man inom företag och förvaltningaruppmärksammar behovet av kompetensutvecklingför medelålders och äldre. Dock anser utskottet idetta fall att lönebidrag skall vara förbehållnahandikappade.En stor del av detta betänkande gäller Samhall.Utskottet godkänner regeringens förslag attombilda från en stiftelse till ett aktiebolagfrån -- till på köpet ett halvår tidigareän socialdemokraterna föreslår i en motion.När det gäller resultat för och dessverksamhet vet vi att man vill ha en minstasysselsättningsvolym på , att av nyrekryteringenskall avse de prioriterade grupperna -- och här skallunderstrykas att det rör sig om minst 40 %.Utskottet och regeringen vill också haeffektivitetsförbättringar, som under enfemårsperiod skall medföra en nedtrappning avstatens ersättning från av lönekostnadentill 100 %.Det är att betrakta som ett bra steg såväl för dehandikappade som för och staten.Ersättningen föreslås utgå i fast krontalsbelopp.Denna bidragskonstruktion skall ge incitament atteffektivisera verksamheten, vilket förbättrarmöjligheterna att anställa flera handikappade.För en stund sedan hörde vi att att nyrekryteringen till skall ske frånprioriterade handikappgrupper. Om det kan dåsägas att en överenskommelse om hargällt men att utfallet av detta blev skiftande på olikahåll i landet. Många delar nådde inte upp till 50 %.Det rörde sig dessutom inte alltid om sammagrupper.Därefter har och AMS enats om enstramare definition och om att avnyrekryteringen skulle komma från dessa grupper.Men jag tycker att det är viktigt att det ju rör sig omminst 40 %.Jag kan också för poängtera attutskottet med undantag för Vänsterpartietsrepresentant är helt enigt på den här punkten.Jag tycker att det blir litet grand av sifferexercis närman diskuterar 40 eller . Frånutskottsmajoritetens sida talas det om ''minst40 %'' med en strängare definition. säger att man i det här fallet kan tala omett A- och ett B-lag beroende på om det är 40 eller50 % -- det tycker jag är att hårdra diskussionenkring de här siffrorna.Utskottsmajoriteten har alltså sagt att det skall varaminst . Blir det fler är det bara tacknämligt,men det väsentliga är att man ser det som viktigt attuppnå , och då kanske man i någon mån rörsig med en annan definition än det här ber jag, herr talman, att få yrka bifalltill utskottets hemställan.Anf. 39 () replik:Herr talman! Jag vet inte om det är att hårdra det.Vi anser att det skulle ha kunnat skrivas in att vi villha . Uppnår man inte det resultatet är det juingenting att göra åt.Jag tror inte att det är någon större skillnad mellanvåra synsätt, eftersom utskottet har uttalat att detskall vara . Blir det en större andel är detbara bra, sägs det. Förhoppningen är att det blir pådet sättet, så att man ser till att de här grupperna fåren större möjlighet.Det kan inte vara riktigt att man definitivt stängerute en grupp människor i samhället -- de härmänniskorna har ingen möjlighet att komma ut påden ordinarie arbetsmarknaden. Som också KentOlsson sade är arbetsmarknadsläget svårtäven för dem som är friska. Värre är det för demsom har någon typ av handikapp. Därför skulle det,menar jag, inte alls ha skadat om man hade skrivitin att det skall röra sig om . Om man i vissadelar av landet sedan inte uppnår denmålsättningen är det en annan sak. Det hindrar inteatt man hade kunnat ha den målsättningen.Anf. 40 () replik:Herr talman! Jag kan konstatera att Karl-ErikPersson i princip är överens med utskottet omskrivningen: Uppnår man är det bra, uppnårman en större andel är det ännu bättre. Därom harvi då inga skilda åsikter. Jag noterar att man då kansäga att vi i princip är överens.Anf. 41 ():Herr talman! Vi socialdemokrater iarbetsmarknadsutskottet har ställt oss bakombetänkande nr 16 i dess helhet och godtar därmedde åtgärder som föreslås i budgetpropositionen ochi proposition nr 91 samt anslagen till dessa. Viställer oss dessutom bakom förslagen till anslag påtilläggsbudget II, bil. 8 till proposition 125.Många människor i vårt land har arbetshandikappav olika slag. Det kan vara fysiska handikapp,psykiska handikapp, förståndshandikapp ellersocialmedicinska handikapp, eller t.o.m.kombinationer av dessa. Vår uppfattning är klaroch entydig: Varje individ skall ha rätt att efter sinegen förmåga med eget, avlönat arbete svara för sinförsörjning och känna att hon eller han behövs ochdessutom är efterfrågad.Vi menar att det är viktigare än någonsin attvi politiker i riksdag ger klara besked tillalla aktörer på arbetsmarknaden att arbetslinjengäller för de arbetshandikappade, även i dettakärva arbetsmarknadsläge.Vi anser också att de somanslås för åtgärder till arbetshandikappade är välanvända pengar.Vi har i betänkandet behandlat bl.a. någramotioner om lönebidrag till anställda inomkulturinstitutioner. Sådana motioner har vi haftockså . Det är naturligtvis viktigtatt de problem som aktualiseras i dessa motionerfår en rimlig lösning utan att dearbetshandikappade drabbas av försämringar.De flexibla lönebidragen tillämpas nu i hela landetoch diskuteras ganska mycket. Det är naturligtvisviktigt att den nya formen av lönebidrag löpandeförs upp bl.a. av arbetsmarknadsmyndigheternaoch utvärderas.Herr talman! Med dessa ord vill visocialdemokrater ställa oss bakom betänkandeAU16.Anf. 42 ():Herr talman! Som har framgått av tidigare inläggföreligger det i stort sett enighet bland ossledamöter här i när det gäller betänkandenr 16 från arbetsmarknadsutskottet.Vi menar att det är viktigt att arbetslivet görstillgängligt för människor med funktionshinder.Som sade görs det, trots attarbetsmarknadsläget är mycket kärvt, kraftfullasatsningar för att mildra verkningarna av den svåraarbetslösheten, så att inte de arbetshandikappadeskall bli lidande. Arbetsmarknadsministernbetonar särskilt i propositionen att dearbetshandikappade inte får trängas undan ellerställas åt sidan i kön när antalet arbetssökandeökar. Det får man lov att inpränta i samtligaaktörer.Det är ett stort belopp som satsas på de häråtgärderna. Det är viktigt att vi är eniga om detta --det är väl använda pengar.Den svenska arbetsmarknadspolitiken bygger påmålsättningen Arbete åt alla. Det innebär igrunden att alla människor skall ha rätt till arbete,oberoende av att man har olika förutsättningar ellerförväntningar eller är i behov av olika stödinsatser.Det råder som jag tidigare nämnde stor enighet ochstor samstämmighet om de åtgärder som står tillbuds. Här finns två reservationer från Nydemokrati. De har bemötts av har aviserats att det i nästa budgetpropositionkommer förslag om de förändringar som behövergöras för att få en så bra verksamhet som möjligt.Som säger, förefaller det interimligt och rationellt att hantera människor i ensvår arbetsprövningssituation så att de blir skickadefrån det ena stället till det andra, utan det är viktigtatt få till stånd en bra utformning av verksamheten.Flexibla lönebidrag har nämnts här tidigare, ochdet var en reform som antog . Dethar väckts motioner, då många är oroliga för att detmed det nya systemet skall uppstå sådanasituationer att arbetshandikappade kommer i kläm.Därför pågår det nu en interdepartementalöversyn, och regeringen kommer inför nästa årsbudgetproposition att dra slutsatser av denöversynen och föreslå åtgärder som vi här iriksdagen får ta ställning till.Jag vill också säga några ord om ochSamhalls verksamhet. Vi har att ta ställningbåde till anslag till Samhallsgruppens verksamhetoch till proposition 91, som efter en översyn av f.d.ministern ligger till grund förförslaget. Från skall verksamhetenbedrivas i aktiebolagsform, och målsättningen äratt verksamhet skall förbehållas dem somhar det svårast på arbetsmarknaden. har tagit upp det i en meningsyttring. Detär mycket viktigt att verksamheten kommer degrupper till godo som är i allra störst behov av den,som det står i målsättning. Vissa grupperhar definierats, och AMS och har sedan1987 varit överens om vilka grupper som skallprioriteras. Detta har tillämpats olika i olika delarav landet, och verksamheten har inte kommit dearbetshandikappade till godo på det sätt som varitönskvärt.Därför har resultatkraven stramats upp, och nunämns . Som sade, är det minst40 %, och det innebär också en stramare definitionoch en mycket tydligare precisering av dessagrupper. Det är mycket viktigt att göra det. Härkommer nya grupper ut på arbetsmarknaden medbehov av stödåtgärder. När institutionernaavvecklas kommer både utvecklingsstörda ochpsykiskt sjuka att vara i behov av resurser,och då är det mycket viktigt att utbudkommer de grupperna till hjälp.Samhall har arbetat målmedvetet för att ökaövergångarna till annat arbete, och detta hardiskuterats mycket. Genom arbetskonsulter ochmotivationshöjande insatser men också genomutvecklingen på med tekniska hjälpmedelhar man nått lyckade resultat. Det ligger ett ansvarpå både och arbetsförmedlingen att arbetamed de här övergångarna. Man nämner nu iresultatkraven att det skall vara av deanställda som under /93 skallövergå till arbete på den reguljära marknaden.