prot · GF0953 · 1992-01-16 00:00:00 — Men själva grundsynen gör att det främstainte är att försöka hitta dessa fel och brister hosmänniskor som inte stämmer överens med vårt kravpå föredömen.Detta är någonting som vi har mycket lätt för attgöra i samhället. Det är t.ex. därför som politikerså lätt blir utsatta. Det finns en viss rimlighet i det.Men det vi i första hand vill lära våra barn i skolanär inte att de skall försöka hitta felen och bristernahos sina medmänniskor, utan vi vill ge dem depositiva värderingarna för att vi hoppas att de meroch mer skall överväga hos dem.Som jag sade tror jag att föredömen där spelar roll. Det är naturligtvis adresserat till ossallesammans. I obalansen mellan vad vi innerstinne vill och vad vi förmår lever vi allesammans.Det är därför vi behöver hjälpa varandra att sättanormerna och värderingarna högt och att spridadem så mycket som möjligt -- till nästa generationmen också oss emellan som är vuxna. Det är ju inteså att vi på något sätt är färdiga på det här området.Det tror jag också är en viktig kunskap att förmedlatill barn och ungdomar.Bristen på etisk kompass, värdeneutralitet, ärnågonting mycket farligt. Jag tror inte att det igrunden har varit meningen att det skulle bli så,men det har ändå uppstått mycket av fruktan ochrädsla för att tala om att det finns någonting somheter rätt och fel och även att tala om att det kanskeibland kan vara svårt att avgöra vad som är rätt ochfel. Men det får inte göra att vi upphör att försökaförmedla dessa värderingar. Då tror vi att det sominryms i det kristna kärleksbudet -- att handla motandra såsom du själv vill bli behandlad -- är någotav de allra finaste som vi kan lyfta fram. Jag är förmin del övertygad om att det är någonting som röralla livets områden.Anf. 29 ():Herr talman! Det är ju en intressant debatt som nuförs. Jag är glad över att den här interpellationenhar ställts -- det är nödvändigt med en fortlöpandediskussion i samhället om etik- och moralfrågor,inte för att, som föregående talare sade, någonförmår leva upp till alla de förväntningar som ställsutan för att det är nödvändigt att man i ett samhällefunderar över hur etiska värderingar och reglerskall fungera.Vi vet att när hela samhällen brakar ihop så mårmänniskor illa om det inte finns gemensammaregler. Det är av många olika skäl viktigt attsamhället förmedlar någon form av etisk värderingoch ställer moraliska krav på medborgarna, ävenom detta inte skall blandas ihop med moralism.Man kan naturligtvis diskutera hur en sådan etikskall se ut. Men det finns väl trots allt gemensammavärderingar som de flesta människor med god viljakan acceptera. Skolministern gav följande exempeli sitt svar: Människolivets okränkbarhet, individensfrihet, solidaritet med svaga och utsatta, respekt förden enskilda människans särart och integritet ochallas lika värde. Jag utgår ifrån att vi alla här äröverens så långt.Sedan gäller det frågan hur detta skall tillämpas.Björn var inne på det när han talade omkristen etik, och han använde uttrycket etiskkompass. Mina reflexioner gällde då kristnamänniskor, inte minst i , som tycker att det äri allra högsta grad rätt att utifrån etiska värderingartillämpa dödsstraff. Utifrån min uppfattning, trooch samhällssyn tycker jag att det är förfärligt. Deträcker således inte med att i och för sig tala om enetisk kompass. Var och en som har orienterat iskogen vet att kompassen också kan varamissvisande. Man kan faktiskt missa målet om manenbart följer kompassen. Det räcker inte att enbartfölja kompassen, även om kompassen visar denhuvudsakliga färdriktningen. Det måste till någonform av justering. Vi har då att gå tillbaka till vårtkulturarv och den kristna men även humanistiskatradition som vi lever i.Jag skulle vilja aktualisera några frågor. IngerLundberg tog upp frågan om hur människor iallmänhet upplever politiker och andra som har fåttviktiga förtroendeuppdrag. Vilka förväntningarbör ställas på politiker? I likhet med IngerLundberg har jag självfallet förståelse för attskolministern inte vill recensera sin chef. Dettänker jag naturligtvis inte heller begära att honskall göra. Det är dock inte detta som är det viktiga.Det skulle vara intressant om skolministern villesäga något om vilka förväntningar man bör ställa påoss som är politiker och har förtroendeuppdrag. Ensak är att följa en lags bokstav, och en annan sak äratt följa en lags anda. Hur goda intentionerna än ärbakom en lagstiftning kan man inte precisera allt ilagtexten. Jag tror att det är viktigt att vi försökerbli litet tydligare. Jag efterlyser ett svar frånstatsrådet.En annan fråga gäller etiken i relation till kunskapi skolan. Jag ställer gärna upp på att skolan börförmedla kunskap, kanske t.o.m. mer än vad somhar gjorts. Det är bra i och för sig att man satsar påatt skolan skall förmedla kunskap. Däremot är detinte helt oproblematiskt att öka betygskalorna ochge elever långt ner i åldrarna betyg. Vilken skolakommer detta att skapa? Man kan naturligtvisbetygsätta kunskaperna i matematik, geografi,religion, svenska m.fl. ämnen. Men hur betygsätterman den etiska kompassen? Det finns betydandenackdelar av många olika slag med att utökabetygen så att man ger fler betyg och har betyg långtner i åldrarna. Jag ser detta som ett stort problem,om man skall försöka genomföra de i och för siggoda intentioner som statsrådet förde fram i taletom etik.Eftersom jag inte har mera talartid får jag nöja migmed detta så länge.Anf. 30 (m):Herr talman! Låt mig först säga att jag beklagar attdet inte var som tog upp frågan ommoral, eftersom han tycks ha ett mycket seriöstengagemang i dessa frågor. Jag skall försöka svarapå de frågor han ställde.Först vill jag emellertid säga till attdet inte finns någonting som jag personligen tyckerså illa om som när någon försöker hävda att haneller hon har högre eller bättre moral än andra. Detär det tydligaste tecknet på att det finns ett problemnågonstans. Jag tycker inte att socialdemokratereller f.d. kommunister skall försöka påstå att destår för värden och politiska ställningstagandensom är förmer än vad andra partier står för.Jag är övertygad om att det inte kan finnas etträttssamhälle som inte byggs på lagar. Om man harett samhälle som inte bygger på lag och rätt skapaslätt osäkerhet och godtycklighet. Det finns tyvärräven i ett och annat tragiskt exempel på attmänniskor har råkat mycket illa ut därför att lagarhar varit otydliga. Det är omoraliskt av de politikersom har stiftat de mycket otydliga lagarna. Manskall tänka på det.Det är märkligt att få denna typ av angrepp ombristande moral ifrån partier som ibland faktiskthar kritiserat och nästan hånat många människorsfrivilliga engagemang att arbeta för och bidra tillhjälp åt svaga människor eller människor i . S.k. välgörenhet har och då ansettssom något nästan fult, trots att det uppenbarligenvia skattesystemet är högsta moral att bidra till enförbättrad världsordning.På något sätt är det typiskt att en socialdemokratbekymrar sig mer över hur människor beter sig iförhållande till stat och samhälle än om hur vi beteross i förhållande till varandra. Jag tror att skolansuppgift kanske i första hand är att ge barn ochungdomar bättre förutsättningar att tänka på sinnästa. För min del hade det legat mycket närmaretill hands att bekymra sig över att vi i vårt dagligaliv inte alltid bryr oss om den människa vi möter pågatan eller den som har ramlat och slagit sig ochgjort sig illa. Mobbning är en tendens där man gersig på svaga. Det är en typ av brist på moral somjag tycker är mycket allvarlig och som många barnförundras över och skräms av.Efter att ha hört inlägg misstänkerjag att hon inte är så intresserad av att diskuteraetiska dimensioner i skolarbetet. Interpellationenhandlar mera om att man kan föra en diskussion omatt medborgare i allmänhet och statsråd i synnerhetbetalar för litet i skatt och helst av allt av moraliskaskäl skulle betala litet extra utöver det somriksdagen har hittat på. Det är naturligtvis en skojigretorisk vinkling i debatten. Jag tycker emellertidatt etik och moral är viktiga frågor och att man skallvara seriös.Jag fick två frågor som jag skall svara mycketkortfattat på. Den första frågan gällde vilkaförväntningar man kan ha på politiker. Svaret påden frågan skulle egentligen fordra en mycket långdebatt. Jag tycker dock spontant att fyra begrepp ärväsentliga att ta upp. Jag tycker att politiker skallvara ärliga. Det tror jag att människor förväntarsig. Jag tycker att politikers arbete skall präglas aven öppenhet gentemot omvärlden om hur manresonerar, funderar och vill arbeta. Jag tycker attpolitiker skall vara ödmjuka gentemot sinapolitiska kolleger och de människor som manmöter. Jag anser att politiker skall ha ettengagemang för och i de frågor som medborgarnavill diskutera med oss. Detta tycker jag är viktiga,och åtminstone delvis, moraliska aspekter påpolitiska uppdrag.När det gäller frågan om etik i förhållande till betygfinns det en och annan poäng i det som TorgnyLarsson tog upp. Det finns emellertid en annanbild. Det ligger en betydande omoral i attvuxenvärlden, ibland av rädsla för att denundervisning och det skolsystem som vi har byggtupp skall kritiseras, inte ordentligt tar reda på ochredovisar hur verkligheten har fungerat. Gentemotde barn som kanske har drabbats av en undermåligundervisning eller inte har fått det stöd som debehöver, är det omoraliskt av oss vuxna sommycket gärna vill att det vi har åstadkommit skallvara bra i alla delar. Det finns bilder med moraliskadimensioner på båda kanter i betygsdebatten. Detfinns också ganska mycket mer att säga. Jag tyckeremellertid att debatten om moral och läroplan skallvara betydligt djupare än en debatt omsocialdemokratisk skattepolitik.Anf. 31 ():Herr talman! är väl medveten om attvi inte primärt diskuterar skattereglerna. Det är braatt tycker illa om att vi använderorden moral och etik slarvigt i politiken. Jag vädjartill och den borgerliga regeringen attta konsekvenserna av det resonemanget. Ni hartalat mycket om moral och etik, men vi har sett detpraktiska handlandet.Vi behöver lagar i vårt samhälle, men det räckerinte. Det måste också finnas en inre känsla för vadlagarna står för både i tillämpningen frånmyndigheternas sida och i vårt agerande somenskilda människor.Vi är ofullkomliga, vi politiker. Jag kritiserar inteenskilda statsråd. Däremot kritiserar jag attstatsministern gör en dygd av ofullkomligheten.Beatrice har inte med ett enda ordkommenterat de synpunkter jag hade påläroplansdirektiven och det resonemang somTorgny förde kring betygssystemet och påvilket sätt det kan stå i samklang med utveckling avmoral och etik i skolan. Det här är svårt, BeatriceAsk. bör inte falla för det ytliga settatt se på tillvaron som hon lärt sig på tidigare.Försök gå litet längre.Ingen av oss och inget parti kan säga att vi står förmoralen, oavsett om vi kallar oss ett kristet,socialdemokratiskt eller ett moderat samlingsparti.Det här är det svåraste som finns. Det framfördeinte jag eller i våra inlägg. Däremotsade vi att från socialdemokratisk sida måste ha envid syn på moralbegreppen. Vi skall vara rädda omorden, . Vi skall arbeta för att få enmoralsyn i skolan som är på alla människors villkor,inte bara överklassens.Anf. 32 ():Herr talman! Jag inledde mitt anförande på ettsådant sätt att man skulle kunna undvika den härenkla retoriken i debatten. Eftersom inte uppfattade vad jag sade skall jagupprepa det. Jag sade att moral och moraliskaståndpunkter inte är en gång för alla givna. Nunickar statsrådet, och då kanske vi kan ta en merafast ansats i denna debatt så att jag slipperåterkomma till olika förehavanden som har ägt rumi historien.Jag talar om dubbla budskap. Det gör mig orolignär vi utbildningspolitiker kommer med sådana.Jag är inget undantag. Jag har säkert kommit medsådana budskap både till skolan och kanske t.o.m.till mina egna barn. Det är detta vi måste försökaundvika i utbildningspolitiken.Det talas om solidaritet och samarbete, samtidigtsom man lägger in element i verksamheten sominnebär konkurrens. Såvitt jag förstår förutsätterkonkurrensen eller leder till, vilket man vill,vinnare och förlorare. Vem skall bestämma vemsom är vinnare och förlorare?I debatten har det talats om, även om inte ordet harnämnts, rätten att komma till korta.Tillkortakommandet är ett centralt begrepp somofta diskuteras inom teologin. Men jag tycker inteatt det ankommer på oss politiker att skapa sådanaverksamheter i skolan, som gör att barn med störrerisk skall komma till korta, även om vi nu tycker skall ha den rätten som människa.Problemet kan bli stort om vi håller oss tillprincipen att man skall behandla andra så som mansjälv vill bli behandlad. När förebilderna -- jag talarom olika förebilder, inte bara politiker -- handlar påett sådant sätt att det kan komma att uppfattas somatt det här just är det sätt varpå man skall blibehandlad. Det blir svårt.Jag tror att vi måste återkomma till frågan ochdebattera den bättre än i en interpellationsdebatt,dvs. i samband med att den nya läroplanen förgrunskolan och gymnasieskolan skall antas. Jagskulle vilja fråga statsrådet, eftersom det inte ärriktigt klart hur beslutsgången är när det gällerläroplanen: Kommer att få möjlighet attframöver diskutera det nya förslaget till läroplaneller kommer det att bara bli sådana förändringarsom kan antas utan hörande?Anf. 33 ():Herr talman! Det är många bollar i luften. Om jagfår kommentera det som tog upppå slutet, nämligen hur barn skall värderas och hurde skall känna sig värderade, vill jag påstå att dethar mycket litet att göra med vad de får för betyg.Det bör ha mycket litet med detta att göra i skolan.Där är det fråga om att värdera var och en utifrånens unika förutsättningar, utifrån hur barnet är sommänniska. Även om barnet som människa kan hastora brister, skall vi värdera och uppskatta detändå som den individ barnet är. Det anser jagoerhört viktigt. Utifrån personlig erfarenhet vill jagpåpeka att mina relationer till elever under 30 årsarbete i skolan har haft mycket litet att göra medvilka betyg eleverna har fått.När det sedan gäller bedömning av eleversprestationer har det visat sig i en hel delundersökningar att om man över huvud tagetvägrar att uttala ett omdöme om det som ett barnhar presterat i olika avseenden, är det mer skadligtför barnet än att få ett omdöme -- det må sedan varamer eller mindre positivt. Barn vill att derasansträngningar bedöms. Det är naturligtvis viktigtatt man gör detta så positivt men också såsanningsenligt som möjligt. Det är intekonkurrensen med andra som i första hand skalluppmuntras, utan möjligtvis med sig själv, att i allaavseenden försöka göra sitt bästa i olika situationer.Jag skall bara be att som hastigast få nämna att jaghar gjort ett besök i där jag studerat skolormed speciell profil. De var olika på många olika sättoch hade faktiskt olika teorier som de utgick ifrånnär det gäller både kunskap och profil. Men det varett som var gemensamt, och det var att de hademycket klara målsättningar som var klara för bådepersonal, föräldrar och elever och som degemensamt ställde sig bakom.Anf. 34 ():Herr talman! Det gläder mig att statsrådet i alla fallger mig en poäng här. Det gäller då mittresonemang om kunskaperna i skolämnen iförhållande till detta med att bibringa elevernakunskaper i etikfrågor. Jag gläds alltså, även om jaginte kan ansluta mig till statsrådets resonemang.Egentligen finns det mycket att säga i den härfrågan.Jag för min del tror i och för sig också att barn villhöra ett omdöme om sig. Jag tror att alla människorär beroende av att få höra ett omdöme. Vad minkritik mot den borgerliga politiken går ut på är dethär med att betyg alltid skall ges i jämförelse medandra. Det måste ju vara oerhört frustrerande föreleverna att vara med i grupparbeten där de lär sigsamarbete för att sedan få uppleva att deras olikainsatser i konkurrens vägs mot varandra.Vidare vill jag säga att jag inte tycker att statsrådethar gett ett riktigt tillfredsställande svar på defrågor som ställer till statsrådet.Det gäller skattelagarna och moralfrågor överhuvud taget. Statsrådet säger: ''har IngerLundbergs fråga en särskild udd, som innebär attgod moral skulle kräva att man betalar mer skatt änvad de skattelagar beslutat om kräver. ''Såvitt jag förstår påstår inte skall betala mer skatt än vad som krävs. Vaddet i stället handlar om är om man följerintentionerna i skattelagstiftningen. Vad det helahänger på är alltså om den goda viljan finns ellerinte.Anf. 35 (m):Herr talman! Apropå det som sadei slutet av sitt inlägg vill jag säga följande. hävdar alltså att det hänger påintentionerna. Det är dessa som skall följas när detgäller skattelagstiftningen.Vad som är problemet är att det för den enskildeinte alltid är så enkelt att lista ut vad riksdagenspolitiker har tänkt. Det är sådant som jag menarkan ge upphov till väldigt olyckliga situationer.Därför är det viktigt att hävda att vi skalleftersträva tydliga lagar.När det gäller detta med samarbete kontrakonkurrens i fråga om skolarbetet skulle jag nogvilja få med synpunkten att skolan måste återspeglaverkligheten. Det finns ju situationer där det äroerhört centralt att man har förmåga, vilja ochengagemang när det gäller att samarbeta medandra. Men det finns också exempel påverksamheter där människor faktiskt tävlar medvarandra. Det är ju snart . Det är ett braexempel på en händelse i det verkliga livet. Men detfinns också exempel på verksamheter som kanskeär tuffare. Jag tror, som sagt, att vi måste se till attskolan är en bild av verkligheten, och ibland kanskelitet bättre än så.När det gäller synpunkterupprepar jag att jag inte uppfattar ett seriöstengagemang i den stora och djupa frågan ommoralen och om hur vi skall arbeta i detsammanhanget utan mera ett slags retorisk udd.Det är naturligtvis inte så, att jag själv har lärt detlilla jag kan om moral på -- det verkar jufånigt. Och jag tror inte att socialdemokraterna hartillägnat sig all sin moral på olika kurser, utan jagtror att de flesta av oss har lärt en del hemma ellerkanske i söndagsskolan, i det verkliga livet eller påannat sätt.Det är inte heller så, att jag tror att man skallförsöka påstå att något parti hävdar överklassensmoral, medan andra partier hävdar andragrupperingars moral. Man gör faktiskt både rättoch fel, och det gäller alla människor.Även om förutsättningarna att leva upp till högamoraliska krav kan variera något i olika situationeroch för olika människor tror jag att man noga skallpassa sig för att göra den här typen av otidsenligauppdelningar.Frågan om rätten att komma till korta togs upp avBjörn . Det finns mycket att säga i detsammanhanget. Det finns väl inte något som direktskall framhävas som ett rättesnöre när det gällerskolarbetet. I varje fall tycker inte jag det. Men påfrågan om skall få diskutera detta meraär svaret naturligtvis ja. Jag hoppas att vi får tillfälleatt diskutera de moraliska aspekterna mångagånger, för det här tycker jag är centralt.Självfallet anser jag också att vi skall diskuteraläroplanen. Läroplanen är snart det endadokument vi har som skall hävda litet grand av dennationella likvärdigheten, enhetligheten iskolsystemet och annat. Jag tycker för egen del attdet är oerhört centralt att debatterar ochdiskuterar detta mycket ingående, för det är ettdokument som skall styra verksamheten ute i våraskolor . Jag tänker mig intenågon snabbhantering där olika röster inte harmöjlighet att komma till tals och där vi inte hellerhar tid att begrunda de synpunkter och kloka inslagsom kommer att finnas i den debatten.Anf. 36 (): Herr talman!Beatrice , när vi pratar om viktiga frågor iriksdagen är kanske inte den viktigaste uppgiftenför oss att betygsätta varandra, utan att gå in idebatten och försöka vidga den. För osssocialdemokrater är det viktigt att moraldebattenvidgas utanför det som är den närmasteomgivningen, och det är det vi har försökt att ta upphär . Kanske har vi kommit någon liten bit påväg i diskussionerna. Även om det är snårigt ochjobbigt för den enskilde innehåller ocksåskattelagstiftningen en moralisk dimension, ettkrav på mig som individ att se till intentionerna ilagstiftningen.Det är aldrig otidsenligt, , att tala omolika människors olika förutsättningar. Det var litetdumt av mig att i stridens hetta prata om BeatriceAsks bakgrund på . Men ett av skälen är attjag tror att många blev väldigt skakade när de såghur unga människor fostras, när de hördeungdomar säga att vi kanske skulle ha tio gånger såstora klasskillnader i samhället. Det vore bra församhället.När vi nu går vidare med läroplansarbetet ochbehandlar läroplanen här i , är det viktigtatt det inte är ett teknokratiskt synsätt på etik ochmoral som tillämpas, utan att vi verkligen hjälps åtmed att seriöst se på de här frågorna. Det är, somTorgny sade, en grundläggandeförutsättning för ett samhälle att det finns en etiskbas, att vi tar ett ansvar för varandra samt att vi harrespekt för varandra som individer och inte bara sertill den allra närmaste kretsen. För det krävs också,Betrice , att vi är mycket försiktiga med detsamhälle vi har, att vi inte säger: Vad det voreskojigt med skolpeng och en uppbrytning avskolsystemet, utan att vi faktiskt vågar fundera påom det inte finns faror i ett segregerat samhälle därvi kommer långt ifrån varandra. Då kanske detklassamhälle som Betrice tidigare sade varhistoria tvingas bli verklighet igen.Anf. 37 (): Herr talman!Rätten att komma till korta tyckte inte statsrådethörde till skolans verksamhet. Men se det tror jag,och där skiljer vi oss åt. Jag tror att det är väldigtviktigt att vi hävdar att det inte är fel att komma tillkorta ibland, särskilt inte i skolan och alldelesspeciellt inte i , eftersom denna ärobligatorisk. I den frågan är vi inte överens.Det talas i den här diskussionen om konkurrens ochbetyg. Det sägs att barn vill bli bedömda. Dettahävdas ofta i den utbildningspolitiska debatten. Jagtror att det här sker en sammanblandning. Det manegentligen menar är människans, framför allt ungamänniskors, behov av en strukturerad tillvaro. Detär något som är genomgående när det gällervetenskap och forskning om människansutveckling. Jag tror att behovet av ett omdöme intebehöver, utan diskrimineras av att gå viakonkurrens och betyg. Det dyker upp några ord imitt huvud när jag hör talas om behovet av att blibedömd. Det är en sång av , därtexten lyder ungefär så här: Vad värre är än att intesynas är att inte bli sedd. Det tror jag är några ordsom vi kan ta med oss ifrån den härinterpellationsdebatten och som jag hoppas kangöra att en del tänker till både en och två gånger.Denna fråga tas också upp i budgetpropositionen.Jag har läst preludierna noga. I den talas det bl.a.om utvecklandet av excellenser inomutbildningsväsendet. Där är vi förmodligen hellerinte överens, utan vi får återkomma till detta idebatter framöver. Jag menar att detta definitivtinte är en huvuduppgift för . Om det ärdetta som skall vara ledstjärna för grundskolansverksamhet, då kan jag förstå atttillkortakommandet för barn i den svenskagrundskolan inte längre kommer att ses med blidaögon. Jag tycker i så fall särskilt synd om de barnsom, med obligatoriet i ryggen, tvingas till densvenska och har några former av doldahandikapp.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare inlägg.Anf. 38 (m):Herr talman! Det är möjligt att jag inte hänger medriktigt. Talet om excellenser förstod jag inte,definitivt inte i . Det kan jag inte enskommentera, men vi kanske kan diskutera dettaefter debatten.När det gäller tillkortakommandet tror jag attBjörn och jag har litet svårt medkommunikationen. Jag tycker naturligtvis inte attskolan skall vara rädd för att säga att man har rättatt misslyckas eller att göra fel. Det jag försöktesäga, och det jag definitivt menar, är att det inte ärdet första skolan skall framhäva, att det är all rightom du inte lyckas. Utgångspunkten är faktiskt attalla barn är bra och kan lyckas. Alla barn kanutifrån sina förutsättningar göra någonting som ärpositivt.