prot · GF0983 · 1992-03-24 00:00:00 — av platsernatillsattes med hjälp av högskoleprovet.Höga kvalitetskrav måste ställas på ett prov somhar så stor betydelse både för enskilda individer ochför samhället. Ett av de resultat som diskuteratsmest är att högskoleprovet synes gynna män.Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ), sombeslutar om provets utformning och de närmarereglerna för provgenomförandet, ägnar fråganbetydande uppmärksamhet, bl.a. med hjälp av sittvetenskapliga råd för antagningsfrågor. UHÄ harnyligen tillsammans med rådet genomfört ettseminarium för att inventera vilken kunskap somfinns om könsskillnader i provsammanhang och föratt diskutera olika uppfattningar och idéer om vadsom kan och bör göras. Många olika uppslag tillåtgärder som kan genomföras på kort resp. längresikt kommer att finnas dokumenterade ien rapport från seminariet.UHÄ:s vetenskapliga råd för antagningsfrågorkommer att lägga fram förslagtill ett program för utveckling av provet, därkönsdifferentieringsfrågan kommer att prioriteras.För detta kommer medel som står till förfogandeför UHÄ:s program för forskning om högskolan attanvändas. Därutöver avser rådet att föreslååtgärder som kan vidtas på kort sikt. UHÄ ansvararför provet och de åtgärder som vidtas fram till den1 . Därefter kommer ansvaret att ligga påden nya servicemyndigheten.UHÄ har således med kraft tagit sig an frågan, ochjag finner därför inte anledning att nu föreslå någraytterligare åtgärder när det gäller att göra provetmer könsneutralt. Jag kommer emellertid även iframtiden att följa högskoleprovets utveckling iallmänhet och dess effekter på män resp. kvinnor isynnerhet.Jag vill i detta sammanhang även ta tillfället i akt attupplysa om att jag avser att tillsätta enarbetsgrupp för jämställdhet i högskolan. Igruppens uppgifter kommer bl.a. att ingå att följahögskoleprovets utveckling med avseende påkönsdifferenser.Anf. 96 ():Herr talman! Jag tackar utbildningsministern försvaret på denna fråga. Jag är i stort sett nöjd medmånga av de synpunkter som redovisas i svaret.Bl.a. är vi överens om att detta prov, mednuvarande utformning, missgynnar kvinnor och är beredd att göra något åt det. Vi är ocksåöverens om att det skall ställas krav på att provetskall vara rättvist.Jag skulle gärna vilja ha några förtydliganden medanledning av detta svar.Beträffande detta seminarium talarutbildningsministern om olika åtgärder, och detvore bra om han kunde exemplifiera vilka dessaåtgärder är.Under mars månad kommer tydligen ett förslag attläggas fram. Vi befinner oss nu , ochjag undrar när det kommer att läggas fram.Jag undrar också om antagningar för hösten 1992kommer att kunna göras med ett annat prov, därman verkligen tar hänsyn till dessa förbättringar.Anf. 97 Utbildningsminister ():Herr talman! Svaret på frågorna om vad somkommer att stå i UHÄ:s rapport resp. vilka förslagUHÄ avser att lämna kan jag av uppenbara skälinte ange, eftersom rapporten ännu inte har anlänt.Jag kan emellertid försäkra omatt jag är minst lika angelägen som hon om att, såfort rapporten kommer fram, ta itu med de förslagsom finns och i den mån de kan genomföras medmycket kort varsel också genomföra dem. Jagmisstänker emellertid, men det är en gissning, attvissa av förslagen ändå kräver sådanframförhållning att det för huvuddelen av dem kanta litet . Men vad mig anbelangar kommerdet inte att ta än vad somberedningsmässigt är nödvändigt.Högskoleprovet är och förblir en viktig grund förantagning till högskolan, och det skall inte gynnadet ena könet framför det andra.Anf. 98 ():Herr talman! Jag tolkar detta svar på ett sådant sättatt det när det gäller antagningarna till hösten 1992kommer att finnas ett annat prov, där man tarhänsyn till de effekter som har missgynnat kvinnor.Det tycker jag är ett bra svar frånutbildningsministern.Jag har även noterat något i svaret som gläder mig,vilket jag inte har frågat om, nämligen att detkommer att tillsättas en arbetsgrupp förjämställdhet i högskolan. Det tackar jag alldelessärskilt för.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1991/92:459 omvuxenpedagogikenAnf. 99 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat mig hur jagavser att försvara och utveckla kunskapen inom detvuxenpedagogiska området.Frågan är ställd med anledning av ett förslag ipropositionen om lärarutbildning till en nyutbildning av lärare för grundläggandevuxenutbildning. Nuvarande utbildning av lärareför grundutbildning för vuxna, grundvux, finnsinrättad som en variant på en av inriktningarna pågrundskollärarlinjen vid högskolan förlärarutbildning i och vid iLinköping.Bakgrunden till förslaget om den nyalärarutbildningen är beslut om attnuvarande grundvux skall upphöra och ersättas aven ny grundläggande vuxenutbildning från den 1juli 1992. Denna utbildning ställer till största delensamma krav som . Det är därförlämpligt att basutbildningen är densamma som förandra blivande lärare på grundskolenivå.Omläggningen av utbildningen innebär inte attkunskapen om vuxenpedagogik urholkas eller attLinköpings universitets utvecklingsarbete mot ettvuxenpedagogiskt centrum påverkas. Tvärtom kanman förvänta sig att kunskapen omvuxenpedagogik kan utvecklas ytterligare. De somantas till påbyggnadsutbildningen skall ha meraerfarenhet av skola och samhälle än vad som krävsav dagens studerande vid grundskollärarlinjensvariant för grundvux. Påbyggnadsutbildningensyftar till att ge kunskap om vuxenpedagogik, dvs.vad som fordras av metodik och stoffurval vidundervisning av vuxna till skillnad frånundervisning av barn och ungdom.Det bör i sammanhanget också påpekas attlinjesystemets avskaffande innebär en ökad frihetför högskolan att organisera utbildning. Jag ser detsom naturligt att lärare som vill arbeta medutbildning av vuxna kommer att ha inhämtatnödvändiga ämneskunskaper på olika sätt. Enfriare studiegång innebär också att den studerandeinte från början behöver bestämma sig för vilkennivå han eller hon skall bli lärare på. Jag tror inteatt den mycket dåliga rekryteringen till nuvarandeutbildning kan förklaras bara medinformationsbrister. Det är nog också svårt för enung studerande att redan från början bestämma sigför att bli just lärare för vuxna.Slutligen vill jag framhålla att jag har fulltförtroende för universitets kompetensinom det vuxenpedagogiska området och föruniversitetets förmåga att upprätthålla och utveckladenna kompetens . En ny utbildning förlärare för grundläggande vuxenutbildning innebäringet hot mot detta.Anf. 100 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret. Jagskulle inte ens i min vildaste fantasi våga drömmaom att statsrådet i ett svar på en fråga inte avslöjarsin ärliga mening. Men jag måste faktiskt säga attjag, både när jag läser och när jag lyssnar på svaret,får ett intryck av att en del av statsrådets innerstakänslor ändå inte avslöjats. Man får nämligen ettintryck av att den här nedläggningen absolut intehar något med inställningen till vuxenutbildningoch vuxenpedagogik att göra -- precis som när detgällde försämringen, neddragningen, av komvux.Nej, det var inte fråga om något som helst sambandmed en vilja att göra neddragningar eller med attvuxenutbildningen ansågs mindre angelägen.Man behöver inte vara särskilt konspiratoriskt lagdför att misstänka att det ändå finns enattitydförändring. När det gäller förslagen omkomvux, grundvuxlärarutbildningen,förändringarna i fråga om studieförbundens anslagoch folkhögskollärarlinjen ser man självfallet ettsamband -- en röd, eller kanske snarare en blå,tråd. Det finns alltså här en förändrad inställningtill vuxenutbildningen.Det här är tråkigt. Jag beklagar alltså att man hardenna inställning. Jag tror nämligen attvuxenutbildningen är viktig. Om vi skall ha, och omvi skall kunna utveckla, vuxenutbildningen tror jagockså att det behövs lärare som är särskilt duktigaoch särskilt utbildade just för att undervisa vuxna.Det är ju skillnad mellan att undervisa vuxnamänniskor och att undervisa barn. Jag ser förslaget,tyvärr, som en försämring, en urholkning, avvuxenutbildningen.I förhoppning om att statsrådet tänker till härställer jag återigen frågan: Finns det intemöjligheter att ompröva det aktuella beslutet?Anf. 101 Utbildningsminister ():Herr talman! verkar haöverraskats av det svar han har fått, där det sägs attvuxenutbildningen skall fortgå och att dennakanske t.o.m. skall få en bättre lärarstabilitet. Hanövergår sedan till att försöka tolka vad somegentligen är mina innersta känslor, vilka han intelyckats gräva fram ur själva svaret. Jag tycker inteatt det gick så bra, ! Då är det bättreatt hålla sig till svaret. Därav framgår vad jag tyckeroch vad som är mina känslor.Jag delar uppfattningen att vi behöver en starkvuxenutbildning. Jag tror att vi litet till mans i detföränderliga samhälle som vi nu går in i kommer attbehöva vänja oss vid att det behövs utbildningmånga gånger i livet. Det handlar om olikainriktningar och olika kompletteringar.Jag delar också uppfattningen -- som jag säger isvaret -- att det behövs särskild lärarkompetenssnarare för undervisning av vuxna än förundervisning av ungdomar. Men jag delar inteuppfattningen att den lärarkompetensen bästutvecklas genom att vi har en särskild utbildningmed dålig rekrytering. Snarare tror jag attlärarkompetensen förstärks om vi beträffandevuxenutbildningen kan dra nytta av de gedigetutbildade lärare som finns i botten och somdärutöver får en påbyggnad som gör dem särskiltlämpade för den här speciella pedagogiskautmaningen.Lars , detta är vad jag tycker -- ingentingmer och ingenting mindre.Anf. 102 ():Herr talman! Jag borde kunna tolka vad statsrådetsäger. Vi kommer ju båda från det landskap somhar det välklingande namnet . Detborde således inte finnas några språkliga problem.Skälet till min lilla amatörmässiga psykologiskaanalys av statsrådets funderingar är att svaret -- jagber om ursäkt för att jag måste säga det -- inte äralldeles glasklart. Det finns vällovligaformuleringar om att det är viktigt medvuxenutbildning och att det inte har skett någonförändring. Men dessutom står det att man trotsdetta föreslår en ändring av dagensgrundvuxlärarutbildning, som alltså omfattar treoch utbildning, och en förvandling avdenna till en påbyggnadsutbildning för dem som ärgrundskollärare.Detta innebär i praktiken att den utbildning som omfattar vuxenpedagogik, vuxenmetodik, läs-och skrivinlärning för vuxna, särskild matematikför vuxna m.m. under skallkomprimeras till utbildning . Jagkan bara tolka detta som en urholkning och enförsämring av undervisningen.Anf. 103 Utbildningsminister ():Herr talman! tolkar mig alldelesfel. Vad vi föreslår är att man först skall skaffa sigen gedigen lärarutbildning. Allt är inte särpräglatför vuxna. Kunskaper i ämnen är så att sägakunskaper i ämnen, oavsett om de skall överförastill ungdomar eller till vuxna.I den grundläggande utbildningen för lärare ingåren bottenpedagogisk kunskap. Därtill lägger vi denpedagogiska kunskap som behövs för att det ocksåskall gå att ta sig an de vuxnas speciella situation.Vad därutöver begär egentligen avlärarna?Anf. 104 ():Herr talman! Jag tror inte att vi kommer särskiltmycket längre i vårt resonemang. Av en händelsevet jag att statsrådet skall besöka . Om skillnaden i åsikter på den härpunkten i praktiken mera är av pragmatisk natur,hoppas jag att statsrådet vid sitt besök iLinköping lyssnar på de synpunkter som där försfram. Om Per blir övertygad om att detfaktiskt finns praktiska fördelar med att behålla denutbildning som finns, hoppas jag alltså att hankommer att lyssna och ta hänsyn till framfördasynpunkter.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på fråga 1991/92:523 om SJ-rabatterna för studerandeAnf. 105 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat mig om jagtänker vidta någon åtgärd med anledning av attavtalet om reserabatter för studerande intetillämpas fullt ut på korta sträckor.Det avtal som har träffats mellan statens järnvägaroch centrala () innebäratt de studerande skall få rabatt på SJ:s resori andra klass. införde statensjärnvägar nya taxor. För studerande med s.k. tas en minimiavgift på . Det innebäratt den studerande betalar . när det ordinariebiljettpriset ligger , trots att detrabatterade priset skulle vara något lägre. När detordinarie biljetttpriset är . och däröver, ellerför sträckor på ca 9 mil och däröver, utgör rabatten50 % på biljettpriset. Enligt vad jag erfarit har enminsta avgift tagits ut också , menden har då varit så pass låg att den inte förorsakatnågra nämnvärda reaktioner.Tillämpningen av avtalet om studeranderabatter ären fråga för de avtalsslutande parterna. Jag utgårfrån att saken kommer att diskuteras dem emellan.Någon åtgärd från min sida är inte aktuell.Anf. 106 HANS ():Herr talman! Jag ber att få tackautbildningsministern för svaret. Men jag måstesamtidigt konstatera att jag inte är helt nöjd. Jaghade hoppats på en tydligare viljeyttring frånutbildningsministern när det gäller de studerandesmöjligheter till reserabatter.Även om det här inte är utbildningsministernsområde, måste jag i detta sammanhang få noterahur SJ:s taxepolitik skrämmer ungdomarna, så attdessa inte nyttjar tågen som färdmedel.Biljettpriserna på resor på korta sträckor har varithöga. har detta belysts isamband med en internationell jämförelse.Det är vällovligt att priserna från ärlägre för resor på korta sträckor -- men varför dåhöja priserna på resor för studerande? De flestasom nyttjar är ju ungdomar. Det finnsen mängd argument när det gäller att stimulera deunga att åka kollektivt. Vi har t.ex. miljöfrågorna.Det är ju viktigt att tidigt lära ungdomarna att varamiljömedvetna. Kollektivt resande är säkert.Betänk alternativet med att lifta osv.! Dessutom ärkollektivt resande en träning i att fungera isamhället.Mot den bakgrunden vore det ytterst olyckligt omdet här skulle medföra att antalet studerande somreser kollektivt skulle minska. Jag tycker således attett initiativ från utbildningsministern på det härområdet vore på sin plats.Anf. 107 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag vill, som en reflexion isammanhanget, understryka att det säkerligen inteär en orimlighet att SJ skulle intressera sig för deunga som resande och som potentiella nya kunder.Från att göra ett sådant konstaterande är emellertidsteget rätt långt till att jag skulle falla dem i ämbetetsom har fått i uppdrag att förhandla mellan staten åden ena sidan och transportföretagen å den andraoch föreskriva vad dessa skall komma fram till.Man får helt enkelt bestämma sig. Endera litar manpå avtalsslutande parter, på myndigheterna och påsina medhjälpare, eller också måste det i varjeenskild fråga avgöras här i kammare hurdet skall vara. Jag har valt att lita på deavtalsslutande parterna.Anf. 108 HANS ():Herr talman! Naturligtvis är det de avtalsslutandeparternas uppgift att klara av dessa saker. Såvitt jagförstår ligger CSN under utbildningsministern. Detkan ju inte vara i vägen om utbildningsministernhar en uppfattning i frågan och att denna ges demtill känna som har att förhandla å statens vägnar --dvs. det handlar om vad utbildningsdepartementetvill i den här frågan.Överläggningen var härmed avslutad.17 § Svar på frågorna 1991/92:506 och 557 omungdomarnas bostadssituationAnf. 109 Statsrådet ():Herr talman! har frågatcivilminister vilket besked hon gertill de ungdomar som planerar att skaffabostad när regeringen avvecklar det generellastödet till de boende.Martin har frågat civilminister på vad sätt ungdomars möjlighet attsjälva styra sin bostadssituation kommer att öka närsubventionerna tas bort och allt mer skall betalasvia hyresavin.Med hänsyn till att de frågor som har ställts främströr bostadsfinansieringen och tillarbetsfördelningen inom regeringen är det jag somskall svara på frågorna. Jag ber att få besvara demi ett sammanhang. Upplysningsvis kan jag nämnaatt civilminister kommer attberöra frågan om ungdomars boende i ettinterpellationssvar denna vecka.Dagens räntebidragssystem för bostäder, som LarsStjernkvists och parti varit med omatt bygga upp, är inte gratis. Byggkostnaderna harunder den tid systemet varit i tillämpningaccelererat i allt snabbare takt. Det medför i sin turatt de totala bostadskostnaderna i nyproduktionenhar stigit till en nivå som är oacceptabel. Attbyggnadskostnaderna har kunnat öka nära nogohämmat är en följd av bl.a. kostnadsdöljandesubventioner. Ju högre byggnadskostnader, destostörre subventioner.Detta drabbar alla -- gamla såväl som unga. Den delav bostadskostnaden som inte betalas direkt viahyran får vi med dagens system betala i form avsubventioner via skattsedeln. Regeringensbostadspolitik går ut på att ersätta dagens systemmed ett som inte ger upphov till den ondakostnadscirkel som dagens system skapar. Ettsådant systemskifte är helt nödvändigt om målet förbostadspolitiken -- att alla skall ha möjlighet till engod bostad till rimligt pris -- skall kunna uppnåsäven på sikt.Om vi inte ändrar reglerna för statens stöd tillbostadsfinansieringen kommer de som är ungaatt få bära kraftiga skattebördor sombyggkostnaderna kan fortsätta att stiga i enoacceptabel takt. Utvecklingskraften i ekonominhämmas, vilket försämrar förutsättningarna för atttrygga välfärden.Anf. 110 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret. Detkan med anledning av det finnas skäl att påminnaom den fråga som jag och ställde.Jag ser att det på läktaren sitter några ungdomar,som förhoppningsvis nyfiket väntar på svaret påden. Vi frågade: Hur skall ungdomar haråd att bo bra och rymligt?Vi får i statsrådets svar veta att oppositionen för enurusel politik. I och för sig kan vi också diskuteradet, men det är ingen tröst för de ungdomar som äroroliga för vad som skall hända framöver. Vi delarinte statsrådets uppfattning på den här punkten,men det var inte riktigt den som frågan gällde.Vi får också veta att statsrådet vill göra allt för attundvika att ungdomarna skall få bära påen stor skattebörda. Det var inte heller det somvåra frågor gällde.Skälet till vår oro är att regeringens utredare harpresenterat ett förslag, som innebär kraftigahyreshöjningar. När han gjorde det fick hannaturligtvis frågan: Hur skall nu framför alltungdomar klara att möta denna situation? svaradehan ungefär så här: De får väl acceptera mindrelyxiga lägneheter.Det som jag, och som jag tror många med mig, ärnyfiken på är: Innebär det att det som vi tidigarehar betraktat som en rimlig standard, som alla skallha rätt till oavsett inkomst, inte längre längre gällersom målsättning? Vilken ny målsättning förstandarden är det som i så fall gäller? Vad tyckerstatsrådet är minsta drägliga standard som man somung skall ha rätt att kräva ?Anf. 111 ():Herr talman! Också jag tackar för svaret. Jag delarLars uppfattning att det var mycket omdet gamla systemet och för litet om de problem somungdomar kommer att få med de förslag somregeringen nu har lagt fram.Man målar här upp en situation där kostnadenskulle vara det stora problemet. Enligt enundersökning som presenteras i SvenskaDagblandet -- en kanske för statsrådet helt obekant tidning -- har de realanettokostnaderna faktiskt minskat under de senasteåren.Bo Lundgren påstår här att det stora problemet skulle vara att byggmaterialkostnaderna harökat oerhört mycket och atträntesubventionssystemet kommer att leda tillökade byggmaterialkostnader även i framtiden.Jag vet inte på vilka jämförelser statsrådet grundardessa slutsatser. Det skulle vara intressant att höraom det har gjorts några jämförelser med andrafinansieringssystem. Vi tror för vår del attproblemet har varit den brist på konkurrens somhar rått inom byggmaterialsektorn. Visocialdemokrater har faktiskt lagt fram ett förslagtill förbättring på den punkten.Dessutom lade den gamla socialdemokratiskaregeringen fram ett alternativt förslag om räntelån,vilket faktiskt skulle minska kostnaderna förnyproducerade lägenheter. har ju nu i singranskning visat att en nyproducerad trea år 1994kommer att kosta . Man kan undra vilka ungdomar somkommer att få möjlighet att bo i en sådan lägenhet.Vilka kommer att kunna flytta från gamlalägenheter till dessa nya lägenheter? Omflyttningenkommer att minska, och ungdomar kommer inte attfå möjlighet att komma till nya lägenheter.Anf. 112 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig först konstatera att en avfrågeställarna har missuppfattat vad utredaren harföreslagit. Det gäller inte, som det står i frågan, attpå slopa bostadssubventionerna.Vidare gällde frågan enligt : Hurskall ungdomar ha råd att bo bra? Detviktigaste i det avseendet är, för det första, att vi fören ekonomisk politik som gör att man får en braprivatekonomi. För detta måste vi ha tillväxt iekonomin. För det andra skall vi föra en politik somgör att man efter skatt har tillräckligt mycketpengar för att kunna efterfråga den bostad som mansjälv önskar, dvs. att man får en ökad valfrihet. Detär bättre än det system som vi har haft, därman med höga skatter och regleringar styrtefterfrågan för enskilda individer. Det är ett stortproblem.Men det gäller naturligtvis också att dra nerkostnaderna i produktionen. Till syvende och sistmotsvarar den verkliga hyran vad det kostar attutan subventioner bygga en lägenhet. Vi har densituationen att en nyproducerad trea iStockholmsområdet kostar ca . subventioner, kanske i vissa extrema fall mer.Detta är fullständigt orimligt, och det är här somdet gäller för oss att banta ned byggkostnaderna,som har ökat kraftigt till följd avbostadssubventionerna.Sedan 1974, när nuvarande räntebidragssysteminfördes, har byggkostnaderna stigit väsentligtsnabbare än konsumentprisindex. Det är ingendiskussion om den saken. Det gäller alltså att draner kostnadsutvecklingen och att rationaliserabyggproduktionen, dvs. att genom tillväxt och enpolitik som leder till lägre kostnader i produktionenge ungdomar möjligheten att bo bra.Låt mig sedan också säga att frågeställarnauppenbarligen vill fortsätta med ett system somleder till endera hög skattebörda eller en ökandestatsskuld, som skall betalas, eller tillbäggedera. En av frågeställarna tar också upp juststatsskulden som ett stort problem för dagens unga.Jag delar den uppfattningen. Vi skall se till attbetala för oss och inte lägga över våra kostnader påkommande generationer.Anf. 113 ():Herr talman! På en punkt är vi överens, nämligenatt det är viktigt att föra en ekonomisk politik somgör det möjligt att sänka produktionskostnaderna.Det är viktigt. Diskussionen om hur en sådanpolitik skall bedrivas kan vi föra vid ett annattillfälle -- på den punkten är vi nog inte riktigt likaöverens.Men handlar det om en annan fråga, hur vi skallfördela stödet till de boende. Det som regeringensutredare nu föreslår -- och som vi är nyfikna att fåveta statsrådets syn på -- är att jag och de, inkl.statsrådet, som hade turen att kunna skaffa sig enbostad under sociademokratisk regeringstid fårbehålla våra subventioner nästan ograverade.Däremot är beskedet till ungdomarna på läktarenoch till andra ungdomar att subventionerna tyvärrinte räckte till dem. Man drar ensidigt åt för demsom ännu inte har kommit in i systemet och ännuinte har hunnit skaffa sig en bostad.Detta är en orättvisa. Även om man skulleacceptera att subventionerna dras ner, kan jag intebegripa varför det ensidigt skall drabba dem somhar det allra svårast.Anf. 114 ():Herr talman! För många ungdomar, kanske särskiltför dem som skall leva på regeringens s.k.praktiklöner om 5 500 -- . , hadedet känts ganska skönt att veta att att vi inte skulle få några hyreshöjningarhade gällt vid det här laget. Uppenbarligen gällerdet inte längre.De av uträknade siffror som Bo Lundgrennu inte förnekar utan inser kommer att bliverklighet kommer att leda till högre hyror. Dettakommer att leda till att omflyttningen minskar ochatt äldre kommer att flytta från sina lägenheter imindre utsträckning, vilket innebär att ungdomarinte kommer att få ta över deras lägenheter.Jag märker att skatteministern fortsätter attframhärda i att det är räntesubventionssystemetsom gör att vi har höga byggnadskostnader, meninte alls kommenterar bristerna i konkurrensen ochvad som skall göras åt dem.