prot · GF09114 · 1992-05-18 00:00:00 — Dessa är ofta välgjorda ochsvåra att upptäcka.Bland svenska sökanden görs slumpvisa kontrolleri alla utbildningar. UHÄ specialgranskar dessutomsökande till linjer där konkurrensen om platsernaär särskilt stor.En viss kontroll förekommer även när studenternapåbörjat utbildningen. Med hjälp av tips frånkurskamrater, lärare m.fl. uppmärksammas UHÄpå att allt kanske inte står rätt till. Haroegentligheter förekommit upphäver UHÄbeslutet om antagning.Omkring tio fall går vidare till polisen, vilketkan få till följd att den sökande åtalas för brott.Herr talman! Sammanfattningsvis vill jagunderstryka att det är viktigt att problemet medfusk och förfalskningar i högskolanuppmärksammas och att något görs åt det. Som jagtidigare nämnt kan det, med anledning av vad somnu debatteras om tentamensfusk, finnas anledningatt noga följa utvecklingen.Enligt min uppfattning gör UHÄ betydandeinsatser för att avslöja falska ansökningshandlingar.För /93 övertar den nyaservicemyndigheten uppgifter på dettaområde.I den nya studieorganisationen, som beräknaskunna införas , kommer ett ökat ansvarför antagning av studenter att åvila universitet ochhögskolor och därmed också ett ökat ansvar för defrågor här aktualiserar. Självfalletkommer jag även i den nya ordningen att noga följafrågan om fusk och förfalskningar i högskolan.Anf. 19 ():Herr talman! Det kan tyckas att min interpellationär ett knorrande. Men det ingick tydligen också enljudillustration från talarstolen.Det hade naturligtvis varit roligare att diskuteraenbart positiva frågor om högskolor och universitetmed Per . Men vi får inte blundaför de problem som finns. Den här diskussionenberör ett par principfrågor.För det första: När en student börjar på ettuniversitet eller en högskola skall denne arbeta föratt finna de odiskutabla och objektiva sanningarna,som man önskar röra sig med inom vetenskapen.Då är det illa att börja med en lögn. Ännu värre äratt forsätta med fifflet.För det andra: Alla de som har antagits på etthederligt sätt och arbetar idogt och korrekt skallinte komma i ett sämre läge än de som gårohederlighetens genvägar. Det är därför inte svårtatt förstå att det är främst bland studenterna självasom det önskas en bättre ordning.För ungefär sedan var det i pressen endiskussion med anledning av de problem somrapporterades från . Det går inteatt utgå från vad som händer på ett ställe, och jaghar därför haft en deldiskussioner med företrädare från mitt gamlauniversitet i visade sig att man tror inte att betygsfusket ärså omfattande. kontrolleras orignalhandlingarbara stickprovsvis. När vi fyrtiotalister på 60-taletströmmade in i veritabla stim på universiteten fickvi faktiskt visa upp våra originalhandlingar förkontroll. En sådan enkel åtgärd borde kunnaanvändas för att avslöja ett och annat fiffel.Man tar nu så lätt på kontrollen att det är först närman tittar på en kopia i en ansökningshandling ochtycker att den verkar vara inkorrekt somoriginalhandlingen begärs in. Jag tror att mangenom en enkel åtgärd skulle kunna få en ochannan att skärpa sig och inte ens våga försöka att bliantagen med hjälp av oriktiga handlingar.Den jurist på förvaltningsavdelningsom jag talade med sade att efter det att fifflarnahar förts till polisen har ärendena avskrivits. Dethar inte hänt något. Den vaga formulering jaghörde i motsvarande avsnitt i statsrådets svar tyderpå att det går att lagföra fuskarna men att det intehar hänt något. Därför finns det önskemål frånuniversitetshåll att ett par sådana fall någon gångskall prövas. Om någon fälls går det sedanförhoppningsvis att med hjälp av generalpreventionfå människor att skärpa sig. Men som har sagtstidigare är det förmodligen inte så stora antal somdet rör sig om.Däremot är man uppenbarligen övertygad om attmörkertalet för fusk vid tentamina är mycket stort.Jag fick höra en liten lustighet. För en av de storaskrivsalarna vid har plötsligt antaletunder en termin anmälda fall av fiffel minskat tilltre. Det har tidigare rört sig om 10--15 för denskrivsalen. Anledningen skulle vara att den tidigareså skrivningsvakten har blivit långvarigtsjukskriven. Det kan inte vara så att fifflet minskarför att den skrivningsvakten har försvunnit.Snarare går det väl i den andra riktningen,som antalet upptäckta fall har minskat.Jag har inte riktigt samma uppfattning somstatsrådet uppgav i sitt interpellationssvar,nämligen att högskolorna inte vill införa någraskärpande åtgärder. Så sent som i fredagsdiskuterade disciplinnämnden i fråganom hur en skärpning av åtgärderna skall komma tillstånd.Det här är uppenbarligen en fråga som mångareagerar på. Det vore skönt om vi kunde diskuteraenbart de positiva sakerna som t.ex.magisterexamina. Men det här är en fråga som viinte får blunda för.Vidare har vi de som har fuskat och använt falskaansökningshandlingar. Det gladde mig att höra attdet trots allt är mest svenskar som har gjort så. Detär dessutom lättare att avslöja fusk i de fallen, inkl.det fall som avslöjades där vederbörandeville göra sig yngre än vad som framgick avoriginalintyget. Det är oerhört väsentligt att hållasig till principen att inte fiffla om man vill ägna sigåt att skapa goda, objektiva, vetenskapliga ochodiskutabla sanningar. Det här är framför allt enrättvisefråga. De som går en ohederlighetensgenväg skall inte få det bättre än andra.Anf. 20 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag har inte mycket att tillägga till detLennart understryker. Låt mig instämma iiakttagelsen att det just var studenterna själva somaktualiserade frågan till oss. Min erfarenhet ärockså att studenterna själva är väl medvetna omvilket rykte deras utbildning utsätts för, om maninte kan se till att de som är rätt lämpade är där ochatt de som hade tänkt fuska inte finns där.Jag delar också uppfattningen att det är viktigt, närett brott är begånget eller i vart fall är misstänkt, attdetta lagförs och prövas på ett korrekt sätt. Annarsblir i detta sammanhang, som i så många andra däranmälan görs till polisen, anmälningen bara en tomgest och ty åtföljande tilltron till och respekten förden lagstiftning som anmälan handlar om satt ifråga. Så jag tycker att det är angeläget att när fallfinns för prövning skall de också prövas.Låt mig härtill lägga bara två små kommentarer.Det är ett par saker som jag tycker egentligen liggerunder allt det vi talar om och möjligen också har attgöra med frågans lösning och som vi ännu så längeinte har berört, nämligen moralen i samhället istort.Vi kan aldrig komma åt fusk och elände av dettaslag med mindre än att det finns enmoraluppfattning i vårt samhälle som säger att sådär gör man inte, dvs. att det finns ett slags inretryck i enskilda människor och i våra institutionersom ''lagför'' denna typ av tankar innan de ens harhunnit att materialiseras.Den andra reflektionen är att när vi om ett åröverför en betydande del av ansvaret föruniversitetens och högskolornas arbete till demsjälva från det petimäteraktiga petandet som statenhar hållit på med under många herrans år, tror jagatt detta också kommer att bidra till attuniversitetens egen självkänsla stärks och därmedockså intresset för insatser vid det egnauniversitetet. För det är deras väl och ve somkommer att utsättas för prövningar, om de får rykteom sig att vara eller högskolan därfusk förekommer.Ytterst handlar det, som avslutadesitt förra inlägg med, om rättvisa och rättfärdighet.Tyvärr kan vi inte erbjuda en plats åt allastudenter som vill utbildas inom våra universitetoch högskolor. Om någon tager sig en plats genomfusk, tager man den sig i praktiken före någon somär mera berättigad till den än vad man själv är.Anf. 21 ():Herr talman! Jag tog upp en sak som jag tyckerborde vara ganska enkel och som jag hoppas att detinte finns några som helst hinder för när universitetoch högskolor tar över mer av ansvaret, och det ären så enkel sak som att kontrolleraoriginalhandlingar.På den institution där jag hamnade som förstainstitution var över 1 000 studenter inskrivna,varav ca 500 nybörjare på ettbetygsstadiet. Vi fickgå dit alla 500 och visa våra originalbetyg. Det hadedå obönhörligen kunnat avslöjas, om det hade varitnågot fiffel.När man vet om att om man blir upptäckt så blirman lagförd och därmed stämplad för livet, är detutan tvivel en hjälp för att också lyfta den allmännamoralen i det här sammanhanget. Jag kan intetänka mig något värre för vetenskapens anseendeän omoral på universiteten.Jag hoppas att det skall bli möjligt att få bukt medfusket med enkla medel och genom att några fallprövas, vilket den jurist som jag talade med i dagefterlyste. Om de som ertappats med fusk blirlagförda och detta kommer ut i massmedia, tror jagatt de som funderat på att fuska vet att det intelönar sig och följaktligen avstår från att försökafiffla.Anf. 22 Utbildningsminister ():Herr talman! Låt mig snabbt lämna beskedet att i den departementspromemoriasom vi diskuterade tidigare och som handlar omden nya relationen mellan staten och de enskildauniversiteten och högskolorna föreslås det att varjehögskola själv fr.o.m. skall få ta emotsina studenter och ange villkoren för antagning.Det är alltid en grannlaga avvägning av vad man iett svar som detta skall säga om en proposition somman avser att presentera , men låtmig formulera saken så att skulle regeringenbestämma sig för att på denna punkt följapromemorians förslag, så innebär det precis demöjligheter som eftersträvar i dethänseende vi diskuterar nu.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1991/92:168 omreturglasanvändningenAnf. 23 Miljöminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att ökaanvändningen av krossat returglas samt vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att ökaanvändningen av uppsamlat glas iindustriproduktion.Låt mig först betona att det finns ett fungerandeinsamlings- och återtagningssystem för glas frånhushållen. Merparten avinsamlat glas blir till råvara för nytt glas men alltglas kan inte avsättas inom . Det som inteblir till råvara används till olika utvecklingsprojektsom jag återkommer till längre fram i mitt svar.Inget insamlat glas deponeras , bortsett frånden mindre mängd som sorteras ut avprocesstekniska skäl och därför inte kanåtervinnas.Enligt Svensk Glasåtervinning AB, som har handom glasåtervinningssystemet i landet, återvanns år1991 glas från hushållen i . Detinnebär en återvinningsgrad på 44 %.Glasåtervinningen har ökat betydligt från åretinnan då återvinningsgraden var . Företagetsuttalade mål är att nå glasåtervinningfrån hushållen , dvs. återvinningsgrad.Som jag nämnde kan allt insamlat glas frånhushållen avsättas, bl.a. genom att export sker tillutländska glastillverkare. Exporten sker på grundav ett betydligt större tillskott av glas genom importav förpackningar än vad som kan avsättas inomsvensk glasproduktion. Det råder emellertidunderskott på ofärgat återglas. Genom attkommunerna successivt utökar separeringen till attomfatta ofärgat resp. färgat glas förbättrasmöjligheterna även till fortsatt avsättning avåterglas i Sverige.Håkan refererar speciellt till attHammars och glasbruk numera inteanvänder färgat glas i sin produktion. Marknadenför återvunnet färgat glas upphör emellertid inte ioch med att glasproduktionen vid Hammarsglasbruk läggs ner. Jag vill nämna attglasåtervinningsanläggningen i kommeratt drivas vidare även sedan glasbruket lagts ner.Där sker också i fortsättningen sortering av återglasför framställning av glasråvara. Denna råvaratransporteras till glasbruk i huvudsak i ochNorge men också i viss utsträckning till glasbruk iStorbritannien och Holland.Enligt uppgift kommer produktionen vid Hammarsglasbruk efter nedläggningen att delas upp påglasbruken i resp. i på såsätt att enbart ofärgat återglas återanvänds vidglasbruket i men färgat återglas användssom råvara vid glasbruket i Moss.Enligt vad jag inhämtat arbetar AB SvenskGlasåtervinning bl.a. efter en handlingsplan somsyftar till en ökad separering av färgat och ofärgatglas, en ökad insamlingsvolym samt ökad kvalitetoch insamlingseffektivitet. Företaget bedriverockså ett flertal projekt, som syftar till att förframtiden öka avsättningen av insamlat glas påandra sätt. Exempel på sådana projekt är att ökaandelen återglas vid glastillverkning samt attanpassa glasfärger till ökad andel återglas. Somytterligare exempel kan nämnas att återglas prövasför tillverkning av glas- och mineralull förisoleringsändamål.Det är naturligt att återkomma till denna fråga närdet gäller att utveckla system för kretslopp för olikavaror.Anf. 24 ():Herr talman! Jag vill tacka miljöministern försvaret på min interpellation. Jag vill ocksåframhålla att jag för dagen är nöjd med svaret.Situationen vad gäller hantering av uppsamlathushållsglas är just den miljöministern beskriver.Men förhållanden svänger som bekant, iblandganska snabbt. Om exakt en månad, ,går sista skiftet vid glasbruk.Glastillverkningen vid bruket upphör eftergenerationers arbete. Självklart är det störstaproblemet just nu de 228 personer som ställs utanarbete. Endast ett fåtal av dem kan för närvarandefå ett nytt arbete. Men i förlängningen kommernedläggningen också att medföra andra problem.I och med att läggs ned upphöranvändningen av färgat glas för nyproduktion iSverige. Det är riktigt, som miljöministernframhåller i svaret, att det intedeponeras något insamlat hushållsglas, förutomvad som måste sorteras bort vid krossning på grundav orenhet. Det är också riktigt att vi exporterarvissa volymer krossglas till , ochStorbritannien. Men jag vet att SvenskGlasåtervinning har avtal med Askersundskommun om deponering av återglas på mark somkommunen arrenderar. sedandeponerades ganska stora volymer, även om så intesker i dag.Frågan om hantering av uppsamlat glas är inte löst,eftersom vi är beroende av export av hela denuppsamlade volymen färgat glas. Exporten följerkonjukturutvecklingen och svängningarna i prisetpå alternativa råvaror. Därför kan vi aldrig vetastorleken på exportvolymen.Av det skälet menar jag att vi måste intensifieraarbetet att finna alternativa användningsområden,i synnerhet som den insamlade mängden glas ökar.Här går det inte att avvakta vad marknadskrafternaskall göra, utan miljöministern har ett direkt ansvarför att ge signaler om utvecklingsarbete och ocksåskapa fram de resurser som behövs för alternativanvändning av krossat glas som råvara i produktiondär glasets egenskaper kan utnyttjas.Även om jag för dagen är nöjd med svaret ochredovisningen av vad som gäller , återstårfrågan hur vi kommer att hantera det uppsamladeglaset . Miljöministern lovar attåterkomma om det uppstår några förändringar, ochjag vill då påminna om vad sade 1990 isamband med behandlingen av miljöpolitiken förframtiden, nämligen att man skulle återkommabeträffande återanvändning av avfall. Jag hoppasatt miljöministern har det riksdagsbeslutet aktuelltför sig, för det är viktigt inte bara med tanke på glasutan också i andra råvarusammanhang.Men gäller det som sagt glaset. Jag skall nogafölja frågan och lovar också att återkomma. Jag villän en gång tacka miljöministern för svaret.Anf. 25 Miljöminister ():Herr talman! Vi tycks vara helt överens om hurläget är i vart fall. Jag har också nämnt i mitt svaratt i samband med att man diskuterarkretsloppsutveckling för olika varor är frågan omglasåtervinning i högsta grad aktuell.Man kan inte vara helt och hållet nöjd medsituationen, även om vi har kommit en bit på väg,så länge en hel del glas ''försvinner'' i hanteringen.Det betyder att återvinningsgraden måste ökas.Jag vet också att harinlagt i sina planer att man skall nå upp till 50 %återvinning och återvinning 1995. Därsker alltså en utveckling. Dessutom är detnaturligtvis angeläget, som också framgår avsvaret, att öka separeringen av färgat och ofärgatglas. Det blir särskilt tydligt när man tittar på hurprissättningen ser ut. per ton för ofärgat glas, . perton för färgat glas, dvs. blandat brunt och grönt,samt . för oseparerat glas.Här är det alltså viktigt att system byggs ut, och detär precis vad man håller på med i samarbete medbl.a. kommunerna, för att få en bättre sorteringäven när det gäller fraktioner av olika sorters glas.Det är en viktig insats, och då kommer man tillnästa problem, som jag är fullt medveten om, ochdet är att kommunerna ofta har svårt att fåkostnader och intäkter i balans.Insamlingsverksamheten som sådan, här lika välsom på pappersområdet, kostar så pass mycket attdet blir ett minus på verksamheten.Det här är naturligtvis ett av skälen till att jag undermina månader som miljöminister har talat väldigtmycket om miljöavgifter. Det gäller att inse attavfallshantering handlar om att sortera, ta tillbakaoch skapa marknader och att få de sakerna attfungera i ett sammanhang. Då behöver man så attsäga smörjmedel i systemet, och det är detta manmåste arbeta med.Miljöavgifter innebär att man lägger en avgift påanvändaren och att pengarna sedan används för attsystemet skall fungera i sin helhet. Alternativet äratt skattebetalarna får betala i stället för dem somorsakar problemen, dvs. sprider förpackningaromkring sig.Det är sådana tankar som ligger bakom slutorden imitt svar till . Men jag är gladöver att vi är överens om nuläget sådant som jag harbeskrivit det.Anf. 26 ():Herr talman! Jag kan intyga att vi fortfarande äröverens efter miljöministerns senaste svar. Det ärhelt riktigt att sådana system kan utvecklas. Svensk glasåtervinnings kostnadtäcks av att man tar ut en avgift per flaska ellerenhet som man tappar. Det kan utvecklas.Om vi inte gör något åt detta kan det bli svårt medmotiven för hushållen med den olägenhet som detändå innebär att man skall sortera glas och bära iväg det någonstans. Om de får ett starkt motivgenom att de gör en samhällsinsats och bidrar till attfå fram en råvara, men också självfallet bidrar tillatt förbättra miljön, blir det lättare att fåmedborgarna att samla upp glaset.Det är viktigt att vi ser till att system av detta slagbyggs ut också på andra områden. Jag tror att detär den väg vi skall gå. nämner att vimåste smörja systemet och ge det den rätta oljan.Det är viktigt att vi inte tror att detta kommer attlösa sig självt och att regeringen och miljöministerntar nödvändiga initiativ till att försöka påskyndaoch ge de rätta signalerna.Anf 27 Miljöminister ():Herr talman! Jag tror att vi kan avsluta debattenhär och konstatera att vi är överens om att det finnsutvecklingsmöjligheter hos det system som vi haroch att det krävs stimulanser för detta.Kostnaderna skall läggas på rätt ställe.Deponier är alltid anomalier, om jag får leka medorden. Utan att ha kommenterat detta i mitt svar,beklagar jag naturligtvis lika mycket som HåkanStrömberg den nedläggning och den omställningsom blir en nödvändig följd av nedläggningen avglastillverkningen vid . Däremotkommer fortsatta uppgifter att finnas kvar för enmindre del av de anställda när det gäller sorteringoch rensning och liknande saker. Då kan bruket blien del i glasåtervinningssystemet också ifortsättningen.Anf. 28 ():Herr talman! Jag anklagade inte miljöministern föratt vara medskyldig när jag nämnde antalet som blirfriställda i om en månad. Det är 25personer som sysslar med glasåtervinning , ochdet kan utvecklas mer. Här finns det en mycket braresurs som kan hantera krossglaset. Platsen liggermitt i , och därför kan det även urtransportsynpunkt vara oerhört angeläget attstimulera återsamling här och utveckla hanteringenav krossglaset just i Hammar.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1991/92:189 omspecialkurser m.m. i gymnasieskolanAnf. 29 (m):Herr talman! har mot bakgrund avriksdagens beslut att bemyndiga regeringen attmeddela avvikande föreskrifter för vissaspecialkurser och påbyggnadsutbildningar igymnasieskolan frågat mig vilka åtgärderregeringen har vidtagit.Riksdagen fattade sitt beslut den 8 april.Regeringen utfärdade förordningom vissa specialkurser i gymnasiekolan. Eftersomdet var ytterst angeläget att fåut information om beslutet, skickades förordningenden ut till ansvariga för gymnasieskolan ikommuner och landsting. Jag vill också nämna attutbildningsdepartementet i en särskild promemoriadaterad , som också skickades tillsamtliga kommuner och landsting, upplyste om attregeringen skulle utfärda särskilda bestämmelseravseende vilka som är behöriga att tas emot tillvissa specialkurser. Enligt min mening har dennafråga hanterats så skyndsamt som det har varitmöjligt.Det har kommit till min kännedom att det finnskommuner som inte tar in äldre sökande igymnasieskolans specialkurser. Jag vill därför tatillfället i akt att framhålla att det faktiskt inte finnsnågra hinder att ta in en sökande som är över 20 åri komvux i stället, och att utbildningen sedangenomförs som samläsning med gymnasieskolan.Den som är och har behov av t.ex. enyrkesutbildning bör naturligtvis även hamöjlighet att få en sådan utbildning. Det är interimligt att kommunerna indirekt stryper en stor delav utbildningen för vuxna med hänvisning till attdet i skollagen inte finns inskrivet en absolutskyldighet för kommunerna beträffande dengymnasiala vuxenutbildningens omfattning.Detta gäller inte minst den 1-årigateknikerutbildningen, som formellt är enpåbyggnadsutbildning inom komvux. Utbildningenkan dock med fördel anordnas inomgymnasieskolan som komvuxutbildning. På dettasätt kan befintliga lokaler, utrustningar och inteminst lärarkompetens utnyttjas. Det är definitivtinte heller rimligt att vuxna i vissa fall t.o.m. nekasen avslutande del av en yrkesutbildning som ärupplagd som flera separata kurser med t.ex.praktikmoment mellan de olika kurserna. Det ärmed stor oro jag följer utvecklingen.Anf. 30 BO ():Herr talman! Jag skall be att få tacka statsrådetBeatrice för svaret på min interpellation.Den oreda vi nu kan se när det gäller olikaspecialkurser och påbyggnadsutbildningar somtidigare finansierades över den s.k. lilla ramen ärutomordentlig beklaglig, inte minst för alla deelever som drabbas. Många av de utbildningar somdetta gäller skulle enligt beslut våren1991 avvecklas fram till /96 ochmotsvarande utbildningar anordnas antingen inomprogrammen, komvux eller högskolan.Dessa förändringar har i de allra flesta fall ännu intekommit till stånd. Problemen är förhoppningsvis avövergående natur, men vi måste finna lösningarunder övergångstiden. Utbildningarna får inteförsvinna under denna övergångstid.I samband med att kommunerna övertagitfinansieringen av dessa utbildningar har detuppstått stora problem för många elever. Mångakommuner säger nu nej till att betala förutbildningen. Vi är naturligtvis alla medvetna omde ekonomiska problem som kommunerna kämparmed, men den orättvisa som uppstår mellan eleveri olika kommuner är oacceptabel.Jag har tacksamt noterat det initiativ som tagits avutbildningsdepartementet, som här, dels ett PM av , delsden förordning som också nämns i svaret.I svaret säger statsrådet något som jag tycker ärmycket positivt, nämligen att ''Den som är över 20år och har behov av t.ex. en yrkesutbildning börnaturligtvis även ha möjlighet att få ensådan utbildning.'' Detta är något som jag tycker ärmycket väsentligt, men tyvärr är det problem att fådet att fungera.Utöver den i svaret nämnda ettårigateknikerutbildningen skulle jag vilja nämna någrautbildningar som har kommit i kläm. Det gälleri flera fall sådana utbildningar som anordnas medlandstingen som huvudman.Inom vårdområdet gäller det utbildning till t.ex.undersköterska, omkring , och utbildningtill vårdare av psykiskt utvecklingsstörda.Inom den gröna sektorn gäller det t.ex. den ettårigadriftledarkursen som krävs förinträde till lantmästarkursen på , men äveni framtiden behövs denna påbyggnadsutbildning förblivande jordbruksföretagare som inte vill gå denkommande längre lantmästarutbildningen.Naturbruksprogrammet är inte tillräckligt somföretagarutbildning.I i finns också en speciell 25 veckorsgrundutbildning i jordbruk som krävergenomgången gymnasieskola för inträde plus ettårs praktik.