prot · GF09123 · 1992-06-01 00:00:00 — Vi har olika åsikter.Men vilka åsikter vi än förfäktar kan vi inte neka tillatt det finns en del negativa konsekvenser i mångamänniskors liv och i hela vårt samhälle. Detförekommer medicinska skador, arbetsskador ochtrafikskador. Detta är skador som inte kannegligeras, eftersom de är stora och många.Vi kan heller inte blunda för att alkohol är en faktorvid många brott. Men de mest tragiskakonsekvenserna är ändå de mänskliga förlusterna.Det är ond bråd död, sjukdom och i misärsom kan vara total. Det är inte bara ekonomiskatillgångar som man förlorar, utan ävenintellektuella resurser och människor som stått ennära.Dessa problem måste angripas på något sätt. Manhar här talat om prisinstrumentet.Prisinstrumentet är viktigt, och vi måste användadet, åtminstone än så . Jag tror inte att vi kanplocka bort det inom överskådlig tid.Tillgängligheten är också en mycket viktig faktorsom man här har hänvisat till, och det är äveninformationen. Det gläder mig att Ny demokratiliksom vi anser att information är viktig. Men vi harnu informerat och talat mycket omhur farligt det är. Man måste nog tyvärr erkänna attinformationen har gett dålig effekt. Vi borde geinformation som ger insikt, och det har vi tydligeninte gjort. Vi måste sprida insikten att våra barnoch ungdomar är värda att skyddas från alkoholensskador.Egentligen kan inga uppoffringar frånvuxenvärlden vara för stora när det gäller attskydda barnen. Jag tänker på barn som växer uppi missbrukarhem, och jag tänker på barn som födsskadade. Det, om något, bevisar väl attinformationen inte har lett till insikt. Om inteinformationen leder till insikt är den till stor delmeningslös.I dag har debatten till en del handlat om statensinkomster, och det är i och för sig viktigt. Men detär ännu viktigare att tala om statens, samhällets,förluster i dessa sammanhang. Jag tycker att det ärviktigt att minska alkoholbruket med hjälp avprisinstrumentet. Alla undersökningar som hargjorts talar för att det är så.Jag tror att det är viktigt att ge information. Menden måste ge insikt och ändra attityderna -- kansketill vissa delar attityderna hos oss i''förbudsmaffian''. Det känns litet ärekränkande attkallas maffia.Jag vill påpeka en sak. Det har nämnts att familjenhar stor betydelse. Det har gjorts fleraundersökningar vars resultat pekar på att barn somlär sig att dricka alkohol hemma i fortsättningendricker mer än vad barn gör som kommer från hemmed en mer restriktiv hållning. hartidigare påpekat detta. Jag tycker att detta ärmycket anmärkningsvärt och att vi bör ta till oss avdet. Vi vill ju skydda barn och unga. Det finnskanske skäl att arbeta mer med dessa frågor ochkartlägga vad som behöver göras.Någon sade att vi skulle se på karta. Ja,det är viktigt. Men jag tycker att det är ännuviktigare att vi ser på barnen och deras framtid. Därtycker jag inte att några insatser är för stora.Jag tror att prisinstrumentet än så länge är något vibör och skall använda. Jag yrkar bifall till utskottetshemställan.Anf. 87 i (nyd)replik:Herr talman! Information är viktig. Det är riktigt,som sade, att den inte har nått fram.Det beror mest på att kampanjerna har varit såfruktansvärt dåliga. Jag vet inte hur mycketSystembolaget lade ner på kampanjen ''Spolakröken!'' och vilken effekt den fick. I förhållandetill hur mycket pengar som användes blev det nogett klent resultat.Det går att bättra sig mycket på det här området.Vi måste se till att rätt människor driver dessafrågor och att det inte är några som enbart brännerpengar.Anf. 88 () replik:Fru talman! Det är sant att informationen inte harnått fram.Jag tror att det till en del beror på att det, om det ärbara helnyktra människor som talar om behovet avinformation, lätt uppfattas som att folk som ärmåttliga alkoholbrukare skall jagas. Men det är inteså. Måttlighetsbrukarna och nykteristerna måste fåsäga att det finns vissa saker som är viktiga, bl.a.att skydda det uppväxande släktet. En alltför tidigalkoholdebut är inte bra i dessa sammanhang. Dethär måste kunna sägas även av oss som inte brukaralkohol utan att vi blir betraktade som inkrökta,insnöade och maffia. Det är legitimt att vi sägerdetta. Det finns många medicinska fakta som talarför att vi har rätt att säga detta.Anf. 89 i (nyd)replik:Herr talman! Informationen har präglats av förmycket pekpinnar och förbud. Det är viktigt att denblir litet mer modern.Visst utgör alkoholen ett stort problem. Det ärdärför jag engagerar mig så mycket i den härdebatten om barn som far illa osv. Det är därförockså viktigt att förebyggande åtgärder vidtas därproblemen finns så att det blir färreproblem.Att krångla till saker för vanliga männniskor,medan t.ex. de som är alkoholister har hur myckettid som helst att gå till Systemet och handla,uppfattas av skattebetalarna som att helt felåtgärder vidtas. Åtgärderna måste riktas meradirekt, i stället för att avlossas som med avsågathagelgevär.Anf. 90 (nyd) replik:Herr talman! Jag skulle vilja bemöta frågan om tobaken. Där finns klara ochentydiga bevis på att tobaksrökningen i Sverigefaktiskt minskade när en upplysningskampanjsattes in om att tabaksröken är skadlig, ohälsosamoch kostar samhället mycket i form av vård m.m. --vilket har nämnt, minskade faktiskttobaksrökningen i . harinformationskampanjen runnit ut i sanden, ochtobaksrökningen har ökat igen.Vi vill tillämpa samma princip när det gälleralkoholen. Det är fråga om att ändra attityden tillalkoholen hos genom att informera omatt det är farligt att konsumera alkohol på ettfelaktigt sätt. Jag har sagt detta tio gånger , ochjag säger det för elfte gången. Det är viktigt meden ändrad attityd i samhället. Men prisinstrumentetoch inlåsningseffekter på alkoholen gör att det blirprecis tvärtom. Den illegala hanteringen,hembränningen och taxfree-hanteringen ökar.Låt mig ge ett exempel. Se hur det är med vägarna,. Fina motorvägar, byggda förhastigheter på ,hastighetsbegränsas . Folkkör ändå i . De så att sägaskiter till slut i förbuden när de inser att de på siktinte kan acceptera dessa begränsningar.Vi politiker har gjort likadant när detgäller alkoholdebatten. Svenska folket har utsattsför pekpinnar om att de inte skall dricka meralkohol, och därför skall ohyggligt höga skatterläggas på spritkonsumtionen. De bryr sig inte omdetta utan fixar alkoholen på annat sätt.Sluta med förmynderiet! av svenskarna villfaktiskt ha en liberalare syn på alkoholen. Vi är härför att tillgodose våra väljare, dvs. vårauppdragsgivare som har röstat in oss i . Vikan inte göra precis tvärtom, och vi får sluta meddenna mentalitet i . Det är dags att börjatänka på väljarna.Det som behövs för att minskaalkoholkonsumtionen i är upplysning, attfamiljebanden stärks, att ta hänsyn till varandraoch framför allt att avdramatisera alkoholen ochgöra nyttjandet av alkohol till ett lika vanligtbeteende som att ta en korvskiva. Det skall intevara spännande att dricka alkohol och bli berusad,utan alkohol skall drickas för att man tycker att detär gott.Anf. 91 () replik:Herr talman! Innan vi struntar i förbuden borde vikanske tänka litet mer på varför de finns.Tobakskampanjen är ett exempel på en till viss dellyckad kampanj. Den hade en effekt.Det måste bli allas vår insikt och erfarenhet, intebara för informatörerna, att informationen är viktigoch att vi måste ta till oss av den. Sedan måsteinformationen föras vidare. Det här är mycket enfråga om normer och värderingar som förs vidaretill de kommande generationerna. Det är inte barainformatörer som och då skall genomföra enkampanj. Det måste finnas i medvetandet att det ärfråga om gifter som man måste handskas varsamtoch vettigt med.Anf. 92 (nyd) replik:Herr talman! Jag vill att kampanjen skall pågåfortlöpande. Felet med kampanjen mottobaksrökningen var att den lades ned. Då gick detatt se resultatet, nämligen att tobaksrökningen nuökar bland ungdomar igen. En kampanj motalkohol, information, upplysning, eller vad man nukallar det för, skall fortsätta -- gärna med en timmesinformation i skolorna i årskurs åtta eller nio omalkoholens skadeverkningar. Då först blir det eneffekt. Om frågan angrips på det sättet kanalkoholkonsumtionen möjligen sänkas. Men låsinte in spriten, och sätt inte höga priser på spriten!På sikt hjälper något sådant inte i . Då blirdet en motsatt effekt. Alla svenskar mer ellermindre skiter i våra lagar -- ursäkta uttrycket, herrtalman. Men det blir så när förmynderi användsmot svenskarna.Anf. 93 (nyd) replik:Herr talman! har sagt det mesta. Jagskall inte förlänga debatten mer i onödan.Information är självfallet något oerhört viktigt,. Men det är också viktigt att vi hjälperdem som har problem. Men de människor somsköter sig skall kunna konsumera måttliga mängderalkohol på eget ansvar när de så önskar utan attmyndigheterna lägger sig i, bl.a. med att lägga påorimligt höga skatter.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )7 § Begränsning i arbetsgivares avdragsrätt förorganisationskostnader, m.m.Föredrogsskatteutskottets betänkande1991/92:SkU31 Begränsning i arbetsgivaresavdragsrätt för organisationskostnader, m.m.(prop. 1991/92:117).Anf. 94 ():Herr talman! överlämnades tillriksdagen en proposition om justeringar ibeskattningen av inkomstslaget tjänst, m.m. Ipropositionen föreslås bl.a. att skattereduktionenför fackföreningsavgift skall avskaffas fr.o.m. 1993års taxering.Regeringen meddelade , med hänvisningtill undantagsbestämmelserna i 2 kap. 10 § iregeringsformen, att man avsåg att under vårenåterkomma till med förslag om attavskaffa arbetsgivarnas avdragsrätt för avgift tillarbetsgivarorganisation, till den del avgiften inteavser medel för konfliktändamål.I propositionen hävdar statsrådet attfackföreningsavgiften är att betrakta som en privatlevnadskostnad -- likaså arbetsgivaravgiften.Vidare hävdas att förändringen skulle innebära enbibehållen skattemässig likabehandling mellanarbetsgivarens och löntagarens utgifter för resp.fackliga organisationsverksamheter. Samtidigtskulle en bättre överensstämmelse med degrundläggande skatterättsliga principerna uppnås.Mot bakgrund av de redovisade skälen, liksomstatsfinansiella skäl, föreslås i propositionen attskattereduktion för fackföreningsavgift skallslopas.Herr talman! Jag hävdar att detta inte är någotannat än ett försök att finna skäl till att komma åtfackföreningar i allmänhet. Inte utgör det här ettsätt att åstadkomma skattemässig likabehandling.Det här framgår tydligt när man ser på hurföretagens branschorganisationer har löstproblemet. I formell och juridisk mening går det attdela upp verksamheten och medlemsavgifterna itvå delar: en föreningsverksamhet och ettservicebolag. Årsavgiften utgör av medlen.Det övriga kallas för serviceavgift och går tillservicebolaget. Sedan bokförs de kostnader somavser ''tjänster, som om de ombesörjs av medlem äravdragsgilla såsom omkostnader i hans rörelse'' tillservicebolaget. Därmed blir denna avgiftavdragsgill för medlemmen. Eftersom utgifter ochinkomster i servicebolaget ''råkar'' bli lika stora,uppstår ingen skattepliktig inkomst där heller.Till föreningsdelen förs den del av årsavgiften sominte är avdragsgill och bekostar därmed denverksamhet som inte kan anses utgöra ''kostnad förintäkternas förvärvande''. Föreningen, dvs.arbetsgivarorganisationen, är inteinkomstskattepliktig för annat än kapitalinkomster,och därigenom skulle man inte heller uppnålikabehandling om fackföreningarna skulletillämpa ett likadant förfarande.Herr talman! Det kan inte heller varastatsfinansiellt vinstgivande om företag ochfackföreningar hittar andra, här redovisade,lösningar. Det hela blir bara svårare att kontrollera,ett godtyckligt system skapas, och inkomsterna tillstatskassan uteblir.Herr talman! Det här handlar om något annat, dvs.de skäl som och regering borde ägna sigåt, nämligen rättvisa och likformighet. Jagpåminner mig vad statsministern sade vid sitttillträde: ''Kollektivet och kollektivismens tid ärförbi''. Det uttalandet talar sitt tydliga språk omvad detta handlar om.Herr talman! Jag yrkar bifall till reservationen ochavslag på propositionen.Anf. 95 ():Herr talman! Detta är ett följdärende till etttidigare beslut av kammaren. Det var ett beslut omatt slopa avdragsrätten för fackföreningsavgift somvi motsatte oss. Anser att det är engrundläggande skatteprincip attfackföreningsavgifter skall vara avdragsgilla? Nej,det gör vi inte. Däremot har vi sagt att det är rimligtatt ha denna ordning eftersom företagen harmöjlighet att göra avdrag för sina kostnader. Detkan t.ex. gälla medlemsavgifter tillArbetsgivareföreningen. Borde vi då inte varanöjda när man försöker skapa likformighet mellande två parterna på arbetsmarknaden?Vi skulle nog ha kunnat överväga en sådan ordningom den satts in i ett totalt fördelningspolitisktsammanhang. Det gör den naturligtvis. Den sätts ini ett totalt fördelningspolitiskt sammanhang, menmed dåligt resultat. Vi hade kunnat tänka oss attöverväga att slopa denna rätt om vi hade kunnat fåen fördelningspolitisk helhet som tillgodosåg delägst avlönades och de sämst ställdas intressen.Men regeringen driver en helt annan politik.Åtgärden att slopa avdragsrätten förfackföreningsavgift är en höjning avinkomstbeskattningen. För en löntagare kan det igenomsnitt betyda ca . i ökad skatt, för enarbetare kanske något mer, ca , och för enlågavlönad tjänsteman kanske . enligt deuppgifter vi har fått fram från LO. Det kan sägasvara begränsade skattehöjningar, men regeringenhar ju höjt även andra skatter. Alldeles i dagarnadriver man igenom beslut om att slopaschablonavdrag. Det är ett avdrag som gynnar allaoavsett inkomst, även de lägst avlönade har dettaavdrag. Detta är alltså två skattehöjningar somdrabbar neråt, dvs. människor med låga inkomster.Samtidigt har regeringen sänkt fler skatter än manhar höjt. De har sänkt många skatter påkapitalinkomster och realisationsvinster. Listankan göras mycket lång.Jag åberopade några siffror från LO . De hargjort en ganska total utvärdering av regeringensåtgärder. Den finns i en skrift som heterFördelningspolitiska effekter av regeringenspolitik. Där ser man att när det gällerkapitalskatterna, finns det även där sänkningar somi genomsnitt kan gynna löntagare. Även löntagarehar vissa kapitalinkomster. Det blev enskattesänkning på ca , men företagarna fickskattesänkningar på i genomsnitt . ochkapitalägare på i genomsnitt . Vissahöginkomsttagare som tillika är kapitalägare fickskattesänkningar på . Vissa statsråd fickskattesänkningar med vida högre belopp än dessa20 000. Där handlade det ibland om 100 000-talskronor. Detta är den sammanlagda effekten.Regeringen har ju finansierat en del av sinaskattesänkningar, inte alla, men en del.Finansieringsformerna har huvudsakligen haft sinudd riktad mot de breda löntagargrupperna,människor med låga inkomster och småekonomiska omständigheter. I rapporten ser manockså skillnaden mellan löntagare och företagare.Man ser de sammanlagda effekterna avskattesänkningarna och finansieringseffekterna.I inkomstintervallet 125 000--. tappadelöntagarna , men företagargruppen vann500 kr. I inkomstintervallet 175 000--250 000 krtappade löntagargruppen , menföretagarsidan vann . Det är genomsnittligasiffror. varresultatet noll för löntagarna, medan företagarnagjorde förtjänster på . Det är en långsifferuppräkning jag nu har gjort, men den visarentydigt att regeringens politik har haft oerhörtsneda fördelningseffekter.Det är i det sammanhanget som åtgärden att sloparätten för avdrag för fackföreningsavgift blirfördelningspolitiskt stötande. Om vi sedan läggertill den effekt som har redogjort förtidigare, att många företagare har möjlighet attkringgå det avdragsförbud som införs, blir detytterligare och än en gång fördelningspolitisktstötande. Detta har ju Socialdemokraterna visatmycket tydligt i sin reservation. Det finns mångamöjligheter att kringgå avdragsförbudet.Herr talman! På grund av dessa aspekter kommervi i att stödja den socialdemokratiskareservationen när kammaren går till slutbehandlingav detta ärende.Som representant var jag tyvärrinte närvarande när utskottet slutbehandlade denhär frågan på grund av en resa för riksdagensräkning. Jag deklarerar nu att vi stödjer den härreservationen. Vi menar att det är fel att dra in enmöjlighet till skatteavdrag för de bredalöntagargrupperna. Det blir särskilt fel när mandriver en så dålig fördelningspolitik som regeringentotalt sett gör.Man brukar säga att intresse inte ljuger. Jag vet attKristdemokraterna har många lågavlönade ochmånga grupper med små ekonomiskaomständigheter. Att ändå, som , jagmenar naturligtvis , kommer att göra,försvara den här politiken visar att det finns andraintressen som har tagit överhand förKristdemokraterna, nämligen intresset av att varaen lojal arbetare i den vingård som leder.Jag tycker att det är mycket beklagligt.Anf. 96 ():Herr talman! Även om det var en felsägning frånLars sida, kan man ju känna sig någotsmickrad över att bli kallad . Hansinställning i de frågor som vi nu har att debatteravar kanske betydligt mer restriktiv än den jag haroch den som utskottet har gett uttryck för.Jag skall försöka att fatta mig kort.Utskottsbetänkandet är ju mycket kort. Riksdagenbeslutade att slopa skattereduktionen förfackföreningsavgifter. Redan då efterlysteoppositionen att man borde ta bort avdragsrättenför avgifter till arbetsgivarorganisationer samtidigt.Dessa förslag borde ha behandlats för attfå rättvisa. kommer förslaget om slopande avavdragsrätten för arbetsgivares avgifter tillarbetsgivarorganisationer, utom när det gällerkonfliktändamål. De kommer alltså i båda fallen attgälla från . Så långt blir det nurättvisa.Det är av principiella skäl som man har velat ta bortskattereduktionen för fackföreningsavgifter. Ingaandra föreningar har ju avdragsrätt för sinamedlemsavgifter. Då måste man, för att få rättvisaså långt det går, också ta bort medlemsavgiften förarbetsgivarorganisationerna. Det har lösts så attdet blir medlemsavgiften tillarbetsgivarorganisationen som inte blir avdragsgillunder det att pengar som betalats in förkonfliktändamål blir avdragsgilla, eftersom man fårta upp dem till beskattning när de betalas ut.I de två motionerna -- en från allmännamotionstiden och en med anledning avpropositionen -- har det inte gjorts någrainvändningar mot detaljutformningen av förslaget,utan de gäller mera det principiella attavdragsrätten, skattereduktionen, borde ha varitkvar för fackföreningsavgifterna. Men då har vibekymret att en förening gynnas framför andraföreningar, och det känns inte riktigt rätt.Herr talman! Jag ber med detta att få yrka bifall tillutskottets hemställan och avslag på reservationen.Anf. 97 ():Herr talman! drar nu in andraföreningar i det här sammanhanget. Här handlardet ju om arbetsmarknadens parter. Vi tycker attdet då är ganska långsökt att dra in andraföreningar för att försöka hitta några rättviseskäl idetta sammanhang. Men kan säga attde nu föreslagna åtgärderna kommer att leda tillrättvisa mellan arbetsmarknadens parter, alltsåmellan fackföreningar ocharbetsgivarorganisationer?Anf. 98 ():Herr talman! Det här förslaget är ett försök attåstadkomma ungefär samma rättvisa som vi harhaft fram till , . När manavskaffar skattereduktionen tar man också bortavdragsrätten för medlemsavgift tillarbetsgivarorganisation.Anf. 99 ():Herr talman! Helt kort till . Innebördenav det här betänkandet är att man inte skapar enfull rättvisa på arbetsmarknaden. Företagarnakommer fortfarande att ha möjlighet tillkringgående och kan få skatteförmåner för sinakostnader. Det är inte fördelningspolitiskt rättvist iförhållande till de åtgärder som regeringen harvidtagit i övrigt i samhället.Man har vidtagit två åtgärder som slår direkt ochhårt mot löntagarna, nämligen slopandet avavdragsrätten för fackföreningsavgifter ochavskaffandet av schablonavdraget. Å andra sidanhar företagen som grupp fått en radskatteförmåner, och det är det som jag hårdastkritiserar. Man ser inte till helheten och erkännerinte att man har en dålig fördelningsprofil.Anser , , att det ären bra fördelningsprofil på regeringens politik?Erkänner man att man faktiskt har tagit sig före attge företagare och höginkomsttagareskatteförmåner, eller gör man det inte? Påstår manatt man driver en bra fördelningspolitik? Det är detvå intressanta frågorna.Vidare säger nu att det skall varalikställighet mellan olika organisationer. Menbrukar inte förorda införandeav avdragsrätt för gåvor till ideella organisationeretc.? Ni vill alltså å ena sidan gynna vissa gruppermed avdragsrätt. Samfund och organisationer sombedriver bistånd etc. skall skattemässigtfavoriseras. Man får ibland intrycket att bidrag tillsociala organisationer skall kunna föranledaavdragsrätt.Å andra sidan vill ni slå mot föreningar påarbetsmarknadsområdet. Det är beklagligt, för ettsamhälle utan väl fungerandearbetsmarknadsparter fungerar i sin tur sämre. Fårvi konflikter på arbetsmarknaden som intekanaliseras via starka och etablerade parter, får vien dålig tillväxt i samhället. Alltför mycket avarbetsmarknadskonflikter bromsar tillväxten iekonomin. Därför är det ett allmäntsamhällsintresse att ha väl fungerande parter påarbetsmarknaden.Anf. 100 ():Herr talman! För att ta ett av de sista påståendenafrån först -- det som gälleravdragsrätt för gåvor till kyrkor och samfund -- villjag säga att inte har ställtupp för den principen, men jag hoppas att dekommer att ändra sig.Vidare talar omfördelningspolitiken. Vi befinner oss i ett kärvtsysselsättningsläge med kraftiga budgetunderskott.Det är riktigt att vi kristdemokrater är intresseradeav fördelningspolitiken, men för att kunna sysslamed fördelningspolitik måste man ha en någotstörre kaka att fördela. För att kunna baka dennastörre kaka tror vi att man måste ha ett annatföretagsklimat än vad som har varit fallet försmåföretagsamheten här i Sverige.Vi måste också ha ungefär samma villkor förföretagen här som man har ute i för att få igång sysselsättningen. De skattesänkningar somhar skett har syftat till att få i gångsmåföretagsamheten, till att det skall vara möjligtför småföretag att växa. Det skall vara möjligt,t.o.m. lönsamt, att investera i framför attgöra det i andra länder. Lyckas man med det blirdet mer resurser, och då kan vi börja ägna oss åtfördelningspolitik.Anf. 101 ():Herr talman! Självfallet skall vi ha fart på vårtnäringsliv, och visst kan man göra skattesänkningarsom gynnar näringslivet. Vi har från Vänsterpartietsagt att vi kan tänka oss sänkt förmögenhetsskatt påarbetande kapital i småföretag. Men vi satte in detförslaget i ett totalt fördelningspolitisktsammanhang, och vi ville också skärpaförmögenhetsskatten och minska möjligheten tillskatteundandragande.Nu säger vissa att vi stödde regeringen. Nej, vi hadeett självständigt alternativ, som tillgodoser bådeproduktivitet, näringsliv och fördelningspolitik.Detta går att förena, om man anstränger sig, ochdet borde regeringen göra. Den borde anstränga sigbåde för att skaffa sig en fördelningsprofil och föratt skapa tillväxt.Nu säger kristdemokraten att företagen iSverige skall ha samma villkor som företag iomgivningen. Ja, skall de ha samma skattevillkor,måste skatterna höjas i , eftersomföretagsbeskattningen i är vida lägre än ikonkurrentländerna. Men i det avseendet vill maninte skapa lika villkor.Jag sade tidigare att man redan under det gångnaåret har sänkt mängder av skatter för företagarnaoch höjt skatterna för vissa löntagargrupper, t.ex.genom slopad avdragsrätt för fackföreningsavgifteroch genom att slopa schablonavdraget. Det är dentotalt felaktiga fördelningspolitiska profilen somgör att vi vänder oss mot den här åtgärden.Vi säger att rättvisa är någonting produktivt ochkan skapa tillväxt. De som har prövat att skapatillväxt genom att öka klyftorna i samhället har bititsig i tummen. Det visar den internationellautvecklingen runt omkring oss, i ,och många andra länder. Det endasom har hänt sedan ni började genomföra eraåtgärder från regeringens sida är att ni har fått upparbetslösheten och budgetunderskottet.