prot · GF0970 · 1992-02-26 00:00:00 — Många gick aldrig i skolan, andra bara enkort tid. Att leva på gatan är att aldrig få sova, attständigt bli bortföst, att ofta vara hungrig, attutsättas för många sjukdomar och att hamna imissbruk. Men eftersom barn är barn med fantasi,styrka och intelligens finns det också ljuspunkter,stolthet och glädjeämnen i detta liv.Det växer också fram rörelser där gatubarnorganiserar sig för att hävda sina mänskligarättigheter, för att få en mer dräglig tillvaro, för attbekämpa missbruk och för att ge elementärutbildning. De behöver allt vårt stöd, våruppmärksamhet och vår vaksamhet, så att derasförsök inte omintetgörs av starka motkrafter.Denna tillvaro som vi håller ifrån oss, deras tillvarooch deras liv, som vi förnekar därför att den äralltför fruktansvärd, är också vårt ansvar. Vårtillvaro är förbunden med deras, och det somhänder i andra länder långt borta, och kanske ocksånärmare än vi tror, är också vårt ansvar. Det förstavi måste göra är kanske att hålla kvar insikten omatt detta faktiskt händer.Sverige var ett av de länder som först ratificeradeFN:s barnkonvention. Det förpliktigar till att skapabättre förhållanden för barn i vårt land, men ocksåtill att arbeta för barnen i världen. Vi vet attgatubarnens livsvillkor i grund och botten formasav de globala orättvisorna. Det behövs naturligtvisett ökat engagemang från för att i olikainternationella sammanhang verka för att deorättvisorna upphävs. Men gatubarnen kan intelämnas därhän i avvaktan på en nyvärldsekonomisk ordning. Det faktum att vi inteomedelbart kan förändra villkoren för alla världensgatubarn får ju inte hindra oss från att protesteramot de fruktansvärda övergreppen.Vi kan och måste protestera mot morden pågatubarn. Vi kan som enskilda t.ex. stödja detupprop som Rädda barnen nu går ut med. Deskriver i uppropet:Vi protesterar mot den grymma behandlingen avfattiga barn i Brasilien.Vi kräver att dödsskvadronernas jakt, tortyr,misshandel och dödande av gatubarn stoppasomedelbart.Vi kräver att de skyldiga straffas.Jag vill uppmana alla att stödja detta upprop. Menav oss ledamöter i och av vår regeringmåste vi också kräva mer. Jag vill gärna frågaregeringen vad den tänker göra för att bidra till attde här problemen löses.Den internationella opinionen är oerhört viktig.Till sommaren håller FN sin stora konferens ommiljö och utveckling i . Defruktansvärda problemen med våldet motgatubarnen får inte sopas under mattan. Vi måstekräva åtgärder och vi måste se till att de följs upp.Vi måste det för världens barns skull och för våregen skull, för att vi skall orka se varandra i ögonenoch för att vi är människor.I detta anförande instämde (fp).Anf. 74 HANS ():Herr talman! I regeringens deklaration upprepassambandet och knytningen mellan demokrati ochmarknadsekonomi. Den kopplingen har ocksågjorts i annat sammanhang mellan mänskligarättigheter och marknadsekonomi. Det är ingennaturlag att marknadsekonomi medför mänskligarättigheter eller respekt för dem.Det finns många exempel på länder medmarknadsekonomi där det förekommer mycketallvarliga kränkningar av de mänskligarättigheterna. Det gäller t.ex. ,, och , som nudiskuterats. Där dödades 2 500 svarta,främst tillhörande antiapartheidrörelsen. Många avdem dödades med stöd av den regeringsstöddaInkatha-rörelsen. Ett tjugotal raslagar finns kvar iSydafrika, och alla politiska fångar är ju ännu intefrigivna.Ett annat slående exempel var , som eftermilitärkuppen genomförde en mycketytterlighetsgående marknadsekonomi efter receptfrån den nyliberale ekonomen behövs som medel för attuppnå en mer balanserad och utvecklingsbarekonomi. Men det måste finnas socialabegränsningar då det gäller marknadskrafternasfria spel. Utan en viss ekonomisk styrning kan inteheller ekonomin fungera. Detta gäller i särskilt höggrad de fattiga länderna.Då vi talar om de mänskliga rättigheterna glömsalltför ofta bort att de inte endast avser degrundläggande politiska fri- och rättigheterna, utanockså de ekonomiska, sociala och kulturellamänskliga rättigheterna. Dessa rättigheter är ocksåinskrivna i de internationella konventionerna. Detär uppenbart att det är oerhört svårt för de fattigaländerna att realisera de krav som konventionernaställer om det inte finns en ekonomisk utvecklingoch styrka. Århundradens exploatering ochutsugning av dessa länder har lett till dennasituation. Den har dess värre under senareårtionden lett till att klyftorna ökat än mer.En förutsättning för att mänskliga rättigheter i vidbemärkelse skall kunna bli en realitet är att enkraftig global nedrustning och en ny ekonomiskvärldsordning genomförs.De politiska, ekonomiska, sociala och kulturellarättigheterna kompletterar inte bara varandra, utanförutsätter i själva verket varandras existens. Det ärdärför nödvändigt att skapa förutsättningar för enutveckling av samtliga mänskliga fri- ochrättigheter.Jag undrar hur ställer sig till dessafrågor och om han är angelägen att beakta detta idet fortsatta arbetet för mänskliga rättigheter.Det förekommer mycket allvarliga kränkningar avmänskliga rättigheter i länder där det alltjämtförekommer ockupation. Det finns åtskilligaexempel på ockupationer som inte sällan övergår iren annektering, t.ex , , ,, , , , Cypernoch delar av Cuba.Å andra sidan har en rad länder befriats frånockupation, bl.a. och . Det har isin tur lett till en ny utveckling för demokrati ochmänskliga rättigheter.I regeringsförklaringen talas det mycket litet om deockupationer och annekteringar som jag berört här.Gör regeringen en skillnad i sitt agerande beroendepå vem som ockuperar och var? Vad är regeringenberedd att göra för att medverka till att undanröjade ockupationer och annekteringar som jag berört?Jag anser att denna kamp mot ockupationer ochannekteringar är lika viktig som kampen motkolonialismen. En fråga som har särskild betydelsei kampen för mänskliga rättigheter är att det behövsen konvention som förbjuder dödsstraff både ifreds- och i krigstid. Framgångar på det områdethar den allra största betydelse, särskilt om detskulle innebära framgångar i de stora länderna,t.ex. I slutdokumentet frånKöpenhamnsmötet om den mänskliga dimensionenfrån 1990, talas endast om att utbyta informationoch att den publiceras. Det rör sig också här ominsatser på ett bilateralt plan. Vad gör regeringenför att förmå exempelvis , som är medlem iEuroparådet, att uppfylla sinkonventionsförpliktelse? hör till de ländersom avkunnat de allra flesta dödsdomarna.Anf. 75 ():Herr talman! Med de stora och genomgripandeförändringar som skett i vårtnärområde och som totalt förändrat den europeiskakartan är det naturligt att vårt intresse och vår hjälpfokuseras på de nya självständiga staterna, sombildats efter och Jugoslavienssönderfall, och på att bygga upp fungerandedemokratiska och marknadsekonomiskainstitutioner.Men, herr talman, även i har under detsenaste året skett stora och dramatiskaförändringar. Detta gäller inte minst för ländernapå . Det långainbördeskriget i -- längsta ochblodigaste krig -- är slut. flyddediktatorn ur landet, och gerillatruppernasdramatiska övertagande av blevslutpunkten för inbördeskriget. Ungefär samtidigtgick även den eritreanska befrielsearmén in iAsmara och tog makten i . i en nationell konferens medrepresentanter för ett stort antal etniska ochpolitiska grupperingar. Konferensen antog enstadga, i vilken traditionella demokratiskarättigheter är inskrivna, och den tillsatte också ettnationellt råd som är landets högsta beslutandeorgan och lagstiftande församling. Konferensenbeslöt även att det eritreanska folket har rätt att ien folkomröstning självt besluta om sin framtid.I stadgan finns också inskrivet att det nationellarådet skall utarbeta förslag till en konstitution ochatt val till en skall hållas efter det att övergångsregeringen tillsatts.Makten skall därefter överlämnas till det parti ellerde partier som får majoritet i nationalförsamlingen.Vad som sker i är ett första steg motden demokrati, folkförsoning och respekt för demänskliga rättigheterna som vi så länge efterlyst.Det är viktigt att noga följer den politiskautvecklingen i landet och är berett att stödja dendemokratiska utvecklingen.I har EPLF övertagit makten och bildat enprovisorisk regering. Alla ansträngningarkoncentreras nu på att återuppbygga det av krigettotalt ödelagda landet. Landet är i stort behov avnödhjälp men behöver också hjälp med att få i gångindustriproduktionen igen och att bygga uppdemokratiska institutioner. Även här har Sverigeen stor uppgift att fylla.Tyvärr kan vi inte se samma glädjande utvecklingmot fred och demokrati i de övriga länderna påAfrikas Horn.I pågår fortfarande, trots att det gått ett årsedan diktatorn störtades, ett blodigtinbördeskrig. Stora ansträngningar har från FN:ssida gjorts för att få de två huvudmotståndarna ikriget att gå med på en vapenvila. Efterförhandlingar i enades man för tio dagarsedan om att skriva under ett eld-upphör-avtalsenare . Men trots detta rasar stridernavidare i huvudstaden . Under tidensvälter halva befolkning till följd av krigetoch svårigheterna att få in hjälpsändningarna ilandet. Röda korset har enligt uppgift betecknatläget som en mänsklig katastrof av värsta möjligaomfattning. Alla ansträngningar måste nu göras föratt de avbrutna hjälpsändningarna åter skallkomma i gång.Även i är situationen för befolkningenmycket svår. Trots att miljontals sudaneser underåret varit svältdrabbade har militärregimen integjort mycket för att underlätta internationellahjälpinsatser utan snarare försökt motarbeta dessa.Och inbördeskriget i södra fortsätter. Ävenhär måste ökade ansträngningar göras från detinternationella samfundet för att hjälpa densvältdrabbade befolkningen.Till slut, herr talman, konstaterar även jag att vi iSydafrika däremot har kunnat glädja oss åt enfortsatt utveckling i riktning mot ett demokratisktsamhälle som inte grundar sig på rasåtskillnad. Den20 öppnades ju konferensenom ett demokratiskt , CODESA, meddeltagare från de viktigaste politiskaorganisationerna i landet. Parterna i konferensenhar bl.a. förpliktigat sig att skapa ett utanrasdiskriminering, att arbeta för upprättande av ettfritt öppet samhälle grundat på demokratiskavärderingar och respekt för de mänskligarättigheterna samt att införa en flerpartidemokratimed avhållande av regelbundna val på grundval avallmän och lika rösträtt.De nordiska utrikesministrarna deklarerade vid ettmöte i sin avsikt att fortsättaatt aktivt stödja den reformprocess som presidentde och ordförande och som också förankrats i CODESA.I den nu beslutade folkomröstningen skall väljarnata ställning till om man stödjer regeringens fortsattaansträngningar att genom förhandlingar nå enöverenskommelse om en ny författning. Resultatetav denna folkomröstning blir ju, som så mångaredan tidigare påpekat, avgörande för den fortsattademokratiska utvecklingen i Sydafrika.Apartheidsystemet har skapat enorma socialaskillnader i . Enligt min mening börSverige stödja en stark ekonomisk tillväxt som kankomma de eftersatta grupperna till del. En sådantillväxt är nödvändig för att den demokratiskaomvandlingen skall kunna ske under fredligaformer.Anf. 76 ():Herr talman! skrevHerbert en alltjämt berömd bok medtiteln och kris. Demokratinhade till synes segrat efter ,men -- konstaterade -- det var just i ensituation då demokratin till synes hade segrat somden var sårbarast. När demokratin står, som detförefaller, utan fiender är det kanske farligare änvid andra tillfällen. Priset för att bevarademokratiska landvinningar är ständig vaksamhetnär det gäller nya hot mot demokratin. Dessa kandock dyka upp från håll som vi minst av allt väntatoss att det skulle komma några hot ifrån.I dag upplever vi den tredje vågen avdemokratisering i under detta århundrade.Den första kom efter . Denomintetgjordes genom fascismens ochnazismens uppkomst. Ingen hade kunnat förutsedetta tidigare.Den andra vågen kom i samband med andravärldskrigets slut. Också den omintetgjordesmycket snabbt, i och med att länderna i halvaEuropa förvandlades till satellitstater tillSovjetunionen och stalinistiska kommunistiskadiktaturer. har vi upplevt den tredje vågen,och det finns länder där den alltjämt gör siggällande, men där vi tror att demokratin skall göraframsteg.I denna situation är det oerhört farligt att låta siginvaggas i den falska föreställningen att vi bevittnarhistioriens slut, som en amerikansk professorfaktiskt uttryckte saken i en naiv artikel för någotår sedan. Denna föreställning, att historien tar slutnär ett visst stadium har uppnåtts, är ett slagsbakvänd marxistisk ödestro, som är precis likafarlig och kan leda till samma farliga konsekvensersom marxismen i originaltappning.Jag tror tyvärr att även om kommunismen i denform vi har känt den i numera äravskriven, så skall vi inte räkna med attkommunistiska idéer eller andra totalitära idéer äravskrivna . De kan dyka upp igen,och den utopism som var den kommunistiskaideologins särdrag kan dyka upp i nyakombinationer, kanske mycket snart.På samma sätt måste vi vara uppmärksamma på detotalitära hot som kommer från höger. Vi har --åtminstone i , tror jag -- länge levt iföreställningen att nazister är personer i uniformsom skriker på tyska. Riktigt så enkelt är det inte,och ser vi i det f.d. kommunistiska kombinationer av gammal stalinism och nyeller nygammal nazism, fascism och antisemitism.Vi ser det i , vi ser det i olika rörelser somfigurerar i , vi ser det också i andra delarav just det demokratiserade Europa.Mot den bakgrunden känner jag mig ärligt sagtbekymrad över en del av de uttalanden som manibland hör från svenskt officiellt håll, där man tillsynes utan varje problematisering talar omRyssland som en demokrati -- så enkelt är det inte,ännu -- eller där man framställer det som omdemokratin en gång för alla hade segrat och intesärskilt mycket mer behövde göras.Det är en utomordentligt farlig föreställning. Denbygger på illusioner och på en bakvänd ödestro avsamma slag som den som bar upp de regimer somhar fallit.Nationalism, protektionism, populism, slutnatankesystem kan alltid dyka upp i nyakombinationer. Därför är det en alltför glättad bildsom ges när man tror att marknadsekonomiautomatiskt löser de problem som vi står inför iEuropa.Marknadsekonomi är nödvändigt -- det är endautvägen ur den återvändsgränd som kommunismenförde in halva vår världsdel i. Men det räcker inte.De som läste artikel i kanske också kan funderaöver de problem som kan ligga i att detkommunistiska systemet kanske har slagit söndersjälva förutsättningarna för att bygga upp ett nyttsamhälle , ens med aldrig såradikala marknadsekonomiska reformer.Detta, herr talman, är en brist, tycker jag, också iden utrikesdeklaration som vi har tagit del av. Denär förträfflig på många sätt, men den ger i vissaavseenden en litet för oproblematisk bild av denvärld som vi nu lever i.Detsamma gäller den starka koncentration på denglädjande utvecklingen i som man ser isamma utrikesdeklaration. Den tredje världennämns här och där men lyser på många sätt med sinfrånvaro.Allra mest anmärkningsvärt är detta, tycker jag,när det gäller den andra stora händelse somgastkramade oss alla vidsidan av det som hände i , nämligenGulfkriget. efteråt får man avutrikesdeklarationen intrycket att detta krig nästaninte har ägt rum. Inga länder eller regimer alls iMellanöstern nämns ens vid namn. Inget sägs omkurdernas situation, om kärnvapenplaner, omSaddam hot om gasanfall mot förraåret, om de mänskliga rättigheterna i eller omdet hot som extrema grupper i eller på denarabiska sidan innebär mot fredsprocessen.Detta är kanske inte bara tillfälligheter.Häromdagen såg jag att utrikesministern hadekommenterat mordet på en Hizbollah-ledare iLibanon enbart som om det vore fråga om mordetpå en religiös ledare och hans familj. Det var detnaturligtvis, men det var också en terroristledareoch ombud i området som var föremål för denaktionen. Det kanske finns skäl att vara tydligareoch mer precis också när man talar omMellanöstern. talas det nästan bara omEuropa -- det får inte bli någon vana.Anf. 77 Statsrådet ():Herr talman! Jag skulle gärna ha sett att debattenhär hade varit så strukturerad att ett avsnitthade rubricerats Mänskliga rättigheter.I regeringsförklaringen understryks den stora viktsom regeringen lägger vid de mänskligarättigheterna. Där betonas att kampen förmänskliga rättigheter, frihet och demokrati är enuppgift för utrikespolitik och därmedockså för dess biståndspolitik i världens alla delar.Ja, jag skulle faktiskt vilja påstå attbiståndspolitiken i sig -- att hjälpa och bry sig ommedmänniskor var dessa än bor -- tillhöruppfyllandet av eller respekten för mänskligarättigheter.Till grund för denna politiska inriktning ligger enövertygelse om alla människors lika värdeoberoende av ras, hudfärg, kön eller social ochekonomisk ställning. Det är också denna syn påmänniskovärdet som är grundläggande för FN:snormer för mänskliga rättigheter. Det kan varaberättigat i dagens situation, då människovärdetoch de mänskliga rättigheterna fortsättningsvishotas både i andra länder och här hemma, att ägnauppmärksamhet åt innehållet i FN:s uttalanden ochkonventioner i detta ämne.FN:s Allmänna förklaring om de mänskligarättigheterna, som antogs 1948, inleds med attkonstatera ''det inneboende värdet hos allamedlemmar av människosläktet'' som en grundvalför ''frihet, rättvisa och fred i världen''.Detta erkännande återkommer i 1966 årskonventioner om mänskliga rättigheter. Ikonventionen om politiska och medborgerligarättigheter såväl som i konventionen omekonomiska, sociala och kulturella rättigheter sägsi den första inledande paragrafen:''Konventionsstaterna, anser att, iöverensstämmelse med de i Förenta nationernasstadga uppställda principerna, erkännandet av detinneboende värdet hos alla medlemmar avmänniskosläktet och av deras lika och oförytterligarättigheter utgör grundvalen för frihet, rättvisa ochfred i världen''.FN-stadgan åberopar också människovärdet i sinförsta inledande sats:''Vi, de förenade nationernas folk, beslutar --- attånyo betyga vår tro på de grundläggande mänskligarättigheterna, på den enskilda människansvärdighet och värde, på lika rättigheter för män ochkvinnor samt för stora och små nationer. ''Människovärdet framhålls och åberopas såledesgenomgående i grundläggande FN-dokument, somett fundament i synen på mänskliga rättigheter.Denna tonvikt på människovärdet skall naturligtvisses i ljuset av historiska erfarenheter. FN:s stadgaoch FN:s Allmänna förklaring om de mänskligarättigheterna skrevs mot bakgrund av de nazistiskaförbrytelserna, vilkas kärna var just förnekandet avmänniskors värde.När det gäller fjärran liggande länder sägs detganska ofta i tal att olika kulturer, olika religioner,olika traditioner är förklaringen till olikabehandling av människovärdet. Vi kan aldrigacceptera den typen av resonemang. Vi har härFN:s stadgor att ty oss till.Att människovärdet och de mänskliga rättigheternaständigt är utsatta för grova kränkningar känner vialla till. , ja, faktiskt , kan vi ivåra medier ta del av rapporter och reportage,nyheter och uppgifter som visar att människovärdetkränks och förtrampas. Det kan gällacivilbefolkningen i , eller . Detkan gälla gatubarn i eller flickor som stympasgenom omskärelse i . Människovärdetkränks självfallet också när vanvettigaverklighetsförfalskare tar sig för att göra gällandeatt historiens värsta brott -- förintelsen -- inte ägtrum.Jag fick detta nedslående faktum, attmänniskovärdet avhånas, aktualiserat för migunder den resa till och som jag gjordei . Där blev jag påmind om hurminderåriga barn utnyttjas som billig ochhårdexploaterad arbetskraft. Barn tvingas slita ochsläpa under långa arbetsdagar mot obetydligersättning. De arbetar under de mest primitivaförhållanden, t.ex. i så usel belysning att de mereller mindre förlorar synen. De lever förslavade iså ohälsosamma miljöer att de aldrig ens når upp iungdomsåldern.Denna form av övergrepp mot barn förekommerförvisso inte enbart i dessa länder utan i mångaandra som exempelvis och Thailand.Därför är det inte bara naturligt, det är en plikt föross, att ställa oss på barnens sida och kräva att FN:sbarnkonvention blir inte bara ratificerad utan ocksåtillämpad. Som minister för internationelltutvecklingssamarbete och mänskliga rättigheter serjag det som en av mina viktigaste uppgifter att idialogen med våra samarbetsländer ständigt betonadenna inställning.Ingenstans har människovärdet förtrampats såsystematiskt som i . Sanktionerna motSydafrika har med all tydlighet givit resultat. Den17 mars hålls den av de Kleerk utlystafolkomröstningen. Måtte valresultatet bli en segerför fortsatt arbete till förmån för de mänskligarättigheterna!Herr talman! Jag vet att åtskilliga politiker ochmyndigheter i ser och inser att mänskligarättigheter kränks i deras länder. Och man vill intesällan vidta åtgärder. Men fattigdomen sitter sådjupt i dessa samhällen att den korrumperar självarespekten för människans värde och värdighet. Detär synnerligen enkelt att från i-ländernas materielltupphöjda tribuner tala om för de fattiga folken ochländerna hur det borde vara, hur man bordeupprätthålla respekten för ochkonventioner.Jag menar att en regering aldrig med bibehållenrespekt och värdighet kan tala om mänskligarättigheter om man inte ser till att rentkonkret medverka till att den förnedrandefattigdomen trängs tillbaka. Bistånd är, som sagt,en förutsättning för att talet om mänskligarättigheter inte enbart skall bli en ljudande cymbal.Herr talman! Det är min avsikt att så mycket sommöjligt knyta samman de biståndsrelationer som vihar med de värden och värderingar som understryker. Jag hoppas attuttrycket tolkas rätt när jag säger: Vi har för avsiktatt använda de konventionerna som ett slagsrevisionsinstrument när det gäller just vårbiståndspolitik.Jag vill verkligen också stryka under att vi i Sverigeinte har någon anledning att förhäva oss när vi talarom mänskliga rättigheter. Det är viktigt, tror jag,att påpeka det för trovärdighetens skull. Det begåsi vårt land skändliga övergrepp på både barn ochkvinnor. kunde manläsa följande i Svenska Dagbladet:Fackeltåg för glömda våldsofferVar tionde dag misshandlas en kvinna till döds iSverige.-- Var femte kvinna utsätts för våld eller hot ihemmet. Men anmälningsbenägenheten är låg.Varje år får ca 4 000 telefonsamtal från utsattabarn och tonåringar.Det är således icke enbart i som barn hardet svårt. Det är icke enbart brist på materiellatillgångar som kan leda till att barns rättigheterkränks.Herr talman! Låt mig stryka underytterligare en viktig aspekt av de mänskligarättigheternas betydelse för en positivsamhällsutveckling. Vi har upplevthur kampen på världsarenan har stått mellankommunism och kapitalism. har plötsligtkommunismen upphört att vara en maktfaktor ochett alternativ i den internationella debatten. I dettaläge, då de marknadsekonomiska krafterna har fåttett friare spelrum, är det viktigt att de fortfarandehar ett korrektiv. Detta korrektiv, dennabalanserande faktor, är enligt min mening justbetoningen av de mänskliga rättigheterna i allasammanhang, utomlands såväl som här i Sverige.De är i själva verket så viktiga att all politik, allaställningstaganden måste stämmas av mot dem.Vad hjälper det en människa, en familj, en gruppatt landets ekonomi blomstrar, att institutionerbyggs upp, att handeln skjuter fart, om mansamtidigt får uppleva att ens mänskliga rättigheterkränks?Anf. 78 HANS ()replik:Herr talman! Statsrådet utnyttjadesin tid till att föredra ett anförande som han hadeskrivit före debatten. Han undvek helt och hållet attsvara på de frågor som ställdes. Jag hoppas att hani ett kommande anförande verkligen kommer igenoch berör frågeställningarna.Jag vill erinra om att det med hänsyn till innehållet iregeringens politik finns all anledning att verkligentänka över frågan, om marknadsekonominautomatiskt leder till demokrati och mänskligarättigheter. Jag gav exempel på länder där det intealls har varit så.