prot · GF0983 · 1992-03-24 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1991/92:83Tisdagen den 24 marsKl. 14.00Meddelande om debatt om åtgärder mot denökande arbetslöshetenAnf. 1 TREDJE VICE TALMANNEN:Jag får anmäla att Socialdemokratiskariksdagsgruppen har framställt önskemål omsärskild debatt om åtgärder mot den ökandearbetslösheten samt att talmannen beslutat att ensådan debatt skall anordnas torsdagen den 26 marskl. 14.30.Regeringen företräds av finansminister och av § Svar på fråga 1991/92:473 om FN:sresurserAnf. 2 Statsminister ():Herr talman! har frågat mig om jagtog upp frågan om FN:s resurser och betalningar under mina samtal medpresident i förra månaden.Svaret är nej, och skälet är att det hade varitmissriktat. Orsaken till problemet med deamerikanska skulderna till FN ligger nämligennumera inte i Vita Huset utan i kongressen.Därvidlag var situationen annorlunda under denförra administrationen, men jag har ingenanledning att misstro president ochutrikesminister när de säger att de gentemotkongressen verkar för att skall betala sinaskulder till FN.Låt mig tillägga några ord om hur regeringen ser påfrågan om FN:s finanser. Vi tycker det ärutomordentligt viktigt att alla FN:s medlemsstateruppfyller sina stadgeenliga förpliktelser. Dettagäller inte minst inbetalningen av obligatoriskaekonomiska bidrag till den verksamhet sommedlemsstaterna gemensamt har beslutat om.Dessa inbetalningar skall göras i sin helhet, inomföreskriven tid och utan villkor. försökerhär, tillsammans med övriga nordiska länder, attföregå med gott exempel. På denna punkt råderingen åsiktsskillnad mellan den nuvarande och denföregående regeringen.Tyvärr har betalningsdisciplinen överlag blivit dåligbland FN:s medlemsstater. Ett skäl till detta ärförmodligen att vissa av säkerhetsrådets femständiga medlemmar inte alltid har levt upp till detsärskilda ansvar som följer med deras särställning iFN. gällde det , på1980-talet . Detta är oacceptabelt. FN måstefå en stabil finansiell grund för att klara de mycketstora uppgifter, särskilt på det fredsbevarandeområdet, som organisationen står inför i dennahistoriska brytningstid.Anf. 3 ():Herr talman! Jag tackar för svaret. Det var en bradeklaration i slutet av svaret om hur regeringen serpå FN:s finanser. Men jag tycker ändå att det ärsynd att statsministern inte utnyttjade det unikatillfälle han hade att i ordentligt ta upp fråganom FN:s finanser.Förenta nationerna befinner sig i finansiell kris påsamma gång som man nu har sin mest aktiva tidframför sig med elva stora kostnadskrävandeoperationer. Vi vet att det är just som häftarmest i skuld till organisationen. har intebetalat ca . Det är hälften av defordringar som FN har.Att säga att det vore missriktat att ta upp dennafråga med presidenten är nog ändå en litenundanflykt, statsministern. Det är riktigt attkongressen bör bli föremål för påtryckningar ochbehöver upplysas, men presidenten och hansadministration behöver också ett tryck utifrån frånandra länders regeringar. De skall tala om att de serjust roll i det hela som viktig och angelägen.Det var därför synd att inte statsministernutnyttjade tillfället att ta upp frågan med presidentBush, eller med utrikesminister , eller i sitt talinför nationella pressklubben, eller i andraoffentliga framträdanden. Också den amerikanskaallmänheten behöver upplysas om FN:s roll. Jagtycker det är synd att statsministern inte gjorde det.Det är nästan en tjänsteplikt att göra detta när manär i USA.Anf. 4 Statsminister ():Herr talman! Jag håller med frågeställaren om attdet är mycket som man bör ta upp. Förvisso komfrågan om FN:s finansiering upp i olikasammanhang under mitt besök i . Men denställda frågan gällde specifikt president handlar alltid om prioriteringar. En av de sakerjag tog upp med president , medutrikesminister och i mitt anförande förnationella pressklubben var den oroandesituationen när det gäller säkerheten i de f.d.sovjetiska kärnkraftverken. Jag berättade specielltom ett kärnkraftverk strax väster om heter Sosnovy Bor och ligger nära . Jagvar mycket oroad och ville ha amerikanernas ochandra europeiska staters hjälp för snabba insatserför att rätta till de problem som finns.Presidenten, utrikesministern och dekongressledamöter som jag träffade var tacksammaför denna information, eftersom detta var något dealdrig hört tidigare och med den styrka jagframförde budskapet. De lovade också att de skullese på möjligheterna att hjälpa till.Nu vet vi att det har hänt en olycka, och vi vet attdetta är ett fenomen som är känt på högsta nivå iden amerikanska administrationen och på högstanivå i olika europeiska regeringar genom just deinsatser som har gjorts från svensk sida. Jag tror attdet i det stora hela taget inte var någon dåliganvändning av den begränsade tid som jag hade tillmitt förfogande.Anf. 5 ():Herr talman! Vi är som medborgare och européertacksamma för den insatsen. Men att ta upp denaspekten när jag talar om FN:s finanser är nog ettförsök av statsministern att svänga sig litet. Dethade nog funnits tid att använda tillden frågan.Det var också särskilt angeläget att ta upp frågan.Just när befann sig i i Pentagon, det amerikanskaförsvarsdepartementet, sista handen vid en studiedär man diskuterade roll i världen framöver.I denna studie -- låt vara att den ännu inte ärofficiellt sanktionerad av regeringen, men detavslöjar ändå det tänkande som finns -- sägs attUSA är den enda stormakten framöver, och skall arbeta för att det så skall förbli. I detsammanhanget -- när man gör analyser av världenframöver, styrkerelationerna och vilken ordningsom skall gälla, dvs. den nya världsordningen --nämns över huvud taget inte ,utan det är som skall gälla. Det vardärför också mot denna bakgrund angeläget att taupp frågan.Anf. 6 Statsminister ():Herr talman! Jag vet att harvarit i , och därmed är han ocksåmedveten om att det dokument som läckte ut i var en tjänstemannaprodukt som varesig försvarsministern eller någon av de biträdandeförsvarsministrarna hade sett. Det som PierreSchori nu ägnar sig åt är att försöka kasta skuggoröver den amerikanska administrationen på ett sättjag inte riktigt tycker är förenligt med vad som börvara svensk politik.Vi har anledning att uppskatta den kursändringsom har skett i amerikansk utrikespolitik när detgäller inställningen till . Det ärriktigt att det tidigare fanns en skepsis. Den harbidragit till att driva fram reformer. har vi ettFN som står i centrum för de internationellafredsansträngningarna och en amerikanskpresident och utrikesminister som med kraft ställersig bakom en politik som stöder FN. Det är enväsentlig förändring som har inträffat i amerikanskutrikespolitik -- en förändring som vi har allanledning att hälsa med tillfredsställelse.Det finns en kvardröjande konservatism i denamerikanska kongressen på denna punkt, men dethoppas jag är ett övergående fenomen.Anf. 7 ():Herr talman! Också jag har noterat denkursändring som kom i och med att president över rodret. Men de riktigt konservativakretsarna i har denna syn, och i denvärldsbilden finns inte . agtolkar den kommentar som gjorde i slutetav sitt anförande som att också han tar kraftfulltavstånd från tankarna i dessa nya ''Pentagonpapers''. Är det riktigt uppfattat, statsministern?Anf. 8 Statsminister ():Herr talman! Det är inte min uppgift attkommentera läckage i och vadlägre tjänstemän i Pentagon skriver. Det fannskanske en epok i svensk utrikespolitik när manägnade sig åt sådant, men den är över.Det jag sade i , och som berördes i en tidigarefrågestund här i , var att det finnsanledning att vara oroad för tendenser tillisolationism. Slagordet före allting annatskulle leda till att vände sig bort från detglobala ansvarstagande som man har haft. Vi haranledning att värna om att fortsätter att hadet. Många av de stora globala problemen -- frånsäkerhetsproblem i de f.d. sovjetiskakärnkraftverken till miljöproblemen påRiokonferensen -- kräver ett aktivt amerikansktdeltagande, bl.a. genom FN-systemet. Därför finnsdet anledning att uttala oro för tendenser tillisolationism varhelst de förekommer.Överläggningen var härmed avslutad.2 § Svar på frågorna 1991/92:505 och 511 omlegalisering av narkotikaAnf. 9 Statsminister ():Herr talman! har frågat mig omjag är beredd att ta avstånd från ett uttalande omlegalisering av narkotika från en tjänsteman istatsrådsberedningen. har frågatmig vilka åtgärder som skall vidtas för attupprätthålla den skärpta synen på narkotika inomregeringskansliet.Allra senast till höstriksdagen avser regeringen attlägga fram en proposition med förslag omytterligare straffskärpning vid innehav avnarkotika. Den lagändring som regeringen kommeratt föreslå är ett uttryck för den gradvisa skärpningav narkotikapolitiken som har skett under senareår.Det innebär också att regeringens inställning idenna fråga är kristallklar och kompromisslös.Narkotikamissbruket skall bekämpas med allalagens medel. Någon legalisering av bruket ärsjälvfallet inte aktuell. Kriminaliseringen kommertvärtom att skärpas genom hårdare straff.Det finns två viktiga motiv för denna lagändring.Det ena är att effektivisera polisens ochdomstolarnas kamp mot narkotikahanteringen.Det andra är att ytterligare markera hur allvarligtriksdagen som lagstiftare, myndigheterna ochregeringen ser på bruket av narkotika.Inte minst i detta perspektiv vore det allvarligt omenskilda tjänstemän i aktivt drevståndpunkter som i fundamentalt hänseende avvekfrån den linje som inte bara finns fastlagd iregeringsförklaringen och i de förslag som läggsfram för , utan också i självautgångspunkten för lagstiftningsarbetet på dettaområde.Så är heller inte fallet. Jag utgår från attfrågeställarna delar min uppfattning att detknappast är möjligt att upprätthålla ett förbud motprivata åsikter i statsförvaltningen och attkonsekvenserna av ett sådant förbud skulle kunnabli ganska otrevliga.Jag delar självfallet inte de åsikter som kom tilluttryck i den aktuella tidningsintervjun eller isocialstyrelsens tidskrift . Jag har i mångasammanhang starkt kritiserat just dessa åsikter.Frågeställarna vet också att detta --förhoppningsvis -- inte är någon partiskiljandefråga. Den breda enighet som finns i är en signal så god som någon om hur vi ivårt samhälle ser på knark.Låt oss hoppas att den enigheten kommer att beståoch fördjupas ytterligare när senare i årskall rösta om regeringens förslag till ytterligareinsatser mot narkotikahanteringen.Anf. 10 ():Herr talman! Jag tackar för svaret. Jag villförtydliga och fortsätta mitt frågande med attpåminna statsministern om den fråga jag hadetillfälle att ställa . Där undrade jag omstatsministern inte var rädd att, likt andraföreträdare för alltför enkelsidiga ideologier,hamna på historiens sophög. Vi fick inte tillfälle attfortsätta den diskussionen då.Frågan om narkotika är så uppseendeväckande attjag tycker att det finns anledning att fortsätta denideologiska debatten. Jag tror inte attstatsministern har den åsikten att narkotikan skalllegaliseras. Den fråga jag ställer mig, och somockså var uttryckt i min fråga, är om statsministernhar en så stark ställning att han kan hålla stånd motden nyliberala flank som inte bara finnsrepresenterad bland enskilda tjänstemän istatsrådsberedningen utan också inomstatsministerns eget ungdomsförbund,Frihetsfronten och hos enskilda läkare. Det vet vi.Det är den ena punkt där jag skulle vilja attstatsministern var litet extra tydlig. Kanstatsministern hålla stånd mot den nyliberalafalangen, flanken, som faktiskt finns i regeringennärstående kretsar?Den andra frågan gäller statsministerns svar. Det ärgoda saker som statsministern föreslår, men detfinns också ett annat perspektiv. Det har också attgöra med narkotika och droger. Det gäller detta attarbetslösheten växer. Det finns risk för att degettobildningar som så framsyntpåtalade i valrörelsen uppstår. Allt detta skaparunderlag för ett missbruk och en utslagning av enomfattning som vi inte har sett här i . Jagskulle vilja att statsministern sade någonting om detockså.Anf. 11 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsministern försvaret på frågan. Regeringens inställning i den härfrågan framgår ju klart genom statsministerns svar.Det tackar jag särskilt för.Samtidigt vill jag rikta en varning till allabeslutsfattare att det förekommer en inställning tillnarkotika som vi kanske inte riktigt är klara över.När vi talar om narkomaner ser vi utslagningen på''Plattan'' framför oss, men det finns ett annat brukav narkotika som inte syns lika tydligt. Detförekommer kanske i de kretsar där dessa rådgivarehar umgåtts. Vi vet att det förekommer en typ avbruk som man inte märker av i form av en direktutslagning. Man kan klara sitt arbete , precis som när man har alkoholbekymmer.Därför blir jag litet rädd när den här mannen ikanslihuset menar att hasch och marijuana inte ärfarligare än alkohol. Det är ju just den inställningensom nu är förhärskande i många kretsar. Den måsteman också komma till tals med. Det krävs envakenhet så att den inställningen inte sprider sig iflera kretsar.Man märker att den inställningen finns bl.a. när dethar införts tester på vissa arbetsplatser. Då har detvisat sig att prov från människor som man trottaldrig använt narkotika givit utslag. Det krävs merinformationsinsatser för att öka kunskaperna pådetta område.Jag tackar för det klara ställningstagandet attregeringen är villig att arbeta vidare med justnarkotikasituationen för att komma till rätta medden. Men jag tror att det behövs fler insatser än depolisiära och de lagtekniska. Det krävs också enbredare informationsinsats.Anf. 12 Statsminister ():Herr talman! och jag har ofta idessa korta replikväxlingar sagt att vi bordediskutera detta vidare. Jag har tyvärr bara en minutpå mig , men det ligger mycket i detta.Det finns mycket som förenar mig i denna fråga, såvitt jag kan förstå. Detgäller det totala moraliska avståndstagandet frånvarje form av bruk av narkotika. Detta totalamoraliska avståndstagande måste komma till klartuttryck i statsmaktens samlade politik. Det är justdetta som har lett oss till att driva på för att få tillstånd en kriminalisering av bruket. Det fanns sombekant ett motstånd till det, inte minst i WidarAnderssons eget parti, men inte bara där.Därefter har vi gått vidare för att skärpa straffet påbruk av olika narkotiska preparat för att göra detlättare och mer effektivt för polis, socialamyndigheter och andra att ingripa. Det är ennödvändighet att skärpa straffet successivt för attockså inskärpa det moraliska avståndstagande somvi gör.Sedan berör en utveckling isamhället som är oroande. Den har inte bara attgöra med en ökad arbetslöshet och en s.k.slumbildning, för att återknyta till den delvisinfekterade debatt som fördes undersommarmånaderna. Det finns tendenser att dettakryper in i olika samhällsgrupper. Därför är det såviktigt att rejäla avståndstagande och rejälagränsdragningar kommer till stånd.Om jag skulle uttrycka någon förhoppning tillWidar speciellt, är det att han med sinainsatser förmår att påverka det socialdemokratiskapartiet till en positiv inställning till destraffskärpningar som regeringen nu tänker föreslå.De är viktiga, men det har funnits en alltför ljuminställning till dem i de litet flummiga kretsar somhaft inflytande i dessa frågor.Anf. 13 ():Herr talman! Det är intressant med den härdiskussionen om vad som händer i ett samhälle . I de samhällen där segregation och storaklyftor mellan samhällsgrupper uppstår, kan man seatt alkohol- och narkotikamissbruket breder ut sig.Det är viktigt att man med all kraft ser överutvecklingen, så att vi inte hamnar i en sådansituation också i vårt land.Det är bra med straffskärpning. Det har vitillsammans begärt tidigare. Det är skönt att vi haren regering som är positiv till det förslaget, så attdet kommer till stånd. Detta bör också paras medett moraliskt avståndstagande från varje form avbruk av narkotika. Det tror jag är det allraviktigaste.För några år sedan förde jag här en debatt omkokainet i . Dåvarande statsråd påstod attdet inte fanns några risker för att kokainet överhuvud taget skulle komma in i vårt land. har videt redan i stor omfattning. Jag tror att det finnsbetydligt mer av det än vad vi någonsin anar. Därförär det bra med det här avståndstagandet.Anf. 14 ():Herr talman! Det finns alltid vissa områden --oavsett hur samhället i övrigt ser ut -- där manmåste vara särskilt uppmärksam och vara bereddatt gå till offensiv och inte sitta fast i ideologier. Detvar närmast det som låg bakom min fråga.Ideologier kolliderar alltid med verkligheten.Narkotikan och utslagningen är en hård och brutalverklighet som förvärras. Därför är signalerna frånstatsmakterna otroligt viktiga. en man skallinte bara prata om straffskärpning. Har ungarna enbra skola att gå i, fungerar barnomsorgen, får manjobb, är bostadsområdena hyggliga och fina ochbryr vi människor oss om varandra så minskarproblemen. Jag var med då man fickslåss mot flumvänstern i de här frågorna. finnsdet tendenser, statsministern, inte bara i det egnakansliet utan runt omkring till att en flumhöger ärpå väg att växa fram. Jag och alla andra har ettansvar, man jag tycker också att statsministern sompartiledare och ordförande har ett speciellt ansvar.Anf. 15 Statsminister ():Herr talman! Förvisso har vi båda ett gemensamtansvar för att bekämpa det flumtänkande som harfunnits och som tyvärr fortfarande finns. Det finnsockså risk för att det breder ut sig.Detta är inte bara en fråga om lagstiftning. Det ärWidar och jag helt överens om. Menlagen är ett utryck för samhällets moral, och det ärviktigt. Det var mycket viktigt när vi drev framkriminaliseringen av narkotikabruket. Är detta såmoraliskt förkastligt och så farligt som WidarAndersson och jag anser att det är, skall det kommatill uttryck i lagen. Skall det komma till uttryck ilagen, skall det också finnas effektivasanktionsmöjligheter. Det är det effektivastemotstånd vi kan tänka oss mot flumfilosofier --oavsett om de finns till höger, till vänster ellert.o.m. inom -- som vi har all anledning attmarkera avstånd ifrån.Anf. 16 ():Herr talman! Avslutningsvis hoppas jag bara att vigår härifrån, statsministern och jag, med sammaminne av debatten, nämligen att det verkligen ärfråga om ett klart avståndstagande. Det gäller inteenskilda privata tjänstemän -- jag är inte ute pånågon huvudjakt -- utan sådana här idéer, så att vikan lämna salen i den trygga förvissningen ochförhoppningen att statsministern i den frågan stårpå samma barrikad.Anf. 17 Statsminister ():Herr talman! I diskussioner med man som vanligt debatten med intrycket avatt vi borde ha haft mera tid för att kunna fördjuparesonemangen. blir det litet för korthugget.Jag tror att detta är ett område där vi alldelesoavsett meningsmotsättningar i övrigt skulle ha skälatt utveckla argumentationen ochställningstagandet. Jag hoppas, herr talman, attriksdagen en gång skall få debattregler sommöjliggör även en fördjupad dialog mellanpersoner av olika partipolitisk hemvist.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på fråga 1991/92:486 om importen avlivsmedelAnf. 18 Jordbruksminister ():Herr talman! har frågat mig vad jagämnar vidta för åtgärder för att undanröjadiskriminerande inslag i handeln med livsmedel.I samband med livsmedelpolitiska beslutunderströk jordbruksutskottet att dengrundläggande principen om ömsesidighet somutskottet understrukit vad gällde gränsskyddetsnivå m.m. även skulle gälla i fråga omexportsubventioner. Utskottet var dock inte berettatt föreslå någon avvikelse från denförhandlingslinje som intagit i . Enförutsättning för detta ställningstagande var enligtutskottet att de fortsatta förhandlingarna i GATTblev framgångsrika vad gäller avskaffandet avhandelssnedvridande stöd. beslutfattades i ett läge då GATT-förhandlingarnaberäknades bli klara i slutet av år 1990.I dag är siktet inställt på att parterna -- utifrån etttotalförslag som presenterades --skall komma överens . Förslagetinnebär på jordbruksområdet en neddragning avinternstödet , att allt gränsskydd görs omtill tullar och sänks med i genomsnitt samt attexportsubventionerna skall minskas imonetära termer och kvantitetsmässigt.Samtliga neddragningar avser perioden --1999.Ytterligare en anledning till att frågan omexportsubventioner på nytt bör prövas -- omGATT-förhandlingarna inte leder till ettavskaffande -- är anpassningen till EG och dessjordbrukspolitik. Denna aspekt av frågan skall iförsta hand behandlas av den kommission somregeringen tillsatt med uppdrag att förbereda enavstämning av de omställningsbeslut somomfattades av livsmedelspolitiska beslut.Kommissionen skall i sitt arbete beakta effekter ochfaktorer som inte var kända eller förutsedda vidtidpunkten för beslutet, i första handkonsekvenserna av en anslutning till EG.Svenska livsmedel håller en hög kvalitet, men hartidigare inte exporterats i någon större omfattning.Det är viktigt att vidta sådana åtgärder attlivsmedelsexporten får en god start. Det bilateralajordbruksavtal slutit med EG ger också engod möjlighet att börja exportera bl.a. ost ochförädlade nötköttsprodukter till EG.För att ytterligare underlätta för de svenskalivsmedelsproducenterna att komma i gång medexport till har regeringen nyligenbeslutat att medverka med 60 milj.kr. i en satsningpå exportfrämjande åtgärder för livsmedel.Satsningen avser en fyraårsperiod och syftar till attstödja marknadsföring av svenska förädladelivsmedel. En särskild projektgrupp medföreträdare för jordbruksnäringen,livsmedelsindustrin och skall ansvaraför satsningen.Anf. 19 ():Herr talman! Jag vill tacka jordbruksministern försvaret på min fråga. Det är en fråga som är mycketväl motiverad med hänsyn till vad som sker inomlivsmedelshandeln länderna emellan. Jag har fåttdet svar jag väntade mig, och jag har inget attinvända mot det. Men jag finner ändå anledning attgöra någon kommentar och ställa någonkompletterande följdfråga.Besluten om ny livsmedelspolitik fattadesbl.a. med viss hänvisning till pågående GATT-förhandlingar och dess resultat men också medambitionen att skapa så likvärdiga förutsättningarsom möjligt för svensk livsmedelsproduktionjämfört med EG:s. vet vi att förhandlingarna iGATT -- som också framhålls i svaret -- har dragitut . Detta medför problemen. Problemenär stora och blir större för varje dag.Livsmedel kommer in i landet med hjälp av EG-subventioner, exportstöd. Svenskaproducenter tappar marknadsandelar utan,märk väl, att på motsvarande sätt kunna finnaavsättning för sin produktion. Det leder i sin tur tillnya överskott i , som vi har mycket svårt attavsätta. Det slår direkt på producentpriset. Det ärså allvarligt att någonting måste ske -- och detganska snabbt. Risken är annars uppenbar attproblemen ökar och att vi får verkliga, mycket storaproblem.Vi har inget exportstöd. EG har ett stöd somligger på över 13 kr.Samtidigt har man inom EG ett mellan 2 och 5 kr.högre importskydd. Vi har alltså under nuvarandeförhållanden ingen som helst chans att avsätta detsvenska överskottet, vilket blir värre om vi inte kanstoppa inflödet. Därför måste jordbruksministernvidta åtgärder.Anf. 20 Jordbruksminister ():Herr talman! Jag har tidigare redovisat gången ibeslutsprocessen, och vi har alltså att avvakta vadsom händer i . kan man säga att detpå köttsidan finns en visssumma pengar anslagen, vilken näringen fårlov att disponera för export. Därför sitter vi ännuinte alldeles i sjön.Det förhållande som redovisar äremellertid korrekt. EG har en helt annan möjlighetatt exportera till oss än vi har att exportera till EG-länderna.Samtidigt är det viktigt att hålla de verkligasiffrorna i minnet. Det har visserligen skett en storökning av importen av nötkött. Den ökade undersista med ungefär , ochdet var en fördubbling. Det låter mycket, men manskall komma ihåg att nettoimporten avnötkött 1991 ändå var i storleksordningen 9miljoner kilo, medan konsumtionen av nötkött lågpå 143 miljoner. Importen motsvarar alltså ungefär6 %. Det är således inte några dramatiska mängdersom kommer in i landet. Men problemen finns, ochvi försöker arbeta med det.Anf. 21 ():Herr talman!