prot · GF09118 · 1992-05-22 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1991/92:118Fredagen den 22 majKl. 9.00--11.071 § Svar på interpellation 1991/92:187 om barnsoch ungdomars villkorAnf. 1 Socialminister ():Herr talman! har frågat migvilka åtgärder jag är beredd att vidta för att stärkaden generella välfärden så att alla barn får godauppväxtvillkor och så att inte barn och ungdomarblir de stora förlorarna i besparingstider, om jag ärberedd att stärka barnperspektivet i samhälletgenom att inrätta en barnombudsman samt om jagär beredd att vidta åtgärder för att ta till vara barnsoch ungdomars egna åsikter om sina villkor isamhället.Sverige var ett av de första länderna somratificerade . I propositionen(prop. 1989/90:107) till om godkännandeav konventionen gjordes en noggrann genomgångav hur konventionens artiklar motsvarade svenskaförhållanden. Tillträdet till konventionenföranledde inte några ändringar i svensklagstiftning, men vissa brister i den praktiskatillämpningen av lagar och förordningarkonstaterades.En särskild arbetsgrupp har tillsatts för att följatillämpningen och genomförandet i avkonventionen. Regeringen skall senast den 1september 1992 rapportera till FN om hur Sverigeefterlever konventionen.I anslutning till öppnandet av FN:sgeneralförsamlings höstsession 1990 hölls etttoppmöte om barnens villkor. Barntoppmötetantog en deklaration och en handlingsplan förbarns överlevnad, skydd och utveckling. Som enföljd av detta har det i utarbetatsen nationell handlingsplan som under våren 1992överlämnats till FN:s barnfond.Jag vill härutöver redogöra för en del av de åtgärdersom regeringen vidtagit för att bättre anpassasvenska förhållanden till regleroch principer.- Regeringen har lagt ett förslag (prop.1991/92:138) om att barn inte får tas i förvar iutlänningsärenden annat än som en sista utväg ochdå endast och tillsammans medvårdnadshavare.- Flyktingbarnens rätt till sjukvård haruppmärksammats. Barnhälsovården förflyktingbarn skall motsvara ordinariebarnhälsovård för barn i . Regeringenkommer att aktualisera frågan om att utreda denärmare förutsättningarna för en eventuellutvidgning av asylsökande barns rätt till hälso- ochsjukvård.- Bestämmelserna om bl.a. våldtäkt och sexuelltutnyttjande av barn och ungdomar skärps fr.o.m.den 1 juli 1992.- I samband med ratifikationen av (nr 138) om minimiålder för tillträdetill arbete skedde vissa lagändringar till skydd förminderåriga i arbete.- Ungdomsministern har här i kammaren redogjortför den utredning hon tänker föreslå för att belysaungdomars och särskilt utsatta ungdomars speciellasituation när det gäller boende och arbete.- En kommitté har tillsatts för att utvärderanuvarande regelsystem för unga lagöverträdaresamt lämna förslag till i vilka former och på vilketsätt det allmänna bör ingripa närungdomar som har fyllt begår brott. Den skalldärvid enligt utredningsdirektiven beaktabarnkonventionens bestämmelser och principer.- Regeringen har tillsatt en kommitté för attutvärdera kriminalvårdsreform. Enligtdirektiven bör kommittén mot bakgrund av Sverigesåtaganden enligt göra enbedömning av hur man inom kriminalvården pålämpligaste sätt bör ta om hand de ungdomar under18 år som trots allt dömts till fängelse. Kommitténbör också uppmärksamma förhållandena för desmå barn som vistas på kriminalvårdsanstalttillsammans med intagen förälder.- Regeringen har tillsatt enexpertgrupp och kommitté för att svara för ettsvenskt deltagande i WHO-/Unicef-aktionen BabyFriendly Hospitals (aktionen för ''barnvänligasjukhus'').- Regeringen har vidare gett iuppdrag att utforma och genomföra ettåtgärdsprogram för att utveckla individ- ochfamiljeomsorgens förhållningssätt till utsatta barnoch deras familjer. Satsningen tar sikte på att höjakompetensen och öka medvetenheten hossocialarbetare och andra som arbetar med utsattabarn. Förmågan att se, förstå, beskriva och mötautsatta barns behov skall utvecklas. Särskildamedel har avsatts för detta utvecklingsarbete somsyftar till att sätta barns bästa i främsta rummet.- Barnens behov skall också uppmärksammas avden alkoholpolitiska kommissionen.Kommissionen har i uppdrag att kartlägga ochanalysera missbrukets konsekvenser förmissbrukarnas familjer. Kommissionen skall ocksåbedöma vilka insatser som behöver göras för attmöta särskilt barnens behov av stöd.- Regeringen har förelagt riksdagenförslag om förbättringar av det ekonomiska stödettill föräldrar med handikappade barn fr.o.m. den 1juli 1992. Förslagen innebär dels väsentligaförbättringar av reglerna för vårdbidrag förhandikappade barn, dels förändrade villkor inomdet särskilda pensionstillägget med syfte att flerföräldrar skall kunna få detta stöd i framtiden.Riksdagen har beslutat att godkänna deföreslagna förbättringarna.- Vidare avser regeringen att avlämnaen proposition på grundval av förslagen ihandikapputredningens huvudbetänkandeHandikapp--Välfärd--Rättvisa (SOU 1992:46).Inriktningen för den kommande propositionen äratt skapa förutsättningar för ett avsevärt förbättratsamhällsstöd för personer med omfattandefunktionshinder och då bl.a. när det gällerfunktionshindrade barn och ungdomar.Handikapputredningen har i sitt betänkande bl.a.föreslagit att svårt funktionshindrade barn,ungdomar och vuxna skall tillförsäkras service ochstöd genom en särskild rättighetslag.- En åtgärd som berör alla barn är den utvidgadelagreglering av barnomsorgsområdet somregeringen har aviserat ikompletteringspropositionen. Självfallet ärfamiljen grunden för att ge barn och ungdomargoda uppväxtvillkor. Enligt min mening ärdessutom tillgången till barnomsorg av god kvalitetav största betydelse. Även frånjämställdhetssynpunkt är det väsentligt atttillgången till barnomsorg inte försämras.- Frågan om inrättandet av en barnombudsmanbereds inom . Iremissyttranden över utredningsförslaget om enombudsman för barn och ungdom (SOU 1991:70)har tanken framförts att låta ombudsmannen få tilluppgift att bevaka efterlevnaden avbarnkonventionen i . Jag är själv tilltalad avdenna tanke och ser det som ett avhuvudalternativen. Min avsikt är att återkomma tillriksdagen med en proposition till hösten.Avslutningsvis vill jag säga att frågan om att ta tillvara barns och ungdomars egna åsikter berörs avflera av de åtgärder som jag här har redovisat. Igrunden handlar det om att utveckla ett barn- ochungdomsperspektiv generellt i samhället, sombygger på respekt för barnet som individ ochsamhällsmedlem, dess behov och rättigheter. Attbättre utveckla detta perspektiv ser jag därför somen viktig utgångspunkt för regeringens barn- ochungdomspolitik.Anf. 2 ():Herr talman! Jag tackar socialministern förinterpellationssvaret. Det är självfallet intressantatt ta del av den uppräkning som socialministerngör av de åtgärder som är på gång iregeringskansliet och också vilka beslut somriksdagen har fattat. Däremot kan jag inte se attsocialministern har svarat på alla mina frågor. Hankommenterar nämligen inte alls hur han villförsvara den generella välfärdspolitiken, så att allabarn även får goda uppväxtvillkor ochsäger inte heller vad han vill göra för att inte barnoch ungdomar skall bli de stora förlorarna nu ibesparingstider.Herr talman! Jag hörde regissören i ett radioprogram. Hon prisade att vi i vårtland hitintills tillsammans har tagit ansvar för allabarn, inte bara våra egna, att vi som vuxna bryr ossom inte bara våra egna barn utan också grannens.Nu såg hon andra tendenser. Hon var upprörd överatt barnen får sitta emellan vid nedskärningarna.Mest av allt var hon besviken över att detgemensamma ansvaret för alla våra barn urholkas.Hon var rädd för att just det ansvar vi tar för allabarn i vårt land skall försvinna. Det är faktisktockså jag.Jag hävdar att vi i vårt lilla, rika land inte fårabdikera från ansvaret för att alla barn skall hagoda uppväxtvillkor. Vi är mycket priviligierade iSverige. Vi är rika. Vi lever i en ovanligt homogenkultur och med ganska likartade förhållanden. Idenna ovanligt priviligierade situation måste vi haden politiska kraften att se till att alla barn får delav välfärden och att ingen hamnar vid sidan om. Vifår inte sidsteppa några barn. Inte heller får vislappna av och låta bli att se de klasskillnader sområder bland barn, hur barn längre ned påklasstrappan har en sämre situation än andra.Detta är också centrala politiska frågor sommänniskor bryr sig om. Det sprider sig nu en oro ikommun efter kommun för att barnen skall bli destora förlorarna i nedskärningstider. Vi ser hurspecialundervisning, fritidsgårdar och barnkulturförsvinner. Därför tycker jag att socialministernstystnad på denna punkt är anmärkningsvärd.Jag undrar om socialministern inte hör eller ser vadsom händer och varför han inte nu tar chansen attsäga vad han tycker.Nu kan tystnaden bero på att socialministern iregeringen är med och skapar problemen ochresursbristen. Regeringen låter arbetslöshetenskena i väg. Ovanpå det drar man in pengar frånkommunerna för att betala skattesänkningar för devälbärgade. Detta får nedskärningar som följd.Samtidigt har jag förståelse för den knipasocialministern sitter i. Det förhandlas i regeringen,och det blir som det blir med en moderat ledning.Det måste i denna svåra situation varasocialministerns uppgift att värna sitt område, attvärna barnens och ungdomarnas rättigheter i enkärv ekonomi, att se till att det inte blir de unga somfår bära de stora bördorna.Loppet är inte kört . Vi måste få socialministernssvar i nästa replik. Vad tycker socialministern omatt barn och ungdomar nu blir de stora förlorarnavid de besparingar som sker, och vad tänker hangöra?Herr talman! Det är inte alltid lätt att hävdabarnens intressen . Många vuxna ochorganisationer gör ett beundransvärt jobb. Men detbehövs ytterligare insatser. Det är mot dennabakgrund som förslaget om en barnombudsmanskall ses. Jag välkomnar nu socialministerns beskedatt en proposition om en barnombudsman kommertill hösten. Då borde vi ha en barnombudsmanutsedd . Socialministern lättar också litetpå förlåten. Han är tilltalad av tanken attombudsmannens uppgift skall bli att bevakaefterlevnaden av i Sverige.Detta har också föreslagits i utredningen. FN:sbarnkonvention skall vara ett grundläggandedokument som en barnombudsman i börarbeta utifrån.Konventionen måste genomsyra alla beslut och alltarbete med barn i . med all säkerhet att vara ett viktigt instrumentför att hejda de värsta avarterna avnedskärningsförslag vi ser, och som slår motbarn.Herr talman! Jag vill föreslå att regeringen inteenbart skapar ytterligare en beredande myndighet.Det har vi många bra exempel på i dag.Barnombudsmannen behövs nämligen förytterligare uppgifter. Vi behöver enbarnombudsman som också ges ett uppdrag attaktivt och offensivt delta i den allmänna debattenoch hävda barns intressen, både isamhällsplaneringen och på ett vidare fält isamhället, t.ex. gentemot affärsintressen. Barnlever sina liv i många olika situationer, ochbarnombudsmannen måste kunna arbeta utifråndet.Ombudsmannen kan vara en barnens,ungdomarnas och vuxnas bundsförvant som medkraft och status kan hävda barnperspektivet ur allasamhällets aspekter. Han skall ha ett arbetssätt somgör att han vet hur barn har det och kan spridakunskap och vara opinionsbildare.Herr talman! Det måste var en barnombudsmansuppgift att synliggöra barns och ungdomars egnaåsikter om hur de har det. Jag skulle gärna vilja hasocialministerns kommentar till dessa tankar omhur en barnombudsman kan fungera.Anf. 3 ():Herr talman! Även jag tvingas i likhet med EwaHedkvist konstatera att socialministerninte med ett ord berör den djupa oro som finns utei landet när det gäller barnens situation. Denuppräkning av planerade och redan vidtagnaåtgärder som socialministern gör i sittinterpellationssvar rör inte de grundläggandevälfärdsmål som är hotade och som i storutsträckning berör barnen.Bengt har i anförande efter anförandeuttalat sig för en generell välfärdspolitik. Jag harlyssnat till några och sett ännu fler refererade imedia.Problemet är att ord och handling är två skildasaker för socialministern.Den förda politiken innebär en urholkningav de välfärdssystem som skall garantera allamedborgare ett gott liv. På område efter områdeskall staten genomföra nedskärningar -- i boendet,i utbildningen, i statsbidragen till kommunerna.Höjningen av barnbidrag och studiebidrag harregeringen skjutit upp. Och mer är att vänta. AnneWibble tänker spara 18 miljarder till, kunde manläsa i tidningar i går.Många av landets kommuner har stora ekonomiskaproblem och drar ned på sin verksamhet. Det kanröra sig om nedskärningar på mellan 5 och 30 %.Nedskärningarna i barnomsorgen drabbar barnen iform av större barngrupper, mindre personal,höjda taxor. Öppna förskolor läggs ned,sexåringarna hänvisas till skolan, ochföreståndarens roll som pedagogisk ledare ersättsav rollen som administratör och ekonom.Nedskärningar i skolan drabbar barnen genomstörre klasser och färre lärare. Fasta vikarier tasbort, det blir färre halvklasser, sämre kvalitet påskolmåltiderna. Hemspråksundervisningen hotas,elevassistenter och annan kringpersonal avvecklas,och stimulansbidraget till upprustningen av denfysiska miljön i skolor upphör efter den 1 juli.Fritidsgårdar avvecklas, stödet till barn- ochungdomsidrott minskas, simundervisning läggs nedeller avgiftsläggs.Och nedskärningarna på kulturområdet drabbarbarnen genom att bibliotek eller biblioteksfilialer ibarns närområden minskar öppethållandetidereller läggs ned. Det blir neddragning av bokinköp --som vi vet att av alla boklånare ärbarn.Minskade statliga och kommunala bidrag tillstudieförbunden medför också att kulturprogramtill barn och ungdom minskar. Kommunalamusikskolan minskar verksamheten och höjeravgifterna.Nedskärningarna inom barnhälsovården drabbarbarnen genom att barnhälsovården i mångalandsting nu omstruktureras, ochbarnkompetensen riskerar att tunnas ut. Tjänsterinom barnhabilitering och lekotekverksamhet drasin. Och sak samma är det inom skolhälsovården.Till detta kan läggas en allmän oro för att barn medextra behov inte får dem tillgodosedda.Nedskärningar i den generella välfärden drabbaralla, men mest dem som har störst behov avsamhällets insatser. Och en sådan viktig grupp ärbarn med behov av särskilt stöd av olika slag.Tyvärr, socialministern, kan den här uppräkningengöras längre. Men jag vill bara med dettaunderstryka den oro som många känner förhur nedskärningar i stat, kommun och landstingslår mot barnen.Det blir då något märkligt att läsa och lyssna tillsocialministerns svar, som inte alls tar upp det härutan enbart handlar om barnkonventionen.Självfallet skall leva upp tillbarnkonventionen. Men det är inte detbarnfamiljerna i nu efterfrågar i förstahand, utan bra barnomsorg, skola, bostad, och ettarbete att försörja familjen på om man drabbas avarbetslöshet. Socialministerns svar andas en storomedvetenhet om det här som bekymrar så mångamänniskor.Alla dessa nedskärningar sammantagna drabbarbarn orättvist hårt. De är som grupp mycketberoende av att den kommunala servicen inärmiljön fungerar på ett bra och likvärdigt sätt.Barn har också mycket svårare än vuxna attformulera sina protester och utöva påtryckning påde politiker som beslutar om nedskärningarna.Barn är också mycket beroende av sina föräldrarslevnadsförhållanden, och därför slår neddragningarhårdast mot de barn vilkas föräldrar har det svårast.Inte minst i dåliga tider behövs det starkaföreträdare för barnen, som ser till att barns behovoch berättigade krav alltid ställs i fokus ochprioriteras när avgörande beslut skall fattas.Socialminister måste uppträdasom en sådan stark företrädare. Men då måstesocialministern våga ta i de grundläggandeproblemen, då måste ord och handling följavarandra. Hur tänker socialministern agera somstark företrädare för barnen i ?Anf. 4 Socialminister ():Herr talman! har vi fått höravilket elände som Socialdemokraterna i harställt till med och som vi nu har att hantera i dennya regeringen. Jag håller med om att det inte ärnågot alldeles enkelt arv som vi har övertagit efterden socialdemokratiska regeringen. Vi har haftekonomisk stagnation i . Jag hållermed interpellanten och om attdet är alldeles uppenbart att det skapar problemockså när det gäller att hävda den generellavälfärdspolitiken.Men just därför att vi är medvetna om detta driverregeringen nu en ekonomisk politik vars syfte är attfå i gång den ekonomiska tillväxten igen och på detsättet skapa förutsättningar för att vi skall kunnabedriva en bra generell välfärdspolitik i Sverigeframöver.Den generella välfärdspolitiken hotas också påandra sätt. Det kan uppstå svårigheter att fåmänniskor att acceptera de höga skatter somgenerell välfärdspolitik förutsätter, om man inteförmår leverera vad människor begär, dvs. om deinte får valuta för skattepengarna. Också därvidlaghar vi högt ställda ambitioner inom regeringen -- attse till att människor får mer valuta förskattepengarna, för att på det sättet skapaförståelse för de höga skatter som vi har och dengenerella välfärdspolitik som vi för i Sverige.Men det är självklart att också i ett läge när det ärkärvt och när vi tvingas till vissa nedskärningarbåde i stat och i kommun, måste vi hävda de mestutsatta gruppernas och de mest utsatta barnensintressen. Och den fråga som jag hade uppfattat attEwa Hedkvist hade ställt var vilkaåtgärder vi nu är beredda att vidta för att stärka dengenerella välfärden, speciellt med hänsyn tillbarnens situation. Jag har redovisat en mängdsådana åtgärder i mitt interpellationssvar.Det grundläggande är naturligtvis att vi kan få engod ekonomisk utveckling. Och jag tror att ni måstemedge att en del av de problem som ni nu talar om,och som man säkert kan få illustrationer till ute ivåra kommuner, hänger samman med att vi har haften ekonomisk stagnation under -- tillvilken ni naturligtvis är medskyldiga, eftersom nihar tillhört den grupp här i kammaren som har varitmest ansvarig för den ekonomiska politiken undersenare år. Man kan inte hävda att allt elände somman kan komma på -- och som . gjorde en lång uppräkning av i sitt inlägg --skulle ha uppstått som vi har haftden nya regeringen. Det är alldeles uppenbart attdet har sina rötter i den ekonomiska politik som nisjälva har medverkat till.Men jag kan försäkra er bägge två att regeringensmycket bestämda ambition är att vi skall få i gångden ekonomiska tillväxten. Alla de åtgärder vividtar, inkl. nedskärningar för kommunerna, hardetta mycket bestämda syfte -- att vi skall kommabort från det stora budgetunderskottet, få i gångden ekonomiska tillväxten och kunna hävda dengenerella välfärdspolitiken.Och även i avvaktan på det krävs som sagt ett stortantal åtgärder, av vilka jag har redovisat en del. Låtmig bara än en gång lyfta fram en av de åtgärdersom vi har vidtagit och fått att accepteranu , nämligen ett ökat stöd till föräldrartill barn med handikapp. Det är ett förslag som viunder har lagt fram här i därföratt vi vet att just de här familjerna tillhör de mestutsatta, dem som behöver mest stöd från samhället.Men , deras partivänner har aldrig stött den åtgärdenförrän , sedan vi fått regeringsskiftet och harkunnat lägga fram förslaget som proposition iriksdagen. Det är ett exempel på den typ avåtgärder som vi vidtar för att också i kärva tiderstödja de mest utsatta barnen.Anf. 5 ():Herr talman! Jag noterar att socialministern inte isin replik på något sätt kommenterade frågan omen barnombudsman, och jag hoppas attsocialministern återkommer till den frågan. Jagtycker att det är viktigt att vi får en dialog kring vaden barnombudsman kan göra i vårt land.Och jag vill understryka att jag tyckeratt det är extra viktigt nu att vi får enbarnombudsman. har många gångeruttalat att det här behovet finns. Det blev enutredning, och inför den proposition som skallläggas fram är det alltså bra om vi nu får endiskussion om vad barnombudsmannens uppgifterblir. Jag vill hänvisa till vad jag sade om detta i mittförsta inlägg.Socialministern gör naturligtvis som alla andraregeringsföreträdare i dessa tider -- han talar omarvet från socialdemokratin. Och det är klart kan säga att inga problem skapas ;det kan jag hålla med om. Men vad socialministernoch regeringen gör nu när man lägger fram sinaförslag är att man förvärrar problemen i ochskapar nya. Det vi är oroliga för -- och det som äranledningen till att jag har framställt eninterpellation -- är att det är barnen som får bärabördorna.Jag är också orolig för att socialministern intevärnar barnen och inte ger signaler till politikernaute i landet hur bördorna skall bäras. Det ärsocialministerns uppgift att ge signaler om attfördelningspolitiken skall vara sådan att barnen ochungdomarna skall hållas så skadeslösa som möjligt.Finansministern kan ge ju signaler om att avgifterbör tas ut på boklån. Borde inte socialministern,som ansvarig för dessa frågor i då regeringen, ha enuppfattning om att barn och ungdomars välfärd intefår beskäras i dessa svåra tider? är ett riktland, och vi måste gemensamt ta ansvar för vårabarn. Vi vet att det annars är de barn som har detsvårast som drabbas.Regeringen har lagt fram andra förslag utöver demsom gäller skattepolitiken och den ekonomiskapolitiken som direkt drabbar barnen. propositionerna om barnomsorgen ochfristående skolor. I dessa näringspolitiskapropositioner har det inte har gjorts någon analysav vilka konsekvenser förslagen får för barnen. Detborde vara regeringens uppgift att ha ettbarnperspektiv i alla förslag som läggs fram.Anf. 6 ():Herr talman! Först vill jag kommentera frågan omden ekonomiska politiken.Det är självklart att ekonomi harstagnerat. Men det är en oerhört stor skillnad påden ekonomiska politik som regeringen vill föraoch den som Socialdemokraterna vill föra. Visocialdemokrater skulle aldrig drömma om attsänka skatterna med flera miljarder för välbeställdamänniskor och låta bördorna bäras av barnen ochmänniskor med vanliga inkomster. Vi skulle inteheller drömma om att föra en sådanåtstramningspolitik som skulle leda till en minskadinhemsk efterfrågan med många miljarder.I en sådan här situation är det oerhört viktigt att detfinns en väl uttänkt strategi från regeringens ochframför allt socialministerns sida om hur dengenerella välfärden, något som berör alla barn,skall värnas. Socialministern räknade i sittinterpellationssvar upp en rad åtgärder som rörbarnkonventionen. En av åtgärderna gäller allabarn, nämligen förslaget om en utvidgadlagreglering på barnomsorgsområdet. Observeraatt formuleringarna börjar bli alltmer utslätade.Handlar det här om barnens rätt till en plats ibarnomsorgen, eller är det fråga om en lagstiftningsom skall ge ''tillräckligt stöd för enskildaalternativ'', som det står ikompletteringspropositionen? Det skulle vara bramed ett klarläggande här.Min huvudinvändning är socialministerns ointresseoch frånvaron av en strategi för att klara degenerella åtgärder som alla barn är beroende av föratt kunna leva ett bra liv. De punktersocialministern har räknat upp, och som riktar sigtill olika grupper av barn, förutsätter att dengenerella välfärden finns intakt i botten. Men såkommer inte att vara fallet om alla planeradenedskärningar genomförs.Visst kan väl ändå socialministern hålla med migom, att när det råder brist på resurser, är det ännuviktigare att diskutera prioriteringar och strategierframåt i tiden? Men det finns inte några sådanaansatser och förslag. Jag hörde inte heller attsocialministern hade några sådana tankar i sittförsta inlägg. Vad tänker socialministern göra?Anf. 7 Socialminister ():Herr talman! Det är klädsamt att medger att den ekonomiska stagnationeninte är ett problem som har uppkommit efterregeringsskiftet utan faktiskt är ett arv som dennuvarande regeringen har tagit över. Jag skall intepå något sätt hävda att ekonomisk politik är någotenkelt och att det hade varit lätt att undvika deproblem som finns.