prot · GF09128 · 1992-06-10 00:00:00 — Jag tror inteatt hänvisningar till kommer att räckai en sådan situation. Därför kan vi, för att i förstahand klara jobben, känna oss tvingade att försökalocka hit investeringar genom att t.ex. erbjudalägre skatter. Då blir det naturligtvis svårare attfinansiera stora delar av välfärdspolitiken.Min slutsats, herr talman, blir därför att just våraambitioner vad gäller välfärd och sysselsättnig ärstarka argument för ett svenskt medlemskap.EG är alltså inget hinder för en fortsattvälfärdspolitik. Parallellt med förberedelserna förEG-medlemskap skall vi därför i utvecklavälfärdspolitiken.Välfärden i är förvisso väl utbyggd. Vi haranledning att vara stolta över det som haråstadkommits -- stolta, men inte nöjda. Därtill ärbristerna ännu alltför stora. Man kanske kan sägaatt de riktigt stora välfärdsprojektens tid är förbi.Vi har socialförsäkringar och vi har andravälfärdsarrangemang i som ger de flesta engod grundtrygghet. Men förbättringar behövs ändåav flera olika slag.Vid halvårsskiftet startar vi ,vilket innebär en mycket angelägenambitionshöjning av det förebyggandehälsoarbetet. En bättre folkhälsa är en viktig vägför att uppnå besparingar i vården och för att på detsättet frigöra resurser som vi bl.a. kan använda förvåra äldre, som alltjämt har en standard som inte äracceptabel i Sverige.Mycket återstår också när det gäller grupper somtillhör det vi liberaler brukar kalla för det glömdaSverige. Särskilt för de människorna, förhandikappade, utsatta barn och andra, finns detanledning att formulera visioner om en bättreframtid.På exempelvis handikappområdet har vi liberalernu i vår glädjande nog kunnat få gehör för någraviktiga reformer som rikdsdagsmajoriteten, medSocialdemokraterna i spetsen, har sagt nejtill. Det gäller det ekonomiska stödet till familjersom har barn med handikapp och det gällerpensionerna till föräldrar som har sett efterhandikappade barn. Vi har också genomfört detstörsta påslaget av stödet tillhandikapporganisationerna. Och kommerden utlovade propositionen baserad påhandikapputredningens huvudbetänkande.Mycket annat är också på gång. ÄDEL-reformenhåller på att genomföras. Psykiatriutredningenkommer snart med sitt slutbetänkande. Denbefriades för övrigt i sista stund från de nolldirektivsom den fått av den socialdemokratiska regeringen.Vi ökar stödet till kvinnojourerna, vi gör en särskildsatsning på barnperspektivet i . Vikommer att genomföra en husläkarreform ochmycket annat. Listan kan göras mycket lång.Låt mig, herr talman, understryka attvälfärdsstaten naturligtvis är bra för alla, men denär faktiskt särskilt bra och särskilt viktig förkvinnorna. De sociala tjänsterna utnyttjas ofta avkvinnor, och två tredjedelar av dem som arbetarinom den sociala tjänstesektorn är kvinnor.Av alla länder i hela den industrialiserade världen,förmodligen i hela världen, har den svenskavälfärdsstaten gjort det möjligt att förena denstörsta andelen personer i befolkningen över 65 årmed den högsta kvinnliga förvärvsfrekvensen. Detär inte konstigt att våra unika erfarenheter på dettaområde nu studeras med stort intresse i andraländer, som ser både andelen pensionärer och denkvinnliga förvärvsfrekvensen växa i snabb takt.En förutsättning för denna utveckling har varitutbyggnaden av barnomsorgen. Visst finns detåtskilligt att göra för att bredda utbudet och ökavalfriheten inom barnomsorgen, men det är inte talom annat än att svensk barnomsorg ärutomordentligt bra. Den är bra för barnen och förföräldrarna, men den är också bra församhällsekonomin.Länge har staten uppmuntrat utbyggnad avbarnomsorgen genom specialdestineradestatsbidrag, men kommer de, enligtdet beslut fattade i går, att försvinna.Detta innebär att det , enligt regeringensmening, är nödvändigt att skärpa socialtjänstlageni de delar som berör barnomsorgen. Den somefterfrågar barnomsorg utanför hemmet måste harätt till sådan. Dessutom måste kommunerna haskyldighet att släppa fram alternativ, så attvalfriheten för föräldrarna kan säkerställas.Herr talman! Hur stämmer nu talet omförbättringar för det glömda , utbyggdbarnomsorg och mycket annat, med de förslag tillnedskärningar av statsbidragen till kommunernasom jag tror att kammaren beslutade om i går?Innebär inte mindre resurser också automatiskt attdet blir sämre service?Nej, självklart inte. Det finns inget sådant enkeltsamband mellan resursinsats och resultat. Allafotbollslag har som bekant elva spelare, men de ärändå inte lika bra. Detsamma gäller faktiskt inomden kommunala servicen.Minskningen av statsbidragen är enligt vår meningnödvändig för att få bättre ordning påsamhällsekonomin. Den är ekonomiskt motiveradoch inte ideologiskt motiverad, som IngvarCarlsson påstod. Syftet är självklart inte att detskall leda till någon nedrustning av den välfärd somkommunerna svarar för. I stället skall det leda til attvi hushållar bättre med resurserna, attkommunerna verkligen tar sig en ordentligfunderare på vad som är god kvalitet. Det skall intebli sämre service, utan bättre service ikommunerna. Det är vad förnyelsen i kommuneransyftar till, att se till att vi alla får mer valuta förskattepengarna.Jag påstår inte att det här är lätt, tvärtom. Jag troratt det är en mycket tuff uppgift som vårakommunpolitiker nu har framför sig. Men omviljan och modet finns, kommer de också att kunnaklara den uppgiften.Herr talman! Den borgerliga minoritetsregeringenhar nu regerat . Det har, jag måstesäga det, gått över förväntan, i alla fall bättre änmina egna förväntningar. Jag tillhör dem som förevalet varnade för den parlamentariska situationsom vi nu faktiskt har här i kammaren. Jagförutspådde bl.a. i en artikel i iaugusti att Socialdemokraterna ochNydemokraterna skulle bilda en nejsägarkoalitionoch därmed vara ett effektivt hinder för en effektivtdriven politik. Det har förekommit, som bekant.Delpensionen är det mest belysande exemplet.Men det har än så länge varit mindre vanligt än jagfruktade att det skulle bli.Regeringen har, som konstaterade förut,varit parlamentariskt framgångsrik. Avvikelsernafrån vårt budgetförslag är mindre nu änavvikelserna från det sista socialdemokratiskabudgetförslaget var. Det lades fram i januari 1991.Ett skäl till att regeringen har klarat sig så pass braär förstås att den inte är den högerregering somSocialdemokraterna så gärna vill ge sken av. Denbild som de sprider, bl.a. i en rapport omregeringens åtta första månader, som presenteradesför någon vecka sedan, liksom i dagens debatt, äratt en hård högerpolitik genomförs med hjälp avOlof , och mig. Vi liknasnärmast vid viljelösa nickedockor. Trots det hördejag säga att i ett annat sällskapskulle vi ändå kunna bidra till en bättre utvecklingi . Det var ju intressant.Ingvar vet av personlig erfarenhet bättreän så. Han har själv vitsordat att t.ex. han och jaghar haft åtskilliga förhandlingar där vi har givit ochtagit och där han, och Socialdemokraterna, har fåttacceptera att samverkan har ett pris.Tro inte, , att jag och minapartivänner är mindre målmedvetna och sätter ettlägre pris på vår medverkan i regeringen än vad vigjorde när vi tillsammans förhandlade omförsvaret, skatterna, ekonomin, äldreomsorgenoch energin.Vi liberaler är också mycket nöjda med vad viuppnått . Låt migbara ge ett talande exempel. Under densocialdemokratiska regeringens sista månaderpublicerade vi en rapport som hette ''Solidaritet påundantag''. Den visade hur Socialdemokraterna påsju konkreta punkter hade svikit de handikappadei , de fattiga i och flyktingarna.På i stort sett alla de punkterna har vi -- meden borgerlig regering! -- fått gehör för våra förslag.Det är en mycket kraftfull dementi av allt prat omhögerpolitik.Visst har vi också fått gå med på ett och annat somvårt hjärta inte har klappat särskilt starkt för, t.ex.en viss höjning av försvarsanslagen. Men även vimåste naturligtvis betala något för politisksamverkan.Jag tycker att det, herr talman, trots dåligaopinionssiffror och svag ekonomi, finns anledningtill optimism vad gäller såväl regeringens ochFolkpartiets som framtid.Ekonomin är på väg att vända. kommertecknen att bli tydliga. Då kommer, herr talman,allt fler att förstå att uppoffringarna inte varförgäves.(Applåder)Anf. 103 (nyd)replik:Herr talman! Alla tycks vara överens om att de häråtta månaderna har gått över förväntan, ävenSocialdemokraterna, som tydligen hade väntat attdet skulle gå åt skogen. Den avvikelse frånbudgetförslaget som nämndeinte blev så stor åt det negativa hållet kunde hablivit positiv, om ni hade lyssnat på vårabesparingsförslag. Det var de heliga korna som vivar och vallade litet grand.Nu skall jag ställa några frågor som folk ställer ochsom politiker inte tycker om. Inser BengtWesterberg att svensk invandringspolitik har storaoch eviga effekter på framtid när det gällersammansättningen av det svenska folket? TänkerBengt någonsin på att det är denkommande generationen som får skörda frukternaav dagens flyktingpolitik? Svenska politiker ärväldigt bra på att låta barn och barnbarn betala --ATP-systemet, lån till u-hjälp osv.Vad säger om jag hävdar attsvensk flyktingpolitik dels kan importera kriget tillSverige, dels kan bygga upp sådana religiösamotsättningar som vi själva kan se har förorsakatinbördeskrig och folkmord ute i världen? TrorBengt att någon kommer att tacka förden godhet som präglar svensk politik , omsvenskarna upptäcker att de plötsligt lever i ett heltannat land? Anser att depolitiska ledarna borde föregå med gott exempel påså sätt att man ändrar politiken när man ser att denhar misslyckats? Tycker han möjligen attflyktingpolitiken i har varit lyckad? Mångamänniskor väntar på klara besked.Folk väntar också på ett besked på frågan som låterlikadant när man ställer den på olika håll, nämligenvad flyktingpolitiken kostar. Varför skall det vara såsvårt att få ett ärligt svar på det? Man väntar sigockså ett svar på flyktingmottagningen ärvälorganiserad och effektiv i , att man vetvad man gör utöver gränserna. Man har hört ryktenoch vill veta om det är sant att det har förekommitkommersiell människosmuggling till Sverige.Händer det att folk som fått flyktingstatus någramånader senare åker på semester till just det landsom de så att säga flydde ifrån? Är det riktigt att enflykting skall få mer bidrag och naturförmåner änen enkel pensionär, som har betalat hela sitt liv försina eventuella förmåner?Frågorna ställs egentligen inte av mig. De ställs avfolk ute i verkligheten, och de måste besvaras.Fakta måste presenteras.Anf. 104 Socialminister ():Herr talman! Det finns alldeles självklara svar påalla de frågor som ställde här ikulsprutefart från talarstolen. Jag kan inte besvaraalla i mitt inlägg, men låt mig ändå poängtera enväldigt viktig utgångspunkt. Invandring till Sverigeär ingenting nytt, utan vi är ett folk av invandrare.Det var inte så att och -- låt oss kalla deförsta svenskarna stå -- stod upp ur den svenskamyllan, utan de kom faktiskt också invandrandehit. Sedan har det kommit invandrare igenerationer till . Om jag inte tar fel är IanWachtmeister själv en ättling av invandrare i ennågorlunda historisk tid.Det fortsätter att komma invandrare till Sverige.Men påståendet att vi inte längre skulle känna igenoss inom en eller några generationer är nonsens.Alltid kommer det impulser utifrån, både i form avidéer och kulturella intryck och i form av människorsom kommer hit, liksom svenskar har slagit sig neri andra länder. Men har detvarit en nettoutvandring från . Flermänniskor har lämnat än de som kommithit. Talet om risken för att det svenska folket skulleförsvinna och vi skulle översvämmas av muslimer ärinte sant. Det spreds en promemoria undervalrörelsen som själv hade skrivitdär man talade om detta.En annan viktig utgångspunkt är naturligtvis att vi iSverige har ett antal värderingar som vi ärnågorlunda överens om i . Jag är inte säkerpå att ställer upp på alla, men deflesta andra är överens om dessa värderingar. Dithör t.ex. en syn på kvinnan och barnen som skiljersig mycket från en del andra länder. Dit hör att vihar religionsfrihet i . Dessa grundläggandevärderingar måste alla människor som bosätter sigi vara beredda att acceptera. Det har nogfunnits brister i informationen till dem som harkommit hit när det gäller den här typen avvärderingar, men där kan vi säkert bli bättre. Detär alldeles självklart att alla måste vara beredda attställa upp på dessa som vill bosätta sig i ochräknar med att få en framtid här.Det grundläggande när det gäller flyktingarna är attdet inte är i som flyktingproblemen skapas.Jag skulle önska att det inte fanns några flyktingari världen. Vi försöker -- vi kan inte göra så mycketåt det -- ändå påverka utvecklingen i världen så attvi kan slippa att få flyktingar till . Men nukommer en del flyktingar hit. Det beror på den orosom råder på olika håll i världen. Just nu minskarflyktingströmmen från praktiskt taget alla länder,men den ökar från . Vi vet precis varförden ökar från det . Det är oro därnere. Människor, fäder och mödrar som vill räddasina barns och sitt eget liv söker sig någonannanstans. Några av dem kommer till Sverige.Jag förstår inte var har hjärtatnär han säger att vi skall sätta stopp för dessamänniskor och kasta tillbaka dem, med den orosom finns där nere. Flyktingpolitik handlar ganskamycket om hjärta och solidaritet. Jag tycker att detär angeläget att vi vågar visa det också i framtiden.(Applåder)Anf. 105 (nyd)replik:Herr talman! säger attinvandringen inte är något nytt, utan vi har haftinvandrare jämt. Det är alldeles riktigt. HelaSverige har byggts upp av invandrare. Det fannsinga här från början som bekant. Menflyktinginvandring är någonting nytt. harvi haft arbetskraftsinvandring, som bidrog till attbygga upp landet . Menflyktinginvandringen är någonting annat. Den ärsvårare att kontrollera. Jag upprepar min fråga:Vad kostar den?De impulser utifrån som vi så väl behöver -- jag ärsjälv internationell till min inställning, så det är ingaproblem med det -- kommer i de här fallen utankontroll.Jag har inte skrivit någonting om att muslimerskulle översvämma , men jag börjar faktisktbli rädd för vad som kan ske i brist på enkonkret politik när det gäller dessa frågor.Beträffande hjärtat och solidariteten skall vi ocksåtänka på att vi i denna grymma värld måste ha dettahjärta och visa denna solidaritet för alla, varav äveningår de i som har legitima krav på sinsäkerhet och sin framtid. De kommer alltid bort iden här debatten. Man pekar på dem och säger:Usch på er, ni är rasister om ni inte är folkpartister.(Applåder)Anf. 106 Socialminister ():Herr talman! frågade vad detkostar. Vad vill han egentligen ha svar på? Är dethur mycket vi betalar ut i konkreta pengar för att taemot de människor som kommer hit under ett visstbudgetår? Det kan han läsa i budgetpropositionen.Jag vill minnas att det handlar ungefär om 6miljarder kronor. Men det är ju inte det intressanta,om man nu bara ser på det här med ekonomiskaglasögon, utan det intressanta är ju vad det innebärpå lång sikt. Vad har invandringen kostat iobjektiv mening? Då är svaret att invandringen inteför med sig någon kostnad, utan den är faktiskt ensamhällsekonomisk intäkt.Invandrarna i jobbar och gör nytta. Mångaav de människor som säger att viförsummar på bekostnad av invandrarna -- det är juinte sant -- upptäcker att de har glädje avde invandrare som finns i . Det gäller t.ex.den gamla människa som ligger på sjukhem ellersjukhus, handikappade och många andra. Åk ut ivården och se hur det är! , närinvandrarna skulle visa sin betydelse för detsvenska samhället, var jag ute på Råcksta sjukhus,som ligger här utanför . Då samlades allainvandrarna under den timme då deras närvaro iSverige skulle manifesteras. Det visade sig attungefär en tredjedel av de anställda på Råckstasjukhus var invandrare. Hur skulle det gå för degamla, de dementa och för de människor som finnsdär om dessa invandrare plötsligt försvann? Hurskulle det gå om man sade så som antydde, att vi inte skall ha den här typen avpersoner här, utan här skall vi bara ha sådanainvandrare som kom hit ochsom är uppsatta i adelskalendern? Det är bara desom får vara här, men de andra skall vi kasta ut.Jag förstår inte den politiken. Det är en hjärtlöspolitik. Ytterst handlar det om att se individer, IanWachtmeister. Det finns inga flockar, inga massor,inga båtlaster av invandrare. Det rör sig omindivider, precis som och jag. Detgäller att kunna se dem i ögonen och förklara fördem varför inte vi skulle vara beredda att erbjudadem en bättre framtid, om de nu kommer hit somflyktingar. Jag tror faktiskt att t.o.m. den hjärtlöseIan , om han såg en människa -- enindivid -- på flykt i ögonen, som var oroliga ochtalande, skulle vara beredd att sträcka ut enhjälpande hand, även om ni inte kundekommunicera på något gemensamt språk. Men IanWachtmeister vägrar att se individerna. Han sägeratt vi skall behandla dem som massor och kollektiv,att vi skall skicka tillbaka flygplanen och båtarnaoch att vi inte skall titta dem i ögonen, för då blirdet så förbaskat mycket svårare -- ursäktasvordomen, men den kändes naturlig.Jag tror att vi behöver en flykting- ochinvandrarpolitik med hjärta i , men ensådan är definitivt inte förmögenatt stå för. (Applåder)vice talmannen anmälde att IanWachtmeister anhållit att till protokollet fåantecknat att han inte ägde rätt till ytterligarereplik.Anf. 107 Statsrådet ():Herr talman! Miljöpolitiken är en ödesfråga förvärldens befolkning. Den är grundläggande för omvi skall lyckas skapa en hållbar utveckling, ettkretsloppssamhälle. Detta slogs fast iBrundtlandkommission och i det förarbete som harinlett , som pågår under dessadagar.Riokonferensen kan aldrig betraktas sommisslyckad, eftersom den redan har bidragit till atten mängd nätverk har skapats i hela världen för ettsamarbete i miljöfrågor. harbidragit till en ökad förståelse för olikamiljöproblem och till ett ökat kunskapsinhämtandeför många människor.Vi i har valt att bedriva en långsiktig ochmedveten miljöpolitik utifrån visionen om att manskall ha ett samhälle där människor ges möjlighetatt leva miljövänligt. Det är inte alltid som vi möjligheten.En av regeringens första åtgärder efterregeringsskiftet var att föra samman miljöfrågoroch fysisk samhällsplanering. Denna planering,som inte får förväxlas med planhushållning, är ettviktigt instrument för att undvika framtidamiljöskador och intressekonflikter. Eftersom det ärjag som är ansvarig för mark- och planfrågor, kanjag tydligt se resultatet av en misslyckad planering,både här och utomlands.Det är inte många som tänker på att mer än 50 %av koldioxidutsläppen i världen är beroende av hurvi planerar vårt boende, eftersom det styrtransportbehovet i samhället.Det finns oerhört mycket kopplat till dessa frågor,som går att utveckla och som det är absolutnödvändigt att utveckla, om man skall kunna tacklavärldens miljöproblem. Jag behöver bara ta uppavfallsproblematiken som exempel. Vi kannaturligtvis inte kräva av människor att de skallkällsortera, om inte ett sådant system byggs in i vårtboende och runt omkring oss. Vi svikermänniskorna när vi inte ser till det och när de tyckeratt de gör en insats, som samhället intekan tillgodogöra sig deras miljövänliga insats.Vi anstränger oss för att man så tidigt som möjligtskall få in miljökonsekvensbeskrivningar i allasammanhang. Ta Öresundsförbindelsen somexempel. Där kommer miljöprövningen först efterett fattat riksdagsbeslut. Det är klart att detta är enfelaktig tågordning. Vi måste se till att sådant inteupprepas, utan att miljöprövningar skall ske innanman fattar beslut.Många har kritiserat energibeskattningen. Men förförsta gången på länge kan vi visa att även den mestenergislukande industrins energiförbrukningbeskattas fullt ut genom att taket förenergibeskattningen tas bort.Jag kommer ihåg när jag var ny i . Dåringde jag upp ett energislukande företag efter detatt det hade fattats beslut om energibeskattning ochfrågade vad beslutet innebar för företaget. Detbetydde ingenting och förändrade inte situationenett dugg, blev svaret. Beslutet medförde såledesinte någon styrning av energianvändningen. Detfinns industrier och företag som kommer att fåen ökad energibeskattning på grund av att taket hartagits bort och genom den koldioxidbeskattningsom vi har. Jag tycker att det är obegripligt attSocialdemokraterna motsätter sig en höjning avkoldioxidskatten, som regeringen har föreslagit.Med det förslag till förändrad energibeskattningsom har lagts fram har vi också markerat att vi villse en fortsatt satsning på biobränslen. Kommunermed fjärrvärmeanläggningar får nu klartecken fördet ekonomiskt fördelaktiga att satsa på biobränslejämfört med att elda med olja och kol. Detta ärockså viktiga signaler i miljösammanhang.Alla system, transportsystem, energisystem ochavfallssystem, är styrande för om vi skall klara avmiljöfrågorna i framtiden.Vi har också lagt oerhört stor vikt vid detinternationella arbetet när det gäller miljöfrågorna,eftersom miljöproblemen ju ärgränsöverskridande. Vi samarbetar nu med debaltiska staterna, men vi har upptäckt att det inte ärså lätt att bevilja lån och bidrag till länder, där såsjälvklara saker som fastighetsbildning, ägaransvaroch kapitalmarknad inte har funnits. Vimåste alltså börja från grunden för att dessa länderskall kunna få möjligheter att själva hantera olikasaker och investeringar och för att de skall kunnabygga med egna insatser. Det pågår väldigt mycketarbete kring detta.Det finns flera konkreta planer, t.ex. på att åtgärdade 100 värsta föroreningskällorna runt Östersjön.Det finns också mycket annat fruktbart arbete iÖstersjöområdet, som är och kommer att vara enoerhört viktig region i , där det finns mångagemensamma förutsättningar som det gäller att tatill vara och bygga på.Jag tänker på det här med den fysiska planen överÖstersjöområdet under temat ''Östersjöområdet2010''. Vi har arbetat för litet med visioner, dethåller jag med om. Det kanemellertid inte har berott på den nuvaranderegeringen, utan snarare på den förra regeringen.Andra länder som i mycket högre utsträckningarbetar med visioner har kommit fram tillkonkreta, bra resultat. Därför kommer visionen''2010'' att ha stor betydelse. Detgäller att samarbeta även när det gällernaturresurser och lagstiftning på olika områden, såatt inte vi här i , länderna runt ,konkurrerar ut varandra, utan blir en stark regionsom riktar sina krafter utåt.Vår egen världsdel i har genomgått enfantastisk utveckling under de senaste åren.Kommunismens sammanbrott skapar tillsammansmed demokratins framgångar grund föravspänning, ökad frihet för människorna ochekonomisk utveckling i ett omfattande europeisktsamarbete. Det är egentligen en väldigt spännandeperiod som vi befinner oss i.Utvecklingen kommer självfallet inte automatiskt.Våldet och kriget i f.d. Jugoslaven är ett tragisktexempel på detta. Därför måste vi utveckla ett näraeuropeiskt samarbete mellan alla demokratiskaländer. Nära samarbete är den största garanten förfred och avspänning.EG spelar en central roll i den europeiskautvecklingen. utvecklas och förändrasEG. Maastrichtöverenskommelsen ochambitionerna att forma en politisk och ekonomiskunion dominerar nu framtidsdebatten både inomoch utom EG.Resultatet av den danska folkomröstningen geringen anledning till att ompröva den svenskamedlemsansökan. Den ger emellertid anledning tillstor eftertanke inom vårt eget land, därför att detdanska resultatet speglar människors oro inför enväxande centralism i , inför en utvecklingdär de enskilda människorna glöms bort ellerriskerar att förvandlas till enbartproduktionsfaktorer.Precis som statsministern nämnde tidigare är fråganom demokrati viktig, och den måste vi ha i minnetnär vi diskuterar EG. Samarbetet inom EG måstefå ett mer mänskligt ansikte.