prot · GF0962 · 1992-02-12 00:00:00 — Detsamma gällerförslag om ökade resurser för lokaler ochutrustning och om att nu påskynda omvandlingenav utbildningsbidrag till doktorandtjänster.Den större frihet och självständighet förhögskolorna som regeringen eftersträvar för att,som utbildningsministern och skolministernuttrycker det, bli bästa, får inte leda till attskolorna blir isolerade från näringsliv och samhälle.Så säger t.ex. skolexperter inom EG att vad bådehögre utbildning och forskning beträffar så behövsen nära samverkan med arbetsliv och myndigheter.Detta synsätt har också åberopats när ett s.k.nätverksuniversitet diskuterats i sydost, dvs. ensamverkan mellan högskolorna i , Kalmaroch /. Centerföreträdare iriksdagen har pekat på behovet av ökadsamverkan mellan grundutbildning och forskning.När nu samtliga riksdagsledamöter frånKronobergs, och för andraåret går samman i gemensam motion om ettframtida nätverksuniversitet ligger detta helt i linjemed syn på den högre utbildningen.En samverkan mellan de tre nämnda högskolornahar påbörjats inom strategiska nyckelområden,som gemensamma administrativa system,personalutveckling och informationsförsörjning.Jag tycker att det har pågått ett intensivtarbete på förtroendemanna-, tjänstemenna- ochinstitutionsnivå för att förbereda och inlämna engemensam anslagsframställning inför denforskningsproposition som skall framläggas förriksdagen 1993.Därmed kan man säga att arbetet med ett''sydostuniversitet'' går in i en mer operativ fas,med insatser för samordning, opinionsbildning ochmarknadsföring. De strävanden som åstadkommitsvid de tre högskolorna bör så småningomställa sig bakom. I annat fall tycker jag attriksdagen motverkar det nationella syftet, eftersomvi så väl behöver fler högskoleutbildade i Sverige.Inte minst behövs det fler sådana i den region ilandet som har den lägsta högre utbildningen.Jag tycker att regeringen är värd all uppmuntran isina ansträngningar att förbättra kvaliteten i skolanoch likaså när den vill ge högskolorna större frihet,men enligt min mening är det ett steg tillbaka omman inte tar till vara möjligheterna tillvidare studier genom vuxenutbildningen ochfolkbildningen.Det torde också vara dålig samhällsekonomi attinte i det besvärliga läge som råder påarbetsmarknaden se till att såväl komvux somfolkhögskolor kan verka fullt ut. Det handlar iflertalet fall om utbildning för dem som behöverskaffa sig en grundutbildning som de av någonanledning inte fått eller kunnat tillägna sig tidigare.Vårt lands folkrörelse- och folkbildningstradition ärmed sitt rika föreningsliv och sin demokratiskauppbyggnad en av hörnstenarna för demokratin.Genom beslut i fickfolkbildningsverksamheten gå över från statensregelbok till en egen målstyrd verksamhet. Därmedfick såväl folkhögskolor som studieförbundmöjligheter att anpassa verksamheten efter deintentioner som fastställt och till delokala behov som finns i tätorter och på landsbygd.Den diskussion som pågår intensivt kringfolkbildningen med anledning av regeringensbudgetförslag till verksamheten har sattfolkbildningen i fokus. Debatten speglar ocksånågot av synen på folkbildning. För min del, ochockså för mitt partis del, vill jag betona den högautbildningskompetens och förmåga somfolkhögskolorna har att forma kurser efter destuderandes behov.Folkhögskolorna är viktiga redskap för möjlighetenatt höja kompetensnivån för dem som behöver läsain grundskole- och gymnasiekompetens. Mångaungdomar söker sig nu denna väg till fortsattutbildning. Studieförbunden har t.ex. tagit på sinlott att ordna verksamhet för handikappade. Det ären verksamhet som, utöver den betydelse den harför deltagarna, är mycket kostnadseffektiv jämförtmed liknande verksamheter i regi av stat ellerkommun.Herr talman! Med det anförda vill jag ha sagt att ensatsning på folkbildning är en klok satsning.Tidigare i dag ställdes till en fråga som inteblev besvarad. Jag skall be att få svara på den nu.Ingvar frågade hur vi kommer att ställaoss till regeringens budgetförslag när det gällerfolkbildningen. Vi gör som vi brukar göra.Förslaget har kommit till kulturutskottet, och dithar också hänvisats en rad motioner. Det skulleförefalla mig märkligt om inte ochsocialdemokraterna i övrigt i detta skeende gärnasåg att även deras motioner blir seriöst behandlade.Förslaget är bordlagt och återkommer nästa vecka.Anf. 130 ()replik:Herr talman! Till vill jag sägaföljande. beslutade enmajoritet bestående av socialdemokraterna,, och här iriksdagen om ett fast treårigt anslag förfolkbildningen. Vi var överens om att det här skullemöjliggöra folkbildningens, folkhögskolornas ochstudieförbundens långsiktiga planering förnysatsningar och utveckling av verksamheten. Vivar alla överens om att prioriterautbildningsbehovet för de korttidsutbildade, dearbetslösa, de handikappade och invandrarna.Vi vet hur det gått med detta. Av skäl som harangivits här har åtminstone funnitanledning att överge det här beslutet. verkarman dock tack vare de påtryckningar som kommitutifrån landet beredd att tänka om.Jag är dock orolig för att det här är en omvändelseunder galjen, något som kan få mycket olyckligakonsekvenser. Jag skulle vilja höra vad StinaGustavsson tycker om det som det ryktas om,nämligen att man först skulle skära nedverksamheten med 110 miljoner förfolkhögskolorna och 170 miljoner förstudieförbunden och sedan föra tillbaka litetpengar från ellerAMU-utbildningen till folkhögskolan för att däranordna särskilda kurser för arbetslös ungdom. Omdet blir på det här sättet, tycker att det är rimligt att först rycka undan fötternaför de korttidsutbildade, handikappade,invandrare och kvinnor som äntligen harpåbörjat sina studier, att därefter anordna särskildakurser för arbetslös ungdom och att sedan ge ettvagt löfte om att när konjunkturerna blir bättreåterskapa den tidigare verksamheten?Är inte detta att gå den bakvända vägen? 131 () replik:Herr talman! Det var en riktig redovisning somElisabeth gjorde av det beslut som vi togförra året i stor enighet i riksdag. Såvitt jagminns avgavs inte någon reservation, däremot ettsärskilt yttrande om sättet att fördela pengar tre årframåt i tiden.Elisabeth målade sedan upp en scenarioenligt vilket allt elände skall drabba oerhört mångamänniskor och frågar vad jag för min del anser omdetta.Jag säger som jag sade från kammarens talarstol,att det här regeringsförslaget inte är så märkligt.Förra året fick vi ett förslag från densocialdemokratiska regeringen som blev bordlagtgång efter gång, och ladesocialdemokraterna tillsammans med vänstern ochäven vissa andra partier fram andra förslag.Jag tycker att vi nu i kulturutskottet seriöst skallgranska de motioner som väckts dels frånoppositionspartierna, dels också frånregeringspartierna. Jag har också erfarit att mångamotioner som har gått till arbetsmarknadsutskottetbehandlas på precis samma sätt.Under tiden som förhandlingar pågår är det jukutym att man inte tar ställning i ena eller andrariktningen. Att man sätter sig ned och förhandlarmed varandra tycker jag ändå är ett bevis för vill göra något och vill få ut någonting positivtav en sådan diskussion.Anf. 132 ()replik:Herr talman! Jag är glad att ni har börjat förhandla,men jag är rädd för att det kan bli ett förslag somgår i den riktning jag skisserat, att man först riverner och tar bort och omöjliggör den verksamhetsom existerar, för att sedan lägga litet plåster påsåren som man har rivit upp. Jag tror att vi kan bliöverens om att det vore en väldigt olyckligutveckling, om det blev på det sättet.Nu hoppas jag att i de härförhandlingarna kommer att stå bakom allt vackertsom har sagts om folkbildningen, både det somsades i samband med beslutet den 5 junioch det vi har fått höra . Det är inget bra sättför de handikappade, för korttidsutbildade, förkvinnorna, de arbetslösa och invandrarna att manförst river ner, för att sedan eventuellt lägga på enliten byggkloss.Jag tolkar som att hon kommeratt medverka till att pengar ograverade skall gåtillbaka till folkbildningen, att fördelas avstudieförbunden själva i enlighet med de riktlinjersom vi var överens om i våras.Anf. 133 () replik:Herr talman! Det var bra att hadeuppfattat min fråga och också försökte svara påden, men det var ju inget svar. Jag fick inte svar påfrågan om man tänker lägga tillbaka de 350miljonerna till komvux eller om man tänker läggatillbaka pengarna till folkbildningen.Jag vill ändå säga, när jag nu diskuterar med encenterpartist, att harcenterpartiet de flesta år kommit med överbud närdet gäller folkbildning och vuxenutbildning. Detgjorde man så sent som före senaste valet. Därifrånhar ni gått till att , för att citera tidningen ,dra ner sammanlagt en hel miljard påvuxenutbildningen.Jag har haft förmånen att debattera med LarzJohansson före valen såväl 1985 som 1988 och 1991,och jag har då sagt: Tänk, om det nu blir enregering ihop med ! Kommer dålöftena om vuxenutbildningen att gälla?1985 och 1988 fick jag ganska självsäkra svar. 1991,när vårt parti hade så dåliga opinionssiffror, gickcenterns ledande företrädare i utbildningsfrågor utoch har sedan inte visat sig under någon avdebatterna om vuxenutbildningen. Det talar sitttydliga språk.Stina säger att det är kutym att vi fördiskussioner och inte låser oss. Det tycker jag ärviktigt, men så säger ni banne mig inte tillmänniskorna ute i bygderna! Ute i debatter och vidtelefonsamtal försöker ni säga att ni har ett bättreförslag än vad socialdemokraterna har.Då är frågan: Tänker ni höja de fasta anslagen?Eller är det någon sorts tillfällig lösning medarbetsmarknadspengar som ni tänker göra ochändå dra ner de fasta anslagen? Jag tror uppriktigtsagt att folkbildningen håller 1991 påatt bli vad blev för 1976.Anf. 134 () replik:Herr talman! Vi får väl se hur det blir med det sistasom talade om i sitt senaste inlägg.Låt mig säga att jag får svara precispå samma sätt som jag fick svara ,nämligen att förhandlingar pågår. Vad det blir förresultat får ni faktiskt ge er till tåls med. Jag tyckerinte att det är så märkvärdigt att man fördiskussioner och att man seriöst behandlarmotioner. Jag anser att vi har en skyldighet att göradetta.Jag kan bara erinra om frånkulturutskottet hur socialdemokraternagång på gång bordlade frågor kring det ekonomiskaställningstagandet. Det gällde bl.a. ochde regionala museerna. Då finner jag det inte såmärkvärdigt att också den nuvaranderegeringskonstellationen försöker hitta en så bralösning som möjligt. Jag tycker att det är enskyldighet vi har som ledamöter i kulturutskottet.Anf. 135 () replik:Herr talman! Det är ju så enkelt det här. Det finnssocialdemokratiska motioner och vad jag förstårockså motioner . Om man villlägga tillbaka pengarna, är det bara att lyfta fingretoch rösta på de motionerna.Jag hoppas naturligtvis att det skall bli centernsståndpunkt , så att devuxenstuderande av alla kategorier får tillbaka sinapengar. Men beskeden hastar, anser jag, och jagtycker att det är viktigt att de olika rörelser somcentern nu gör i frågan inte är till bara för att lugnaden ganska hetsiga opinion som självklart finns hosdem som drabbats av ett dråpslag och sedan löperrisk att inte få en uppräkning av de fasta anslagen.Anf. 136 ():Herr talman! Vad är det för fel påfolkrörelsestuket? Jag skall tala om folkrörelsernaoch deras roll i samhället, därför att jag är djuptoroad. En del folkrörelser har problem, menframför allt dyker allt fler propåer upp om attförsvåra arbetet för folkrörelserna, särskilt för demsom har anknytning till arbetarrörelsen.Det bäst organiserade angreppet på statens stöd tillfolkrörelserna står Den nya välfärden för.Vad är då Den nya välfärden? Det är enprofessionell lobbygrupp för nyliberala idéer. Dessutredningar har inspirerat bl.a. Ny Demokratispolitik.Vem står bakom Den nya välfärden?Organisationen leds av och G RuneBerggren och har, enligt egen uppgift, ''inga andrainkomster än medlemsavgifterna och eventuellabidrag''. Ja, man har förstås också pengarna frånNäringslivets fond, som betalar alla de utredningarsom Den nya välfärden gör under förespegling attföreträda medborgarna. ''På egna ben'' är en sådan utredning. Den kräveratt statens stöd till folkrörelserna skall skäras nedmed 4 miljarder. Det är drygt hälften av nuvarandebidrag, med den definition Den nya välfärden har.I folkrörelsebidragen ingår då 1 ,9 miljarder tillhumanitärt bistånd utomlands, 1 ,4 miljarder tillstudieförbunden och 2 miljarder tilllönebidragsanställda.Hur vill då Den nya välfärden utforma statens stöd?Jo, bidragen skall ersättas med rätt till privataskatteavdrag för gåvor till av staten godkändaorganisationer och föreningar. De föreningar somger rätt till skatteavdrag skall givetvis definieras såatt allt sådant som luktar politik inte godkänns.Utan gåvor som är skattefria för givarna blir ocksåexempelvis pensionärs- ochhandikapporganisationer,invandrarorganisationer och organisationer somförvaltar och äger samlingslokaler.Den nya välfärden har säkert inspireratnydemokraterna att i en riksdagsmotion kräva att statenskall specialgranska Folkets hus-rörelsen och attstödet till skall begränsas till ettminimum. Varför pekar de ut endast en av treorganisationer som förvaltar samlingslokaler? Ochvarför den organisation som står arbetarrörelsennära?Herr talman! Just föreningslokaler, förvaltade avföreningarna själva, är av fundamental betydelseför ett vitalt föreningsliv. I ett projekt kallat påsikt, som tidigare studerade folkrörelsernasframväxt och framtid, jämförde i enuppsats deras utveckling i medfolkrörelsernas utveckling i övriga . Hansslutsats blev entydigt att tillgången till lokaler varavgörande för folkrörelsernas styrka i Sverige.Det är alltså de många egna lokalerna som har gjortatt folkrörelserna i kunnat förbli starka ochväsentliga i ett bra samhälle. Det förstårNäringslivets fond, det förstår Den nya välfärdenoch dess ombud i . Därför är det viktigtför dem att angripa just stödet till samlingslokaler.Samma insikt ligger bakom angreppen påfolkbildningen. Man vet att folkbildningen rymmermycket av vitalitet, av bred demokratiskförankring, av möjlighet för de mångamänniskorna. Den nya välfärden vill därförbegränsa studieförbunden till att vara enbartkonkurrerande entreprenörer inom den reguljärautbildningen, i ädel tävlan på marknadsplatsen medprivata utbildningsföretag. Det är ganska fjärranifrån den idylliska bild som exempelvis GöranÅstrand målade upp här. Ack, så litet man då vetom folklig bildning!Herr talman! Förslagen som riktas motfolkrörelserna blir inte bättre av att de påståsframförda av omtanke om folkrörelserna. Den nyavälfärden vet inte bäst.Och vet inte heller bäst, när de i sannmarknadsekonomisk anda förkunnar att ''vi måstekomma bort från folkrörelsestuket''. Tvärtom, detär folkrörelserna som bidragit till attmyndigförklara människor i . Det ärfolkrörelserna som är styrkebältet för demokratini . Arbete i olika föreningar i demokratiskaformer är också vitalt för det svenskasamhället.Moderaten har också fel, när hanpå sin ''nysvenska'' förkunnar att ''exit är bättre änvoice''. Jag tror tvärtom på deltagandedemokrati,inte på att rösta med fötterna och ställa sig utanför.Att delta och diskutera, att kompromissa ochpåverka, det är genuint folkrörelsearbete. Detgoda samhället behöver folkrörelserna!Anf. 137 ():Herr talman! Vi kommer med vår politik att skapaEuropas bästa skola, sade statsministern , och skolministern har upprepat det slagordetsom visat sig på många punkter, också när det gällerhögskolan, helt sakna innehåll.Medge att denna väg mot Europatoppen är bådeslirig, slingrig och släpande! Den går vianedskärningar av världens bästa vuxenutbildningoch folkbildning och uppskjutande avgymnasiereformen. I stället för att främjakvalitetskraven motverkas ju dessa genom attantalet behöriga sökande till högskolestudierreduceras.Vad är det för konsekvens och logik i att föreslå enkraftig utökning av högskolans dimensionering,som många sökande berövas möjlighetenatt påbörja högskolestudier? En undersökning omde studerandes bakgrund vid komvux i Malmövisade att av de studerande angav kompetensför högskolan som mål för sina komvuxstudier.Följden av detta borgerliga hasardspel blirsannolikt också en ökning av den socialasnedrekryteringen.Var landar med sin luftballong? frågartidskriften , organ för . Meddenna fråga ställs hela den genomideologiserademoderata offensiven på utbildnings- ochforskningsfronten i en blixtbelysning.Moderaternas s.k. frihetsrevolution påhögskolefronten har med , ochkds goda minne lett till två verkligafrontalkollisioner med den samlade universitets-och högskolevärlden.Det började med förslaget om att bilda ett särskiltaktiebolag för utbildningsfastigheter. Förslaget attfastigheterna skall kunna säljas på kommersiellavillkor kan få helt orimliga konsekvenser för detstora antal högskolebyggnader som uppförts meddonationsmedel. Efter en socialdemokratiskmotion och uppvaktning av rektorskonferensenkommenderade gevär i hand, reträtt!Klavertrampet visar ändå att regeringen inte litarpå universitetens och högskolornas förmåga attsjälva förfoga över sina lokaler.Minst lika dåligt förankrat är regeringens sällsyntilla underbyggda proposition om förändringar avmyndighetsstrukturen inom högskole- ochstudiestödsområdet. Bl.a. föreslår regeringen -- höroch häpna! -- en nedläggning avforskningsrådsnämnden, FRN.Hur kan , och kds över huvudtaget vara med och diskutera ett så ovanligt illagenomarbetat och genomtänkt förslag?FRN har blivit något av en internationell förebildnär det gäller kunskapsutveckling. Man har byggtupp ett vidsträckt mångvetenskapligt nätverk medviktiga förbindelselänkar mellan de natur- ochhumanvetenskapliga områdena. Nämndensbanbrytande insatser för kvinno- ochjämställdhetsforskning är värda att särskiltuppmärksammas. Jag hoppas att de mångaborgerliga motionärer, inte minst kvinnor, som nutalar sig varma för fortsatt och utvidgat stöd tillkvinno- och jämställdhetsforskning, är beredda attgöra gemensam sak med socialdemokraterna ochfälla det olycksaliga förslaget om att lägga ner ennämnd som inte bara mött ett grundmuratförtroende i forskarvärlden utan som röntuppskattning också i mycket bredasamhällsgrupper.En annan omhuldad borgerlig tanke är attomvandla våra universitet och högskolor tillstiftelser. , som har någonform av ''het linje'' direkt tillutbildningsdepartementet, har utsetts till att bli s.k.försökskanin. Men intresset för stiftelseidén tyckssåväl i som på andra håll vara, minst sagt,synnerligen svalt.Det är nu hög tid för utbildningsministern ochborgerliga utbildningspolitiker att klart och tydligttala om vad det är för ofrihetens murar ochtörnesnår som omgärdar högskolevärlden, och sombara kan undanröjas genom att universitet ochhögskolor omvandlas till stiftelser.Vad blir de rättsliga konsekvenserna av en sådanomvandling? I högskoleutbildningen förekommermyndighetsutövning i form av examination,betygsättning och disciplinära åtgärder. Hur skalldessa frågor lösas i stiftelsens form? Vad händermed offentlighetsprincipen, JO:s och JK:s tillsyn?Kan beslut överklagas? Och sist men inte minst:Hur skall erforderliga kapitalresurser kunnamobiliseras? Skall högskolans verksamhet bedrivasgenom avkastning på eget kapital, krävs att ettengångsbelopp på i runda tal 1 000 miljarder kronoravsätts. Högskolans årliga omsättning uppgår till ca15 miljarder, och den reala avkastningen torde intekunna beräknas till mer än 2--i ett mycket långtperspektiv.Som synes är den borgerliga s.k.frihetsrevolutionen på högskoleområdet omgärdadmed åtskilliga frågetecken.I själva verket befinner sig våra universitet ochhögskolor redan i en dynamisk förnyelseprocess --en process som socialdemokratin både bejakat ochbefrämjat.Anf. 138 (m):Herr talman! I mitt inledningsanförande pekadejag på en del saker angående högskoleutbildningensom produktivitetsdelegationen har tagit fram. Detfinns väl dokumenterade behov av att utvidgaantalet platser inom högskolan och en del reformer,som håller på att genomföras.Jag beklagar att Per inte är här . Hanär ute på ett annat uppdrag som också är mycketcentralt. Men jag skulle gärna vilja kommentera tvåsaker.Den ena gäller forskningsrådsnämnden somföreslogs läggas ned. Det är alldeles riktigt att ettsådant förslag har dykt upp. Bakgrunden till detförslaget var en ganska bestämd uppfattning om attdet på olika institutioner och andra ställen iutbildningsväsendet fanns goda möjligheter attändå klara av det forskningsrådsnämnden gör. Menförslaget har skapat mycket oro, vilket framfördesi det senaste inlägget. Det gör att det finns ensamstämmighet bland de borgerliga partierna attjustera förslaget. Det var aldrig meningen att kastaut något barn med badvattnet. Tvärtom, jag harsjälv lyssnat på en debatt här i kammaren där justkvinnoforskning osv. har tagits som exempel påforskning som inte får gå förlorad. Jag tror att detfinns möjlighet här i att hitta någon formför att värna den tvärvetenskapliga forskningen.Jag tycker att det är litet märkligt att man måstevara så upprörd över detta.Bengt Silfverstrand säger att intresset förstiftelseidén är svagt. Det är en idé som måsteprövas. Den här regeringen är inte så beskaffad attvi tycker att det är fruktansvärt om det visar sig atten idé inte håller eller att alla inte är engagerade.Idén måste prövas och diskuteras. Skulle det visa sigatt idén inte är bra, får vi hitta andra vägar. Men densträvan regeringen har är entydig. Vi vill ökasjälvständigheten på olika områden för universitetoch högskolor. Vi söker former för detta.Nyligen har det kommit ut endiskussionspromemoria -- som inte alls ärregeringens. Där finns idéer och infall för att skapadiskussionen ute på universitet och högskolor så attdet sedan kan skapas underlag för prövningen. Detvore logiskt, med tanke på hur vi decentraliserarskolväsendet i övrigt, att ge universitet ochhögskolor ökad beslutsrätt över sin egenverksamhet.Anf. 139 ()replik:Herr talman! Låt mig först notera att grundvalarnatill de reformer och den dimensionering avhögskolan som det nu är fråga om har lagts fast aven tidigare riksdag med en socialdemokratiskregering -- låt vara, och det är bra, i mycket storpolitisk enighet. Det häpnadsväckande är att manlåter detta framstå som en stor reform samtidigtsom man skär ner på vuxen- ochgymnasieutbildningen och försämrar basen för denkvalitet som krävs för den högre utbildningen.Vidare har vi samstämmigheten mellan deborgerliga partierna. Det är fantastiskt. I ettpressmeddelande från utbildningsdepartementettalar regeringen om vad de borgerliga partierna iutbildningsutskottet skall tycka. Först sägs attforskningsrådsnämnden skall läggas ned. Sedanvisar det sig att det inte finns någon förankring förförslaget. Det möts med ett kompakt motstånd avde grupper i samhället som en borgerlig regeringoch borgerliga partier ofta lutar sig mot. De vill inteha förslaget. Vad gör man då? somförslaget får ligga kvar när det gäller informationoch utrustning, säger man att det är bra medtvärvetenskap. Sedan föreslår man ifyrpartimotionen ett nytt tvärvetenskapligt råd,som man inte ville höra talasom. Egentligen är det väl bara en trepartimotion,om vi är rätt underrättade. är inte allsintresserad av förslaget. Hur nu det har gått till?Men det får ni klara av inom familjen.Vad är detta för politik, fru skolminister? Förklaranärmare vad det är som har skett ochvarför det skall bildas något som man tidigare inteville ha.Vidare har vi frågan om stiftelser. Den måste ocksåklaras ut. Först skulle jag vilja ha ett klart svar påvad intentionen är. I olika sammanhang harföljande framkommit. I regeringsdeklarationentalas om fristående stiftelser. I eninterpellationsdebatt i handlar det,förstås, bara om stiftelser. Litet senare användstermen icke-statliga universitet.