prot · GF09106 · 1992-05-06 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1991/92:106Onsdagen den 6 majKl. 9.001 § Meddelande om svar på interpellationerTill hade inkommit följande skrivelser:Interpellation 1991/92:154Till RiksdagenIngbritt Irhammar har ställt en interpellation tillmig om i Rio.Interpellanten och jag har inte kunnat finna en tidför interpellationens besvarande inom den aktuellafyraveckorsfristen på grund av andra engagemang.Vi har därför tillsammans med kammarkanslietträffat en överenskommelse om att jag skall svarapå interpellationen den 11 maj 1992.Stockholm den 30 april 1992Olof JohanssonInterpellation 1991/92:168Till RiksdagenHåkan har ställt en interpellation tillmig om returglasanvändningen.Interpellanten och jag har inte kunnat finna en tidför interpellationens besvarande inom den aktuellafyraveckorsfristen på grund av andra engagemang.Vi har därför tillsammans med kammarkanslietträffat en överenskommelse om att jag skall svarapå interpellationen den 18 maj 1992.Stockholm den 30 april 1992Olof Johansson2 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återTrafikutskottets betänkanden /92:TU15 ochTU16Arbetsmarknadsutskottets betänkanden1991/92:AU7, AU12 och AU163 § Skadeståndsansvaret för polishundarFöredrogslagutskottets betänkande1991/92:LU33 Skadeståndsansvaret förpolishundar (prop. 1991/92:111).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld.Utskottets hemställan bifölls.4 § betänkande1991/92:LU29 Skadeståndsfrågor.Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld.Utskottets hemställan bifölls.Meddelande om samlad voteringTalmannen meddelade att lagutskottetsbetänkanden LU30, LU31 och LU32 samtnäringsutskottets betänkande NU20 skulle avgörasi ett sammanhang efter avslutad debatt.5 § Vårdnad och umgänge med barn m.m.Föredrogslagutskottets betänkande1991/92:LU30 Vårdnad och umgänge med barnm.m.Anf. 1 ():Fru talman! Jag kommer att beröra två frågor somtas upp i lagutskottets betänkande 30. Jag vill börjamed en övergripande fråga, nämligen förslaget ominförandet av en barnabalk.Fru talman! Trots goda intentioner från föräldrar,skola och samhället i stort är barn ofta utelämnadeåt godtycke. De kommer inte sällan i kläm iföräldrarnas eller andra vuxnas konflikter. Mångabarn far illa även om deras materiella behov ärtillgodosedda. I rättssammanhang har barn svårt attkomma till tals. Deras legitima behov av att manlyssnar på dem åsidosätts alltför ofta.På senare tid har flera rättsfall gjort det uppenbartatt lagen sätter barns behov i andra hand, och attföräldrars eller andra vuxnas intresse och krav äröverordnade barnens. Som exempel kan mannämna en rad vårdnads- och umgängestvister,faställande av faderskap efter insemination samtflykting- och asylärenden.I är lagar som berör barn samlade i enb rnelov. I den svenska lagstiftningen finns ingensådan motsvarighet. De lagar som gäller barnåterfinns företrädesvis i . Vad mankallar de lagar som berör barn säger naturligtvis ioch för sig ingenting om lagarnas innebörd eller omsamhällets syn på barn och barns rättigheter. Detallvarliga med är emellertid att deni allt väsentligt har ett vuxenperspektiv somutgångspunkt. Barnens rätt och behov kommer iandra hand. Lagstiftningen släpar efter. Det blir tillatt lappa och laga när man skall ge utrymme för denallt större kunskap om barnaåren och insikt i barnsbehov som har vuxit fram under de senastedecennierna. Det finns otaliga exempel på det,även i betänkandet. Det finns brister, och varje årkommer förslag på ändringar till riksdagen.Jag tror att man skulle kunna lösa en stor del avdessa problem genom att omarbeta den svenskalagstiftningen, framför allt de delar av lagar, bl.a. iföräldrabalken, som har med barns situation attgöra. I samband med införandet av en barnlag, elleren barnabalk, skall naturligvis utgångspunkten varaett barnperspektiv. Syftet skulle självfallet vara attbättre tillgodose barns behov. Om vi inte gör detriskerar vi att föräldra- eller vuxenperspektivetbidrar till att konservera barns utsatthet.Med detta vill jag yrka bifall till Vänsterpartietsmeningsyttring i betänkandet.Sedan några ord om en fråga som närmast gått somen följetong här i , nämligen frågan omkostnader för umgängesresor. Trots signaler frånriksdagen, uttalanden och uppdrag till utredningarhar denna fråga ännu inte fått sin lösning. Detåterkommer ständigt motioner med krav ochförslag på hur problem i samband med kostnaderför umgängesresor skall lösas. Från Vänsterpartiettror jag att det dessvärre är fjärde året vi nödgasupprepa det här kravet.Frågan har inte fått sin lösning. En tidigareutredning klarade helt enkelt inte av detta inom denstipulerade tiden. Trots påstötningar vilar det härärendet. Regeringarna -- både den föregående ochden sittande -- har väl uppfattat signalerna frånlagutskottet om att det nu är hög tid att lösa dessaproblem. Dessvärre har vi inte sett något resultat avdetta.Jag skulle vilja passa på att fråga det finns någon utsikt att den sittanderegeringen kommer att ta sig an det här ärendet.Det vore bra att få höra hur långt man har kommit,om inte annat just för att lösa problemet för deföräldrar som kanske bor långt ifrån varandra. Islutändan gäller det naturligtvis de barn somkanske på grund av att den här frågan inte är löstförhindras ett regelbundet umgänge med båda sinaföräldrar.Anf. 2 ():Fru talman! I betänkandet har utskottet behandlatett tjugotal motionsyrkanden som rör frågor omvårdnad och umgänge med barn med följandeinnehåll. Det gäller en genomgripande översyn avföräldrabalkens regelsystem, utvärdering avbestämmelserna om vårdnad och umgänge,gemensam nordisk familjelagstiftning, barnens rätti ett EG-perspektiv, underhållsbidrag ochunderhållsskyldigas situation och kostnader förumgänge och umgängesresor. Det gäller vidarebarns ställning och inflytande i vårdnads- ochumgängesmål, omprövning av vårdnadsbeslut,talesrätt för mor- och farföräldrer när det gällerumgänge med barnbarn, rättegångskostnader iverkställighetsmål, sekretesskydd för barn samtförordnande av god man.Fru talman! Jag vill inleda med att yrka bifall tilllagutskottets hemställan i betänkande nr 30, vilketinnebär avslag på samtliga motionsyrkanden.Utskottet vill emellertid erinra om att den svenskafamiljelagstiftningen harvarit föremål för en fortlöpande reformering,främst med syfte att stärka barnens rätt ochvälbefinnande vid vårdnads- och umgängestvister.FN:s barnkonvention godkändes av riksdagenvåren 1990 och trädde för svenskt vidkommande ikraft . Den innebär att ''barnensbästa skall komma i främsta rummet''.1994 är proklamerat som FN:s familjeår, och under1992 kommer regeringen att tillsätta enledningsgrupp för de svenska insatserna underfamiljeåret.Beträffande föräldrabankens regelsystem kan vikonstatera att en parlamentarisk utredningarbetade --1987. Den ladefram en rad förslag av vilka en del har lett tilllagstiftning. Utskottet anser att barnensmöjligheter att få ett grundläggande inflytande ivårdnads- och umgängesprocesser bör öka, ochenligt vad utskottet erfarit övervägs frågan pådepartementet. Utskottet utgår från att regeringenföranstaltar om de åtgärder som kan anses varapåkallade i syfte att stärka barnens ställning.Bestämmelserna om vårdnad och umgänge harvarit i kraft endast . Utskottet anserdärför att en utvärdering bör anstå för skall vinna mer erfarenhet i dessa frågor.När det gäller en gemensam nordiskfamiljelagstiftning har utskottet ingen annanuppfattning än motionärerna om betydelsen avgemensamma nordiska regler. Som redovisas i åretsbudgetproposition pågår ettnordiskt samarbete för översyn av deninternordiska regleringen av äktenskap, vårdnad,adoption och förmyndarskap. Någon ytterligareåtgärd från sida anser utskottet inteerfordras.Beträffande barnens rätt i ett EG-perspektiv anserutskottet att ett blivande och etteventuellt svenskt EG-medlemskap i sig knappastpåkallar några omedelbara lagstiftningsåtgärder påfamiljerättens område. Utskottet utgår från attregeringen följer utvecklingen av samarbetet ochtar de initiativ som förhållandena påkallar.När det gäller underhållsbidrag och bidragsförskotttillkallades en kommitté på begäran1987. Kommittén avslutade sitt arbete 1990.Betänkandet har remissbehandlats och övervägs nui . Enligt vad utskottet har erfaritär siktet inställt på en proposition till riksdagenhösten 1992, vad avser bidragsförskottssystemet.Frågan om underhållsbidrag har överlämnats tillsocialdepartementet för övervägande i annatsammanhang. En beredningsgrupp tillsattes 1991med företrädare för social- , justitie- ochfinansdepartementet, ochsocialstyrelsen. I avvaktan på gruppens resultatanser utskottet att det inte är påkallat med åtgärderfrån sida.Utskottet anser fortfarande att det är mycketangeläget att frågan om kostnader förumgängesresor får en lösning. Med hänsyn tillriksdagens tidigare uttalanden utgår utskottet frånatt regeringen så snart det kan ske återkommer tillriksdagen med ett förslag.Som svar på den fråga som riktades till mig vill jagsäga att jag inte bedömer att det finns någon oviljaeller någon tvekan om att det här skall ske. Det äremellertid ett ganska svårlöst problem, och det äranledningen till det dröjsmål som kan uppfattas.Beträffande barns ställning och inflytande ivårdnads- och umgängesmål konstaterar utskottetatt frågan om att stärka barns ställning förnärvarande övervägs inom justitiedepartementet.Därför är ett tillkännagivande inte erforderligt.Utskottet anser att en samlad bedömning ger vidhanden att övervägande skäl talar för att någraändringar av reglerna om omprövning avvårdnadsbeslut inte bör göras.Utskottet pekar också på att domstolsutredningenhar lagt fram förslag som går ut på att minskamöjligheterna till att onödigtvis processa i vård-och umgängesmål. Utredningen har ocksåföreslagit att frågor om verkställighet avavgöranden om vårnad av barn och umgänge medbarn skall handläggas av tingsrätterna i stället förlänsrätterna.Beträffande talesrätt för mor- och farföräldrar ärutskottets mening att den nuvarande ordningen,som innebär att socialnämnd genom stämning --efter utredning och bedömning av om det det är tillfördel för barnet -- får ta upp frågan omumgängesrätt med annan person än förälder, ärtillfyllest.Beträffande rättegångskostnader vidverkställighetsmål utgår utskottet från att fråganom rättegångskostnadernas fördelning kommer attnärmare övervägas i samband med att regeringenefter avslutad remissbehandling tar ställning tilldomstolsutredningens förslag. I avvaktan härpåanser utskottet att några initiativ från riksdagenssidan inte är påkallade.Beträffande sekretesskydd för barn vill utskotteterinra om att det infördes ensärskild regel i med innebörden attvårdnadshavaren skall vara skyldig att lämnaumgängesföräldern bl.a. sådana upplysningarrörande barnet som kan främja umgänget, såvidainte särskilda skäl talar däremot. Det kan t.ex. varafråga om barnets hälsa, skolgång, uppehållsort,feriearbete eller särskilda fritidsintressen.Utskottet anser att effekterna av dessa regler, somvarit i kraft , bör avvaktas innanreglerna kan utvärderas.Beträffande förordnande av god man redogörutskottet slutligen för de krav som ställs i en sådansituation och finner att gällande bestämmelser omförordnande av god man innebär att den enskildesskyddsbehov är väl tillgodosett. Utskottet utgårockså från att JO även fortsättningsvis ägnar dessaspörsmål uppmärksamhet.Fru talman! Med dessa motiveringar vill jag, somjag sagt, yrka bifall till utskottetshemställan i betänkande nr 30.Anf. 3 ():Fru talman! påpekade mycketriktigt att har undertecknat FN:sbarnkonvention, som i sin övergripande sats sägeratt barns behov skall sättas i främsta rummet. Detär naturligtvis bra. När det gäller det finns detsjälvfallet inga som helst meningsskiljaktigheter ossemellan.Men den svenska lagstiftningen är ju så att säga intei takt med exempelvis . Detfinns dessvärre en lång rad exempel som visar attden svenska lagstiftningen med detvuxenperspektiv som den har är överordnadbarnkonventionens krav på att barns bästa skallsättas i främsta rummet. Jag tror egentligen inte attdet finns någon här som tycker att detta är bra. Jagtror att det kan vara så att man drar sig för atterkänna att det kanske vore bäst att se över helalagstiftningen.Jag tror också att nya omständigheter gör att manefter hand när en fråga blir aktuell upptäcker justatt den svenska lagstiftningen har ettvuxenperspektiv. Den vuxne är rättssubjektet, ochbarns behov tillgodoses inte.Det kan ju faktiskt vara så -- det är i och för sig entrolig förklaring -- att man anser att vi nu när vihåller på och EG-anpassar vår lagstiftning i såmånga andra avseenden inte orkar med en sådanganska stor och genomgripande uppgift som detskulle vara att se över lagstiftningen också i det häravseendet. Men jag tror att det är nödvändigt,. När det gäller sakfrågornahoppas jag att vi inte har några delade meningarutan att vi kommer att kunna enas om attanpassa den svenska lagstiftningen på ett sådantsätt att barnens rätt och barnens behov kommer iförsta hand.Anf. 4 TALMANNEN:Vi är tacksamma om ev. ytterligare inlägg görs frånbänken, bl.a. för att spara tid.Anf. 5 ():Fru talman! Den svenska barnlagstiftningen är gottoch väl i takt med FN:s barnkonventioner. Det hargjorts en uppföljning också av där manhar konstaterat att så är fallet.Att skapa en speciell barnbalk är, som jag ochutskottet uppfattar det, mer en teknik, en metod attsamla barnlagstiftningen på ett ställe. Det är enmetod som kanske kan övervägas -- vadvet jag om det? Det viktiga är väl emellertidinnehållet i barnlagstiftningen; det är det somutskottet nu har koncentrerat sig på, och det är defrågorna vi har behandlat i betänkandet.Anf. 6 ():Fru talman! Det är också innehållet som jagkoncentrerar mig på. Jag kan ta ett exempel.Så sent som införde iföräldrabalken en regel om att barnets behov avkontakt och samvaro med båda sina föräldrar skulleges en framträdande plats vid valet avvårdnadshavare. Med det i minnet var det nog flerän jag -- det vet jag att det var -- som upprördesöver en dom i högsta domstolen som gällde entunisisk pojke som hade blivit bortrövad;domstolen flyttade helt enkelt över vårdnaden frånmodern till fadern med en mycket underligmotivering.Det anser jag vara ett brott mot FN:sbarnkonvention. Den säger att ett barn har rätt tillbåda sina föräldrar, och vi har ju i viss mån anpassatvår lagstifning till det. Med det här trolleriet talademan helt enkelt om att det här barnet mycket välkunde klara sig utan sin mor. Detta är nu ocksåföremål för behandling och kommer sannolikt attändras.Det finns dess värre en rad exempel på att justavsaknaden av barnperspektiv i den svenskalagstiftningen sätter den vuxnes behov i förstahand.Barn far illa även här i . Sexuella övergrepphar uppmärksammats alltmer , även omantalet inte har ökat. Barn behandlas i vissa fall mereller mindre som om de vore föräldrarnasegendom. Exempelvis i vårdnadstvister har barnunder ingen talan. Barn blir inte trodda ochhar svårt att komma till tals. Det är såatt man lyssnar mer och sätter större tilltro till denvuxne än till barnet.Men barn är som sagt ingen egendom. Barn ärindivider med rätt att växa upp i ett samhälle somtillgodoser deras behov på alla områden. Jag menarsjälvfallet att syftet med en omarbetning av lageninte skall vara bara formellt utan det skall vara attinföra ett barnperspektiv. Det gäller alltså justinnehållet.Anf. 7 ():Fru talman! Jag är inte beredd att ta upp en debattom någonting annat än vad motionerna omfattar.När det gäller olovligt bortförande av barn kan jagerinra om utskottets ambitioner. Vi hade i går enheldag när vi behandlade de här frågorna i enoffentlig hearing, just därför att vi ser det som ettstort problemområde. De frågorna kommerdessutom upp till debatt igen senare . Jag ber att få återkomma då.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 8 §. )6 § Ändring i jordabalkenFöredrogslagutskottets betänkande1991/92:LU31 Ändring i jordabalken (prop.1991/92:110).Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut fattades efter 8 §. )7 § Äktenskaps- och sambofrågorFöredrogslagutskottets betänkande1991/92:LU32 Äktenskaps- och sambofrågorAnf. 8 ():Fru talman! Jag ber att få börja med att yrka bifalltill den socialdemokratiska reservation som ärfogad till betänkandet. Den handlar om detregistrerade partnerskapet för homosexuella. Menjag vill inledningsvis säga några ord om en sak somutskottet är enigt om i sin skrivning, nämligen attriksdagen skall ge regeringen till känna att det nukan vara dags att göra en utvärdering avsambolagen. Redan vid lagens tillkomst och närden trädde i kraft diskuterades --som vi i regel gör när det gäller svensk lagstiftning --att vi skulle se över den, och saken harsedan diskuterats av och till.Jag tycker det finns anledning att påpeka,åtminstone från den socialdemokratiska delen avlagutskottet, att det är en utvärdering vi är ute efter.Det faktum att det är en kds-motion som ligger tillgrund för reservationsyrkandet om etttillkännagivande kan leda -- och jag vet att så redanhar skett -- till missförstånd, därför att den här kds-motionen i grunden ifrågasätter hela sambolagen.Missförstånd har alltså uppstått, om att vi iutskottet skulle vara eniga om att ifrågasätta lagenoch vilja ompröva den. Men det är åtminstone inteden socialdemokratiska utgångspunkten för enutvärdering.Så till den sakfråga som vi behandlar i vårreservation, nämligen att vi tycker att det finns skälatt gör ett principuttalande när det gällerett registrerat partnerskap för homosexuella. Jagvet inte om man behöver beskriva sakfrågan såsärskilt mycket för ledamöterna i den härkammaren. Vi kan bara konstatera det faktum attsambolagen omfattar både heterosexuella ochhomosexuella relationer, men i en heterosexuellrelation har man ju möjligheten att förstärka detfamiljerättsliga skyddet genom att ingå äktenskap.Någon sådan möjlighet har inte de homosexuella.Därför har det rests enligt min mening fullt rimligakrav på att homosexuella skall kunna registrera sittpartnerskap och på att samhället även erbjuder enlösning som ligger i linje med ett förstärkt skydd.Frågan är ju föremål för utredning i en kommitté,och detta lutar sig den borgerliga majoriteten iutskottet mot. Kruxet är bara att utredandet drar utpå tiden. Som vi har påpekat i reservationen var detmeningen att kommittén skulle slutföra sitt arbeteunder . vet vi att man har fåttanstånd till , och det finnstecken på att arbetet t.o.m. blir mer utdraget än så.Detta är allvarligt, därför att från det att det harfunnits en möjlighet att vi ändå skulle kunna få enlag som trädde i kraft i början på 1993 ser vi nuframför oss att ikraftträdandet troligen kan skeförst och kanske ännu . Då tycker vi attdet är rimligt att hjälper till med ettpåskyndande -- inte bara genom att uttala att vi villatt regeringen skyndsamt handlägger frågan, utandet vore att gör ettprinciputtalande. Om det finns en majoritet ikammaren för ett registrerat partnerskap vore detkanske bra för utredningen att få reda på det. Dåbehövde man inte ägna åt attutreda om vi skall ha ett sådant partnerskap, utanman skulle kunna sätta i gång med den lagtekniskautformningen av det registrerade partnerskapet.Det andra skälet till att vi tycker att det nu är dagsatt göra ett principuttalande är att har enny sammansättning. Finns det majoritet eller inte?Det har kommit in ett parti till i somuppenbarligen är emot ett sådant här partnerskap,men det finns också delade meningar i flera partier.Om det inte finns en majoritet, vilket jag såg i entidningsuppgift att kds-ledamoten iutredningen trodde, kanske det vore bra att få redapå det också. Vad är det då för idé att sitta ochutreda?Som betänkandet nu är utformat får vi inte reda pådetta, för även om den socialdemokratiskareservationen faller i omröstningen, så begraverman frågan i ett fortsatt utredande och säger varkenbä eller bu. Men det finns ändå för dem -- det gällerinte minst folkpartister och centerpartister ikammaren -- som jag vet livligt förespråkar ettregistrerat partnerskap nu möjlighet att markerasin uppfattning genom att rösta för densocialdemokratiska reservationen.Anf. 9 ():Fru talman! Först vill jag be om tillstånd att kanskedra över litet på den utsatta tiden. Jag inser att mittanförande kommer att ta än jaghade anmält.Den viktigaste punkten i betänkandet omäktenskaps- och sambofrågor är naturligtvis fråganom partnerskap. Men en annan sak tas också upp,och jag skulle vilja börja med den för att sedanåterkomma till partnerskapsfrågan.Det gäller förslaget om en ändring av namnlagen.Utskottet erinrar i betänkandet om att reglerna i1982 års namnlag bygger på en omsorgsfullavvägning mellan å ena sidan intresset av ennamnstabilitet och å andra sidan den enskildesönskemål om att själv få bestämma vilket namn haneller hon skall bära. Utskottet anser att det måstekrävas starka skäl för att man i något mer väsentligtavseende skall frångå den nuvarande ordningen.Fru talman! Det finns några här i kammaren ochmånga fler utanför kammaren som verkligen anseratt det finns synnerligen starka skäl för enförändring av namnlagen. Jag själv, CharlotteCederschiöld från Moderata samlingspartiet och,som sagt, många med oss utanför menaratt den svenska namnordningen medmellannamn -- mellan förnamn och efternamn --skapar mycket stor förvirring inte bara här i landetutan i all synnerhet utomlands. Eftersommellannamnen på grund av sin karaktär uppfattassom efternamn uppstår det allt som oftast tvekanom vilket av namnen som egentligen ärefternamnet. Det är ju så att allt flersvenskar reser utomlands för att arbeta, för attdelta i konferenser eller för att vara med påstudiebesök, och det uppstår ofta missförstånd omvad folk som bär mellannamn egentligen heter. Föratt åskådliggöra detta vill jag ta ett exempel.Antag att en konferensplats är bokad i fören kvinna som heter är ett mellannamn, är ettefternamn. , i jobbet och i familjenkallas för , och eftersommellannamnet är litet omständligt fårhon oftast heta . är ju ocksåhennes efternamn, så det är inget fel i detta. Hon äralltså känd under namnet . anmälshon av sin arbetsgivare, som känner henne underdet här namnet, till konferensen i . Såkommer hon dit och visar upp sitt pass eller annanlegitimation, där hennes namn ordentligt ärutskrivet, och då uppstår problemen. Nere i Brysselutgår man nämligen från att är hennesegentliga efternamn.Eftersom det ofta är trångt om plats där man skallskriva namnet får hon heta . Det ärju ganska långt från , som hon är vanatt heta. Detta beror på att vi placerarmellannamnet mellan för- och efternamnet. Vi fårinte placera det var vi vill; det skall vara på det härviset. Den logiska ordningen, att det som kommerförst är viktigast, gäller inte. När vi kommerutanför gränser är förvirringen legio pågrund av detta.Jag, och många med mig, tycker att det här är ettmycket starkt skäl för att omarbeta namnlagen ochlåta folk få heta vad de vill. Man bör släppa påregeln för placeringen av mellannamnet och återgåtill den gamla ordningen med ett tilläggsnamn somplaceras efter.Ett annat skäl för att slopa krånglet med namnbyteär att det faktiskt inte skulle kosta samhälletnågonting. Det skulle heller inte innebära någonsärskilt stor omvälvning att låta människorbestämma mer själva. Man skulle undvika en massabyråkratiskt krångel. är det i vissa fall t.o.m.omöjligt att få göra en stavningsändring -- att ändraKarlsson till -- om man har fått ennamnändring gjord på patent- ochregistreringsverket. Allt detta krångel skulleupphöra om människor fick rätt att bestämma litetmer själva.Jag skall inte uppehålla mig längre vid detta. Jaghänvisar till motionerna, den av CharlotteCederschiöld och den av mig, som tillsammans påett utmärkt sätt förklarar vilka problemen är ochargumenterar för en ändring.I moderatmotionen tas det upp en del andraknepigheter i den svenska namnlagen, nämligenfrågan om patronymikon och metronymikon. Föratt förklara vad det är skulle jag behöva ettblädderblock och gott om tid.