prot · GF09125 · 1992-06-03 00:00:00 — Många här har redansedan i morse betonat att det är svårt att fåpengarna att räcka till, och att proceduren iförsvarsutskottet har varit en oerhört smärtsam.Man har försökt att få kronorna att räcka till till denorganisation som man vill ha. Vid studerande avbetänkandet och de handlingar somöverbefälhavaren har lagt fast ligger till grund förbetänkandet undrar man egentligen hur mycketekonomin spelat in i slutänden. För att referera tilldet underlag som försvarsutskottet har haft visardet sig nämligen -- utan att lägga någraförsvarspolitiska synpunkter på det hela -- attbesparingen om man skulle välja att avveckla F 10i skulle bli drygt två miljarder kronor.För att referera regeringens förslag när det gällerF 6 i står det i betänkandet att deförändringar som totalt föreslås kommer under denärmaste fem åren att ge ungefär 400 milj.kr., varavmerparten ligger i nedläggningen av F 6. När detgäller nedläggningen av F 13 i skriverman: ''Enligt kalkyler som redovisats införutskottet ger en nedläggning av F 13 inte lika storabesparingar som ennedläggning av F 6 skulle ha gett. ''Jag frågar mig då åter igen när jag läser detta medmina lokalpatriotiska kronvraksögon om jag ärfullständigt ute och seglar när jag ställer mig frågan:Kan man verkligen med ett så här svagt underbyggtekonomiskt argument komma fram tillståndpunkten att det är mest lämpligt att avvecklaF 13 i . Är underlaget till betänkandetav det slag att man med nödvändighet kommerfram till den slutsatsen? Handlar det enbart omlokalpatriotism när man frågar sig omförsvarsutskottet har halkat snett?Jag kan framföra ett tredje bypolitiskt argument --för att fortsätta att använda det litet vulgäraspråkbruket. I försvarsutskottets betänkanderefererar man till den socialdemokratiskamotionen, vilken jag har invändningar emot.Majoriteten i försvarsutskottet delar uppenbarligenuppfattningen som framförs där. Ett skäl att ha kvarF 6 i sägs vara närheten till Östersjön.Jag har varit inne på det här , och omjag vore lagd åt det Wachtmeisterska hållet, detnydemokratiska hållet, skulle jag litet raljant tafram en Sverigekarta och redovisa för attNorrköping faktiskt ligger ännu närmare Östersjönän Karlsborg.Britt och andra har visserligen sagt attdet här argumentet inte är det enda. betänkande används faktisktpåståendet att ligger så nära det känsliga,det försvarspolitiskt så viktiga området Österjönsom ett argument. Återigen frågar jag mig om mankan kalla det bypolitik eller om det är trångsynt attfråga sig huruvida detta argument är riktigt,hederligt och klokt.Det finns ytterligare ett argument som har nämntslokalt. Man har naturligtvis refererat och följt dendebatt som har förts , ja helaåret, sedan ÖB lade fram sitt förslag. Det är rättsom det har sagts att överbefälhavaren avoutgrundliga skäl har kommit fram till att F 13 ärden flottilj som bör avvecklas först. Men man kankonstatera att inget politiskt parti i den härförsamlingen säger att man i första hand bordeavveckla F 13 i . kommer vi attfatta ett beslut som innebär att endast en flottiljläggs ned.Det finns som sagt inget parti som säger att det skallvara F 13. Socialdemokraterna säger att om manskall avveckla en flottilj skall det vara iÄngelholm. De borgerliga säger att om man skallavveckla en flottilj skall det vara flottiljen iKarlsborg. Ny demokrati säger att om man skallavveckla någon flottilj, vilket man inte skall, skallman avveckla F 16 i . Då är det väl intesärskilt förvånande eller bypolitiskt trångsynt attsom norrköpingsbo ställa sig en fråga. Är detegentligen så klokt att komma fram tillkompromissen att avveckla F 13 i ?Jag tycker att vi i denna kammare skall anföralokalpatriotiska skäl. Problemet i den härdiskussionen är egentligen inte att jag och en delandra talare försöker framföra de argument somnämnts på våra orter. Det stora problemet är att detinte finns någon som konsekvent har stått upp ochförsvarat helheten. Försvarsministern har tyvärrlämnat kammaren, men redan när hanpresenterade sin proposition bjöd han upp till denhär regionalpolitiska krigsdansen. Han sade att omriksdagen av någon anledning inte vill lägga nedKarlsborg får man väl lägga ned flottiljen i t.ex.Norrköping. När inte ens försvarsministernkonsekvent och envist slår vakt om deförsvarspolitiska argumenten, vem skall då göradet?Avslutningsvis har jag en fråga tillförsvarsutskottets ordförande ,som redan på morgonkulan angreps av den lokalaopinionen ifrån . Sedan angrep hanIngvar , vilket jag tycker var ett grovtövertramp. Det hedrar att han harlyssnat på opinionen och tagit intryck. Däremot ärdet mera allvarligt att inte enslyssnar på sina egna argument. sig vilja försvara F 13, men han står intekonsekvent fast vid den uppfattningen och driverden inte här i kammaren. Det är i så fall meraklandervärt att inte ens lyssna på sig själv än attlyssna på andra kloka människor. Är ArneAndersson, efter det att han har hört argumenten idenna kammare, beredd att ta hänsyn till deargument som har framförts ifrån ?Dessa argument är förvisso lokalpatriotiska ochbypolitiska, men jag har svårt att se att de stridermot den försvarspolitiska målsättning som ArneAndersson säger sig vilja försvara.I detta anförande instämde , , , ,och (alla s).Anf. 74 () replik:Herr talman! Jag skall direkt besvara LarsStjernkvists fråga. Efter det att jag har hört LarsStjernkvists inlägg är jag fullkomligt säker på attbeslutet är riktigt. har utan att man kanskönja en enda röd tråd velat omkring i ettanförande på 10--, där han uteslutandetalar om att det är bra med bypolitik om han fåranvända den själv medan andra inte göre sig besväri denna bräckliga bransch. Ett av kammarens mestmärkliga inlägg har faktiskt avlevererats avStjernkvist.Herr talman! Jag vill bara kortfattat ge uttryck föroch klargöra den kritik jag riktade mot kampanjenfrån . Den gäller inte de enskildamänniskorna som deltar i kampanjen -- vilket jagsade -- utan det gäller dem somhar initierat kampanjen utan att använda de skälsom fanns för nedläggningen. Detta stöterStjernkvist bort genom att säga att ÖB av någotskäl i anvisningar givna sedanpekat ut denna flottilj. Det kan man inte bortsefrån. Jag har lyssnat och klargjort att när LarsStjernkvist partivänner i försvarsutskottet ickemöjliggjorde en nedläggning av F 6 i , harvi som andrahandsalternativ valt det somöverbefälhavaren har pekat ut. Det är inte gripet urluften. Det anförande som hölls var långt mergripet ur luften, men det är inte mitt problem.Anf. 75 () replik:Herr talman! Nej, behöver intebekymra sig för min del.Jag glömde bort att yrka bifall till reservation nr 22,vilket jag nu gör så att ingen missförstår minaavsikter.Jag var nyfiken, , på det faktum attde borgerliga i försvarsutskottet säger sig viljabehålla F 13 i . Sedermera har jagförstått att det av olika skäl är omöjligt att avvecklaF 6 i . Jag förstår dock inte varför ArneAndersson drar slutsatsen att detinnebär att man måste lägga ned flottiljen iNorrköping. Av flera skäl menar jag att manfaktiskt kan fundera på om det är en nödvändigtföljd av att man behåller F 6.Det kan hända att man lägger ned en flottilj somman i förlängningen upptäcker är mycket värdefull.Det kanske visar sig att man lägger ned ''fel'' flottilj.Vad skulle ett sådant beslut kosta?Om man nu avvisar regeringens förslag, vad är detdå som hindrar att och de övrigaborgerliga ledamöterna tar sig den tid som krävs föratt göra analyser av vilken flottilj som i så fall urförsvarspolitisk synvinkel skall behållas? Jag förståratt det här är ett krav som är svårt att ställa på minapartivänner, eftersom de redan i utgångsläget harsagt att de vill lägga ned F 13. Men faktiskt vara frestad att hålla med om ettsådant resonemang.Opinionen i har inte till varje pris krävtatt man skall behålla F 13 -- så har i alla fall inte jaguppfattat det. Däremot kräver man att det skallgöras en lika noggrann analys av vilkakonsekvenser det får att avveckla F 13 som man hargjort beträffande F 6 i . Är detta, ArneAndersson, ett fullständigt orimligt krav?Anf. 76 () replik:Herr talman! senaste anförandeär inte mindre lustbetonat än det föregående. Hantillstår att det är svårt att ha några krav på sina egnapartivänner. Jag delar hans uppfattning att man kandiskutera om man skall ha det. I vårt parti har vikrav på våra partivänner. Jag är så till vida hedradav att ställer något högre krav påmig.Jag har emellertid redan två gånger redovisatvarför vi har hamnat i situationen att vi vill lägganed F 13 i stället för F 6. gör jag det för tredjegången.Efter en voteringsförlust i utskottet, som LarsStjernkvists partivänner bidrog till, kunde vi intelägga ned det förband som föreslagits i regeringensproposition. Vi hade då en minuspost på 400milj.kr. -- icke , somsades -- beroende på att nedläggningen iKarlsborg inte kom till stånd. Vi hade då att väljaett näst bästa alternativ, och vi valde det som ÖBför något mindre än haderekommenderat, nämligen att lägga ned F 13.Så till vida tycker jag att detta förslag ärutomordentligt välgrundat, och jag hoppas att jaginte behöver upprepa det en fjärde gång. Det bordevara möjligt också för att förstå.Anf. 77 () replik:Herr talman! sade att mitt tidigareinlägg var ett av de mest märkliga som han hadehört. Jag har försökt att säga att jag i den här fråganhar en annan uppfattning än mitt parti -- sådanthänder. I just den här frågan råkar det såvitt jagförstår faktiskt vara så att min personligauppfattning ligger närmare än socialdemokraternas.När jag här i kammaren talar om att jag faktiskttycker att den borgerliga gruppen iförsvarsutskottet har en del sympatiskauppfattningar och en del poänger i det som manskriver och när jag beklagar att man faktiskt inte ärberedd att stå upp och slåss för sin mening, blirArne magsur och arg på mig. Om någotär anmärkningsvärt, borde det rimligtvis vara i den här församlingen blir sur när någon --måhända från ett annat parti -- säger att haninstämmer i den förres resonemang.Förste vice talmannen anmälde att ArneAndersson anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 78 HANS () replik:Herr talman! Jag tycker att bypolitik är helt okej.Om det så skulle vara bara ett enda regemente kvari landet, är det inte alldeles orimligt att boråsarnasäger att det bör ligga i . Jag är övertygad omatt man i skulle säga att det borde liggai . Det är riktigt att man för fram sinaargument för detta. Man skall aldrig kritisera demsom för fram dessa.Vad jag nu har tyckt varit jobbigt är att vi varkeni det här eller i det föregående beslutet hade medpolitikerna. Det är två regeringar som har handlatpå detta sätt. Man har ställt frågan direkt till arménvilket regemente som skall läggas ned. När mansedan inte kunnat lägga ned det föreslagnaregementet säger man: Det gick inte, vi får försökamed ett annat.Det är fråga om ett antal ganska enkla faktorer.Man kan lägga ihop vad olika verksamheter kostari drift och de investeringar som behöver göras.Utöver summan av detta får man lägga in olikavärderingar, möjligheter till närrekrytering osv.Det finns kanske tio sådana variabler. Vi här ikammaren vet alla att detta är intressant. Debatteni dag handlar mer om sådana här frågor än omannat.Det rimliga hade varit att tillsätta ett politiskt organför dessa frågor. Det hade vi års beslut.Vi som var med i ''dödspatrullen'' tog ledigt frånriksdagen och åkte runt för att titta på alla deaktuella regementena. Jag tror att det sammanlagtrörde sig om 70 myndigheter. Jag hinner interedogöra för alla upplevelser i samband med detta,men jag kan nämna att jag skrev en bok om detta,''Leve dödspatrullen!''. Man kunde då väga sakeroch ting mot varandra, och vi kom fram till mycketmer än vad myndigheterna hade kännedom om. Devisste inte ens om att pansarsoldaterna stoppades ini en personalreserv därför att de inte fungerade.Det fann vi när vi besökte Skåne.Det låter mycket objektivt med en myndighet, meni ett fall ändrade sig armén därför att man hade haftett möte -- jag förmodar att pansarinspektörenhade varit den drivande -- utan att ens hinna ändrasin argumentering. Det är synd att man överlämnardetta till en myndighet, dessutom till enenmansmyndighet, som kan ändra på detta sätt.Detta har vi gjort två gånger i följd.Jag är inte övertygad om att det var riktigt att lägganed regementet i i stället för regementet iHalmstad. Politikerna överlät till militärerna attkomma med förslagen. Jag har i en motionframhållit att vi borde lyssna på argumenten. Dethar funnits någon som gjort det, men man har härvalt den längsta vägen, att överlåta det hela tillmyndigheterna och sedan bolla saken mellan dem.Det är olyckligt.Ett enigt utskott har sagt att jag i princip har rätt.Men att göra om processen kostar pengar. Detskulle i flygvapnets fall såvitt jag förstår kosta 2 --2,5 miljarder att invänta detta. Det skall först görasen politisk bedömning, och sedan kommer denpolitiska hanteringen här i . Därmed är viframme vid 1996, och då kommer naturligtvismånga att säga att man bör vänta in 1997.Jag var med i arbetet års försvarsbeslut,när t.o.m. en av ledamöterna, numerastatsminister, hoppade av och sade: Låt oss väntain försvarsbeslut! Erfarenheterna säger verksamhet i en flygflottilj kostar oss femgånger 500 miljoner, alltså 2 1/2 miljard. Tvådivisioner mer i flygvapnet motsvarar avorganisationen, och även de kostar 2 1/2 miljard.Anf. 79 () replik:Herr talman! Jag har en fråga till Hans Lindblad.Jag har stor respekt för och ifrågasätter naturligtvisinte kunskaper på det här området,men när han redogör för de diskussioner som harförts om olika orter, får man intrycket att de olikaförbanden och regementena är utbytbara enheteroch jämförbara storheter. Jag vill fråga om detverkligen är korrekt.Såvitt jag förstår efter att ha läst handlingarna gerunder den femårsperiod som vi nu diskuterar ennedläggning av i strikt ekonomiskt2 miljarder kronor. Hur mycket en nedläggning iKarlsborg skulle ge är osäkert, men det blirnågonstans i storleksordningen 400 miljoner, ochen nedläggning i ger x kronor.Är det då verkligen riktigt så enkelt som HansLindblad säger, att man kan -- jag skall inte sägagodtyckligt -- ställa de olika orterna mot varandrasom utbytbara enheter?Anf. 80 HANS () replik:Herr talman! säger man att man iförsvarspolitiken inte skall ta hänsyn tillregionalpolitiken. Detta är bisarrt. Skall vi byggaen , skall vi självfallet ta hänsyn tillalla faktorer, oavsett om de är 20 eller 100. Sedanär det upp till varje parti att värdera dem. Man kaninte se på Öresundsbrofrågan utan att ta hänsyn tillmiljön och inte heller se på gymnasieskolan utan attta hänsyn till barnen. Man skall naturligtvis väga inalla relevanta faktorer.En faktor som aldrig vägs in inom försvaret in ärmarkvärdena. Militärerna har aldrig behövt räknamed marken, trots att den är mer värd på vissaställen. Alla faktorer skall vägas in, och det skallgöras av politikerna.Vad sedan gäller utbytbarheten har minuppfattning varit mycket klar beträffande F 10Ängelholm. Vi har ett för svagt luftförsvar iSverige. Det gäller en luftförsvarskapacitet, och vihar lagt ned pengar på att modifiera den. Det ärjättebra att ha kvar Drakenplanen. Drar vi nerantalet divisioner kan vi ändå undvika att friställaen enda pilot. Flygplanen kan köras fram till dessatt en stor översyn skall göras, och under tidenkostar underhållet av en division i stort sett hälftenav underhållet för en Viggendivision.Det är jaktplan som vi behöver, och divisionen iÄngelholm är därför inte utbytbar mot någonannan. Jaktsystemet är viktigt. Vad vi skall minskapå är i stället på attacken.Det värsta argumentet i detta sammanhang är närman talar om ''de där gamla flygplanen iKarlsborg''. Flygplan är faktiskt rörliga. Om dethade gällt en bro eller ett torn hade jag förståttargumentet, men det som kostar på det rörligaflygplanet är på sin höjd att måla om en siffra pådet. När JAS kommer till skrotar man inteViggenplanen där. De äldsta Viggenplanen finns iSöderhamn, , , osv., ochde ingår i ett samlat system.Man gör sig vidare skyldig till ett tankefel när mantalar om att flytta förband. Det kan t.ex. vara så atten division i får konvertera till att bli enjaktdivision. Det tar väl ungefär för den attomskola sig. Den här divisionen har en gångbetecknats ''torped''. Sedan fick den beteckningen''bomb'', därefter ''attack'' och vidare ''jakt''. I daghar den beteckningen ''spaning'', och sedan blir det''jakt'' igen. Varje division eller skvadron ute ivärlden har växlat mellan dessa uppgifter vartfemte eller . Det är under allaförhållanden fråga om mycket mindre operationerän vad som skedde när man hade ettstort antal avhopp till SAS och Linjeflyg.Om det hade förekommit en längre politiskprocess, skulle folk naturligtvis ha blivit på detklara med det här, men det har gått mycket snabbt.Det beror på att vi i försvarspolitiken mycket oftahar låtit myndigheter ta över ansvaret för besluten.De flesta regementsnedläggningar som har skettunder 80-talet har skett på myndigheternas villkor.Jag bor själv i och är i samma situation somLars . Det hade varit mycket lättare omdet hade varit politikerna som gjort bedömningen iGävle, men det är de fakto myndigheterna somgjort dem. Man har bollat över ansvaret till dem.Försvarsutskottet har sagt att man inte vill att detskall vara så.Nästa gång måste vi göra ungefär som . Men dödspatrullen råkade utför att alla var emot den. Jag rekommenderar er attläsa den lilla skriften som jag talade om förut, fördet är i väldigt mycket samma sak som upprepas.Anf. 81 () replik:Herr talman! Först vill jag beklaga att vi har baratvå repliker, för jag upptäcker ju att en dialog medHans Lindblad gör att man lär sig mycket.Mitt försök att debattera försvarspolitik här i dagmå ha varit förvirrat, som sade,men jag konstaterar ändå att den som enligt ettenigt försvarsutskott besitter en utomordentligtstor kunskap om försvarspolitik inte på någon endapunkt har motsagt vad jag påstod i mitt anförande.Inte på en enda punkt har han sagt att de skäl somjag anförde -- av bypolitisk natur -- var i grundenfelaktiga.Om nu inte min argumentation eller min person harövertygat församlingen, hoppas jag att det faktumatt inte har hittat någrainvändningar gör att man förstår att det vore kloktatt ompröva sitt ställningstagande när det gällerF 13 och låta F 13 ingå i den översyn avflygförsvaret som skall göras, så att vi inte i daglägger ner en flottilj som vi sedan upptäcker att viborde ha behållit, av en rad goda försvarspolitiskaskäl.Anf. 82 ():Herr talman! står inför sittförsvarsbeslut -- äntligen, efter alla dessa turer! Jagtycker att det är bra, men jag nödgas nog sluta mittberöm där.Dagens riksdagsbeslut utgör inte det bästa möjligaförsvarsbeslut som vi skulle kunna få, och det berorpå ett undermåligt beslutsunderlag. Det finnsmånga förklaringar till det, men huvudorsaken ärförsvarskommitténs haveri 1990. Man var då ikommittén på rätt väg att skapa det verkligtmoderna svenska försvaret, menSocialdemokraterna upplöste tyvärrförsvarskommittén. Detta kom särskilt att drabbaSkåne.Den säkerhetspolitiska hotbilden är inte och fårdärför inte heller göras ensidig. behöver ettförsvar även i söder. Det finns ett starkt behov avett effektivt skånskt försvar. Särskilt handlar det dåom pansarsidan. Det är en erfarenhet som manotvivelaktigt gjorde av Gulfkriget.Det aktuella beslutet innebär att pansarkraftenminskas drastiskt. Tre pansarbrigader blir enpansarbrigad plus en mekaniserad brigad. ''Våra''stridsvagnar, modernaste, flyttas frånSkåne och placeras delvis på Gotland.Stödfunktionerna artilleri och underhåll försämrassamtidigt.Det här är beklagligt. Dessutom är det helt onödigt.Det finns nämligen alternativa lösningar som t.o.m.är godkända av försvarsexperter, lösningar somligger inom samma ekonomiska ramar som vi nudiskuterar och som är utan de nu ofrånkomligaregionalpolitiska nackdelarna.Herr talman! Det skånska alternativet bygger på enomsorgsfullt utformad principmodell. Det innebären satsning på storgarnisoner somutbildningsplatser för kompletta brigader, somsamorganiseras med en eller flera minigarnisoner,och den gemensamma personalkåren utbildasgenom cirkulationstjänstgöring. Om detsäkerhetspolitiska läget så kräver, kanminigarnisonerna växlas upp till komplettabrigader.För skulle den här modellen få följandeutformning.Kristianstad skulle få en minigarnison förpansaroch territorialförsvarsutbildning -- det ärP 6 -- samlokaliserad med artilleriutbildning, A 3,en förvarsområdesstab samt militärområdesstab.Hässleholm: en storgarnison för pansarutbildning,P 2, samlokaliserad med underhållsutbildning,Skånska trängbataljonen.Revinge: en minigarnison för pansar- ochterritorialförsvarsutbildning, P 7, samt enförsvarsområdesstab.Den gemensamma personalkåren för de härförbanden cirkulationsutbildas på dessa tre platsermed där tillgängliga övningsområden.Kampen för den här skånska modellen har jag förtintensivt med utnyttjande av, vill jag påstå, allatillgängliga men tillåtna medel. Jag har bedrivit enintensiv opinionsbildning i media under ca tre årstid. Jag och andra intresserade -- den kanske intehelt okände förre militärbefälhavaren i söder CarlBjöreman inte att förglömma -- har produceratrader av tidningsartiklar och medverkat i flera TV-inslag.Trots detta har reaktionen från berörda och fråndem som borde vara intresserade varit i detnärmaste obefintlig, fram till de allra senastemånaderna. Då har man visat intresse mensamtidigt resignerat förklarat: Det är nog bra i ochför sig, men är det för sent att komma med nyaalternativ.Jag har riktat direkta krav till överbefälhavaren. artikel i -- som kanske är landets viktigastetalartribun, har jag förstått -- har jag i form av ettöppet brev till överbefälhavaren begärt enpreciserad redovisning av hans s.k. D2-alternativ,som ligger väldigt nära just det skånska alternativsom jag har beskrivit. Men det blev avslag frånÖB:s sida, eftersom det var jag och inte regeringensom hade gjort den här begäran.Jag har utnyttjat den parlamentariska vägen. I fleramotioner har jag drivit idén med den alternativamodellen, och senast i anledning av propositionenbegärde jag i all enkelhet en kompletterandeutredning. Men det blev blankt avslag.Slutresultatet är att det inte blev någonkomplettering av det dåliga beslutsunderlaget.Försvarsbeslutet, såvitt avser , blir förståsinte bättre än underlaget.Det bästa, det optimala, försvarsbeslutet måstetillgodose tre grundläggande krav. För det förstaskall det vara ett flexibelt försvar, som HansLindblad i flera olika omgångar har talat sig varmför, med anspassningsförmåga till de varierandehotbilder som vi alltid måste räkna med. För detandra måste det vara ett markförsvar, som ärförberett för det alleuropeiska försvarssamarbetesom är en ofrånkomlig framtidsvision, och för dettredje måste beslutet ha en ekonomisk hållbarhetöver hela försvarsperioden, inte bara någramånader.Tack vare en försvarspolitisk innovation -- så får jagändå kalla det -- kan jag som en positiv människaåtminstone tycka att en hoppingivande öppningskönjs. skall ju besluta attomedelbart -- jag understryker --tillsätta en ny försvarsberedning för genomförandeav det beslut som vi fattar här i dag.Det här innebär -- jag använder de ordförsvarsministern själv har använt -- både styrningoch kontroll. Rimligen måste därmed också följa enbefogenhet för försvarsberedningen att vidtaerforderliga korrigeringsåtgärder för att uppnå demål vi alla bör vara överens om, nämligen högstaförsvarskvalitet inom givna ekonomiska ramar. Dethär gäller den utomordentligt viktiga period somligger framför oss fram till nästa försvarbeslut 1997.Det finns anledning att särskilt nämnapansarförsvaret i . I de yttersta av dessa dagarhar öppnats en intressant möjlighet, nämligen att ien svensk-tysk motköpsaffär anskaffa tyskastridsvagnar mot betalning i svenska stridsflygplan.För varje JAS kan man rimligen erhålla tre styckenmoderna Leopard 2-stridsvagnar. Det här innebärnaturligtvis en ny och mer förmånlig kostnadsbildför försvarsbudgeten.