prot · GF09112 · 1992-05-14 00:00:00 — Dethade jag förutskickat redan i början av förra året.Framför allt var det mycket omdiskuterat ivalrörelsen. Jag sade då att det säkert blir ensituation framåt hösten då det blir möjligt attupphäva decemberbeslutet.Skyddsbehovet skall numera gälla som skäl för asyl.Det framställs som en nyhet. Jag har svårt att se attdet skulle vara någon nyhet. Hela lagen ochkonventionen bygger på det -- för övrigt byggdeäven decemberbeslutet på det.Väntetiden skall inte räknas som ett starkthumanitärt skäl. Det är i och för sig en nyhet. Detär också det som förvånat mig mest. Jag kan erinramig den ena ledande folkpartisten efter den andrasom var upprörd över att inte väntetiderna fickspela in i de enskilda ärendena som ett humanitärtskäl.En annan sak som är ny, trodde vi, är det här medbarn i förvar. Till vår förvåning ser vi nu att detförslag som, som mycket riktigt har påpekats, skalldiskuteras senare gäller av barnen i förvar,blir undantagna.Väntetiderna skall förkortas, heter det. Ja, vem harinte försökt det och givit mer och mer resurser? Jagkan försäkra att inte är den endainvandrarminister som har återkommit i budget-och tilläggspropositioner med begäran om merpengar till handläggare, till flyktingförläggningar,till polisen, till invandrarverket och tillregeringskansliet. gäller det pengar till den nyainvandrarnämnden.Frivilligorganisationerna skall få en mer aktiv roll iflyktingmottagandet. Det skall bli en aktivaretillvaro på förläggningarna,kanske också möjlighet att arbeta efter en viss tid.Det är sådant som vi resonerade kring i denproposition som drogs tillbaka av den nyaregeringen.Introduktionsersättningen till flyktingar får vi välen proposition om snart. Den frågan diskuteradesredan när vi införde det nya statsbidragssystemettill kommunerna.På punkt efter punkt fullföljs nu vad den tidigareregeringen gjorde. Jag tycker att det är helt okej.Det är okej att dra tillbaka en hel proposition ochsedan droppa förslagen, med en viss variation eftereget huvud. Det tillhör det politiska spelet, och jagaccepterar att man gör så. Jag accepterar också attdet framställs som en nyhet det som tidigare ändåhar diskuterats i flera omgångar.Det jag reagerar mot, när man nu fullföljer vårpolitik och allt i stort sett blir vid det gamla, är attdet enda vi får höra från ansvarigt statsråd är attden gamla flyktingpolitiken var kaos, en röra. Jagläste i protokollet från interpellationsdebatten imåndags att den var en sörja. Men vad är den då i så fall, för allt är ju sig ganska likt?FAR, asylkommittéernas riksorganisation, rasaroch hoppar på den nya invandrarministern för tycker att hon fattar inhumana beslut. Det äringenting nytt i det.Det händer saker ute i världen som gör att allaplaner kommer på skam när det gäller antaletplatser i flyktingförläggningar. Trots aldrig så godaambitioner kommer det i förlängningenförmodligen också att bli mycket svårt att få nerväntetiderna, därför att det har hänt saker ute ivärlden som gör att det strömmar människor hit.Det är ingenting nytt i det heller. Det har vi råkatut för tid efter annan.Jag vill alltså inför allt detta ändå anbefalla en vissödmjukhet här i kammaren. Jag vill också peka påenigheten i de här frågorna.Enigheten omkring flyktingpolitiken, sådan denhar varit i , har haft ett värde i sig. Denhar också hållit väldigt mycket av rasismen ochfrämlingsfientligheten stången. Det tycker jag att viskall slå vakt om också i fortsättningen. Jaginbjuder Ny demokrati att komma med ochbekänna sig till en sådan värdegemenskap.Men en sak saknar jag. Jag skulle vilja veta vilkenregeringens strategi är i det internationellasamarbetet. har talat om att detär viktigt och att det står i propositionen och ibetänkandet. byggde praktiskttaget hela sitt anförande på att vi måste utöka detinternationella samarbetet, globalt men också iEuropa, kanske inte bara i EG-perspektiv utanmed tanke på ett helt nytt där de tidigareflyktingproducerade östländerna nu också är imånga stycken flyktingmottagare, osv.Men då vill jag veta: På vilken plattform grundar sigregeringens internationella och långsiktiga arbete?Finns det några nya principer? Den översyn somregeringen nu har beslutat om avflyktinglagstiftningen är vad jag förstår inte av dendigniteten. Den handlar om effektivisering,förbättring av rättssäkerheten och kanske enmöjlighet att få ner väntetiderna, och det är alldelesutmärkt.Men vad vi försökte få en diskussion omkring meden principproposition till och också tarupp i den socialdemokratiska reservationen till dethär betänkandet är: Kan vi diskutera några nyaprinciper -- i en föränderlig värld måste manfaktiskt vara beredd att göra det -- för ett långsiktigttänkande? Har den nya regeringen, eftersom dendrog tillbaka vår proposition, några nya tankar iden riktningen eller är allt bra som det är?Vad försöker regeringen nu få andra länder med pånär det gäller en ny syn på vad som inryms i ettstarkt skyddsbehov, konventionsflyktingar, osv. ?Vad försöker man få andra länder att samarbetaomkring när det gäller anhöriginvandring, synen påarbetskraftsinvandring m.m.?Och framför allt: Om det finns några sådana tankarhos den nya regeringen, finns det i så fall någotintresse att låta ta del av dem, så att vikan föra den långsiktiga diskussionen här ikammaren och också i fortsättningen eftersträvastor värdegemenskap och bred uppslutning iinvandrar- och flyktingfrågorna?Anf. 28 () replik:Fru talman! I anledning av att det var få talare anmälda vill jag somutskottets ordförande säga att utskottsmajoriteten,som består av företrädarna för de fyraregeringspartierna, har valt att följa talmannensrekommendation att utse en representant att förautskottets talan, nämligen har såväl kds som Moderaternasrepresentanter avstått från att gå upp i debatten. Vihar helt litat på att våra synpunkter skulle kommafram i det anförande som har hållit.Anf. 29 () replik:Fru talman! poängterade gång pågång att det råder enighet i debatten. Jag kände intehelt igen mig, måste jag säga. Jag tycker nog att dethar varit en hel del oenighet i flyktingdebatten häri kammaren, men jag anser att det inte skall sesenbart som något negativt.Det måste ju göras en kritisk granskning avregeringens politik, och alla partier måste hamöjlighet att framföra sina synpunkter. Vi haraldrig påstått att liberalerna vet bäst ide här frågorna. Däremot har vi utnyttjat vår rättatt framföra våra synpunkter, och det tänker vi göraäven i fortsättningen.Maj-Lis Lööw klagar över att det inte har blivitnågon förändring, och det är ju litet märkligt. borde väl vara nöjd, eftersom hon anseratt det är Socialdemokraternas politik som fullföljs.I fråga om förvarstagande av barn finns det förslagtill förändring. Sedan beror det ju på, när förslagetkommer till kammaren, hur Vänsterpartietförhåller sig, men i utskottet harSocialdemokraterna och Ny demokrati enats om attyrka avslag på propositionen. På så sätt kan de judå försöka sig på att fullfölja Socialdemokraternaspolitik.Jag instämmer i det påstående som gjorts tidigareav invandrarministern, att det har varit en rörigsituation inom flyktingpolitiken under senare tidoch att man måste göra en hel del förändringar. Detgör man inte hur snabbt som helst, speciellt intemed den anhopning av flyktingar eller asylsökandesom nu sker vid gräns.Jag undrar om inte i den härsituationen skulle ha tillgripit samma metod som1989, när situationen inte alls var så svår som denfaktiskt är . Då utnyttjade man enundantagsregel. Är det vad förordari dag också?Anf. 30 () replik:Fru talman! Nej, , jag klagadeinte. Men det sades att det skulle bli en nyflyktingpolitik , och jag bara frågade: Var finnsallt det nya? På punkt efter punkt kunde jag pekapå att det i stort sett är ett fullföljande av dentidigare politiken.Jag har full respekt för att man också kan ha olikauppfattningar om hur saker och ting skall lösas. Detär klart att vi skall ha en debatt omkring de härfrågorna. Vi har haft en livlig debatt omkring de härfrågorna här i kammaren. Men istora drag och i grunden har vi haft envärdegemenskap här i när det gäller engenerös och humanitär flyktingpolitik och vårtglobala ansvar. Jag tycker att det har sitt värde attpåpeka det, men fullföljerfolkpartiets linje och vill inte erkänna att det finnsen värdegemenskap i de här frågorna.Sedan till frågan om barn i förvar; vi skall diskuteraden sedan. Jag vill be att läsamotionen en gång till. Vi begär nämligen ett nyttförslag. Det betyder att vi måste avslå denproposition som föreligger.Anf. 31 () replik:Fru talman! Det är inte så att inte deltari den värdegemenskap som finns här i närdet gäller önskemålen om en generös och humanflyktingpolitik, som vi också har uttryckt genom vårutlänningslag. Frågan är sedan hur man tillämparden. Men jag kan hålla med om att vi i det storahela i ställer upp bakom en generös ochhuman flyktingpolitik. Men det gäller också atttillämpa lagar och förordningar så attflyktingpolitiken blir generös och human.Sedan har vi haft andra uppfattningar i vissa delar.Jag skulle därför inte vilja påstå att vi står helt vidsidan av, som försöker göra gällandenär hon pekar ut oss.När det gäller förvar av barn har jag lästSocialdemokraternas förslag. Jag noterar att maninte vill ändra lagen. Då kan jag inte förstå annatän att man avvisar tanken på en förändring.Anf. 32 i (m):Fru talman! Jag har begärt ordet därför att jag haren motion som behandlas i det här betänkandet.Först hade jag tänkt att klaga på statsrådet. När jagi går kväll och sågtalarlistan var statsrådet inte uppsatt på den, ochdet betraktade jag som ytterstuppseendeväckande -- det här är den enda gångenpå året som vi i diskuterar den här frågani stort. Men ser jag att skadan är reparerad, ochjag skall inte spilla fler ord på det.Sedan, fru talman, en liten principförklaring omvoteringar: Jag har en motion som behandlas i dethär betänkandet, men jag kommer inte att yrkabifall till den utan till utskottets hemställan. Detkan tyckas egendomligt -- vi hör ibland att det finnsavhoppare här och var som vill rösta för en motionsom ett annat parti har väckt.I mitt parti, Moderata samlingspartiet, kommer vifram till en gemensam uppfattning, som bestäms avmajoriteten. Det är ingen partiledning somdikterar, utan majoriteten bestämmer, och det fårman acceptera. Sedan kan man driva sinuppfattning, men man kan inte i varje fråga därman inte helt delar majoritetens åsikt säga: Jagskall rösta som jag tycker. I ett extremläge kan detinträffa att vi har en majoritet med en rösts överviktför en regering. Skulle det då stå varje individ frittatt hoppa av när frågan gäller att dra ned på enskola eller ett företag inom ens egen valkrets skullehela den här verksamheten göra bankrutt.Rubriken på det här betänkandet måste varafelaktig, fru talman: ''Invandringar- ochflyktingpolitiken''. Enligt vad jag förstår handlardetta inte om invandringspolitik -- den ligger fastsedan tidigare. Vi har en fri invandring från deandra nordiska länderna men icke från några andraländer. Det är ett fåtal människor som kommer frånländer utanför och som får jobba i Sverige.Ibland kan det t.o.m. ta sig ganska så dramatiskauttryck.För ett år sedan blev jag kontaktad av en person.Hans bror, boende i , engelsk medborgareoch gynekolog, hade sökt ett jobb som läkare iNorrland. Han var gift med en meteorolog. Hansökte jobbet, och på det norrländska sjukhuset varman överlycklig -- man fick just den specialist ha. Men det fanns en hake. Man skulle förstkontrollera med den statliga myndighet sombestämde i det här fallet. Och det blev tyvärr, frutalman, tummen ned. Den typen avinvandringspolitik tycker jag inte att vi skallbehålla, utan den skall vi utvidga.Sedan har det här talats om -- jag tror det varRune som gjorde det -- 10 milj.kr. förinformation angående främlingsfientligheten.Okej, bara den kampanjen får en bättre effekt änden som vi har haft i desenaste åren och där man har betalat uppemot200 milj.kr. för någonting som vi nu vet knappast ärett problem för Sverige.Jag hörde en forskare säga att om viinte fortsätter med den kampanjen tappar manrespekten för sjukdomen i de länder där mandrabbas av detta. Det är ungefär som att säga att vii inte skall äta, därför att människor svälteri tredje världen. Logiken är inte glasklar.Sedan, fru talman, vill jag dela ut litet beröm tillFolkpartiet i den här frågan. Det är min bestämdauppfattning -- det står jag för, till varenda stavelseoch kommatecken -- att det är det enda parti iriksdagen som helt och fullt står för sin uppfattning.Vi andra gör det dessvärre inte. Folkpartietinhöstar i och för sig inte några väljarsympatier försina ställningstaganden i de här frågorna, menfolkpartisterna är trots allt ärliga -- vi andra är detinte. Går man ut på stan -- t.ex.till torgeller ut på och frågar människorvad de tycker om svensk asyl- och flyktingpolitikframför de garanterat inte den uppfattning som enmajoritet i riksdag står för.Idag fick jag en tidning med information frånriksdagen där det stod: All makt utgår från folket.Det finns vissa undantag från den regeln -- detbekräftar debatten i dag.Jag har som sagt en motion i det här ärendet, menden har knappast berörts i betänkandet. Men jagbryr mig inte om det -- jag vet att den uppfattningjag har framfört i motionen stöds av en betydligtstörre del av svenska folket än vad som framgår avställningstagandet i kammaren . Att inte ensNy demokrati har kunnat köpa innehållet i denförvånar mig litet grand. Jag skulle gärna vilja ha enförklaring till det.I december 1989 fattades det s.k. 13 december-beslutet. Det innebar att man temporärt skullebevilja asyl bara för flyktingar enligtGenèvekonventionens definition av flyktingskap.Jag skall inte genera vare sig mig själv ellerkammaren genom att tala om vad vissa ledandepartiföreträdare tyckte om det beslutet. Men ändrade man det beslutet och gicktillbaka till den tidigare asylpolitiken, som är unik ihela Europa.Det är helt klart att en majoritet av dem somunder beviljats asyl icke har varitpolitiska flyktingar. t.o.m. 1991beviljade vi 150 000 utlänningar rätt att bo iSverige.För 65 000 av dem var besluten baserade på ensvensk lagstiftning som är liberalare änlagstiftningen i andra länder i . 75 000 varsläktingar till dessa personer. Enbart 10 000, alltså7 %, var flyktingar enligt Genèvekonventionensdefinition. Och detta, fru talman, är ingetpåstående från i ; jag bararefererar en artikel i inovember , skriven av ,generaldirektör och chef för invandrarverket.Det har i denna debatt talats om visumtvång.Man har krävt visumtvång därför att andra länder iEuropa infört visumtvång för jugoslaviskamedborgare -- eller för dem som bodde i dettidigare Jugoslavien.Det är lätt att säga att man skall ha visumtvång,men principiellt måste det i alla fall vara fel. Ävenom man kritiskt kan säga att av dem som i dagfått asyl i inte är s.k. riktiga flyktingar, kanman inte begära att den som är flykting och som harverkligt bärande och tunga skäl, skall gå till ensvensk ambassad någonstans nere i det gamlaJugoslavien -- eller i , eller vilket land somnu är aktuellt -- och begära visum; det är en orimligtanke. Det är lätt att få poäng genom att krävavisum, men att i praktiken kräva det från den somverkligen behöver asyl -- det innebär att manhindrar honom eller henne från att lämna sitt landdär man är förföljd.Vi säger att den flyktingpolitik som bedrivs iSverige är minst sagt utmanande. Inom snart sagtvarenda sektor får vi acceptera kraftiganedskärningar. Det finns knappast något områdedär man inte får acceptera nedskärningar. Men pådet här området finns frikort. Vi får brev ochtelefonsamtal, vi läser i tidningarna, vi ser i olikamedia och vi ser själva hur t.ex. gamla och sjuka farilla därför att resurserna tyvärr är begränsade. Viläser och ser också hur skolbarn och lärareprotesterar därför att lokaler, böcker och annanutbildningsmateriel är begränsade. Okej, vi fårköpa att vi har en besvärlig ekonomisk situation.Men jag tycker att de här besparingsalternativenborde gälla samtliga områden. Och vi borde återgåtill den flyktingpolitik som vi hade åren 1989--1991.Rune besvarade en fråga omflyktingmottagandet i kommunerna; det var inte ettstorstadsproblem. Jag vill påstå att mycket oförsiktig med sanningen i detsammanhanget. Runt om i stårkommunalmän och slår sig för bröstet: ''Vi har tagitvår kvot. Vi tog 50 , vi tar 50 detta år och vitar 50 .'' Men hur är verkligheten? Det blev2 500 -- och de kom från andra kommuner. Att ståhär och säga att detta inte är någotstorstadsproblem, det är alltså att vara mycketoförsiktig med sanningshalten i sitt påstående.En annan fråga, fru talman, gäller 18-månadersgränsen. Man vill tydligen ha det så, attden som har vistats i i 18 månaderautomatiskt skall få rätt att stanna här. Jag hoppasatt jag har fattat det fel. Det skulle nämligen kunnainnebära att den får stanna som användersin möjlighet att överklaga -- och det kan i mångafall ta än 18 månader. Det är efter 18månader, när man avgör ärendet, som det visar sigatt skälen för asyl inte finns. Då är det fel att ha engräns, för det innebär att var och en så långt sommöjligt försöker hitta orsaker att överklaga. Det ärde enskilda skälen för asyl man skall bedöma, detär inte hur länge personen har varit i Sverige.Det har talats om , och det är klartatt befinner sig i en ytterst besvärligsituation. Många människor lider där nere. Barnfar illa, sjukvård saknas; praktiskt taget allciviliserad verksamhet saknas i Jugoslavien.Men vi skall inte heller glömma att det finnsresebyråer nere i där man säger tillmänniskorna: ''Åk till , där får ni stanna! ''Jag medger att detta är ett problem som är svårt attlösa. Det finns naturligtvis personer där nere somär verkliga politiska flyktingar. Men det finns ocksåandra, som är ekonomiska flyktingar, och det ärinte dem som vi i skall ta emot på den s.k.flyktingkvoten. Fattiga människor, människor somhar problem, finns överallt i hela världen i oerhörtstort antal.Jag uppfattar att den nuvarande svenskaflyktingpolitiken är orättvis, inhuman och okristlig,för den ger möjlighet för personer som harkontakter eller pengar att komma hit. kan i ochför sig en politisk flykting vara rik och ha pengar.Men det är inte detta det handlar om, utan dethandlar om att de som har pengar har störremöjlighet att komma hit till , söka asyl ochfå lov att stanna här. För en del år sedan gick 75 %av den svenska flyktinghjälpen till verksamhetutomlands och alltså till verksamheten iSverige. är det helt tvärtom.Jag vill avsluta mitt inlägg med att säga att desynpunkter som jag har framfört här fråntalarstolen avseende asylpolitik förvisso ärmina, och dem står jag för. Men jag påstår att dedelas av FN:s flyktingkommissarie och att de delasav de länder där man har stora flyktinglägeroch stora problem. Men dess värre delas de inte aven majoritet i den svenska riksdagen.(forts. 6 §)AjourneringKammaren beslöt på förslag av talmannenatt ajournera förhandlingarna till , dåregeringsinformationen skulle börja.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 14.30.5 § Information från regeringen inför UNCED() m.m.Anf. 33 Miljöminister ():Fru talman! Den 3--hålls i av de viktigaste FN-konferenserna . Stats-och regeringschefer från mer än 100 länder samlasför att fatta viktiga beslut för att komma till rättamed de globala miljö- och utvecklingsproblemen.Detta blir också den första stora FN-konferensenefter omvälvningarna i Öst- och somgav och världen en ny politisk karta -- ochockså nya möjligheter till samarbete.I iVärlden tecknas följande bild av världensekologiska karta:-Det skyddande ozonskiktet över norra halvklotetstätbefolkade breddgrader tunnas ut dubbelt så fortsom man trodde för bara några år sedan.-Halter av växthusgasen koldioxid i atmosfärenfortsätter att öka och därmed risken för allvarligaklimatförändringar.-Skogarna minskar med ,en yta som motsvarar halva Finland.-Jordens befolkning ökar med 92 miljonermänniskor ; ungefär ett nytt om året.-Över en miljard människor lever i absolutfattigdom och av världens befolkning står föröver av inkomsterna, enligt UNDP.Det finns alltså goda skäl för alla världens länder attträffas i för att vända denna skrämmandeutveckling.Konferensen i skall mynna ut i beslut om endeklaration som lägger fast grundläggandeprinciper för det långsiktiga miljö- ochutvecklingsarbetet. skall ocksåbesluta om ett omfattande handlingsprogram förfortsatta nödvändiga åtgärder för en hållbarutveckling. Detta program, kallat ,eftersom det sträcker sig in i nästa århundrade, tarockså upp överföring av ekonomiska resurser ochhjälp med att inför miljöriktig teknik särskilt iutvecklingsländerna. Därtill kommer beslut omprinciper för ett bärkraftigt skogsbruk.Till konferensen skall det också finnas två globalakonventioner klara att undertecknas. Den ena omhur vi skall motverka risken för klimatförändringar.Den andra skall handla om hur den biologiskamångfalden skall värnas, dvs. hotet mot utrotningav djur- och växtarter.Förberedelsearbetet inför har i stort settslutförts genom den förberedande kommittén somhade sitt sista sammanträde i --april. Mötets huvuduppgift var att förberedaoch så långt möjligt färdigbehandla de beslutstextersom konferensen skall anta. De konventioner somjag nämnde tidigare förhandlas dock separat.Den förberedande kommitténs arbete måstebetecknas som framgångsrikt trots att de finansiellafrågorna inte kunnat lösas. Men deltagarnalyckades uppnå enighet om en principdeklarationom miljö- och utveckling kallad Riodeklarationen,som skall antas av stats- och regeringscheferna iRio. I deklarationstexten, som naturligtvis är enkompromiss mellan många uppfattningar,återspeglas glädjande nog samtliga förslag somförts fram av de nordiska länderna. Alla ländersansvar för miljö- och utvecklingsproblemenbetonas, men även industriländernas särskildaansvar. De för västvärlden angelägna och den ivästvärlden accepterade försiktighetsprincipen ochprincipen om förorenarens kostnadsansvar finnsockså med i texten.Det andra området där man nått ett gott resultat ärhandlingsprogrammet -- . Ett förslag tillett konkret handlingsprogram för regeringar ochinternationella organ finns nu för en mängd olikaområden. Det kan väntas påverka utvecklingen ipositiv riktning med stöd av trycket från politiskainstanser och från massmedia och frivilligaorganisationer. Många texter är utmärkta -- detgäller inte minst kemikaliefrågorna med bl.a.program för internationell riskvärdering ochgemensamt märkningssystem. Ett annat viktigtområde är behovet av utbildning och informationför att förverkliga arbetet med miljö ochutveckling.Men det finns ingen anledning att sticka under stolmed att svårigheterna har varit -- och fortfarandeär -- stora när det gäller att hitta lösningar på någraområden. Dit hör finansieringsfrågorna.Motsättningar finns om hur mycket pengarindustriländerna skall skjuta till och om formernaoch kanalerna för dessa överföringar. Från svensksida har vi tillsammans med de andra nordiskaländerna föreslagit ett samlat finansiellt paket. Vianser att fler länder bör öka sitt offentliga biståndåtminstone till det av FN uppsatta målet på 0,7 %av BNP i enlighet med en fastställd tidtabell. Vifortsätter att driva på för att en överenskommelse iRio skall innehålla en sådan tidtabell.För att levnadsförhållandena för de fattiga i skall kunna förbättras fordras såvälpolitiska som ekonomiska förändringar. Ökaderesurser till behövs som ett komplementtill egna ansträngningar att bekämpaden fattigdom som är den viktigaste orsaken till attmänniskor tvingas överutnyttja jord och växtlighet.För att förverkliga handlingsprogrammet behövs --enligt konferenssekretariatets överslagsmässigaberäkningar -- under1990-talet enbart i resursöverföringar till . Det är mer än dubbelt så mycket somdagens offentliga bistånd. Den siffran är interealistisk, men vi hoppas att dennaresursöverföring skall inledas genom attRiokonferensen ger klara indikationer på vilkaresurser som kan bli tillgängliga. Konferensenmåste kunna peka på konkretafinansieringsmöjligheter och mekanismer.