prot · GG097 · 1992-10-15 00:00:00 — Jag vill understryka vikten av engemensam syn - som jag hoppas att vi skall kunnaförmå alla att ansluta sig till -, nämligen att denallmänna värnplikten i grunden skall ligga kvar somdet mest primära som kan tänkas i detta avseende.Vidare är det viktigt att understyrka att man inomförsvaret bara skall använda den personal sombehövs. Rekryteringen av personal skall anpassasjust till det behov som föreligger för enkrigsorganisation, men också för att man skallkunna klara sina uppgifter i fred.Vi måste också se på vår omvärld. De förändringaroch händelser som sker runt omkring oss kommergivetvis också att påverka vår politik häri landet, inte minst när det gäller det försvars- ochsäkerhetspolitiska området. Olika oroshärdar ochkonfliktorsaker dyker upp titt som tätt. Det kanvara etniska, ekonomiska eller religiösamotsättningar som kan utgöra grund för konfliktersom antingen på lång eller väldigt kort sikt kanblåsa upp till stora konflikter, utan att vi på någotsätt önskar det.Även på miljömrådet kan det förekommamotsättningar mellan olika intressen, vilka kanutgöra grund till olika framtida konflikter.Även om vi hoppas och tror och ser tecken somtyder på en fredligare omvärld, förekommer detfortfarande med viss intensitet ubåtskränkningar,eller rättare sagt: undervattenskränkningar avsvenskt territorium.Låt oss också slå vakt om den svenskaförsvarsindustrin, som har en väldigt unikinternationell kompentens. Den bör tas till vara ochutvecklas. Det är väldigt viktigt att vi i harsvenska vapen och svensk teknik, som är anpassadeefter de svenska förhållandena. Försvarsindustrinär även en nationell resurs som måste tas till vara.Den ger kompetens och en god bas för annanindustri, inte minst den civila industrin.Beträffande den civila delen av totalförsvaret har vibeslutat om att tillsätta en speciell utredning. Jagvill understryka vikten av att denna kommer tillstånd och av att den civila delen av totalförsvaretfår en djupare och allsidigare belysning än vad mantidigare har kunnat få. Denna fråga är ett gammaltcenterkrav, som vi i motioner under ett flertal århar drivit och som vi nu äntligen har fått gehör för.Det är därför dubbelt så viktigt för oss att den härutredningen tillsätts, så att den kan komma i gångmed sitt arbete.Herr talman! Vi måste ta till vara de möjligheter tillutveckling, rationalisering och effektivisering somfinns inom det svenska försvaret. Det kanåstadkommas med ett förnuftigt sparande. Jaganser att beredningen utgör en god grund för detta.Den skall vara en garanti för att de angivnamålsättningarna skall ligga fast även i framtiden.Anf. 53 ():Herr talman! Försvarspolitik bedrivs långsiktigt,som utvecklingen i vår omvärld har gåttoch går mycket snabbt. Den internationellautvecklingen är hoppingivande, men vi bör intevidta åtgärder som skapar osäkerhet om vårapolitiska åsikter eller som kan göra detsäkerhetspolitiska läget i instabilt. Vårförsvarspolitik bör därför i nuvarande lägekännetecknas av fasthet och konsekvens.Det yttersta syftet med Sveries säkerhetspolitik ärju att bevara vårt lands frihet och nationellaoberoende. För den nu aktuellaförsvarsbeslutsperioden är det fortfarande enhuvudlinje i säkerhetspolitiken att vi skall varamilitärt alliansfria för att kunna vara neutrala vid enmilitär konflikt i vår nära omvärld. Dennaalliansfrihet gör det nödvändigt att Sverigeupprätthåller en egen betydande försvarskapacitet.Totalförsvarets uppgifter har redan angetts avSven-Olof , varför jag inte tänkerupprepa dessa. Försvarsmaktens viktigaste uppgiftär att upprätthålla respekten för vår territoriellaintegritet genom att ingripa mot varje form avkränkning av vårt luftrum och territorium såväl ifred som under neutralitet. Ett angrepp skall kunnamötas varifrån det än kommer och som inleds medendast kort militär förvarning.Sven-Olof har redogjort för det civilaförsvarets huvuduppgifter. Jag skall därför inteupprepa detta.Herr talman! Efter det försvarsbeslut som vi fattadehär i kammaren har en breduppgörelse gjorts för att sanera statens finanser. har kds deltagit aktivt, och nutycker jag att det är viktigt att alla inblandadepartier bemödar sig om att föra alla uppgörelser ihamn. Det fina samförstånd som visats i ett svårtekonomiskt läge får självfallet inte förstöras ellerutnyttjas partitaktiskt. Vad som är sagt skall gälla.För oss kristdemokrater är det naturligt att äventotalförsvaret är med och tar sin del av det pris somvi nu får betala. Dock måste man gå noggrant framnär det gäller besparingarna. Vi kristdemokrateranser att de mål för totalförsvaret som finns iFörsvarsbeslut 92, och som jag inledningsvisnämnde, skall stå kvar under försvarsperioden1992-1997. Dessutom anser vi att det är viktigt attha en beredskap för att snabbt kunna kompletterautbildning och tillgänglighet till materiel så att densamlade försvarsförmågan vid behov kanförstärkas.Nu kommer omstruktureringen att bli meromfattande än i Försvarsbeslut 92, eftersom 1,2miljarder kronor skall bort. Rimliga hänsyn tillförändringar i omvärlden, behov av en till desäkerhetspolitiska målen anpassad balans mellanuppgifter och resurser, brister när det gäller gällerrepetitionsutbildning, förnyelse av försvarsmaterieloch den enskilde soldatens skydd skall vägassamman till en helhet.Den parlamentariska försvarsberedning som skallfölja upp vissa frågor i försvarsbeslutet, bl.a.flygvapnets framtida grundorganisation, får nugenom krispaketet ytterligare arbetsuppgifter. Detblir ju naturligt att denna beredning även fårhandha de besparingar, utöver nedläggningen avflygflottiljen F 6 i , som överenskommits.Försvarsbeslutet innehöll även ett uppdrag tillregeringen att tillsätta en parlamentarisktsammansatt kommitte som skulle se över den civiladelen av totalförsvaret. Detta är ett område som föross kristdemokrater blir allt viktigare att bevaka.Vårt land är sårbart. Sårbarheten har blivit alltstörre i bl.a. näringslivet och sjukvården, därutvecklingen går mot specialisering, integrering ochberoende av elektronik. Det faktum att det blir alltfler äldre i vårt samhälle ökar självfallet kraven påcivilförsvaret. De resurser och beredskapsåtgärdersom byggs upp mot bakgrund av säkerhetspolitiskahotbilder kan utnyttjas även i samband medfredstida kris- och katastrofsituationer. EftersomÖverstyrelsen för civil beredskap, ÖCB, nu får ettsparkrav på bör dennaparlamentariska kommitte tillsättas.Herr talman! För är den bästagarantin för en fortsatt fredlig utveckling ett starktnationellt totalförsvar byggt på allmän värnplikt.Det är för tidigt att inkassera stora försvarspolitiskavinster utifrån förändringarna i Central- ochÖsteuropa. Dock är det viktigt att deltar iarbetet med en regional säkerhetslösning för helavår världsdel. Här kan en möjlighet yppa sig attminska framtida försvarskostnader om öst- ochvästeuropeiska stater enas om en kollektiv försvars-och säkerhetspolitisk lösning.Kds strategi för fredsplanering är de politiska ide ersom bär upp vårt parti. Viktiga inslag i dennastrategi är att verka för samförstånd iförsvarsfrågan, alla människors lika värde,minskade klyftor mellan rika och fattiga och enfördjupad europeisk gemenskap.Anf. 54 ():Herr talman! Det vore naturligtvis nu ytterstfrestande att ha försvarspolitiska synpunkter påkrispaketet. Jag har inte minst hjärtat fullt avsynpunkter på hur människorna i måroch hur de har behandlats. Men jag skall avstå fråndet . Jag ser i stället fram mot att vi på ettkonstruktivt sätt skall kunna ta upp dessa frågor iden försvarsberedning som på socialdemokratisktinitiativ nu skall tillsättas.Jag skall i stället säga några ord om en fråga somkanske är mycket liten här i kammaren, men denär nog så viktig för våra ungdomar som omfattas avvärnplikt. Frågan är också viktig för försvaretscivila personal.Chefen för arme n planerar att taemot ca 2 100 värnpliktiga som skall få en för arme nny utbildning i mobiliserings- ochförplägnadstjänst. skall dåsamtidigt förändras, och särskilda mobiliserings-och förplägnadsförband skall upprättas.Arme chefens planer uppmärksammades här iriksdagen i samband med 1992 årsförsvarsbeslut. Ett enigt försvarsutskott uttalade dåatt volymen och de närmare förutsättningarna fördessa värnpliktigas användning ikrigsorganisationen och utbildningens innehåll börbeslutas först sedan pliktutredningen har lämnatsitt förslag. framhöll särskilt attsökandet efter besparingar i stödproduktionen,dvs. militärrestauranger och krigsförråd, inte fårvara ett motiv för att överutbilda värnpliktiga.Herr talman! Det finns all anledning att riksdagennoga följer upp den verksamhet som arme chefeninom dessa områden nu vill starta då det äruppenbart att han i sina första förslag när det gällerförbandsomsättning m.m. hade för avsikt att justöverutbilda värnpliktiga för att spara in påekonomibiträden och förrådspersonal. Detta voreinte förenligt med vårt militära pliktlagsystem. Detär även ekonomiskt sett ett feltänkande som ledertill ökade kostnader för samhällsekonomin totaltsett.Som en direkt följd av dessa förändringar kommerenligt arme chefens beräkningar ca 900 civiltanställda i kök och förråd att förlora sina jobb.Detta får enligt min och ett enigt försvarsutskottsuppfattning ske endast om arme chefens planerföljer de principer som varit enig om,nämligen att all utbildning skall syfta till enkrigsplacering i en krigsorganisation som har ettverkligt och inte ett fingerat behov.Under sommaren har ytterligare informationframkommit, och diskussion har förts angåendearme chefens planer för förrådshållning ochförplägnadsstöd inom arme n. Vad man då kankonstatera är att osäkerheten inom arme n är stornär det gäller inriktning, omfattning och uppgifterför dessa särskilda stödförband.Det är också uppenbart att arme n för närvarandeinte tillvaratar de existerandepersonalresurser som försvaret förfogar över. Somexempel kan man nämna den merbehovsutbildningsom marinen av beredskapsskäl produceraroch alla de civilanställda som inte har enkrigsplacering.Herr talman! På näst intill varje lokalarme myndighet pågår utbildningsförberedelser föratt fr.o.m. nyår ta emot de drygt 2 000 värnpliktigasamtidigt som berörd civilpersonal är uppsagd ellerkommer att sägas upp. Jag känner en stark sympatiför den personal som upplever att justderas arbetsuppgifter på orättfärdiga grunder tasifrån dem och att de skall ersättas med värnpliktiga.För de värnpliktigas skull är det absolut nödvändigtatt var och en som omfattas av militär utbildningskall känna att deras insats är viktig och nödvändigoch inte någon fingerad handräckning.Jag vill för markera att densocialdemokratiska riksdagsgruppen mycket nogakommer att följa upp denna frågas fortsattabehandling efter det att pliktlagsutredningensrapport föreligger och regeringen överlämnat ettnytt beslutsunderlag.Anf. 55 ():Herr talman! Kommer att agera för attuppmärksamma ESK på de säkerhetspolitiskariskerna med delning? Denmycket aktuella frågan vill jag ställa här i dag.Arbetet med att få fram ett beslut om delning avTjeckoslovakien började i det federala parlamenteti . Inget av de ledandepartierna, det konservativa tjeckiska partiet underledning av eller den slovakiskaRörelsen för demokrati i med den förrekommunisten som ledare, hade endelning av landet på sitt program inför valet i juni1992. utgav sig t.o.m. för att vara en garantför att landet skulle hållas ihop.I var det bara och detungerska partiet som ville ha en delning. Mecairsrörelse gick till val på rättvisa och likaberättigandeför . Detta är ett gammalt slovakiskt kravsom man trodde skulle kunna uppnås inomfederationen. Därför röstade människor från skildapolitiska läger på Mecairs parti.Efter valet har den konservative premiärministernKlaus haft som mål att skilja de välmåendetjeckiska områdena Böhmen och från detbetydligt fattigare . Han har därförförkastat förslag om jämställdhet förSlovakien och ställt honom inför att behöva väljamellan situationen som den är och enfullständig självständighet för . Mecair,som vunnit stor popularitet genom att krävalikaberättigande för , tvingadesdärigenom att gå med på en separation.Den delning som de båda ledande politikerna nuvill genomföra har inte folkets stöd.Socialdemokraterna i båda republikerna vill attfrågan skall avgöras i en folkomröstning. Deopinionsundersökningar som gjorts visar attresultatet av en folkomröstning skulle bli nej till endelning. Det skulle finnas majoritet förfolkomröstning i parlamentet, men iTjeckoslovakiens unga demokrati ärfolkomröstningar inte reglerade i författningen.En så genomgripande förändring som delning avlandet förbereds därför utan folkets hörande, varesig i folkomröstning eller i allmänna val. Dockmåste det lagförslag som krävs för att kunnagenomföra en delning erhålla tre femtedelarsmajoritiet i parlamentet.Den 1 september nåddes av uppgiften attdet federala parlamentet med en rösts övervikthade avvärjt det omdelbara hotet om delning. Debåda regeringspartierna misslyckades med att fåden tre femtedels majoritet som behövs.Socialdemokraterna fick igenom ett förslag att enkommitte skall tillsättas med uppgift att utredamöjligheterna till en union mellan de bådarepublikerna. Det var en delseger för dem som villhindra en skilsmässa, men frågan är inte avgjordgenom detta.Redan den 6 september deklarerade ochMecair efter ett krismöte att tidtabellen ligger fastoch att upphör att existera tillnyår.En delning av skulle innebärastora svårigheter för . ärarbetslösheten där mycket högre än i de tjeckiskaområdena, och en delning skulle resultera i enfördubbling.Slovakien är ett jordbruksland. Den industri somfinns är tung industri, främst krigsmaterielindustri,som redan är utslagen på grund av den förloradeWarszawapaktsmarknaden. De västerländskainvesteringarna har hamnat i de tjeckiskaområdena, och en delning skulle inte öka intressetför Slovakien.Den ungerska minoriteten, som är enviktig maktfaktor i , är bosatt iSlovakiens södra delar och skulle få en mycketstörre betydelse i det nya, mindre . ISlovakien finns också en mycket stor zigenskbefolkning. En fjärdedel av befolkningen iarbetslöshet, ett gammaldags jordbruk somhuvudnäring, sjunkandereallöner, sociala problem, otillräckligt socialtskyddsnät, en krävande ungersk minoritet - alltdetta är faktorer som skulle kunna komma att hotasäkerheten i Slovakien.Omvärlden vill tro att risken är obefintlig för att ensituation lik den i skulle kunna uppstå iTjeckoslovakien. Men vad kommer att hända närslovakerna upptäcker att deras stöd för rättvisa åtSlovakien i stället resulterade i stora försämringar iförhållande till den tjeckiska republiken?Det borde finnas all anledning för den , ESK, att ta upp frågan påsin dagordning, för att utreda de säkerhetspolitiskakonsekvenserna av delning. Detär rimligt att omvärldens ögon riktas mot politikersom mot folkets vilja har för avsikt att göra ett såallvarligt ingrepp, som kan få långtgåendekonsekvenser både inom och utanför det egnaterritoriet.Ett axiom inom ESK-processen är respekten förvarje deltagande stats territoriella integritet,politiska oberoende och enhet. Att acceptera att endeltagande stat upplöses och att den politiska enhetsom utgör slås sönder på ett urdemokratisk synpunkt mycket tveksamt sätt,strider uppenbarligen mot Helsingforsdokumentetsanda.Herr talman! Med tanke på vad en eventuelldelning av skulle kunna betyda förEuropas säkerhet, men också med tanke pådemokratins krav, måste utvecklingen iTjeckoslovakien föras upp på ESK:s dagordning.Min fråga till utrikesministern är om hon, somESK:s blivande ordförande, är beredd att göradetta.UtbildningsfrågorAnf. 56 ():Herr talman! Jag finner det mycketanmärkningsvärt att varken utbildningsministerneller skolministern infunnit sig till denna debatt,inte minst mot bakgrund av de många brännandeutbildningspolitiska frågor som står i centrumoch de likaledes många oklarheter kring densvenska utbildningspolitiken som nyligenuppmärksammat i en utomordentligt intressantutvärdering.Hela landet skall leva, står det bl.a. iregeringsförklaringen. Innebörden är snarare atthela landet skall få veta att det lever! Även omdenna regeringsförklaring är mera omfångsrik änförra årets, har avsnittet om utbildningspolitikenbantats påtagligt.Lika intressant som det som står i den är faktisktvad som av någon anledning fallit bort. på de i tidigare version mycket långtgåenderesonemangen om privatisering - bl.a. av vårauniversitet och högskolor.Överideologiserande formuleringar som ''vi skallskapa bästa skola '' och attden första valfrihetsreformen inom skolväsendet ärgenomförd genom nya bidragsregler för friståendeskolor, reser fler frågor än när slagordenförst formulerades.För att börja med valfrihetsrevolutionen, måste jagmed utgångspunkt från nämnda OECD-rapportfråga vad syftet med s.k. skolpeng och ekonomisköverkompensation av fristående skolor egentligenär. Vilka slutsatser drar regeringspartiernasföreträdare och av attkommunala skolor utarmas på bekostnad avprivata skolor i ett läge där de i stället bordetillföras nya resurser? utvärderare gör pådenna punkt ett intressant konstaterande när deframhåller att man i många kommuner har starkainvändningar mot att skattemedel skall användasför att subventionera etableringen av privataskolor.Vilka internationella förebilder har egentligenregeringspartierna för sin reformlusta på dettaområde? Är det , som av bådepresidentkandidater och utomstående bedömareanses ha västvärldens sämsta utbildningssystem?Eller är det möjligen exemplet , somenligt klart visar att privatiseringen avskolväsendet lett till ökade spänningar och klyftorsåväl vad gäller inkomster som etniskt ursprung?OECD framhåller som ett internationelltföredöme vad gäller vuxenutbildningen. Samtidigtställer man sig frågande inför den nedvärdering avvuxenutbildningen som den nuvarande regeringeninlett, mot ''det livslånga lärandet''.Uppenbarligen har regeringen på denna punktändå tagit visst intryck av kritiken, för i sinkommentar av talarUtbildningsdepartementet nu plötsligt om högreprioritering av vuxenutbildningen. Skall dettauttalande samt den omständigheten att denkommunala vuxenutbildningen genomkrisuppgörelsen tillföres 13 000 nya platser ses somett omtänkande från de borgerliga partiernas sida?I så fall vill jag hälsa denna tillnyktring med stortillfredsställelse.Låt mig slutligen säga något om den högreutbildningen. I förra årets regeringsförklaringtalades om en omfattande privatisering avuniversitet och högskolor. I årets upplaga lysersådana tankar helt med sin frånvaro.Av den ursprungligen universella stiftelsehönantycks nu ha blivit en fjäder. Tanken att omvandlauniversitet och högskolor till stiftelser haruppenbarligen devalverats till att nu omfatta ettfåtal högskolor. I likhet med vill jag frågahur går det med stiftelseplanerna. Vi har ju fleraföreträdare för regeringspartierna i kammaren, nuockså utskottets ordförande. När kommer den nu imer än bebådade propositionen omstiftelseuniversitet? Hur tänker man lösa problemetmed stiftelsekapitalet? Enligt statssekreterareBjarne Kirsebom behövs inget stiftelsekapital.Huvudsaken är enligt honom att universitet ochhögskolor får äga sina fastigheter.Betyder detta att regeringen nu samlat sig kring enlinje som innebär att universitet och högskolor skallfå förfoga över sina egna fastigheter och att det intelängre är aktuellt att överföra dessa fastigheter gigantisk, statlig fastighetskoncern?Jag hoppas att regeringspartiernas företrädare idenna debatt kan skingra dimmorna kringregeringens utbildningspolitik och slutligen kanskeockså besvara den inte oväsentliga frågan om det påutbildningspolitikens område är den enda eller dengemensamma vägen som gäller.Anf. 57 (nyd):Herr talman! Rubriken till mitt anförande är Betygi skolan, och bakgrunden är naturligtvis attBetygsberedningen, som jag varit ledamot i,lagt fram sitt slutbetänkande.Frågan om betyg i skolan är sedan längeinflammerad och därmed föremål för en minst sagtosaklig debatt - i , vill jag tillägga. Inte inågot annat land lär det finnas en motsvarighet tillvår debatt. Kanske är det symtomatiskt. Inte ensBetygsberedningen lyckades ta sig urställningskriget.Såvitt jag har förstått är Ny demokrati det endaparti som har en i grunden positiv inställning tillbetyg. Betyg betyder omdöme, enligt Svensktsynonymlexikon, och vi tycker att det är självklartatt eleverna skall få veta hur de utvecklas i skolan,både på det personliga planet och när det gällerkunskaper. Varenda person med elementärakunskaper i utvecklingspsykologi vet att äkta ochrak feedback och bekräftelse från omgivningen ärnödvändigt för att människan skall utvecklas till enharmonisk, självständig och ansvarstagandeindivid. Flum, otydlighet och gullegull må varavälment, men det skapar frustration, ångest ochaggressivitet. Betygens uppgift är att ge dennafeedback - eller erfarenhetsåterföring, som detheter på kanslisvenska - till eleverna på hur delyckas och utvecklas i skolan.Att inte ge denna strukturerade feedback tycker jagär hänsynslöst och grymt - på samma sätt som detvore grymt att förbjuda eleverna att räkna poäng ibrännboll eller mål när de spelar fotboll. Äktafeedback är utan tvivel den i särklass mestmotivationsskapande faktorn såväl inom skolansom i arbetslivet. Men denna motivationsfaktor villinte betygsberedningen att barn skall ha.Jag vill också klargöra att det är detta som enligtmin och Ny demokratis bestämda uppfattning ärbetygens uppgift. Så också enligt direktiven tillbetygsberedningen - men inte enligtbetygsberedningen, som suttit ohjälpligt fast igamla hjulspår. Betygen är icke till för att varaurvalsinstrument. Jag kan inte nog understrykadetta faktum. Om och när urvalsinstrumentbehövs, finns helt andra - och bra - metoder att tahjälp av. Betygens prognosförmåga har alltid varitusel eller obefintlig - det visade professor redan på 1960-talet.Betyg i gymnasiet är bra, på högstadiet är det litetbra, men på mellanstadiet och lågstadiet är det fy,fy. Betyg i ämnen är något positivt ochutvecklande - men i ordning och uppförande är detuttryck för bestraffning. Jag har sällan upplevt makentill intellektuell ohederlighet.Däremot vill man införa bikten i skolan i stället förbetyg i ordning och uppförande. Det är bådeofattbart och aningslöst. Möjligen uppskattarpåven detta förslag, men jag förstår att lärarna tarsig för pannan.Jag tvekar inte att kalla både betygsberedningenoch dessa slutgiltiga förslag för skandal och ettexempel på hur illa det tyvärr kan gå när en grupperfarna politiker sätter sig över både verklighetenoch sakkunskapen. Det finns ett gammalt ochnästan banalt självklart uttryck: när kartan intestämmer överens med terrängen, då gällerterrängen. Men, ack nej, denna självklarautgångspunkt gäller inte för betygsberedningen.Långt innan förslaget lades fram fanns allavarningar och invändningar från sakkunniga ochämnesexperter, inte minst frånläroplanskommitte n. Men betygsberedningen villeinte lyssna på det örat - det stämde inte med desskarta. I stället avfärdades läroplanskommitte n somillvillig och fientlig. Inte ens när ordföranden ibetygsberedningen avgår i protest mot dettaförnuftsvidriga önskedrömmande vaknar man.Tvärtom kan man få höra en lycklig suck - nuslipper vi den otrevliga terrängen och kan fortsättaatt bygga luftslott i sanden.Hur kan då det, med all rätt, internationelltansedda svenska utredningsväsendet hamna såfullständigt fel? Som gammal statsvetare är jagdjupt fascinerad, men tiden i denna debatt tillåterinte att jag fördjupar mig i en orsaksanalys - jagtänker återkomma med den i ett annatsammanhang - men låt mig slå fast några avhuvudingredienserna: politisk prestige,kunskapsbrist, ovilja, manipulation och svagtledarskap.Att, som en del av beredningens ledamöter gör,skylla på tidsbrist är rent nonsens.Betygsberedningen sysselsatte sig i nästan två år.Även om man hade fått till på sig hademan inte tänkt om.