prot · GF09125 · 1992-06-03 00:00:00 — Där har vi lärt oss oerhörtmycket i försvarsutskottet.Det har varit stimulerande för mig att se att det jaglärt mig på det här området förmodligen ärapplicerbart på de allra flesta områden och med allsäkerhet också inom landsting och kommuner. Med tanke på politikerförakt fårpolitikerna faktiskt stå till svars för vad alla dessaotaliga särintressen och byråkrater ställt till medoch krånglat till. Vi kan ha olika meningar ochtycka att någonting skall vara fem eller tio procentstörre, men alla har vi ett ansvar för detgemensamma. Det jag har engagerat mig mest förunder är att se till att riksdagenfaktiskt följer upp sina beslut och tar befälet.Varför skall vi annars ha allmänna val? Annars fårvi ändra grundlagen och säga: All makt utgår frånsvenska folket, såvida inte myndigheterna anserannorlunda.Anf. 31 ():Herr talman! Omstruktureringen, som vidiskuterar här , skall syfta till att höjakvaliteten i vårt framtida försvar. Diskussionernaförs ofta och enbart i termer av materiell kvalitet.Förutsättningen för en kvalitetshöjning ligger dockäven i kunskaper, yrkesstolthet, engagemang ochtrivsel hos den personal som gör jobbet.Vi talar ofta om att människan är den viktigastetillgången i organisationen. Trots detta tas ofta inteden kreativitets- och kunskapsreserv som finnsinom varje människa i bruk. För att den skall kunnautnyttjas krävs att de som samverkar känner trivsel,engagemang och känner sig delaktiga iorganisationen. Oavsett om man är anställd,uttagen genom pliktlagstiftning eller frivillig, bördetta vara en grundläggande inriktning, menar visocialdemokrater. Det är alltså hög tid att gå frånord till handling.Omstruktureringen av försvarsmakten kommer imånga avseenden att få stor inverkan påpersonalområdet. För oss socialdemokrater är detviktigt att omstruktureringen sker med storthänsynstagande till människans bästa.Vi förutsätter därför att alla möjligheter tillkompetensutveckling, omplacering, naturligavgång med pension osv. beaktas innan personalavvecklas. Då en avveckling i det enskilda fallet äroundgänglig förutsätter vi vidare att lagen omoffentlig anställning följs, avseende bådeyrkesofficerare och civila anställda. Det kan tyckasvara så självklart att det inte ens skall behövanämnas. Men jag skall förklara varför vi sett detsom nödvändigt att ändå framföra det.Herr talman! Personalbehovet i den framtidaorganisationen kommer att behöva minskas som enföljd av omstruktureringen. Om detta råder detinga delade meningar. Det som däremot geranledning till oro och där vi befarar att lagen omoffentlig anställning inte kommer att följas är näröverbefälhavaren med stöd av propositionen angeratt åldersstrukturen hos yrkesofficerarna börförändras och anpassas för att bättre svara motförsvarsmaktens behov av yngre befäl. Det råderenligt regeringen ett samband mellanålderstrukturen hos yrkesofficerare ochpersonalens förutsättningar att klara sina uppgifteri främst krigsorganisationen.Vi socialdemokrater anser att det för den enskildamänniskan och för officersyrket är en förödandeinställning om man redan efter skallanses för gammal och därmed inte kunna sköta sittjobb. Gå ut och fråga yrkesofficerare somuppnått den aktningsvärda åldern av t.ex. hurde känner det. Jag är säker på att de inte mårsärskilt väl av de diskussioner och beslutsavsiktersom föreligger. Det är en graverande människosynsom läggs i dagern, och jag ifrågasätter starkt omderas psykiska arbetsmiljö är särdeles bra.Det är också anmärkningsvärt att människor avkött och blod blir till kyliga matematiskaräkneexempel inom myndigheterna och att ''rättåldersläge'' kan få sättas helt godtyckligt ochdärmed upphöjas till den enda sanningen.Verkligheten är mer nyanserad än så. Jag undrarom regeringen även menar att detta är ett led i vadsom beskrivs i propositionen som en ''väl utveckladarbetsgivarpolitik''. Vår uppfattning är att det äveninom försvaret behövs en varierad ålderstrukturbland personalen, som har de kunskaper ocherfarenheter som ett långvarigt yrkesarbete ger.Enligt vår socialdemokratiska mening måsteförsvaret formellt och moraliskt ta ansvar för denpersonal som är anställd och genom godpersonalpolitik åstadkomma en gynnsammareåldersstruktur. Den förestående omstruktureringenfår således enligt vårt förmenande inte tas till intäktför att avveckla den äldre personalen.Lagstiftningen om anställningsskydd bygger påprinicpen att en arbetstagare med långanställningstid också skall ha störreanställningstrygghet än arbetstagare med kortareanställningstid. Huvudprincipen är således ''sist införst ut''.Herr talman! Anställningsformen i det enskildafallet avgör hur avveckling av personal kan ske pågrund av arbetsbrist.Till övervägande del är yrkesofficerare anställdamed fullmakt, vilket innebär att de inte kan sägasupp på grund av arbetsbrist. Inför föreståendeomstruktureringsarbete aktualiserar regeringen ipropositionen fullmaktsinstitutets avskaffande.Enligt direktiven till (dir.1989:50 s. 14) bör utredaren undersökamöjligheten att begränsa användandetav fullmakt som anställningsform till att bara avseordinarie domartjänster och vissa professurer,liksom möjlighen vissa åklagartjänster. Finnerutredaren att det är möjligt att begränsaanvändandet skall han föreslå de lagändringar sombehövs. I anslutning härtill framhållerdepartementschefen: ''Självfallet bör sålunda depersoner som är anställda med fullmakt -- blandandra ca 11 200 officerare m.fl. inom försvaret --övergångsvis få behålla sina fullmakter fram tilldess de avgår från sin tjänst. ''förväntas avge sittbetänkande.Mot bl.a. denna bakgrund anser visocialdemokrater att ett ställningstagande tillfullmaktssystemet bör anstå till dess frågangrundligt analyserats. Ett eventuellt avskaffande avfullmaktssystemet för officerare saknar konkretbetydelse för det kortsiktigapersonalavvecklingsarbetet. Vi anser det inteförnuftigt att nu i all turbulens för personalenavisera sådana långsiktiga åtgärder. Framför alltmåste myndigheten liksompersonalorganisationerna ges en reell chans ochrådrum att få diskutera fullmaktssystemets varaeller inte vara. Den remissomgång som kanförväntas av betänkande skullekunna ge åtminstone ett minimum av sådantrådrum.Jag yrkar därför liksom bifall till vårreservation nr 29.Herr talman! Det har kommit till minkännedom att försvarsdepartementet redanutarbetat ett förslag till förordning om inrättandeoch indragning av vissa tjänster vid myndighetersom hör till försvarsdepartementet samt förordningom ändring i förordningen om försvarsmaktenspersonal. Förslaget går i korta ordalag ut på attfullmaktstjänsterna vid försvarsdepartementetsmyndigheter dras in allteftersom de nuvarandeinnehavarna lämnar tjänsterna. Innan riksdagenens har fattat beslut i anledning av propositionenföreligger ett förslag att ta bort anställningsformenfullmakt för officerare. Därtill läggs förslaget framinnan betänkande ens haravgetts. Jag tycker att detta är högstanmärkningsvärt.Regeringsförslaget till förordning är daterat den 18maj 1992, alltså efter utskottetsslutjustering och eventuella erinringar skullelämnas . Jag tycker att detta sägerallt om möjligheter till rådrum utan ytterligarekommentarer från min sida.Fullmaktssystemet har funnits i varierande formalltsedan 1600-talet och förmodas ha haft ett värdei sig . Regeringen är den som i daghandlägger fullmakterna för officerare, men jagförutsätter ändå att får frågan på sittbord, även om det inte av formella skäl ärnödvändigt. En ändring av gällandefullmaktssystem för officerare måste, anser jag, sessom en fråga av avsevärd betydelse, enär det beröranställningsformen för en hel yrkeskår.Herr talman! Alla uppgifter inomkrigsorganisationen är naturligtvis inte lämpliga närman har kommit upp i högre ålder. Kraven påkrigsorganisationen och på de enskildayrkesofficerarna ökar. Övergång till andrabefattningar har varit och är därför nödvändiga.I en slimmad och ändamålsenlig försvarsmakt, därgrundorganisationen mera överensstämmer medkrigsorganisationen, blir övergångsbefattningarnafå för yrkesofficerare. Dessutom är befattningarsom bemannas med äldre yrkesofficerare ocksåsådana befattningar som den civila personalen kangöra anspråk på för att få en berättigad utveckling isina yrken.Mot denna bakgrund har vi i utskottet blivit enigaom att motsätta oss en generell höjning avpensionsåldern, en höjning som ytterligare skulleöka bekymren.De civilanställdas kompetens och arbetsinsatser ärviktiga för att få en väl fungerande grund- ochkrigsorganisation. Av särskilt intresse är denkompetensutveckling som enligt FÖPU (Försvaretspersonalutvecklingsutredning) tar sikte på de bredagrupper av civila tjänstemän, vilka i sina fredstidafunktioner svarar för uppgifter med återkommandeinslag av rutinkaraktär. Det är väl känt att en stordel av dessa tjänstemän är kvinnor. FÖPU har medkraft understrukit betydelsen av att tjänstemäntillhörande de breda grupperna bereds tillfälle tillvidareutbildning i samma utsträckning som övrigapersonalkategorier.Mot bakgrund av de förslag som FÖPU framfört ärdet särskilt viktigt med personalutvecklingsinsatserför anställda, vilkas arbetsinnehåll förändras isamband med utveckling av verksamhet,organisation eller teknik. Särskild hänsyn bördärvid tas till grupper med bristandeutbildningsbakgrund. Myndigheterna bör varamedvetna om att personalutbildning vid sidan avarbetsrotation, arbetsutvidgning och delegering ären viktig förutsättning för att åstadkomma en brapersonalutveckling.Den nu aktuella omstruktureringen avförsvarsmakten kommer i olika avseenden attstarkt påverka förutsättningarna för decivilanställdas möjligheter till yrkesutveckling ochavancemang.Riksdagen har tidigare ställt sig bakom kompetens-och utvecklingsmöjligheter för den civilapersonalen. har inriktningen inte fått någotstörre genomslag inom myndigheterna. Vi anserdärför att de civilanställda måste ges godaförutsättningar i det föreståendeomstruktureringsarbetet till en brapersonalutveckling.Herr talman! Jag vill också göra någrakompletteringar till vad tog upp i sittinledningsanförande, nämligen förslaget att ersättacivil personal i kök och förråd med värnpliktiga.Förslaget har av många utsatts för mycket starkkritik, vilken vi har tyckt vara berättigad.Utskottet anser, som tidigarenämnde, att pliktutredningen skall göra en grundliggenomgång av ärendet och lämna sina förslag,innan fattar beslut i frågan. Trots attriksdagen ännu inte har sagt sitt i frågan -- det skallvi göra -- har tydligen verkställigheten ute påförbanden påbörjats. I ett fall har ett arméförbandredan sagt upp civilanställda för att ersätta demmed värnpliktiga, med hänvisning till uttalandena ipropositionen. Uppsägningen ägde rum den 25mars . Detta anser jag vara ytterst graverandeoch fordra ett bestämt avståndstagande. Så fårvarken personalen eller behandlas.Enligt vad jag har erfarit kommer ärendet attfå sin rättsliga prövning, och det finns därför ingenanledning att orda mer om detta , men viförutsätter att ingen verkställighet ytterligarekommer att ske, innan slutligaställningstagande föreligger om förutsättningarnaför inrättande av mobiliserings- ochförplägnadsförband.Slutligen, herr talman! I propositionen görregeringen bedömningen att personalarbetet underförsvarsbeslutsperioden måste koncentreras tillfrämst avvecklingsfrågorna. Det omfattandepersonalavvecklingsarbetet måste naturligtvis få tamycket tid i anspråk, enär det ytterst handlar ommänniskor som mister sitt dagliga arbete ochuppehälle, särskilt i med få arbeten och högarbetslöshet. anser vi att det är avväsentlig betydelse att personalarbetet snarastockså får gälla de anställda som skall vara kvar iorganisationen. Osäkerheten har under lång tidvarit stor om både arbetets och försvarets framtid.Därför är det viktigt att snabbt stabilisera vardagengenom personalpolitiska åtgärder och långsiktigpersonalplanering, som ingjuter framtidstro ochdelaktighet i uppbyggnaden av ett kvalitativt bättreförsvar.Anf. 32 ():Herr talman! skall fatta beslut omvår försvarspolitik för framöver. Vi harsedan en lång tid tillbaka haft traditionen att fattafemåriga beslut, men huruvida detta blir möjligtockså i fortsättningen återstår att se.Förarbetet till dagens beslut är väl känt i dennaförsamling: först en havererad försvarskommitté,sedan en försvarsberedning som upplöstes iseptember 1991 och därefter en ny beredning efterregeringsskiftet. Detta var ett nytt sätt att arbeta,och i utskottsarbetet har vi fått erfara att kanskeinte alla förslag har varit föremål för den grundligagenomlysning som borde föregå beslut av dennakaraktär. Ambitionen har dock varit att få så brabeslut som möjligt. Inte minst för försvarsindustrinär detta viktigt.I utskottsarbetet har vi haft att ta hänsyn till denförändrade omvärld som vi befinner oss i när detgäller det säkerhetspolitiska området. Att bevaravårt lands frihet och nationella oberoende äralltfort syftet med säkerhetspolitiken. Många harvitsordat den mycket starka förändring som Europagenomgår på det säkerhetspolitiska området. Detkalla kriget är slut, och det är förmodligen på sittsätt lika betydelsefullt för den säkerhetspolitiskastrukturen i som slutvar, även om det ju lyckligtvis har varitoändligt mycket lindrigare än andra världskriget.Sveriges säkerhetspolitiska orientering kommer attkräva ingående analyser, och möjligheten att seframåt på detta område ter sig i ljuset avdet som hänt som en vanskliguppgift. Med denna i allt väsentligt positivautveckling har dock följt en betydande osäkerhet.Olika grupperingar, etniska, religiösa, kulturella,har i frihetens namn tagit för sig och kräver sin egenidentitet. Vi har dessutom faktiskt krig i Europa.FN har misslyckats med att åstadkomma enhållbar vapenvila. Vi ser bilder frånkrigets härjningar. Det är alltså ingen särskiltfredlig situation ens i vår närhet.På basis av denna vetskap och med hänsyn till denekonomiska ramen har överbefälhavaren ochmilitärledningen, försvarsberedningen ochslutligen då utskottet planerat, övervägt ochbegrundat olika ställningstaganden, så att det påbordet ligger det klarblå betänkande som enmajoritet i utskottet står helt bakom, men där detockså finns ett antal reservationer.Den stora strukturförändring som försvaretsgrundorganisation i och med dagens beslut ställsinför kommer att kräva mycket av organisationen.Många människor och många familjer blir direktberörda, och det är synnerligen angeläget attarbetsmarknadspolitiska åtgärder sätts in för denpersonal som berörs. Att vi befinner oss i enlågkonjunktur där både företagsamhet ochoffentlig sektor drar ned på antalet anställda gör juinte situationen lättare. Vi är mycket väl medvetnaom detta.Betänkandet innehåller i förhållande tillpropositionen vissa ändringsförslag, justeringarsom vi anser är till fördel för verksamheten medtanke på kravet på effektivitet och kravet på att fåbalans mellan uppgifter och resurser. Det har sedanlång tid rått en betydande obalans inomförsvarsmakten, och ambitionen har varit att rättatill detta. Jag går här inte in pågrundorganisationsförändringarna; de återfinns ibetänkandet och har kommenterats av andra talarehär i debatten.Däremot vill jag kommentera den civila delen avtotalförsvaret. Ett väl fungerande totalförsvarkräver att såväl den militära som den civila delenkan fullgöra sin uppgift. Baserat bl.a. på ÖCB:sprogramplan konstaterar regeringen ipropositionen emellertid betydande brister inomflera av civilförsvarets funktioner. Regeringenmenar att det krävs ett ökat civilt stöd till detmilitära försvaret. De civila delarna står vidareinför förändringar i sina grundförutsättningar.Detta är en följd av samhällsförändringarrelaterade till och ansökanom medlemsskap i EG, förändringar inomkommunerna och övriga delar av den offentligasektorn, förändringar i jordbrukspolitiken ochenergipolitiken m.m.Tidigare erfarenheter frånförsvarsutredningsarbete visar med all önskvärdtydlighet att det är den militära delen avtotalförsvaret som tar nästan all utredningstid. Decivila delarna har inte ägnats det utrymme och denuppmärksamhet som motsvarar den betydelse somuppgifterna innefattar.Av den anledningen har vi från sidasedan ett flertal år krävt att de civila delarna skulleutredas i särskild ordning. Det är något som ocksåbåde den dåvarande och den nuvarandegeneraldirektören vid ÖCB mycket tydligt gettuttryck för. Det är därför som vi med särskildtillfredsställelse nu kunnat medverka till enskrivning i betänkandet som utmynnar i enanmodan till regeringen att låta utreda de civiladelarna av totalförsvaret i en parlamentariskkommitté. Jag anser att utskottets skrivning är ettbifall inte bara till centermotionen utan också till deövriga motionerna med ungefär samma innehåll.Jag yrkar därför avslag på reservation 33.När det gäller huvuduppgifterna för de civiladelarna av totalförsvaret föreslogs i propositionenen förändrad målsättning formulerad i två att-satser. Under utskottsbehandlingen har viformulerat uppgifterna så här:-- att värna civilbefolkningen mot verkningar avkrigshandlingar och under kriser och i krig tryggaen livsnödvändig försörjning,-- att under kriser och under krig stödjaförsvarsmakten samt-- att för fullföljandet av dessa uppgifter underkriser och i krig upprätthålla de viktigastesamhällsfunktionerna.Med den skrivningen så anser vi att den tidigaremålsättningen därmed ligger fast om än någotomformulerad och att därmed reservation nr 2 inteutgör någon förstärkning. Jag yrkar avslag påreservation nr 2.En av de frågor som intresserat och oroatfrivilligorganisationerna är den s.k. optiskaluftbevakningen. Denna värdefulla resurs har avekonomiska skäl av överbefälhavaren bedömts sominte möjlig att vidmakthålla. I propositionenanmäls dock att även om den nya digitaliseradetelefontekniken betraktas som ekonomisktorealistisk, så bör det undersökas om det är möjligtatt skapa en förenklad form av optiskluftbevakning.Frågan har aktualiserats i motioner frånCenterpartiet, ochSocialdemokraterna. De kan betecknas somtillgodosedda i och med att regeringen har givit ÖBi uppdrag att redovisa möjligheterna att utvecklaett nytt, enkelt och kostnadseffektivt optiskt systemför underrättelseinhämtning.När det gäller de frivilligaförsvarsorganisationernas betydelse somkomplement till övriga försvarsåtgärder så harutskottet såväl understrukitdetta genom förhöjda anslag. Det storaengagemang som framför allt kvinnorna ifrivilligorganisationerna visar är en tillgång sommåste stödjas och uppmuntras. Utöver denanslagsuppräkning som sker i propositionen från72,5 miljoner till 77,8 miljoner så kommerytterligare medel i form av inkomster från försåldaoljeprodukter i storleksordningen 3 miljoner atttilldelas efter särskilt beslut i från regeringen.Något speciellt uttalande därutöver som krävs ireservation 32 kan inte anses relevant. Jag yrkardärför avslag på denna reservation.Herr talman! Utskottsarbetet har resulterat i ettantal förbättringar i förhållande till propositionen.Vår främsta uppgift är att skapa förutsättningar förtrygghet för vårt lands invånare inom begränsadeekonomiska ramar. Om vi har lyckats får framtidenutvisa. Jag yrkar härmed bifall till utskottetshemställan och avslag på samtliga reservationer.Slutligen skulle jag vilja instämma i tacket till HansLindblad. Tyvärr finns han inte i kammaren just ,men jag hoppas att detta kan fogas till protokollet.Han har lämnat efter sig ett testamente,kanske främst till oss kvinnor i utskottet, som vi fårförsöka förvalta efter bästa förmåga. Ett särskilttack till Hans Lindlad som under harsuttit på min vänstra sida i utskottssalen.Anf. 33 ():Herr talman! Proposition 1991/92:101 omvärnpliktsutbildning som behandlas iförsvarsutskottets betänkande föreslårförändringar som kräver ändringar av flera lagarsom rör värnplikt. Det gäller minskatvärnpliktsuttag, avbrytande av försöken med denförkortade femmånadersutbildningen, förkortadutbildning för vissa kategorier av värnpliktiga sombl.a. hör samman med utbildning av värnpliktigatill mobiliserings- och förplägnadsförband samtändrad utbildningstid för vapenfria tjänstepliktiga.Den 16 maj 1991 beslutade den dåvaranderegeringen att tillsätta en parlamentarisk kommittémed uppdrag att se över grunderna förtotalförsvarets personalförsörjning genompliktssystem. Direktiven lägger fast att grunden fören på plikt vilande försörjning av personal förtotalförsvaret bör vara att var och en inom vissaåldersgränser efter sin förmåga skall deltaga ilandets försvar.Utredningen skall undersöka frågan om vilkenåldersgräns som skall gälla för allmän värnplikt,utbildningstidens längd och andelen värnpliktigasom skall utbildas för krigsplacering inom detmilitära försvaret. I utredningens uppgifter ingårockså att utreda frågan om utbildning avvärnpliktiga i stödproduktion med utgångspunktenatt utbildningen skall leda till krigsplacering.Utredningen bör ta ställning till direktrekryteringav värnpliktiga till den civila delen av totalförsvaretoch särskilt överväga hur sådan rekrytering kanpåverka den vapenfria tjänsten. Utredningen börutgå från att utbildningen inom den civila delen avtotalförsvaret skall leda till krigsbefattning inomdetta. Utredningen skall lämna sitt förslag senastden 31 december 1992.På samtliga punkter i regeringens propositionföregriper man pliktutedningens arbete. I denborgerliga regeringens kompletterande anvisningarför programplanen för perioden /93--1996/97anförde man direkt efter tillträdet den 24 oktober1991 att en utgångspunkt för en krigs- ochgrundorganisation med tillräcklig kvalitet skall varaett minskat värnpliktsuttag. Här bryter man iprincip mot en mycket viktig grund för det svenskaförsvaret, nämligen den allmänna värnplikten.Garantin för ett fortsatt folkförsvar finns dock kvari pliktutredningens direktiv. Redan före dettaviktiga principbeslut har värnplikten förändratsgenom att arméorganisationen har minskats. Devärnpliktiga får sin utbildning främst inom armén.Detta har lett till att s.k. värnpliktspucklar avvarierande storlek har uppstått med personliga ochsamhällsekonomiska problem som följd. En alltstörre andel värnpliktikga har frikallats avhälsoskäl, på grund av personliga ekonomiskaåtaganden och till följd av allergier ochhörselskador.Värnpliktslagen föreslås nu ändras så att endast devärnpliktiga som behövs för försvaretskrigsorganisation eller fredstida beredskap skall tasut till militär värnplikt. De värnpliktiga som inte tasut till utbildning föreslås bli uttagna till enutbildningsreserv. De skall inte utbildas i fredstid.Regeringsbeslut fordras för att de värnpliktiga somfinns i utbildningsreserven skall kallas in förutbildning.I avvaktan på pliktutredningens förslag godtar videnna förändring.Pliktutredningen arbetar med attförsöka finna former för en uttagning som kanupplevas som rättvis av de värnpliktiga. Däremotkan propositionens förslag tolkas så att man iutbildningsreserven avser att placera dem sombedöms mindre lämpliga än dem som tas ut tillutbildning. Tveksamheten kringuttagningsförfarandet har ökat genom attförsvarsministern i en tidningsartikel uttalat sig påföljande sätt om uttagningsprinciperna:''Genom att höja ribban i fysiskt och mentaltavseende kan vi sålla bort det antal värnpliktigasom inte behövs på objektiva kriterier. ''Vi socialdemokrater anser att utbildningsreservenför alla befattningsgrupper skall utgöra ett tvärsnittav de uttagna. Annars skulle svårigheter uppstå omsituationen blev sådan att utbildningsreservenbehöver kallas in till utbildning. Vi delar inteutskottsmajoritetens uppfattning att våra farhågoratt mindre kvalificerade värnpliktiga skall placerasi utbildningsreserven är överdrivna.För att motivera sitt ställningstagande anförutskottsmajoriteten att alla värnpliktiga vidinskrivningsprövningen skall tas ut till befattningar.Till många befattningar torde det därvid visa sigfinnas så många som fyller kraven att de som tas uttill utbildningsreserven kommer att ha sammakvalifikationer som de som tas ut för utbildning,säger man.