prot · GG0948 · 1992-12-18 00:00:00 — I debatterna verkar det alltidsom om allting kostar så mycket. Allting man skallgöra kostar pengar. Då kallas det för reform.Allright!Jag vill påstå att ''the best things in life are free''.Det skall översättas i , och det betyder attde bästa sakerna i världen är gratis.Vad är det då? Ja, det är t.ex. att ingripa mot detvåld som förekommer i samhället. Att förbjuda vapeninnehav och tillåtapolisen att granska detta kostar ingenting, men deträddar människoliv. Med den typiska attityd sompolitiker har måste det först dö 15--20 människor iköer till diskotek innan man gör någonting. Jagmenar att man skall ingripa.Att ändra på praxis, t.ex. i fråga om något såperverst som att det utdöms lägsta straffvid sexbrott, kostar heller ingenting. Jag vet att detinte är statsministern som gör det, men jag pekarbara på att det är en massa saker som inte kostarnågonting.Att ingripa och att försvara demokratin, t.ex.förbjuda rasistiska organisationer, kostar helleringenting, utom litet kurage att göra det. Vi har settatt kampen mot narkotikan var rätt framgångsrik iSverige, därför att man tog i förhållandevisordentligt. Det skall man göra i det här fallet också,innan det är för sent.Att sluta upp med dumheter, som folk- ochbostadsräkningar -- ni borde rodna, alla ni somhittade på det -- och FAS 90, kostaringenting. Man sparar.Att utarbeta planer för hur man skall förhindra enokontrollerad invasion av ekonomiska flyktingar --som är på väg nu igen, från f.d.Sovjetunionen -- kostar nästan ingenting. Däremotkostar det hur mycket som helst att inte vidtasådana planerade åtgärder.Jag skulle vilja be statsministern att, utan attkommentera mina kläder, min slips eller minakjolar, svara på dessa frågor.(Applåder)Anf. 29 Statsminister ():Herr talman! Jag förstår inte att så upprörd bara för att jag ger honom enkomplimang för de eleganta kläder som han äriklädd . Vänlighet är något som jag tycker attvi skall anstränga oss för att ha mera av från dennatalarstol.Ian ber mig att kommentera en långrad olika fenomen som gäller rättstryggheten ochrättssäkerheten. Jag vill bara säga att jag ochföreträdare för det parti för vilket jag är partiledarehar stått i denna talarstol och talat om vikten av lagoch ordning, av återupprättandet av rättssamhälletoch av rättsstaten som grund för individens frihetoch för demokrati, långt innan Ny demokrati varpåtänkt som politiskt parti. Men detta är inte detenda svaret på frågan.En sak är att kräva åtgärder, och en annan är attfaktiskt genomföra dem. Under vi nu på med att steg för steg vidta åtgärderför att återupprätta respekten för rättsstaten ochrättssamhället i detta ords vidare bemärkelse. Detinnebär inte att jag eller någon annan kan lova attavskaffa brottsligheten . Det har jag intelovat. Om någon skulle göra det, går det inte att tropå sådana löften. Jag tror dock inte att någonsvävar i tvivelsmål om att vi har fått en annan kursi politiken på den här punkten.Ian säger att det finns mångadumheter som vi borde ta itu med och att vi inte hargjort. Jag kan säga att regeringen bedriver ettdagligt arbete mot olika typer av mer eller mindremärkliga påfund, som vi stöter på när vi har att taansvar för . I går fattade vi, som bekant,beslut om att ge dispens för renen, härken, kändfrån TV, och ytterligare fyra tama renar attuppträda på i i helgen.Enligt § 35 djurskyddsförordningen får man inteoffentligt förevisa krokodiler, apor eller hjortar istäder. hade beslutat att renen äratt anse som en hjort och därmed inte kunde fåframföras offentligt.Frågan hänsköts till regeringen. Efter en ganskaomfattande diskussion efter föredragning avjordbruksministern, beslöt vi att med ett separatregeringsbeslut ge tillstånd för renen, härken, ochfyra andra tama renar att förevisas påZinkensdamm . Jag kan också avslöja fördenna kammare att vi handlade med storvidsynthet. Vi upptäckte nämligen att enbrottslig gärning sannolikt hade begåtts. Iskrivelsen med ansökan om tillstånd frånStockholms slakthushållningssällskap, som jag trorsköter dessa frågor, stod att renarna haruppträtt på marknad. Detta måste uppenbarligenha skett i strid med gällande lag. Men vi beslutadeoss för att se genom fingrarna med detta och låtarenarna träda fram och julen få sitt. Det krävde enbestämd insats mot svensk byråkrati. Menregeringen vek inte på den punkten.(Applåder)Anf. 30 () replik:Herr talman! Det börjar bli en viss nivå på debattennu. Jag skall bara förlänga den litet grand. Jag harfått hjälp över blockgränserna när det gäller slutetpå dikten om prinsessan . De två sistaraderna lyder: Om jag här länge stannar, jag tror atthon mig bannar. Det tror jag också. Jag tror att honär lika klok som svenska folket. Därför bör BengtWesterberg få gå. Han skall ha korgen, men han fårbehålla konten.Tack för de varma orden, . Jag tänkte etttag att man kanske skulle avgå litet oftare. Och etttag när jag kände blomdofterna trodde jag att jaglåg på lit de parade på . Men såilla är det inte. Det kan jag garantera. Skämtåsido -- varmt tack!Carl Bildt säger att jag bara har administrerateländes elände. Jag förstår att känner sigsärskilt hemma i det sammanhanget i dessa dagar.Han talar med stor erfarenhet, men man kan bliavtackad så också.Jag har en konkret fråga om EG-samarbetet somjag tidigare ställde till . ställerjag den till såsom regeringschef.Eftersom danskarna har fått igenom sina undantaghar tagit upp frågan och sagt attSverige bör ställa vissa bestämda krav imedlemsförhandlingarna. Det gäller bl.a. attSverige skall säga bestämt nej tillförsvarssamarbetet. kallar sinförhandlingslinje för en kravlinje och påstår att deövriga partierna i regeringen står för enanpassningslinje. Delar denuppfattningen?För några dagar sedan läste jag en intervju med UlfDinkelspiel, där han säger att krav vadgäller försvarspolitiken inte utgör något problem,eftersom detta inte regleras av Maastrichtavtalet.Är det inte litet aningslöst uttryckt? i mycket väl. Är detinte anmärkningsvärt att harförhandlat sig till detta undantag iMaastrichtavtalet om det inte fanns någon orsak?Har han gjort det bara för att han tyckte att det varroligt? och hardessutom visat sig vara glädjestrålande glada för attde har fått igenom detta krav.I sin drygt 13-sidiga kravlista ifrågasätter Centernockså det monetära samarbetet. Det tycker jag gör rätt i. Men jag tycker att det är rimligt attstatsministern berättar vilken linje regeringentänker följa i dessa förhandlingar. Är det Centernskravlinje eller är det den anpassningslinje somCentern påstår att ett par andra partier följer?Anf. 31 Statsminister ():Herr talman! Jag vill bara säga till attjag inte har några som helst krav på att han skallavgå vare sig nu eller litet oftare. De kraven kansom bekant framför allt hänföras till andra delar avdet politiska spektrat. vet mycket välvad jag talar om.Lars ställde några frågor angående EG-politiken. Ärliga frågor förtjänar ärliga svar. Jagskall försöka svara på frågorna så långt tidentillåter.Det är helt självklart att vi skall ställa krav. Dethandlar inte bara om att ställa krav undermedlemskapsförhandlingarna. Vi måste också varaberedda att ställa krav när har blivitmedlem. Vi går in i detta samarbete just för att viskall få bättre möjligheter att tillgodose våranationella intressen i olika sammanhang. Gränslösaproblem -- arbetslöshet, miljöförstöring och en delsociala problem --, kräver gränslösa lösningar införmorgondagen. För att kunna åstadkomma sådanalösningar krävs det ofta att man ställer krav, innanman har blivit medlem och framför allt efter det har blivit medlem.Vi har fört omfattande samtal mellan riksdagenspartier om detta. redovisade fråndenna talarstol å regeringens vägnaroch efter samråd med framför alltSocialdemokraterna inriktningen avförhandlingsuppläggningen och de krav som viavser att ställa. Detta är och förblir basen för densvenska politiken inför de förhandlingar som nuförestår.Jag tycker att det finns all anledning att gratuleraDanmark, och de partier som stårbakom den s.k. nationella kompromissen till har lyckats få förklaringar och beslut sommöter den oro som fanns och finns i ochsom kom till uttryck i folkomröstningsresultatetden . Det är en dansk lösning för danska önskemål. Vi skall ha en svensklösning utifrån svenska önskemål.När detta är sagt, är det också viktigt att påpeka atten del av de förklaringar som har fåttsjälvfallet också påverkar oss. Det gäller t.ex.försvarspolitiken. Låt mig med talmannens tillståndcitera på engelska, om försvaret, ur det beslut somhar fattats: ''The heads of state and governmentnote that in response to the invitation from theWestern European Union, has becomeobserver to that organisation. They also note thatnothing in the treaty on Unioncommits to become a member of theWestern European Union. ''Det gäller för , och det gäller för oss.Valet -- hur vi skall göra denna anknytning -- liggerhelt och hållet på oss själva.När det gäller det ekonomiska och monetärasamarbetet vill jag säga: Låt oss föra dendiskussionen vidare! Men det har varit vår politik,och är min uppfattning, att vi om några -- som litetutsatt land -- har allt intresse av att söka dentrygghet som ligger i stabiliteten i ett monetärtsamarbete i Europa.Har vi inte upplevt något annat denna höst, så harvi upplevt de negativa effekterna av monetärinstabilitet i . Allt vi kan göra för attbidra till framväxten av en ekonomisk och monetärunion bör vi göra. Det är där vi kan få denekonomiska och valutamässiga stabilitet ochtrygghet som vi nog alla har längtatefter.Anf. 32 TREDJE VICE TALMANNEN:Citatet kommer i enlighet med praxis inom EG attöversättas i protokollet.Översättning: ''Stats- och regeringschefernanoterar att som svar på inbjudan frånVästeuropeiska Unionen har blivitobservatör i organisationen. De noterar också attingenting i avtalet om Europeiska Unionen ---- tvingar eller någotannat land att bli medlem i VästeuropeiskaUnionen.''Anf. 33 () replik:Herr talman! Litet klarare blev det efterstatsministerns senaste inlägg, men inte så mycket.Jag anser fortfarande att regeringen med spetsen har valt -- och väljer -- att ligga lågt, pågränsen till underkastelse. Man bortser från, ellerlåtsas inte om, de reella problem som ju finns ävenför de mest entusiastiska EG-anhängarna.Finns det inte skrivet att det skall vara särskilda ochbindande försäkringar om möjligheter attpolitiskt och legalt fullfölja de åtaganden som gällerom EU upprättar ett gemensamt försvar? Jo, visstfinns det skrivet, och det kan väl inte vara alldelesenkelt att komma förbi detta. De här kravenexisterar och fungerar.Så säger statsministern: skall ha en svensklösning. Då måste jag ställa frågan: Innebär det attDanmark, som tillhör NATO, skall ha mindrebindande regler än det alliansfria skall ha iförhållande till EG eller EU? Är det detta, CarlBildt, som är den svenska linjen?Anf. 34 Statsminister ():Herr talman! Nej, det är inte den svenska linjen, avlätt insedda skäl. Men jag tror, , att detär farligt att dra för mycket paralleller mellanDanmark och . är de factomedlem i ett gemensamt försvar, medlem i enorganisation som heter NATO, där man har totaltintegrerade stridskrafter, totalt integrerad operativplanläggning, totalt integrerade stabs- ochkommandosystem. Det är, med alla rimliga mått,ett gemensamt försvar.Sedan har det funnits -- och finns -- i envilja att ta det litet långsamt när det gällerframväxten av den västeuropeiska unionen. EG harsagt att detta är ett beslut som har attfatta självt.Det beskedet från EG är inte barasäkerhetspolitiskt betydelsefullt utan visar ånyo attEG är en sammanslutning av nationalstater, där detfinns starka överstatliga inslag men där det ytterstär nationalstaterna som runt det europeiskarådsbordet fattar besluten. Där kan Danmarkhävda sin rätt, och där kan vi hävda vår rätt. vi inte vara med runt det europeiska rådsbordetoch hävda intressen, då skall vi inte inbillaoss att någon annan kommer att göra det.Låt mig sedan säga, när det gäller utrikes- ochsäkerhetspolitiken, att det är alldeles självklart attSverige i det nya europeiska läge som vi kommit ini har all anledning att aktivt delta i utformningen aven gemensam utrikes- och säkerhetspolitik. Vi kaninte isolera oss från sammanbrottet ochbestialiteten nere i . Vi kan inte isoleraoss från sociala problem och flyktingvågor som kankomma från , eller från social ochekonomisk misär i de länder som följde de råd LarsWerner i början av sin politiska karriär stod bakom.Vi har en skyldighet att vara med och gemensamt taansvar, och därför också att vara med i gemensameuropeisk utrikes- och säkerhetspolitik. Därvidlagär det värt att notera att nu spelar enpåtaglig central och viktig roll.Nu skall jag inte, i denna sistariksdagsdebatt, ställa den fråga jag annars så gärnaskulle vilja ställa, nämligen: Har Vänsterpartietöver huvud taget något alternativ för Sverigesframtid annat än isolering, marginalisering ochställning som randstat som sjunker ner i allt djupareekonomiska problem? Den debatten kommer vi attha all anledning att föra med . tackar vi för denna debatt, och jaghoppas att blir nöjd med beskedet.Anf. 35 Socialminister ():Herr talman! är inne i etthistoriskt skede. Jag är övertygad om att man ihistorieböckerna kommer att beskrivaslutet av 80-talet och som ettavgörande brytningsskede i den svenskautvecklingen. Då tänker jag inte så mycket på detregeringsskifte som vi hade och vad somkan komma att hända i det avseendet på denpolitiska arenan framöver, utan på de storaförändringar som är på gång i det svenskasamhället. Vi har stora ekonomiska problem, somkommer att framtvinga mycket stora förändringar.Vi står inför EG-medlemskap. Stora förändringarär på gång inom hela välfärdssystemet.Jag skulle vilja påstå att det är tre utmaningar somvi politiker står inför och som är viktigare och störreän andra.Den första är naturligtvis det som har domineratdagens debatt, nämligen att sanera svenskekonomi, att se till att vi långsiktigt kan klarasysselsättning och välfärd i Sverige.Den svåraste delen i den här uppgiften för osspolitiker är givetvis att få balans i de offentligafinanserna. Vi släpar med oss betydande problemfrån 80-talet in , problem som kommer attvisa sig vara utomordentligt svåra att lösa. Detkommer att krävas både fantasi och kompetens frånpolitiskt håll för att vi skall kunna klara det. Vi togen del viktiga steg i samband medkrisuppgörelserna medSocialdemokraterna, men det kommer att visa sigatt de inte räcker för att vi skall nå den balans somvi alla eftersträvar.En annan del i uppgiften är naturligtvis att skapaförutsättningar för ett expanderande näringsliv.När man ser tillbaka på politiken under 70- och 80-tal och funderar över vad som var felet, varför detinte gick bättre än det gjorde för de svenskaföretagen , så tror jag att enviktig faktor är att svensk socialdemokrati, underlång tid i varje fall, hade utomordentligt svårt attacceptera att näringsliv -- företag -- för att fungeramåste få ge vinst. Vi vet hur varje period avhyggliga vinster för näringslivet har lett till att manhar skapat speciella fonder, sytt in vinsterna ellerlagt beslag på vinsterna genom engångsbeskattningoch s.k. frivilliga bidrag från banker till forskningosv. Jag tror att vi måste acceptera att det går uppoch ner i näringslivet. Just nu är det stora problem.Men nästa gång det går bra för näringslivet -- ochsådana perioder kommer naturligtvis också -- skallvi låta näringslivet förvalta sina vinster för att skapabättre beredskap för nya perioder av nedgångar.Den andra utmaningen är att trots de ekonomiskasvårigheterna förnya välfärden. Det är mångamänniskor som hör av sig till mig i min egenskap avsocialminister och uttrycker sin starka oro för detsom nu sker i landet, inte minst ute i vårakommuner. Och jag förstår dem, för det är kärvtute i kommunerna; det är besvärligt för mångamänniskor. Men det handlar naturligtvis inte baraom vilja eller ovilja. Vi kan inte trolla bort de härproblemen. har på grund av denekonomiska utvecklingen, och också på grundav nedskrivningen av kronan, blivit fattigare. Detär många som känner av det, och det måste dessvärre vara på det sättet.Men trots svårigheterna vill jag påstå attvisionernas tid inte är förbi när det gällervälfärdspolitiken. Det går att förbättra och förnyavälfärden genom att använda resursernaeffektivare. Det går att få mer valuta förskattepengarna.Ingvar nämnde tidigare sjukvård ochäldreomsorg och att många människor känner oroför utvecklingen på dessa områden. Ja, det finnssäkert många som gör det. Men vill jagpeka på att det trots den ekonomiska krisen ocksåsker stora förbättringar på de här områdena.Vi införde en särskildvårdgaranti på sjukvårdens område för ett antaldiagnoser. Det har fungerat mycket bra under dethär året. En del av de problem som sysselsatte ossför , operationsköer ochbehandlingsköer, finns praktiskt taget inte påde här olika områdena.Samma sak gäller för äldreomsorgen. Det sker,trots svårigheterna i kommunerna, en väldigexpansion inom äldreomsorgen. Fler människor fårbättre boendealternativ, och detta är en positivutveckling, även om väldigt mycket självfalletåterstår att göra.Välfärdsstatens utbyggnad i under desenaste 20 åren är nära förknippad med kvinnornasfrigörelse. finns det också många kvinnor somkänner sig hotade. Det är ingen tillfällighet att dethar bildats ett kvinnoparti och att det skapaskvinnliga nätverk på olika håll runt om i landet.De hot som dessa kvinnor ser framför sig är av olikaslag. Ett hot är naturligtvis verkligheten, deekonomiska problemen. Kvinnorna känner starkoro för att de nödvändiga nedskärningarna,besparingarna och budgetförstärkningarna skall gåut över dem, att de skall skada deras intressen. Dethotet kan vi undanröja genom att genomföranödvändiga åtgärder och på nytt få balans och godutveckling i svensk ekonomi.Det finns också ett annat hot, nämligen denideologiska konservatismen, som intenödvändigtvis är bunden till något visst parti utanfinns på ganska många håll, både i och iandra länder. I pågår t.ex. just nu en mycketintensiv debatt om detta.Det finns allt fler, enskilda personer ochdebattörer, som mer eller mindre öppet talar om attvi inte har råd att ha en välfärdsstat i och iandra länder. Många av dem förutsätter, mer ellermindra öppet, att det är kvinnorna som åter genomobetalt arbete skall ta över ansvaret för barn,äldreomsorg och mycket annat.Kvinnornas frigörelse tillhör enligt min mening destörsta och viktigaste framstegen i den mänskligacivilisationens utveckling. Vi liberaler kommer inteatt acceptera några steg tillbaka i denna utveckling.Visst har vi råd med välfärd, i synnerhet i ett avvärldens allra rikaste länder. Jag menar att det ,, tvärtom är dags för en nyoffensiv för jämställdhet.Den tredje utmaningen som vi står inför ärnaturligtvis utvecklingen i och Sverigesrelationer till den europeiska gemenskapen.Sverige bör enligt vår uppfattning bli medlem i EG.Vi som tycker det är i ett opinionsmässigtunderläge. Det största problemet i detsammanhanget -- det är ingen hemlighet -- ärnaturligtvis situationen inom socialdemokratin, därungefär av väljarna har en annan uppfattningän partiledningen. har trots sinaförtjänstfulla insatser på detta område inteförmått -- i varje fall inte ännu -- att få de sina medsig. Det är väldigt viktigt att han lyckas med det.Kan vi i någon mån hjälpa till från andra partierskall vi naturligtvis också försöka göra det.Jag menar att en central uppgift under dekommande två åren för oss som förespråkarsvenskt medlemskap i är att övertyga enmajoritet i om att det är bättre att Sverigeär med än att vi står utanför. Att jag säger det berorinte på att vi tycker att allting är bra i EG eller i deenskilda . Det finns mycket vi ärkritiska emot, mycket vi vill ändra på, både i och i EG som sådant.Det är två andra skäl som gör att vi tycker attSverige skall bli medlem i EG. Dels handlar det omjobben, att vi skall kunna konkurreraom investeringar. Det är svårt att föreställa sigvarför ett japanskt företag, ett amerikansktföretag, ett företag från något europeiskt land inomGemenskapen eller för den delen ett svensktinternationellt företag skulle välja attgöra investeringar i om vi står utanför EG.Jag tror att det pris vi skulle få betala för ettutanförskap skulle bli utomordentligt högt, och detskulle naturligtvis ytterst, på det ena eller andrasättet, gå ut över jobben och välfärden i Sverige.De ekonomiska skälen talar alltså klart för ettsvenskt EG-medlemskap.Det andra viktiga skälet är demokratin. Det ärviktigt för oss i att kunna påverkautvecklingen i . Det är viktigt, eftersom debeslut som kommer att fattas i EG berör oss.Därför skall vi påverka besluten. Det är ocksåviktigt att vi, som ett avancerat välfärds- ochindustriland, har möjlighet att påverka beslut somberör hela , att vi inte sitter vid sidan om ochser de besluten fattas. Det är det andra tunga skäletför att skall söka medlemskap i talman! Alla dessa tre utmaningar gör detrimligt att säga att står inför ett historisktoerhört viktigt skede. Jag skulle vilja påstå att detär ett avgörande skede. Man kommer när man skallbeskriva vår historia att konstatera att de vägval vigjorde var av helt avgörandebetydelse.Det ligger kanske i politiska partiers natur att ägnasig väldigt mycket åt internt arbete, att förnyaprogram, att söka nya utmaningar, se de problemsom ligger bakom knuten, upptäcka nya problemoch kanske ibland att söka strid med andra partierför stridens egen skull, därför att just debatten ären del av livsluften i en demokrati och också för depolitiska partierna.Men just nu är detta kanske det vi minst av alltbehöver. De uppgifter som ligger framför oss ochsom redan står på dagordningen är så otroligt stora,att de kommer att kräva all koncentration och alltengagemang och -- vill jag hävda -- en bredsamverkan mellan krafter med likartadevärderingar. Men självfallet är det också viktigasteg, som kan komma att inbjuda till mycket avideologisk kamp och ideologisk debatt. Tro därföringalunda att mitt tal om samverkan leder tillslutsatsen att ideologierna nu skulle vara döda.Samverkan behövs mellan de krafter som ärberedda att göra de nödvändiga och -- det vet vialla -- mycket svåra ekonomisk-politiskaprioriteringarna. Att prioritera är just ett uttryckför värderingar. Att upprätta långa önskelistor påvad man vill uträtta eller att säga att allting skallvara precis som det är, det är ganska lätt, och detkräver heller inte särskilt mycket av värderingar.Men att eliminera ett strukturelltbudgetunderskott, som är 50 miljarder eller 100miljarder eller någonstans däremellan, det kommeratt kräva mycket tydliga värderingar.Det kommer -- som vi skrev på en valaffisch förnågra år sedan -- att krävas ''både hjärta ochhjärna'' för att klara den här uppgiften. Detkommer att krävas tuffa nedskärningar. Jag tror attdet också kommer att krävasinkomstförstärkningar. Men mitt i allt detta krävsockså förmågan att peka ut de satsningar som ärnödvändiga för att få i gång näringslivet --naturligtvis -- men också för att skydda demänniskor som är i störst behov av skydd, de mestutsatta, t.ex. de funktionshindrade och en delutsatta barn.För oss liberaler känns det tillfredsställande att fåmedverka i en regering som i mycket hög grad delardenna ambition.Samverkan behövs också mellan dem som villarbeta för ökad och inte minskad jämställdhet. Somjag sade, ser jag på den punkten framför mig att viframöver kommer att få en mycket tydlig ideologiskdebatt. Jag för i all blygsamhet just nu en diskussionmed en ledarskribent i , sombara är en exponent för vad jag skulle vilja denkalla den svartsyn i fråga om kvinnor ochjämställdhet som vi börjar se allt fler tecken på idebatten också i Sverige.Samverkan behövs mellan dem som vill utsträckasolidariteten till att inte bara gälla svenskaremellan, i försvaret för svenskt medlemskap i för en generös biståndspolitik.