prot · GG0941 · 1992-12-09 00:00:00 — Med vapen underblåser man iallra högsta grad konflikter, något som för övrigtgeneralsekreteraren i FN så tydligt har understrukiti sin rapport, dvs att det krävs att man kommer tillrätta med den internationella vapenhandeln. Dåkan man inte lägga den egna svenska vapenhandelnåt sidan, utan man måste intensivt granska den.Jag har också för svensk regerings räkning vidnedrustningskonferensen i ochsommaren 1991 framfört konkreta förslag på hur ensådan internationell kontroll skulle kunna gå till.Nej, , jag har inte fel. I den praktiskapolitikens tillämpning beträffandevapenhandelsärendena undantar man de nordiskaoch de neutrala länderna generellt från denpraktiska granskningen. Har man en gång gett demtillstånd, granskas de icke mer. Även EG-ländernaskulle omfattas av den principen. Detta skulle gällalångt innan vår anknytning till EG ännu är klar.Detta har utskottet underkänt. Utskottettillkännager för att samma villkor som nugäller också skall fortsätta att gälla. Så står det iutrikesutskottets uttalande, vilket jag tycker äralldeles utomordentligt.Den dag, om och när blir medlem i EG, fårfrågan på nytt tas upp. Då kan det vara naturligt attdiskutera hur en sådan vapenexportpolitik kansamordnas. finns det i ännu intenågon gemensam vapenexportpolitik. Detta ärsäkerligen medveten om.Riksdagens utskottsbetänkande kan inte tolkas påannat sätt än som ett underkännande avpropositionen i denna del, även om en del vackraformuleringar har gjorts. Även den tolkningen när han framträdde härtidigare.Jag har inget behov av att hämta några poäng hosnågon. För mig hör politik och moral ihop. Med detansvar jag har fått av svenska folket är detnödvändigt att i den mån jag kan sätta mig in ifrågor, föra fram krav på förändringar, lämnaförslag och vidhålla dessa i denna kammare. Mankan inte kompromissa i alla frågor. Vissa frågor ärviktigare än andra, och då får man stå fast vid sinuppfattning, vilket jag också kommer att göra, herrGrönvall.Anf. 50 () replik:Fru talman! Det var en uppläxning, ,därför att hade fel.Jag skall genom innantilläsning be att få påvisa attfru har fel. Nederst på sid. 28 och överst påsid. 29 i betänkandet står följande: ''Denbedömning som görs i riktlinjerna får enligtutskottet inte innebära att de berörda länderna ärundantagna från gällande kriterier eller frånregeringens prövning. Utskottet vill beträffandeexport till de i detta sammanhang behandladeländerna framhålla att skulle förhållandena i dessaländer förändras så att en export av krigsmaterieleller annan utlandssamverkan skulle stå i strid medde svenska riktlinjerna, måste den svenskaregeringen självfallet beakta detta vid sintillståndsgivning. ''Man kan inte hävda att den avriksdagen skulle ha fått någon blank fullmaktgenom att en presumtion har ställts om att vissaländer uppfyller de kriterier som gäller. Det voreatt vilseleda opinionen, , och ingentingannat. Jag utgår från att begriperbättre, vilket nästan är nödvändigt, eftersom MajBritt tog till en del riktigt saftiga slagordoch talade om att hon har ett ansvar inför svenskafolket som skulle gå utöver mitt. Det ansvar somjag anser mig ha är att i denna riksdag fullfölja enunder många decennier upprätthållen utrikes- ochsäkerhetspolitik i förening med enkrigsmaterielexportpolitik. Detta är mitt ansvaroch min moral, som inte är lägre eller sämre än fruTheorins.Anf. 51 MAJ () replik:Fru talman! Jag citerar utskottsbetänkandet, sid.28: ''Utskottet konstaterar att nu gällande riktlinjerinnebär att utrikespolitiska hinder i samband medutlandssamverkan och export inte anses gälla för denordiska länderna och för de traditionellt neutralaländerna , och . Dennaordning bör fortsätta att gälla. ''Enligt regeringens proposition vill man inkluderasamtliga , vilket i sak innebär att avvår vapenexport blir undantagen granskning avriktlinjerna för utrikespolitisk samverkan. Jag vetatt man först alltid måste ge klarsignal. Viahandelsministrarna har jag -- om intekänner till detta -- kollat upp detta. Det går ipraktiken till så, att när ett land har fått tillstånd --såsom , eller , vilkabetraktas självklara för vår export -- gör man intenågon ytterligare granskning. Man har därmedingen möjlighet att i praktiken följa ett ärende.Enligt propositionen skulle detta också gälla förEG-länderna. Som väl är kommer inteatt acceptera detta. Det tycker jag är bra. När deten gång i tiden blir fråga om ett eventuelltmedlemskap i får man återkomma i den delen.Riksdagens utskott har alltså, som väl är, korrigeratpropositionen i väsentliga delar, också när detgäller det internationella samarbetet och demänskliga rättigheterna, kanske inte alldeles tillfullo, men ändå till en god del. Men när det gällerandra delar, där det för mig är väsentligt att följaupp den socialdemokratiska partikongressens krav,är det inte någon annorlunda splittring i vårt partiän det är i andra partier, möjligen med undantag förModeraterna. Det finns i de flesta partier en storopinion som vill se en mycket kraftig begränsningav vapenexporten. Det är inget märkvärdigt attdenna opinion förs fram även i riksdag.Konformism är inte alltid av godo.Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik.Anf. 52 ():Fru talman! landsteg amerikanska trupper påsomalisk mark. Det skedde som ett välregisseratdrama med världspressen som publik. En svenskreporter beskrev det hela i Ekot somsmaklöst. Jag vet inte vilka ord som passar bäst idessa sammanhang, men det som sker i ,liksom det som sker i det , äralldeles förfärligt. Det är en cynism som är otrolig.Först tillåter man export av vapen i enormakvantiteter, sedan blir man förfärad när vapnenanvänds.När det gäller har både ochSovjetunionen haft intresse av att stödja förrediktatorn på grund avlandets strategiska läge vid inlopp.Stormakterna hjälpte till att rusta upp densomaliska krigsmakten , vilket harlett till att det sannerligen inte råder någonbrist på vare sig vapen eller ammunition. Omkring30 000 vapen bedöms vara i händerna på degatustridande parterna, som människorsvälter och dör i tusental. går in för atthjälpa befolkningen. Det hade varit till stor hjälpom man inte hade försett landet med alla dessavapen.Irak är ett annat färskt exempel på hurvapenproducerande stater låtit en diktator byggaupp en stark militärmakt. De permanentamedlemmarna i har stått för över90 % av leveranserna.I fallet har varit enbetydelsefull leverantör av krigsmateriel, vilket hargjort landet av stor betydelse för svenskvapenindustri. Bara --1990 köpteJugoslavien svensk krigsmateriel för närmare 900miljoner kronor. har därmed också ettansvar för det som händer i idag.Rustningen i världen bidrar i sig till att konflikterblir väpnade. För att nå fred måste det därför skeen radikal nedrustning. talar i dettasamanhang med två tungor. Vi har under lång tidverkat för nedrustning, som vi har försettstora delar av världen med vapen. Trots att vi är ettlitet land, tillhör vi de tio störstavapenproducerande länderna i världen. Ministrar iolika regeringar -- såväl socialdemokratiska somborgerliga -- har aktivt verkat för att vapenaffärermed andra länder har kommit till stånd.Nu hoppas försvarsindustrin på ökad export genomstörre möjlighet till samarbete med andravapenproducenter i . fördesdiskussioner med och omsamarbete i detta syfte. Framför allt hari praktiken en mycket skrupelfri hållning när detgäller vapenexport. Skall vi följa spår?Dessutom framförs gång på gång, även i dettabetänkande, att vi bör överväga att samarbeta medIEPG -- en grupp bestående av europeiska NATO-stater som samarbetar när det gäller forskning,utveckling och produktion av vapen. IEPG står förIndependent . Enligtartiklar i media har redan ansökt omsamarbete med IEPG. Hur är det med den saken?Nic , som är så involverad iEuropasamarbetet, kanske kan svara på det.Kommer vi att ingå i IEPG?Pär sade att vi inte skall samarbeta inomWEU. Men i IEPG ingår ju de europeiska NATO-staterna.Riksdagen skall nu ta ställning till förändringar avriktlinjerna för svensk vapenexport.Utrikesutskottet ger sken av att förändringarna ärav mindre vikt och att en restriktiv tillståndsgivningfortfarande skall gälla. Hur rimmar det med attBofors nu ser mycket positivt och harsatt upp målet att skall vara''en av ledande leverantörer avförsvarsmateriel''?I nr 8 fanns det enartikel under , som hade skrivits av chefen för . Han avslutade artikelnmed följande: ''Från kan vi konstatera attden nya lagen inte innebär någon skärpning jämförtmed tidigare. Kommentarernakring framför allt samverkan utomlands, känns somett stöd för en öppnare framtidakrigsmaterielexport på ett sätt som kan vara tillnytta för . De klarare riktlinjerna förmedgivande av tillstånd kommer också att göralivet på exportkontrollområdet litet lättare attleva. ''Jag tycker att detta talar för sig självt. Jag skall nuberöra vissa delar i betänkandet.Begreppet krigsmateriel förändras, men knappasttill det bättre om man vill ha en restriktiv export.T.ex. kan Boghammars effektiva båtar fortfarandesäljas till krigförande stater. använde dessapatrullbåtar i kriget mot . Efter protester frånUSA lyckades regeringen framtvinga ett stopp förförsäljningen, trots att det egentligen inte fannsstöd för detta i svensk lag. Båtarna kunde inteklassifieras som krigsmateriel, och det kommer deinte att kunna göras heller såvitt jagförstår av förslaget i betänkandet. kommerockså att kunna fortsätta sälja militärlastbilar tillMarocko -- som är i krig med -- baraman monterar av fästena för vapen. Detta är högstotillfredsställande.Det är också oacceptabelt att ammunition ochreservdelar skall kunna undantas frånrestriktionerna, om de anses vara följdleveranser.Om ett land som har köpt svenska vapen hamnar ikrig, kan fortsätta att leverera ammunition.Hade FN-embargot mot t.ex. inte rått,skulle det vara fritt fram i dagens läge att exporteraammunition till de stridande krafterna i Bosnien-Hercegovina.När det gäller , som grovt kränkermänskliga rättigheter, inte minst på och iVästpapua, säger utskottet att ''utförsel som sketttill endast avsettreservdelar och liknande utrustning.'' Jag undrar:Vad är ''liknande utrustning''? I vilket fall som helst anser jag att detär olämpligt att exportera krigsmateriel över huvudtaget till ett land som använder vapen motcivilbefolkningen. Därför borde det råda ett totaltvapenembargo när det gäller Indonesien.Ulf sade tidigare i debatten att man nuskulle ställa större krav när det gäller mänskligarättigheter. Därav bör följa att vi inte hellerexporterar någon krigsmateriel till Indonesien.Diskussionen om folkrätten beträffande neutralaländer är minst sagt märklig. 1907 årsHaagkonventioner om neutralitet skiljer på om detär en stat som säljer vapen till krigförande stat ellerom det är ett privat företag. äger staten de storasvenska försvarsindustrierna, och då väljerregeringen, liksom utskottet, att jämställa statligabolag med privata företag för att inte komma ikonflikt med folkrätten. Detta är, enligt mitt sätt attse, hårklyveri och hyckleri. En expert på UD harframhållit att han anser att det finns stor risk för attSverige kan komma att bryta mot folkrättensförbud mot export av krigsmateriel till krigförandeländer.De stora förändringarna gäller dock möjligheternaoch förutsättningarna att samarbeta med utländskavapenproducenter. Genom samarbetsavtal föreslåsde svenska riktlinjerna inte gälla om merparten avprodukten är utländsk. Dessutom föreslås attundantag kan göras om ''det är ett starktförsvarspolitiskt intresse att visst samarbetekommer till stånd''. Fortsättningsvis gör viundantag även för nordiska och neutrala länder.När det gäller att utöka detta till har inteminst debatten mellan och visat hur märkligt man har kommit framtill en lösning i utrikesutskottet. Som jag ser det äräven detta ett hårklyveri.Utskottet slår fast att utgångspunkten för vårsäkerhetspolitik är ''den militäraalliansfriheten med skyldighet att upprätthålla enbetryggande självständig försvarsförmåga för att viskall kunna vara neutrala i händelse av ett krig i vårtnärområde.'' Man får dock intrycket att lagen skallkunna fungera även om ingår i en militärallians eller union. På annat sätt har jag svårt atttolka förslaget, när man tar så lätt bl.a. på vad somsägs i folkrätten om neutrala stater.Hela utvecklingen inom krigsindustrin går mot eninternationalisering. Genom ökat samarbete ochsammanvävning av olika företag kommervapenhandeln att följa marknaden och därmedvinstintressena. Nationella riktlinjer kommer att fåallt mindre betydelse.Sverige kan inte göra så mycket åt den allmännainternationella utvecklingen. Men frågan är om viskall anpassa vår vapenhandel till den. Jag tyckerinte att vi skall göra det.I stället måste aktivt verka för nedrustning.I en sådan utveckling gäller det att ställa om denmilitära produktionen till civil. Utskottetframhåller att militär produktion skiljer sigbetydligt från civil produktion -- just det. Det ärdärför som staten har ett speciellt ansvar när detgäller att förbereda för omställning från militär tillcivil produktion. har redan gjort enuppföljning i detta avseende utifrån ett FN-beslut.Sverige har också gjort en analys avförutsättningarna för en sådan omställning ibetänkandet ''Med sikte på nedrustning'', somskulle kunna användas i det här sammanhanget.Till slut: Det fasansfulla som händer bl.a. iSomalia och det , och även detsom hände i , måste få oss att inse attdet inte är med vapen som vi kan lösa mänskligakonflikter. Vapen i sig leder till väpnat våld ochmänskligt lidande. Därför bör definitivtinte liberalisera vapenexporten.Anf. 53 () replik:Fru talman! Det finns ingen anledning att brettkommentera hållning. Den ärömsint och värd respekt i många hänseenden. Jagvill emellertid gärna påpeka att det är fel att hävdaatt utrikesutskottet tog lätt på prövningen avneutralitetsfrågan i detta sammanhang och attutrikesutskottet medvetet skulle ha tagit en risk vadavser relationen mellan neutralitetsställningen ochfolkrättens innehåll.Utskottet har tagit emot en föredragning i frågan avUD:s folkrättsexpert och diskuterat den. På s. 23 ibetänkandet kommenterar utrikesutskottet särskiltden folkrättsliga avvägningsfråga som ligger i dettamed förhållandet till neutrala stater ikrigsmaterielexporthänseende. Utskottets samladeslutsats var att det inte fanns någon anledning förutskottet att ifrågasätta eller kritisera regeringenstolkning i detta hänseende, eftersom folkrättensinnehåll enligt utskottets uppfattning kunde, ochborde, tolkas på det sätt som regeringen tolkat det.Anf. 54 ()replik:Fru talman! Jag har också läst skrivningen ibetänkandet, men jag tycker att resonemanget ärmärkligt. Vad spelar det för roll om det är ett bolag,ett affärsverk eller en myndighet? Jag kan inte seannat än att det här är fråga om hårklyveri. Det ärju ändå staten som är ägare, och då är somstat involverat i försäljning av vapen. Tolkningen avHaagkonventionen har diskuterats tidigare också.1907 tillkom den här konventionen. Den tolkningsom här görs tycker jag är minst sagt märklig.Även när det gäller det undantag som görs har jagen kommentar. Det står i och för sig fast bara förneutrala och nordiska länder. Men även där kan detsägas att man kommer i konflikt med folkrätten.Skulle de här länderna råka i krig, har sagtatt det finns en form av leveranssäkerhet -- manbryr sig inte om förhållandena utan fortsätter attleverera vapen.Även i det fallet blir det en konflikt med folkrätten.Därför har föregående utredning föreslagit ettborttagande av det här undantaget även när detgäller nordiska och neutrala länder. Det tycker jaghade varit en rimlig åtgärd. vill man i ställetförsöka utöka det hela. Med den här glidningenkommer väl även EG-staterna, såvittjag förstår, att tillhöra undantagen.Jag tycker inte att det är tillräckligt ansvarsfullt attbehandla folkrätten på detta sätt, om manverkligen menar något med det man säger om vill vara neutral.Anf. 55 () replik:Fru talman! Jag tror att man måste betrakta dennafråga mera formalistiskt än vad beredd att göra.Vi talar om tillämpningen av 1907 årsHaagkonvention och dess innehåll. Men det gällerockså det innehåll som konventionen fått i rättsligautläggningar och tolkningar efter det att den komtill. Detta hanterar varken ellerregeringen på det sätt som . Det handlar om att tillträtt eninternationell konvention, som sedan harskyldighet att följa. Ett av problemen med denkonventionen är just gränsdragningen mellanstatlig krigsmateriel och enskilt levereradkrigsmateriel.Det har ansetts, med mycket goda skäl, attgränsdragningen måste se ut på det här sättet, bl.a.av den anledningen att äganderätten beträffandekrigsmaterielproducerande företag, icke minst ivårt eget land, varierar -- det är fråga om mycketsnabba penndrag. Det vore alldeles orimligt att låtadenna väsentliga lagstiftning bli beroende avåtgärder med avseende på ägandet av företag.Med detta sagt ånyo tror jag, ,att det krävs ett mått av större respekt förfolkrättens natur och för den formella bedömningsom denna nödvändiggör.Anf. 56 ()replik:Fru talman! Jag vill också verkligen framhållarespekten för folkrätten. Det är ju mot denbakgrunden som jag tycker att det är oroande i både propositionen och betänkandethanterar de här frågorna som man gör.Jag kan inte se att det skulle vara någon skillnad idetta sammanhang mellan ett bolag och enaffärsmyndighet. Det är ju ändå staten som ärägare, och då är det staten som också är ansvarig. Ifolkrätten skiljer man alltså mellan privata företagoch stater. Jag tycker, som sagt, att det resonemangsom här förs inte är tillfredsställande.En annan sak som jag också skulle vilja ta upp medNic gäller samarbetet inom IEPG. I detsammanhanget berörs också neutraliteten, för dåkommer man in på samarbetet med stater somtillhör en militär allians. Det tycker jag ocksåkolliderar med neutralitetstänkandet. Kan NicGrönvall på den här punkten upplysa oss om hurdet förhåller sig? Ligger ansökan fast när det gällerIEPG? Och kommer vi att ingå i ett sådant militärtsamarbete när det gäller att producera och utvecklavapen?Det finns en grupp som heter EUCLID. Dennabeskrevs i en svensk tidning . Detberättades just om samarbetet mellan deeuropeiska länderna. Den parlamentariska insynenär minst sagt begränsad. I parlamenten vet man inteens vad det är fråga om för samarbete. Jag tyckeratt vi i riksdag måste ha reda på hur visamarbetar.Talmannen anmälde att anhållit att tillprotokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik.Anf. 57 ():Fru talman! Vi lever, kan man säga, i en ny värld. Ialla fall är situationen i världen kraftigt förändrad.Vi brukar rent allmänt i den här kammaren tala omavspänning -- och då inte bara en ny sådan, utan enavspänning som verkligen skiljer sig från hur detvar tidigare. Detta har inte i denna kammareföranlett någon som helst nyorientering av densvenska försvarsinriktningen. De beslut som vifattade innebär i stället realt ökaderesurser, som övriga europeiska ländernedrustar.Samma försvardoktrin lever alltså vidare, trotsförändrade förhållanden i omvärlden. Det har jagsom socialdemokrat väldigt svårt att ställaupp på.I vårt programarbete har vi sökt nya, billigarelösningar, ett försvar av en annan struktur --enklare och rörligare. Inte heller världssituationenhar påverkat regeringen. Utskottet har heller inte inågon större utsträckning påverkats när det gälleren nyorientering av vapenexporten. Vi kör vidare isamma hjulspår som tidigare, med en relativtomfattande krigsmaterielexport. Beslut i partiernaom förändringar verkställs inte. Jag kan inte ställaupp på den här utvecklingen avvapenexportlagstiftningen.Förslaget till ny lag om krigsmateriel i det häraktuella betänkandet innebär inte någon radikalförändring -- långt därifrån! I stället handlar det omatt just fortsätta i gamla hjulspår, om än med någotnytt hjul. Smärre förändringar kan noteras -- en deltill det bättre men flertalet till det sämre, i enlighetmed propositionen. Vi får ett utvidgatkrigsmaterielbegrepp, och det är bra. Mensamtidigt innebär detta omdefinieringar avomfattning och innehåll i fråga om andra begrepp,och det är inte acceptabelt. Signaleffekten är, enligtmin mening, ökad vapenexport.Med anledning av motion U4 vill jag göra någrakommentarer till betänkande UU1 och därmedkomplettera det sade.Det är bra att utskottet har avstyrkt regeringensförslag till en utvidgad länderkrets med lättarekontroll. får inte den status somNorden och de traditionellt neutrala länderna iEuropa har. Det skulle ha inneburit en utvidgningav lättnaderna av den totalavapenexporten.Samtidigt är betänkandetexten knappast glasklar,utan den lämnar utrymme för att regeringens linjeskall kunna drivas även i fortsättningen. Nuvarandeordning skall fortfarande gälla, säger man ibetänkandet. Men i nästa mening, som har citeratstidigare, står det:''I takt med att samarbetet med övriga EG-länderbyggs ut finner utskottet det också naturligt attsamma principer för utlandssamverkan och exporttillämpas även i fråga om dessa länder. ''Det var precis det regeringen ville ha. Den textenfinns kvar i betänkandet. Det betyder att deprinciper som gäller för de neutrala länderna ocksåskall omfatta NATO-länder. Man stryker därmedunder propositionens hållning. Jag ser enutvidgning om hörnet.Texten fortsätter med att diskutera möjligheternaför framtida lättnader som man pekar påbegränsningsåtgärder. Man äter kakan samtidigtsom man vill ha den kvar.Jag tycker att detta är en krånglig betänkandetext.Om man inte vill ställa upp på en utvidgning tillEG, varför inte säga det i klartext och inte tala meddubbla tungor, som vi faktiskt gör i den härbetänkandetexten? Jag skulle vilja se ett entydigareklarläggande i tillkännagivandet till regeringen omatt en utvidgning till EG inte kommer attaktualiseras. Trots att vi i vår motion yrkar justdetta har motionen avstyrkts utan något motiv.Det står också i betänkandet att man vid ett EG-medlemskap skall verka för en restriktiv hållningnär det gäller vapenexporten. Men jag tycker i betänkandet skulle ha sagt att vi redan isamband med medlemskapsförhandlingarna skallverka för denna restriktiva hållning. Jag tycker intealls att det är självklart att vi skall förändra våravapenexportregler vid ett medlemskap.Det är bra att det införs tillståndskrav isamarbetsavtal med annat land. är detinte bra att svenska regler inte skall gälla ommaterielen innehåller utländsktmaterial. Då skall de utländska reglerna gälla.Detta uppfattar jag som en uppmjukning iförhållande till hur vi har haft det.Uppenbart är att detta är en gummiparagraf somkommer att utnyttjas. Jag tror inte attsvensk krigsmaterielindustri inte kommer attutnyttja möjligheten att kringgå den svenskavapenexportlagstiftningen genom att utvidga sinasamarbetsavtal med andra länder, just för att kunnafå sälja.Detta har vi tagit upp i vårt yrkande 7, och jag villmed anledning av det ansluta mig tillVänsterpartiets meningsyttring till hemställanunder punkt 14 angående samarbetsavtal.Propositionen och betänkandet föreslår också ettgodtagande av en tilläggstext som gällerriktlinjerna för hanteringen av export av materieltill land som bryter mot vidareexportreglerna. Denskall gälla så länge omständigheterna kvarstår, talarman om. Det kan tyckas harmlöst, men även härlämnas utrymme för möjligheten att tolka ut mer avtexten än vad den egentligen står för. Jag tycker attdetta är en helt onödig ändring.Tidigare fick man inte sälja sådan materiel somkunde användas för att undertrycka de mänskligarättigheterna. gör man en vidgning så att manser till de mänskliga rättigheterna i landet i desshelhet. Det tycker jag är mycket positivt.Samtidigt åstadkommer man i nästa andetag enlättnad, när man tillför begreppet ''omfattande ochgrova kränkningar''. Enligt min uppfattning ärdetta en utvidgning av lättnaderna. Jag delar alltsåinte uppfattning i den frågan.