prot · GF09111 · 1992-05-13 00:00:00 — Vi når den fattigdom sområder i med tvåtredjedelssamhället. Men då måsteregeringspartierna säga detta. Det är det pris vi fårbetala för välfärden för de två tredjedelar somåterstår. Försök inte att hyckla för människor somär utsatta för faran att bli arbetslösa.Det är barockt när människor som är arbetslösaeller lever under hot om arbetslöshet serskattesänkningar för kapitalägare och skärpningarav beskattningen för de arbetande medan bankernakvitterar ut miljardbelopp. I ett enda klipp sprätterman i väg någonstans, medandet är jättesvårt att få kanske tillberedskaparbeten. ''Vad är detta för politik? Vad ärdetta för samhälle?'' frågar naturligtvis de mångaarbetslösa. De sliter och offrar sig och vill göra eninsats framöver.Då säger regeringen: ''Det är inte vårt fel.'' Menman understöder ju det systemet. Bankerna gjordesina klipp och sedan går skattebetalarna in och fixardet. Då är det lätt att kasta upp 20 miljarder kronor.Men när det gäller att bekämpa arbetslöshet finnsdet inga pengar. Då avslår man t.o.m. de minstakraven. Vi måste stoppa arbetslösheten. Det måsteegentligen vara en förstahandsuppgift. Det är nogingen dålig gissning av mig att det kommer att bliden stora frågan . Det blirkanske också en fråga som regeringen får mycketsvårt med framöver.Vänsterpartiet har i meningsyttringen sagt attförutsättningen skall vara att arbete åt alla skallvara det första målet. Det betyder helt andraprioriteringar när det gäller insatser. Vi vill haytterligare beredskapsarbeten och en ordentligsatsning på ungdomar. Det skall jag kommatillbaka till.Vi i har sagt att om vi inte stoppararbetslösheten , kommer vi att få tvåtredjedelssamhället. Vi föreslog ettprogram mot arbetslösheten på 10 miljarderkronor. Det gällde utbildning, beredskapsarbetenoch satsningar på infrastruktur. Vi föreslår även nuatt i stället för att dra in frånkommunerna skall vi tidigarelägga utbetalningar på4 miljarder kronor från . Satsa påkommunerna och öronmärk pengarna tillsysselsättning och ROT-program! Kör i gångordentligt ! Det är nu byggarbetarna ärarbetslösa.Det kommer ingen reaktion från regeringen. Manförtiger detta och lägger inte fram några förslag.Det vore ju en enkel åtgärd, ochBörje , att ta de pengar som ni skall drain och satsa dem på sysselsättning. Ni säger ju attdet finns ett finansiellt överskott i kommunerna.Det finns ingen rim och reson i att inte göra det. Iannat fall hamnar människor i någon form av öppenarbetslöshet, i utbildning igen eller blir beroende avsocialbidrag.Det finns omfattande planer hos myndigheter ochverk på infrastruktursatsningar. Det fattasegentligen bara en viljeinriktning från regeringen.Börje hade ju enorma vyer om hur manskulle satsa innan kompletteringspropositionenkom. , AMS-chefen, pekadeockså ut en rad projekt som kunde genomföras.Man kan kanske säga att det blev några grusvägar.Vi skall inte förakta några miljarder tillinfrastrukturen, men i förhållande till vad vi kundegöra, är det ganska litet. Vi stärker dessutom intevår konkurrenskraft på lång sikt genom att släpaefter med de infrastruktursatsningar som våra verkoch myndigheter har planer på framöver.Socialdemokraterna har ''dammsugit'' här. Men detavgörande beslutet om man vill göra detta eller intefinns inte. och jag kan inte peka utett speciellt projekt, men det handlar om att göranågot.Vad gör regeringen när det gäller den långsiktigainriktningen för industrin? Den har under tre årminskat sin arbetskraft med kanske 150 000 eller200 000 personer. Regeringen värnar omkonkurrenskraften och den exportledda tillväxten.Ökar man kunskapsnivån i industrin? Nej,knappast. Den tekniskt humanistiska utbildning,som har diskuterats , tror jaginte ens finns i regeringens sinnevärld.Vi skulle ju få svar på Socialdemokraternas krav påen satsning på en utbildning i industrisektorn. ville ju t.o.m. tabort den här 50-kronan för utbildning i industrin.Nu kom den tillbaka igen ikompletteringspropositionen. Men det äregentligen ganska fantastiskt att låta dessamänniskor gå ut i arbetslöshet i stället för att ökakunskapen i vårt land. Det är den enda möjlighetenatt klara vår industrination och sysselsättningenframöver. Det är egentligen rent häpnadsväckande.Jag vet att hur vi än gör medarbetslöshetsbekämpningen och politiska åtgärdermot arbetslösheten kommer det ändå att varamycket svårt att få fram åtgärder i dennalågkonjunktur. Därför tror vi i i vissa tider kanske bör ta bort människor frånarbetskraften, elakt sagt. Vi har tänkt oss att mankan låta de äldsta som finns på arbetsmarknaden gåi pension om de vill. Det skulle kunna gälla de treäldsta åldersgrupperna . Låt dem göradet! Då kan kanske unga komma in påarbetsmarknaden och slipper slås ut. Denkostnaden betalar sig väl. Det kan man göra i enlågkonjunktur för att klara framtiden.Fru talman! Sedan gäller det detta medungdomsåtgärderna. Jag är mycket förvånad överden insats som görs här. Låt mig först säga att dettahar sina likheter med ungdomslagen och fyratimmars arbetsdag. Det blev ett hafsverk. Endaskillnaden i detta förslag, , är attBörje har fått igenom . Han kämpade ju hårt för att få enungdomslag med åtta timmars arbetsdag i stället förfyra . Men det är sammainställning som Socialdemokraterna hade.Det är en förlängd arbetsmarknadsutbildning. Jagförstår inte hur man kan lägga fram ett förslag ompraktiktjänstgöring som kan missbrukas på det härsättet. Hur kan man ta bort beredskapsarbete förungdomar ? Då kan ungdomaranvändas som gratis arbetskraft. Man kan ävenfundera över ersättningsreglerna.Vi för vår del har sagt: ''Okej, vi kanske inte kanordna ordentliga jobb.'' Men om vi nu har dennapraktik, gör den då ordentlig! Skilj på praktik ocharbete! Gör något ordentligt för ungdomarna istället! De bör naturligtvis anställas med ettarbetsgivaransvar. Det vore enkelt. Se till attkostnaderna går till den som anställs!Arbetsgivarna får stå för de sociala kostnadernaoch andra försäkringar. Ungdomarna skall varaanställda på företagen.Varför skall inte ungdomar som är , somhar varit ute på arbetsmarknaden och tjänat in A-kassa osv., i första hand kunna få ettberedskapsarbete? Varför skall den möjligheten tasbort? Det är att diskriminera ungdomar.Dessutom gäller det att skilja på praktik ochordinarie arbete. Om någon befinner sig på enindustriarbetsplats eller inom vården och utför ettordinarie arbete, t.ex. ersätter någon annan, skalldet naturligtvis utgå ordinarie lön. Det måste skeen reglering, så att tjafset undviks om att personalutnyttjas på ett otillbörligt sätt.Men jag vet, naturligtvis, att praktikplatser kanutgöra en hjälp för industrin -- systemet blir alltsåinte konkurrensneutralt i alla lägen. Men det är detpris som får betalas för att det skall finnaspraktikplatser där ungdomar kan utbildas, så att dekan göra en bra insats i arbetslivet i övrigt. kommer att göra mer skada än nyttaframöver.Vänsterpartiet har lagt fam ett förslag som på ettbättre sätt än regeringsförslaget klarar utförhållandena kring ungdomarspraktiktjänstgöring.Fru talman! Jag yrkar bifall till meningsyttringen.Anf. 4 ():Fru talman! Vi behandlar i dagarbetsmarknadsutskottets betänkande omarbetsmarknadspolitiken. Flera talare har redansagt att det rådande arbetsmarknadsläget är mycketbekymmersamt. Vi i utskottet ser mycket allvarligtpå nuvarande situation.Utskottets ordförande inledde med att säga att detär en tragedi att vara arbetslös. Hon sade också attvarje arbetstillfälle som kan säkras eller räddasskall ses som en etappseger.Vi är samstämmiga i den typen av analyser och ärlångtgående överens. Men när det gäller åtgärderredovisas skiftande lösningar.Huvudproblemet är att det råder en djupinternationell lågkonjunktur och att det finnsstrukturella brister i den svenska ekonomin. Denegativa effekterna på ekonomins funktionssättblev tydliga när överhettningen förbyttes i enlågkonjunktur. Det är priset för nästan tio årsförsummelser då utvecklingskraften tilläts attförsvagas. Långsiktighet och uthållighet är därförvillkor för att förstärka utvecklingskraften iekonomin.Arbetsmarknadspolitiken i sig skapar intevaraktiga och trygga arbeten. För den uppgiftenkrävs en politik som utvecklar framgångsrikaföretag, hållbar tillväxt och motverkarmisshushållningen med människor och miljö.Arbetsmarknadspolitikens roll är att motverkaarbetslöshet och på olika sätt stödja människor iden anpassning av ekonomin som pågår. Liksomtidigare betonar utskottet att arbetslöshetenabsolut inte får vara ett medel i den ekonomiskapolitiken. Mänskliga, sociala och ekonomiskaaspekter talar emot. Vi får inte glömma bort attbakom varje arbetslöshetssiffra döljer sig enskildamänniskor och öden.Den radikala försämring som inleddes ,då arbetslösheten steg, varslen uppnådde rekordtaloch antalet lediga plaser sjönk till ett minimum, harfortsatt . Allvaret i dagens situationframgår även av prognoser.Där förutsätts en ytterligare ökning avarbetslösheten till med risk för ytterligareförsämring längre fram. SCB:sarbetsmarknadsstatistik, som publicerades imåndags, visar visserligen att arbetslösheten planarut, men den är fortfarande allvarligt hög.Arbetslöheten uppgick till avarbetskraften, vilket innebär en oförändrad siffrajämfört med mars. Men det är en fördubblingjämfört med året innan, vilket i sin tur var enfördubbling jämfört med . Det går ocksåatt se nya mönster i den nuvarande situationen.För det första har abetslösheten ökat framför alltbland männen -- särskilt gäller detta de yngremännen. I åldersgruppen 16--ärarbetslösheten , medan motsvarandesiffror för kvinnor i den åldern är under 7 %.För det andra drabbas de traditionellt bra länenhårdast. , , ochSkaraborgs län är exempel där ökningstakten avarbetslösheten har varit osedvanligt hög.I många kommuner med s.k. underleverantörer hararbetslösheten slagit hårdare än på andra håll. Detär ett stort problem med den kraftiga nedgången ibyggverksamheten. Problemen för de arbetslösabyggnadsarbetarna är att det inte finns så mångaandra arbeten att söka sig till. Därför är det viktigtatt nya, riktiga arbeten kan skapas. Det gäller attstimulera de krafter som skapar välstånd och få fartpå utvecklingen i svensk ekonomi. En låg inflationär ett mål värt att hävda. Höga prisstegringar slårhårdast mot dem som har svag köpkraft.Antalet sysselsättningstillfällen fortsätter attminska kraftigt. Industrin har förlorat flestanställda. Efter de senaste årens nedgång finns därfärre än en miljon industrianställda. Totalt harantalet sysselsatta minskat med 174 000 på ett år.Även långtidsarbetslösheten har ökat. En fjärdedelav de långtidsarbetslösa har varit utan arbete i merän . Siffrorna inger alltså stor oro, intebara för utan också för vår omgivning. Ivårt grannland finns det nu öppetarbetslösa. I är arbetslösheten nästan tregånger så hög som i . Det här visar påproblemets bredd och allvar.Utskottet anser att de arbetsmarknadspolitiskainsatserna måste utökas och intensifieras. Degrupper som har det svårast på arbetsmarknadenmåste få det starkaste stödet. Dit hör ungdomarna.Det är utskottets bestämda uppfattning att det irådande läge gäller att fortsätta att hävdaarbetslinjen och prioritera de aktiva åtgärderna.En aktiv arbetsmarknadspolitik är oerhört viktig.Men vi får inte glömma bort attarbetsmarknadspolitiken är en del i en störrehelhet. Två andra mycket viktiga fundament är enpositiv näringspolitik och en sundsamhällsekonomi. Med dessa utgångspunkter harutskottet tillstyrkt regeringens uppläggning avarbetsmarknadspolitiken.Detta allvarliga läge är inte något som har kommitplötsligt eller, som vissa andra antyder, är någotsom regeringen har ställt till med. Redan iprognoser från AMS förutsågs endämpad efterfrågan på arbetskraft från någon gångunder 1990. Mycket tydde på attindustrikonjunkturen hade passerat toppen. Bildenvar ungefär densamma i den första prognosen från1990. Industriarbetena väntades minska.Länsarbetsnämnderna kunde rapportera en stororo för framtiden bland underleverantörer tillbilindustrin. Optimismen hade dämpats. Denberäknade tillväxten reducerades från 1989till 1991.Ett år före valet, , förutsåg AMS enarbetslöshet på ,motsvarande 140 000 personer. Det går att tilläggaatt AMS fick rätt på tiondedelen när.Den arbetslöshetsbomb som vi från Folkpartietvarnade för i valrörelsen har tyvärr besannats. Denav den socialdemokratiska regeringen fördapolitiken drog alltså åt fel hål. Den tredje vägenspolitik skulle visa sig stå inför sitt haveri.Den förda politiken har lärt ossalla en dyrköpt erfarenhet. Det finns inga genvägarför att hävda en stabil och generell välfärd. Vägengår över arbete, sparande och stimulans förnyföretagande. Här måste finnas en öppenhet förokonventionella lösningar.Fru talman! 1980-talets högkonjunktur hanteradesvårdslöst. Då grundlades svårigheterna, som vi nuskördar frukterna av. Det var under 1980-taletshögkonjunktur som ''klipparna'' fick sin chans. Detvar då det gjordes luftaffärer med fastigheter, somnu har lett till bankskandalerna. Det blev ensnedvridning i byggandet. Det finns nu tommakontor och för många lägenheter. Allt skall betalasav skattebetalarna, och dessutom råder en högarbetslöshet.Utskottets ordförande sade att om viljan finns ärdet bara att göra vad som skall göras. Varför harviljan infunnit sig just nu från oppositionens sida?För ett år sedan, , förutsåg AMS attnedgången på arbetsmarknaden under de närmastemånaderna skulle bli den djupaste underefterkrigstiden. hararbetsmarknadsmyndigheten fått rätt i sinaprognoser. Den vikande konjunkturen skullepåskynda strukturförändringen.Även 1992 kommer att präglas av sviterna efter årav misslyckanden och internationell lågkonjunktur.De oundvikliga förändringarna ochåtstramningarna kommer att märkas av många.Jag tycker att det finns skäl att betona ytterligare ensak. Det kommer att ta tid innan effekterna av dennya ekonomiska politiken blir märkbara. Politikenär inget trollspö som vänder upp och ner påprognoser och sveper bort problemen i ett enda tag.Det handlar om att häva den strukturella krisen ochskapa förutsättningar för en uthållig, stabilutveckling av samhällsekonomin och tryggaarbeten i hela landet. Det är genom en stramekonomisk politik som förutsättningarna skapas förvälstånd, och ett konkurrenskraftigt näringsliv ärden långsiktiga välfärdsgarantin.Det ledande vid valet av åtgärderna skall vara attde främjar den nödvändiga strukturomvandlingen ihela ekonomin och den framtida produktionen,men det innebär inte att vi slipper ifrån mycketstora påfrestningar fram över.Finns det då inga ljuspunkter? Jo, visst! Dit hörnedväxlingen till en lägre inflationstakt.Ökningstakten för konsumentprisindex är denlägsta på mycket mycket . Vidare har vi enfördel i den svenska arbetsmarknadspolitiken. Medden bör vi ha bättre förutsättningar än många andraatt förhindra arbetslöshetsnivåer av det slag manlever med i vissa delar av vår omvärld.Därför bör vi också rusta oss för enkonjunkturuppgång. Då är det viktigt att inteförsumma utbildning och praktik. Allt talar för attvi får erfara att välutbildadarbetskraft är en bristvara. sedan längestora uppslutning kring arbetslinjen är också eninvestering i mänskligt och ekonomiskt kapital.Det som utskottet har ägnat mest tid vidbehandlingen av arbetsmarknadspolitiken ärregeringens förslag om en nyarbetsmarknadspolitisk åtgärd, ungdomspraktik.Den har utskottet godkänt, och den skall ses iljuset av den utomordentligt allvarliga situationsom råder på arbetsmarknaden och den närmasteframtiden.Vi vet att unga människor hör tilldem som drabbas särskilt hårt på arbetsmarknadeni tider av lågkonjunktur, och det har blivit särskiltpåtagligt den här gången. Iakttagbart är också attarbetslösheten är mycket hög i den äldreåldersgruppen, , och då särskilt blandgrabbarna. Där är andelen uppe i tvåsiffriga tal.Vi vet också att unga människor är sårbara.Självförtroendet är inte grundmurat, och enpåtvingad sysslolöshet och en upplevelse av att intevara efterfrågad inger mindrevärdeskänslor. Detkan då gå förfärande snabbt att hamna i tillstånd avapati, kraftlöshet och bristande livslust. Dåförskjuts dygnsrytmen så att livet levs på kvällaroch nätter. Alkohol- och drogmissbruk ligger intelångt borta. Samhället har ett stort ansvar attförhindra att dessa människor slås ut.Med förslaget om ungdomspraktik vill regeringenoch arbetsmarknadsutskottet visa att det ärangeläget att erbjuda de arbetslösa ungdomarnanågot vettigt i den svåra tid som vi är inne i. Det ärett okonventionellt förslag. Avsikten ochförhoppningen är att ungdomspraktiken skall fåstort genomslag. Det är viktigt att ungdomarnasjälva och de som upplåter praktikplatser seråtgärden som ett förnuftigt sätt att använda den tidsom annars skulle ha ägnats åt passiviserandesysslolöshet.Ungdomspraktiken skall komma in först när någotannat och bättre inte står till buds. Den skall bjudasut på hela arbetsmarknaden, på offentlig och privatsektor, i stora och små företag och förvaltningar.Även de allra minsta skall kunna ta emot enpraktikant. Det är en satsning där ingen del avarbetsmarknaden skall undanhållas för att ungaarbetslösa skall få ett första eller ett nytt fotfäste iarbetslivet.Genom det här skall den unge få arbetslivs- ochyrkespraktik som är till nytta för framtiden. Kanskehon eller han får upp ögonen för något arbete somannars inte skulle komma i fråga. Kanske kontakterknyts med arbetsgivare, kamrater och andra somleder till något annat. Kanske kanungdomspraktiken väcka ett intresse som leder tillfortsatt utbildning av något slag. Allra bäst ärnaturligtvis om praktiken kan resultera i ettreguljärt arbete hos den aktuella arbetsgivaren.Även om ungdomspraktiken iarbetsmarknadsterminologin är en form avarbetsmarknadsutbildning, kan man inte kommaifrån att det också blir fråga om att den unge utförvisst arbete på arbetsplatsen. Av det skälet harutskottsmajoriteten ansett det viktigt att göra vissamarkeringar.Den som tar emot en ungdomspraktikant skallnaturligtvis inte göra det därför att han behöverarbetskraft. Det skall med andra ord från hans sidasett inte vara fråga om att tillgodose ettproduktionsbehov. Behöver han arbetskraft, skallhan anställa på vanligt sätt.Arbetsgivarens del i ungdomspraktiken -- hanbetalar ju inget för praktikanten -- är att ansvara föratt tiden på arbetsplatsen verkligen blirmeningsfull. Ungdomspraktikanten skall få denutbildning och inskolning som är nödvändig.Arbetsgivaren -- av praktiska skäl kallar jag honomså -- måste ha förutsättningar att ta emot på detsättet. Det är anledningen till att utskottet anser attde allra minsta företagen normalt inte bör ta emotmer än en praktikant åt gången.Över huvud taget understryker utskottetarbetsgivarens ansvar, t.ex. att farligaarbetsuppgifter undviks. Naturligtvis harförmedlingarna ett ansvar att se till attungdomspraktiken genomförs på ett godtagbartsett.Utskottet föreslår också en lag som säger att densom anvisas en ungdomspraktik inte skall ansessom arbetstagare när han fullgör praktiken. Dettasker i klargörande syfte, så att inga missförstånduppstår. Lagen tar enbart sikte på den situation sområder när praktiken fullföljs i enlighet med deförutsättningar som skall gälla för åtgärden i fråga.Vi anser alltså att man i den utomordentligtallvarliga situation som råder påarbetsmarknaden måste kunna tillgripa merokonventionella medel för att kunna förhindra ensocialt oacceptabel utslagning av stora grupperungdomar. Ungdomspraktiken skall ses mot denbakgrunden.Vi vill understryka att det är en försöksverksamhetunder en begränsad period. Det är ytterst angelägetatt åtgärden följs upp, så att inte oönskade effekteruppstår. Av det skälet anser vi att regeringen börtillkalla en referensgrupp med representanter förparterna och AMS. Uppgiften skall vara att följahur systemet verkar i praktiken. Om så ärerforderligt, skall gruppen kunna komma medförslag till förändringar och förbättringar av olikaslag.Den massiva insatsen i form avarbetsmarknadsutbildning -- det är ju inte baraarbetslösheten som har fördubblats utan ävenomfattningen av arbetsmarknadsutbildningen --visar nyttan av en större frihet i sättet att sköta dethär. Även friheten för AMU har resulterat i storaframgångar. Jag vill passa på tillfället att framföraen eloge till arbetsmarknadsmyndigheterna fördenna kvalitets- och tempohöjning.Det finns emellertid anledning att se över deadministrativa rutinerna när det gäller att få i gångbeslutade satsningar på arbetsmarknaden. Vi måstesåledes höja tempot så att man snabbt kangenomföra investeringar i infrastrukturen. Detfinns exempel på att medel beviljats för fleramånader sedan, men administration och byråkratihar inte förmått höja tempot så att aktuellt byggehar kunnat starta snabbt. Här måste en förändringkomma till stånd som förkortarhandläggningstiderna.Fru talman! De ca 20 miljarder som vi nu förordarför arbetsmarknadspolitiska åtgäder kommernaturligtivs inte att räcka, men regeringen harredan nu föreslagit förstärkningar som ärintressanta och nödvändiga tillskott. I morgonbörjar arbetsmarknadsutskottet sin behandling avdenna proposition och andra intressanta förslag.Det är ytterst viktigt att statsmakten nu följerutvecklingen noga för att snabbt anpassa sig till nyasituationer. Ambitionen skall vara hög att på allasätt förhindra arbetslöshet och i stället erbjudameningsfull sysselsättning.Fru talman! Med detta yrkar jag bifall till utskottetshemställan i dess helhet i betänkandet nr 11.Anf. 5 () replik:Fru talman! Detdiskuterar jag gärna mycket ingående, för jagtycker att Socialdemokraterna under 80-taletfaktiskt åstadkom goda förutsättningar. De 400 000jobb som drömde om blev dåverklighet. Vi skapade också, tvärtemot övrigaländer i , sådana förutsättningar att Sverigesindustrisektor kunde utvecklas.Jag diskuterar också gärna det faktum att de s.k.marknadskrafterna inte kunde hantera den frihetsom vi gav dem när vi tog bortkreditrestriktionerna.Det finns många inslag överhettningsom vi socialdemokrater inte ensamma kundetygla. Men, , jag minns också myckettydligt att oppositionspolitiker från de borgerligapartierna då inte var beredda att delta i de beslutom åtstramningar som Socialdemokraternaföreslog. Så sent som i förra valrörelsen gick man utmed stora löften både om skattesänkningar och omutgiftsökningar.Det som förestår är valet mellan att låna pengartill kontantstöd i stora mått, eller att använda enmindre del till viktiga, nödvändiga och riktigainvesteringar. Det är den frågan jag tycker att viskall ägna störst uppmärksamhet.Socialdemokraterna skapade faktiskt en god grundgenom , genom nedväxling avinflationen, för att man skulle kunna få möjligheteratt möta den lågkonjunktur som också ensocialdemokratisk regering skulle ha haft attbrottas med. Men vad har den borgerligaregeringen gjort? Jo, man har spelat bortmöjligheten genom att gå ut med ofinansieradeskattesänkningar som bygger upp ett hialöstbudgetunderskott, som kommer att ligga kvar iåratal. Det skall ju folk vara med och betala.Det vi nu skall göra, , är naturligtvisatt gemensamt titta på de förslag som bådesocialdemokrater och många företrädare för deborgerliga partierna är intresserade av attgenomföra. Det handlar om riktiga investeringar,god arbetsmarknadsutbildning och annanutbildning. Jag hoppas att jag får besked omatt ni, när vi går över till att behandlakompletteringspropositionen, är beredda att gå osstill mötes på det program som vi lade fram redaninför behandlingen av det här förslaget.Jag kanske var litet orättvis när jag i min inledningsade att vi inte är överens om någonting. Vi ärfaktiskt överens om åtminstone en sak, nämligenhur arbetsmarknadsutbildningen skall organiseras.Anf. 6 TALMANNEN:Jag är tacksam om replikerna tas från bänken.Anf. 7 () replik:Fru talman! Jag rättar mig efter talmannensanvisningar att tala från bänken.Först vill jag anknyta till det som utskottetsordförande talade om, nämligen att vi är överensom en hel del; hon nämnde särskiltarbetsmarknadsutbildningen.