prot · GF09104 · 1992-05-04 00:00:00 — Men i det härfallet tycker jag att tolkningen verkar onödigtstrikt, för att inte säga formell, särskilt motbakgrund av att en liberalisering avbanklagstiftningen i berört avseende är på gång.Det kan ju knappast vara ägnat att äventyrabanksäkerheten om bankpersonalen vid sidan avsina ordinarie arbetsuppgifter lämnar ut ett ochannat postförskott.Kan statsrådet eller departementet gefinansinspektionen råg i ryggen att redan nu tolkabankrörelselagen mer extensivt och generöst iavvaktan på att den aviserade lagändringenkommer till stånd?Anf. 56 Statsrådet ():Herr talman! Som framgår av den skrivelseriksdagen sänt till regeringen, förutsätter riksdagenatt det krävs en författningsändring. Vi kommer attse till att lägga fram förslag om denförfattningsändringen. Något annat kan inte göras.De förslagen kommer att läggas fram . Sedanankommer det på att så snabbt sommöjligt pröva frågan och fatta beslut i ärendet.Anf. 57 ():Herr talman! Jag har sett att näringsutskottetförutsätter att det krävs en lagändring. Jag vet inteom det förhåller sig på det sättet. Men det händerredan nu att myndigheter förekommer nylagstiftning i sin rättstillämpning i sådana fall då denförväntade lagstiftningen är till förmån för denenskilde jämfört med gällande lag.Låt mig ge ett exempel från levande livet, även omexemplet kan framstå som udda i det härsammanhanget.Fylleri var en straffbar gärning ända in . Det började sedan framstå som klart attfylleri skulle avkriminaliseras. Då utfärdaderiksåklagaren en rekommendation till landets allaåklagare att de skulle sluta att väcka åtal för fyllerioch lägga ned redan väckta åtal som inte varavgjorda i domstol. Detta gjorde riksåklagareninnan den nya lagstiftningen hade trätt i kraft, dvs.han förutsåg att den skulle komma och att denskulle vara till den enskildes förmån. Jag tänkte mignågon liknande syn i det här fallet.Jag vill naturligtvis inte att ministern skall bli ett fallför . Men någon form avinformell kontakt mellan departementet ochfinansinspektionen kan väl tänkas för att undersökaom detta är en tolkningsfråga?Anf. 58 Statsrådet ():Herr talman! Jag skall inte ägna mig åtministerstyre. Allra minst skall jag göra det inärvaro av representanter frånkonstitutionsutskottet och för dem som i övrigtfungerar på det juridiska området -- om jag får sägaså till . Vi är överens om att detsamtalet absolut inte bör föras, eftersom det då ärfråga om ministerstyre.Jag ser inte sambandet i jämförelsen mellanfyllerilagstiftningen, banklagstiftningen ochbankverksamhet. Men frågan kan väl varaföranledd av att jag förutom bankfrågor ocksåhandlägger frågor om AB Vin och Sprit. Det kanvara det som har varit anledningen till synpunkten.Det går naturligtvis inte att göra jämförelsen attdetta skall vara till fördel för den enskilde. Jagförstår att för den bygd som är berörd är det viktigtatt få en förändring till stånd. Men lagstiftningen påområdet syftar till att skydda tredje man när detgäller bankernas sätt att hantera verksamheten.Andra förändringar får genomföras med hjälp aven ändring i författningen.Vi skall inte ha ministerstyre i det här fallet, så attjag åtminstone i den frågan inte skall behövakomma inför konstitutionsutskottet.Anf. 59 ():Herr talman! Som jag sade inledningsvis har jag allanledning att vara nöjd och belåten med svaret.Statsrådet har av sina politiska motståndare fåttöknamnet ''turboministern''. Jag tar inte det ordet imin mun som ett öknamn, utan jag använder det ipositiv bemärkelse.Jag och alla människor som bor i glesbygd, och somär oroliga över sin postservice, hoppas att statsrådetlever upp till benämningen och lägger in turbon ochförsöker få den nödvändiga översynen till stånd såsnart som möjligt.Anf. 60 Statsrådet ():Herr talman! Snabbheten i ärendehanteringen ifinansdepartementet är till största delen deskickliga tjänstemännens förtjänst. De läggersäkert in högsta växel för att klara detta.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1991/92:177 omminskning av trafikens miljöeffekterAnf. 61 Miljöminister ():Herr talman! har frågat mig om,och i så fall när, regeringen kommer att upprätta enlångsiktig plan för hur trafikens negativamiljöeffekter skall minskas samt vilka åtgärderregeringen vill föreslå och är beredd att genomföraför att minska trafikens negativa miljöeffekter.Låt mig inledningsvis säga, att jag helt delar AnnikaÅhnbergs uppfattning att trafikens negativamiljökonsekvenser måste minskas. Enligtregeringsförklaringen skall miljöpolitiken utgå frånvad naturen långsiktigt tål. När det gäller trafikenframhålls särskilt att arbetet med att ersättafossilbränslen med biobränslen skall påskyndas.Riksdagen har beslutat om en strategi förett miljöanpassat transportsystem. I denna strategiligger ett långsiktigt arbete inriktat på fleraområden. Jag vill speciellt nämna trafikenskostnadsansvar och användning av ekonomiskastyrmedel, det internationella miljösamarbetet,forskning och åtgärder avseende fordon ochdrivmedel samt arbetet med storstädernastrafikproblem.När det gäller behovet av en långsiktig plan för attminska trafikens negativa miljöeffekter, vill jaghänvisa till det uppdrag regeringen har givit tilltrafikverken att gemensamt och i samråd mednaturvårdsverket till regeringen lämna enmiljörapport. I den årliga skalltrafiksektorns och de olika trafikslagens påverkanpå miljön beskrivas. Rapporten skall ocksåinnehålla en redovisning av hur trafiksektorn ochde olika trafikslagen kan bidra till att riksdagensfastlagda mål för den svenska miljöpolitikenuppfylls.Bland dessa mål är det särskilt de som avserutsläppen av koldioxid, kväveoxider, flyktigaorganiska föreningar och cancerframkallandeämnen samt luftkvalitet i tätorter som har betydelsenär det gäller trafiksektorn. Trafikverken skall isamråd med föreslå sektorsmålför resp. trafikslag. Av rapporten skall framgå vilkaåtgärder som har vidtagits, som har planerats ochsom behövs för att målen skall kunna uppnås.Tillsammans med kommanderedovisning av uppdraget om åtgärder motklimatförändringar och aktionsprogram Miljö 93,som båda bl.a. kommer att innehålla förslag tillåtgärdsprogram för trafiksektorns miljöproblem,bildar trafikverkens årliga miljörapporter underlagför regeringens ställningstaganden inom dettaområde.När det gäller båda frågor omåtgärder väljer jag att besvara dem samlat genomatt redogöra för de förslag som regeringen lämnattill och åtgärder som vidtagits.I kompletteringspropositionen (1991/92:150) angesatt en samlad översyn av användningen avekonomiska styrmedel inom transportsektornkommer att genomföras. Tre prioriterade områdenpekas ut där miljöaspekterna bör utredas.Det första området gäller beskattningen avbilförmåner, där det är ett problem frånmiljösynpunkt att förmånstagaren inte direktbelastas med en egen rörlig kostnad för den privataanvändningen av bilen. Bilförmånsreglernabehandlas av en särskild utredare isamband med en översyn av vissa regler iinkomstslaget tjänst (dir. 1992:3). I dettautredningsarbete kommer även miljöaspekterna påbilförmånerna att beaktas.Det andra området gäller ett system förmiljöklassning av bensin. Naturvårdsverketkommer att ges i uppdrag att utreda hur ett sådantsystem kan utformas och lämpligheten av att bl.a.öka skattedifferentieringen mellan blyad ochoblyad bensin.Det tredje området gäller beskattning av den tungatrafiken, där en särskild utredare har fått i uppdragatt utreda kilometerskatten och lämna förslag tillett nytt beskattningssystem för dieseldrivna fordon(dir. 1991:106).Regeringen anser att miljöklassningen av fordonoch drivmedel behöver utvecklas i ett europeisktperspektiv och i största möjliga utsträckning på siktharmoniseras med EG:s bestämmelser.Storstädernas möjligheter att utnyttja ekonomiskastyrmedel i sin trafikpolitik behöver ses över.Vidare bör miljöklassificering studeras inomsjöfartens och luftfartens områden.När det gäller framtida fordonskrav vill jag hänvisatill ett dokument som utarbetats inom EFTA:sexpertgrupp för motorfordon och som EFTA idagarna översänt till . Detbeskriver vilka punkter man anser vara viktiga attbeakta inför kommande gemensamma europeiskakrav. EFTA-förslaget innebär att man för nyafordon skall tillämpa kravnivåer som är baserade påbästa tillgängliga teknik, kombinerade medhållbarhetskrav och ett effektivt system för kontrollav fordon. Detta bör enligt min mening vara vårakrav inför diskussionen med EG om kommandegemensamma bilavgasregler med sikte påikraftträdande år 1996.I EFTA-dokumentet anges också att användningenav ekonomiska styrmedel bör uppmuntras. Det ärockså så att intresset för, och även behovet av,miljöklassning i kombination med användning avekonomiska styrmedel har ökat i EG-länderna.Annika tar också upp frågan omutsläppen från arbetsfordon och arbetsmaskiner.De relativt stora utsläppen från dessa källor haruppmärksammats av regeringen. Naturvårdsverkethar därför fått i uppdrag att redovisa ett förslag tillavgaskrav.Annika framhåller attsubstitutionsprincipen måste tillämpas när detgäller drivmedel. Substitutionsprincipen finns ilagen om kemiska produkter och innebär att densom hanterar eller importerar en kemisk produktskall undvika sådana produkter som kan ersättasmed mindre farliga produkter. får meddela de föreläggandenoch förbud som behövs för att lagen skallefterlevas. har i eninformationsskrivelse angivit att volymen ochtillgängligheten av s.k. miljödiesel, dvs. miljöklass1 och 2, kommer att öka successivt och att enövergång till dessa bränslen i första hand bör skeinom storstadsområdena. Informationen utgör envägledning för de lokala tillsynsmyndigheterna vidtillämpningen av substitutionsprincipen när detgäller drivmedel. Substitutionsprincipen hartillämpats när det gäller dieselbränsle i beslut somhar fattats i och Göteborg.Anf. 62 ():Herr talman! Jag ber att få tacka för svaret på mininterpellation. Det skulle förvåna mig mycket ommiljöministern är nöjd med detta sitt svar. Jag ärdet inte.Interpellationssvaret redovisas tämligenpliktskyldigt ett antal pågående utredningar, meningen bakomliggande ambition från regeringen. Avinterpellationssvaret att döma får vi vänta till 1993--1994 innan regeringen på grundval av alla dessautredningar kommer att försöka lägga fast någonegen ambition. Det är alldeles för sent.De beslut som vi nu fattar, formar våratransportsystem . Därför behövsdet framtidsvisioner som bygger på vad som ärtekniskt möjligt och vad naturen tål. Varförtillsätter inte regeringen en framtidsutredning påtrafikens område? Varför låter man inte forskarebeskriva hur den möjliga framtiden ser ut och hurvi kan nå dit? Sedan kan vi bryta ner den visionen itidsperioder och lägga fast ambitioner.Att t.ex elbilen har fått en renässans runt om ivärlden bottnar egentligen i det politiska beslut somfattades i om att en viss andel avbilparken skulle vara eldriven eller skullevara hybridbilar. Varför kan inte den svenskaregeringen ha motsvarande ambitioner förstorstadstrafiken i ?Bilåkandet har utan tvekan sina fördelar. Det harmöjliggjort boende i glesbygd, det har möjliggjortför handikappade att röra sig friare i samhället ochdet har möjliggjort för människor att träffa släktoch vänner. Men lika tveklöst som det finnsfördelar finns det nackdelar. Transportsystemen ärenergislukande, nedsmutsande och bullriga. Vi vetatt de ger upphov till olyckor som dödar ochinvalidiserar människor. Vi vet också att viktiganaturvärden går till spillo när man drar fram vägaroch när utsläppen i känsliga områden ökar.Trafiken bidrar också till den s.k. växthuseffektengenom koldioxidutsläpp, eftersom fordonen drivsmed fossilbränslen.Slutligen vet vi ju att t.o.m. bekvämligheten medbilåkandet upphör när köerna blir långa ochframkomligheten begränsad. Det görs redan nuårligen miljardförluster i distibutionssystemen avvaror på grund av sådana problem. Utan attmoralisera kring bilåkandet måste vi inse atttrafiken innebär problem som måste hanteras meden helt annan beslutsamhet än hittills.I svaret säger miljöministern att miljöklassning avbensin skall övervägas, men i interpellationenföreslog jag att man skulle förbjuda den blyadebensinen i enlighet med substitutionsprincipen. Detfinns ju oblyade bränslen som ersättning. Varförkan man inte ta bort detta miljöförstörandebränsle?Bilförmåner skall ses över, och det är bra, men intetillräckligt. Trafiken är i hög grad etttätortsproblem. Mot bakgrund av att en allt störredel av jordens befolkning, och så även i ,bor i städer, är det oerhört viktigt att just städernastrafikproblem löses. Det har ju förts förhandlingari för storstadsregionerna ,och . Det finns en del oenigheteri dessa förhandlingar, men också stor enighet kringde satsningar som rör kollektivtrafiken. Såvitt jagförstår har dock staten ännu inte betalat ut sin delav resurserna för kollektivtrafiksatsningar.Projekten har inte satts i gång. Jag undrar varför.När skall regeringen i de här diskussionerna ta sigan sådana tunga aktörer som bilindustrin ocholjeindustrin? Det är pinsamt att höra hur de ståroch skyller på varandra som småpojkar som harslagit sönder en fönsterruta:''Det var inte jag. Det är inte mitt fel.'' Så var det t.ex. närdet gick så långsamt med att införa katalysatorernai . Faktum är att problemen är så stora attvarje aktör måste sluta att peka på de andra och istället se till hur de själva kan ta sitt ansvar. Härbehöver de uppenbarligen hjälp på traven avpolitikerna. Det verkar inte som om regeringentänker bistå med den hjälpen.Det finns ytterligare några frågor som jag gärnaskulle vilja ha svar på. Kan man tänka sig att belastatransporter med högre avgifter? Näringslivet har jugenom sina just-in-time-system vältrat över en delav kostnaderna för lagerhållning m.m. påsamhället. Därmed har de gjort kostnadernaosynliga för sig själva, men de är naturligtvismycket märkbara i samhällsekonomin. När alltkommer omkring utgör transporterna ändå en lågandel av kostnaderna i de flesta branscher. Bordeman inte då föra tillbaka de kostnader somrättmätigt hör till företagen, genom att belastatransporterna med högre avgifter?Ersättning för kilometerskatten tas upp. Det ärockså mycket bra. Men vilken ambitionsnivå harman för denna ersättning av kilometerskatten medett annat system?I det internationella perspektivet borde det varaviktigt att har en mer aktiv roll. Det är juinte en fråga om problemen kommer att bli akuta,utan frågan är ju när man i övriga kommeratt börja ställa krav på elbilar, andradistributionssystem och bättrekollektivtrafiksystem. Borde inte vara meraktivt i de diskussionerna, i stället för att vänta såpassivt? Man får en känsla av att vårtEuropaperspektiv nu bara handlar om vår egenintegration. Men jag tror att redan numåste vara mycket aktivt i diskussionen kring deframtida trafiksystemen. Vi vet inte när, eller ensom, vi blir medlemmar. Det finns många länderutanför EG och EFTA som borde dras in i detta.Till sist bara några ord om biobränslen. Vad görregeringen i praktiken för att ge biobränslena litetbättre skjuts och en större roll när det gällertrafiksystemen? Det finns t.ex. jord- och skogsbruksom skulle kunna vara självförsörjande med en stordel av sitt bränslebehov. Jag tror att man skullekunna nå mycket långt om man satsade på attutveckla litet försöksverksamhet kring det här, meningenting händer på det området heller. Dettaberör ju också arbetsfordonen. Där är passivitetenupprörande. Problemet har varit känt . Attsätta i gång och utreda avgaskraven nu ärvisserligen välkommet, men det är mycketsenkommet.Kommunerna skulle behöva göra entrafikplanering som var bindande. Det är mångafrågor som jag hoppas kommer att få sitt svar.Anf. 63 Miljöminister ():Herr talman! Jag är ständigt lika imponerad överallt det som regeringen förväntas göra fortare ännågon annan. Jag förstår att det är deförväntningarna som talar sitt tydliga språk. Detkan inte alltid vara fel att utreda först. Det är precisdet som vi gör. Jag har redovisat en hel katalog avutredningar som inte var gjorda tidigare, och sominte heller var igångsatta tidigare, och som alltsåmåste göras nu i stället för tidigare, vilket vi ocksågör. Jag skall inte repetera dem.Jag tror dessutom att det är viktigt att vi är överensom en sak, nämligen att när det gällerinfrastruktursatsningar skall naturligtvis inte denhär regeringen anklagas för det dåliga tempo somkännetecknade i den delen. Det ärju först nu som satsningarna harkommit i gång någorlunda. De har också kommitatt gälla järnvägen och snabbtågen. Det är viktigtatt sila ut de värsta överdrifterna från debatten. Jagtror att vi kan vara överens om några av degrundläggande sakerna.Trafiken är viktig ur miljösynpunkt. Därför är detockså viktigt att hitta metoder och medel som göratt vi kan hantera dessa frågor. När den härregeringen satsar hårt på ekonomiska styrmedel ärdet naturligtvis ett uttryck för detta synsätt.Varje förorenare skall bära sina kostnader. Jagbehöver inte påpeka sådana självklarheter som attvi vill gå vidare och införa etanol. Då gäller detnaturligtvis att kunna redovisa hela kedjan frånbörjan till slut, från producent och fram tillkonsument. Vi kanavskaffa skatt på ren etanol, och vi kan gå vidaremed inblandningsetanol, men det är viktigt att setill att hela systemet fungerar gemensamt. Därmedhar jag besvarat några av de frågor som har ställts.När det gäller detta med att följa efter är detsjälvfallet så -- och det är precis vad som står iregeringsförklaringen -- att jag redan har haftöverläggningar med några bilföretag. Jag kommeratt ha flera. Efter dessa överläggningar har jag ettintresse av att sammanfatta detta i en slutsats, dvs.vad vi kan göra för att sätta upp realistiska målårför att kunna åstadkomma en förändring i delångsiktigt trögrörliga systemen. Jag tycker att manskall ha ett underlag för det, även omkunskapsinhämtandet sker på ett informellt sätt.Det är dessutom så att bilföretag som räknar medatt finnas kvar gör klokt i att se dettasom en viktig konkurrensfaktor. Det tror jag attsvenska bilföretag förstår. Vi har ju inte så många,men de är viktiga åtminstone för vårhemmamarknad och även internationellt pålastbilssidan.Det finns en motsägelse i det om en framtidsutredning. De utredningar jagredovisar här är konkret inriktade, och en delförslag är avsedda att genomföras . Vi har utgångspunkten att det som kanoch skall göras, skall göras så snabbt som möjligt.Därför arbetar vi systematiskt på en rad olikaområden. När det gäller blyad bensin exempelvis ärdet inte uteslutet att komma fram till ett förbud.Men det finns fortfarande vissa tekniska hinder somman inte kan bortse från. Ingen skulle vara gladareän jag om man kunde förbjuda bly i bensin överhuvud taget. Vi har inte vågat gå in på den linjenutan en utredning där även de frågorna ut.Vi är nu uppe i litet drygt en miljon katalysatorbilari . Det hade varit ännu fler om vi i mitt partihade fått som vi velat redan före valet . Då varvi ganska ensamma.Anf. 64 ():Herr talman! Jag tackar för detta ytterligare svar.Miljöministern tycks besvärad av att det ställs högakrav på regeringen. Men åtar man sigregeringsansvaret får man väl räkna med det, ochsärskilt som denna regering i sinregeringsförklaring anger miljöpolitiken som detfjärde av fyra högst prioriterade områden.Det kan inte alltid vara fel att utreda, sägermiljöministern. Det är klart. Men det kan inteheller alltid vara rätt att utreda år ut och år in.Någon gång måste man komma vidare. Jag tycker ioch för sig inte att det är något fel med deutredningar som har redovisats. Vad jag saknar ären bakomliggande ambition och etthelhetsperspektiv på trafiksystemen. Det var vadjag var ute efter när jag talade om enframtidsutredning, fast det låter litet tråkigt. Vadjag menar är att man borde formulera enframtidsvision.Vi vet att vi är långtifrån att klara av de kravnaturen ställer på oss när det gäller att få ner t.ex.kväveutsläppen och koldioxidutsläppen. Samtidigtvet vi att mycket av dessa problem är teknisktmöjliga att hantera. Men vi tycks på den politiskanivån sakna förmågan att sätta ihop befintlig ochmöjlig teknik och få den att verka i riktning mot deproblem vi avser att lösa. Det får väl vara ettkollektivt ansvar för opposition och regering. Jagtror att man skulle samla denna diskussion och göraen framtidsvision i det långa perspektivet, sägfemtio år.Hur kan vårt samhälle se ut ? Hur kantrafiksystemen se ut, om vi fr.o.m. nu går in för attutnyttja den bästa tekniken och tänkerpå de krav naturen ställer? Sedan skall vi se vad ettsådant framtidsperspektiv kräver av oss i politiskabeslut här och . Det är någonting som dentidigare regeringen inte har tagit sig för med attgöra. Men det kan inte vara någon ursäkt för dennuvarande regeringen att inte heller göra det.Vi måste utnyttja all vår mänskliga fantasi ochkreativitet om vi skall kunna hantera dessaproblem. Jag utgår från att vi behöver fortsattavancerade transportsystem. Vi kommer säkertinte heller ifrån att ha transportsystem som i höggrad är individbaserade. Vi måste göra vad vi kanför att ge dem en bättre miljöanpassning.Det var positivt att höra att det finns en möjlighetatt man kan tänka sig att helt förbjuda det blyadebränslet. Det skulle ha en stor betydelse konkretmen också symboliskt, om man kan hantera dekvarstående tekniska problemen. Däremot fick jaginte något svar på mina frågor omstorstadstrafiksatsningarna, där staten är en av detunga aktörerna som skall bidra med stora resurser.Varför händer det ingenting? Varför förverkligarman inte dessa angelägna kollektivtrafikprojekt?De skulle också spela en roll sysselsättningsmässigt.Det är intressant att höra att det förs en diskussionmed bilindustrin. Men varför skall dendiskussionen föras i slutna rum? Jag är övertygadom att människorna i detta land är intresserade avatt vara med i denna framtidsdiskussion.Anf. 65 Miljöminister ():Herr talman! Låt mig reda ut detta medframtidsvisioner och framtidsperspektiv visavi detkorta perspektivet, det näraliggande, som måsteutredas med sikte på omedelbara åtgärder. Vi harnyligen i stor parlamentarisk enighet gått över frånett sektorstänkande till en helhetssyn imiljöpolitiken, äntligen. Det gäller då att användadet systemet och inte ändra inriktningen. Jag harredogjort för i mitt svar tidigare att det är viktigt attansvaret nu läggs på sektorsmyndigheterna isamråd med miljömyndigheten, ,för att man den vägen skall få en helhet. De årligarapporterna på detta område är en viktig del avunderlaget för det kommande handlandet. Det kanmycket väl följas upp av mera långsiktigautredningar. Men det som har varit denöverväldigande arbetsuppgiften här och är att idet internationella sammanhanget försöka få tillstånd någonting gemensamt, t.ex. i samband medFN:s konferens i , och se hur långt vi kankomma. Även den tidigare regeringen har, antarjag, haft ambitionen att försöka ta fram så mycketsom möjligt som vi kan använda som underlag förmera resultatinriktad verksamhet.Riokonferensen kommer inte att vara så särskiltkonkret. Det är ju tyvärr så med internationellakonferenser. Men det är viktigt att få i gång enförhandlingsprocess, där de stora globalamiljöproblemen tacklas. Till dem hörklimatfrågorna. Klimatfrågorna är direkt koppladetill bl.a. trafiken. Det är kanske det område där viallra tydligast ser ojämlikheten i världen. Det ärviktigt att vi försöker göra det bästa möjliga avdetta.Jag ser alltså inte i det nära perspektivet någonmotsättning mellan de korttidsutredningar som vitillsätter på en rad olika områden och det långaperspektivet. Låt oss se vad dessa rapporter står föroch hur vi kan använda dem. Sedan kan vi gåvidare.När det gäller blyad bensin vill jag bekräfta att jagunder framtagandet avkompletteringspropositionen har haft den optionenmed. Den har diskuterats i regeringskretsen som enmöjlig. Det är en av anledningarna till att vi valdeatt i samband med skatteomläggningen lägga dettaåt sidan, eftersom det innehåller tekniska problemsom inte hade sitt omedelbara svar.Inne i storstäderna kanske det inte har hänt såmycket.