prot · GG0937 · 1992-12-03 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:37Torsdagen den 3 decemberKl. 12.001 § Meddelande om dagens information frånregeringenAnf. 1 vad som tidigare aviserats om informationav justitieminister () och statsrådetBo Lundgren () får jag anmäla att informationockså lämnas av finansminister ().Finansministern lämnar information om programför prisstabilisering.2 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 27 november.3 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesMotionerna1992/93:Sf18 och Sf19 till socialförsäkringsutskottet4 § Svar på interpellation 1992/93:32 ombiståndsanslagenAnf. 2 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig för detförsta om biståndsbudgeten kommer att omfattaandra insatser än bistånd till , för det andravilka biståndsanslag regeringen uppdragit åt SIDAatt skära ned och för det tredje om även andrabiståndsorgan än SIDA beordrats skära i sinaanslag, exempelvis om biståndsmyndigheten skära ned u-krediterna.Herr talman! Jag vill inledningsvis tacka BertilMåbrink för att han ställt dessa frågor. På så sätt fårjag en möjlighet att lägga till rätta en delmissförstånd och feltolkningar i massmedia.Först vill jag klargöra att de besparingar som vitvingats göra på det svenska biståndet, i enlighetmed den proposition som presenterats , inte berörbiståndsbudgeten för innevarande budgetår. Dettabudgetår, dvs. 1992/93, uppgår biståndsbudgetentill 14 . Från detta skall vi nästa årspara 1 , vilket alltså ger enbiståndsbudget på 12 . /94.Tyvärr pekar prognoserna mot att BNIminskar 1993. Om vi, som tidigare, skulle avsätta1 % av BNI till bistånd skulle biståndsbudgetenkommande budgetår minskas med ca 500 miljoner.En halv miljard, av de 1,5 miljarder somkrispaketet innebär, skulle biståndet alltså i vilketfall minskats med.De strukturella problemen i svensk ekonomi ärmycket stora. För att skapa förutsättningar för enlångsiktigt sund ekonomi har denna höst en delsmärtsamma åtgärder varit nödvändiga. Vi har medde s.k. krispaketen tagit mycket viktiga steg iriktning mot att angripa problemen medbudgetunderskottet och sanera svensk ekonomi igrunden. I denna situation har det varit oundvikligtatt även bistånd till fått bära en del avbördan. Under förhandlingarnas gång har allamöjligheter till besparingar undersökts ochbetydligt större belopp än vad som slutligen blev1 . diskuterats.Det är utomordentligt viktigt att vi får svenskekonomi på fötter och därmed står bättre rustadeför att möta en konjunkturuppgångoch få fart på tillväxten i ekonomin. I ett riktprivilegierat land som har vi råd att ge ettgeneröst bistånd. Min fasta övertygelse är att deekonomiska förutsättningarna snart skall geSverige möjlighet att återigen avsätta av BNIför bistånd till . Detta är regeringensmålsättning, vilket också understryks iregeringsförklaringen.Jag vill i detta sammanhang påminna om att Sverigeäven fortsättningsvis kommer att tillhöra den gruppom fyra länder som ger mest bistånd mätt i andel avBNI. Vi ligger med av BNI till biståndefter nedskärningar fortfarande långt över FN:smål om minst 0,7 %.Bertil Måbrink talar i sin interpellation om attFinancial Times skrivit att den svenskanedskärningen hade samma symbolvärde somBerlinmurens fall. Inte utan stolthet läser jag sombiståndsminister sådana liknelser. Det ger bevis påden stora respekt man utomlands, i detinternationella samfundet, har för bistånd.Denna respekt gäller inte bara volymen utankanske i lika hög grad kvaliteten på svenskt bistånd.Icke desto mindre är nog både ochjag överens om att den epokgörande händelsenmed har en annan plats ivärldshistorien än marginella och temporäraneddragningar av det svenska biståndet. Det visardock på att symbolvärdet med en biståndsvilja somomsätts i handling, i enlighet med svensk tradition,är enormt viktigt.Vi närmar oss alltmer slutet på en period avintensivt budgetarbete i regeringskansliet.Regeringens förslag till fördelningen av medelinom biståndsramen, och hur besparingarna skallfördelas, kommer i vanlig ordning att presenterasför i budgetpropositionen i januari.Redan nu kan jag dock ge några kommentarer omutgångspunkterna för våra prioriteringar.Vi har tvingats att skära ned i redan pågåendeoch etablerat bistånd. Det är ett grannlaga och svårtarbete. Det som med stor mödabyggts upp i form av förtroenden och mycketlångsiktigt utvecklingssamarbete får inte, i ensituation som denna, raseras på grund avkortsiktiga besparingar. Styrkan i det svenskabiståndet ligger i långsiktigheten och denmångfasetterade helheten av kompletterandeinsatser och kanaler. Därmed inte sagt att allabiståndsinsatser alltid varit optimala. Flera årsbiståndsarbete har gett oss viktiga lärdomar. Det ärframför allt dessa lärdomar och den samladebiståndserfarenheten som jag vid arbetet mednedskärningar har lutat mig mot. Under helahösten har jag varit i kontakt med cheferna för desvenska biståndsmyndigheterna. I god ochkonstruktiv anda har vi diskuterat hurbesparingarna bäst kan utföras. SIDA, som ensamtansvarar för att förmedla drygt hälften av detsvenska biståndet, har på min uppmaning, när detstod klart att nedskärningar var ett måste,kompletterat sin anslagsframställning och givitförslag till besparingsområden.Målet för det svenska biståndet är och förblir attstödja de allra fattigaste och mest utsatta gruppernai världen. Den miljö i vilken biståndet skall verkamåste därför vara sådan, att biståndet kan geseffektivt sätt och därmed göra mesta möjliga nytta.För mig är det därför självklart att stödja länder därdet finns en respekt för mänskliga rättigheter, därde demokratiska spelreglerna fått fast grogrund,där det ekonomiska systemet ger möjlighet tilltillväxt i ekonomin, där en fungerande förvaltningmotverkar korruption och där en ansvarsfullledning förvaltar landets resurser på ettförtroendeingivande sätt, t.ex. inte spenderar enoproportionerligt stor del av budgeten påmilitärutgifter. Inte bara länder som redan uppnåttdessa mål utan i lika hög grad de som bevisligen tarsteg i denna riktning bör, enligt mitt förmenande,få stöd i form av bistånd.Katastroferna ute i världen har tyvärr inte visatminsta tecken till att minska i omfattning --tvärtom. På , i södra ,och i det fordrasmassiva insatser för att rädda människor från krigoch undergång. Jag har därför förordat att de medelför olika typer av katastrofinsatser som avsättsinom biståndsbudgeten skall vara kvar påoförändrad nivå i förhållande till innevarande år.Detsamma gäller det bistånd som kanaliseras viaenskilda organisationer. I ett skede där behoven avbiståndsinsatser bara ökar, som vi tvingasskära ned biståndsbudgeten, är det av yttersta vikt,som jag redan tidigare nämnde, att värna ombiståndet till de allra fattigaste. De enskildaorganisationerna har genom sitt arbetssätt och sinakontakter i en alldeles speciellmöjlighet att nå ut till de mest utsatta grupperna.Jag vill här också ta tillfället i akt och bemöta BertilMåbrinks förslag att minska anslaget förVärldsbanken. Inom biståndsanslaget avsättsbidrag till . IDAär den utan jämförelse största och viktigastekanalen för bistånd till de fattigaste u-länderna.Den fastslagna prioriteringen för är att bekämpafattigdomen, dels genom att förbättra de fattigastillgång på utbildning och hälsovård dels genom attöka deras sysselsättningsmöjligheter.Vad beträffar Östeuropabiståndet kommerregeringen föreslå att det finansieras, liksominnevarande budgetår, med en egen ram. Dettabistånd kommer alltså inte att räknas in ibiståndsramen om 12 960 000 000 kr.Slutligen vill jag klargöra för att jaghelhjärtat stödjer många av FN:s insatser i detforna . Det sker redan detta budgetår,och i det fall det blir aktuellt med humanitära, civilainsatser även kommande budgetår, kommer jag attpröva dessa i positiv anda. Militära FN-insatser iområdet har inte finansierats via biståndsanslaget,och min mening är att detta inte heller i framtidenskall ske.Anf. 3 ():Herr talman! Jag tackar biståndsministern försvaret. Biståndsministern säger ingenting i sitt svarom vilka direktiv han givit för nedskärningarna.Blir de salamimetoden eller kommer hela bitar attopereras bort, och blir det i så fall importstödeteller olika projekt?Biståndministern säger ingenting om hur mycketSIDA skall skära ner. Enligt pressuppgifter handlardet om drygt en miljard mindre än vad SIDAäskade, eller . Det är pressuppgifter frånDevelopment Today nr 20 1992. Samma källauppger att SIDA i en skrivelse till regeringen skulleha föreslagit att skall skäras på derasbudget och att större nedskärningar görs på detmultilaterala biståndet, BITS, SWEDCORP ochSAREC. Är dessa uppgifter riktiga?Min fråga i interpellationen om t.ex. BITS fåttdirektiv att skära ner på u-krediterna harbiståndsministern inte besvarat. Biståndsministernsäger att målet är att stödja de allra fattigaste, attstödja länder där det finns respekt för de mänskligarättigheterna och länder som inte spenderaroproportioneligt stor del av budgeten påmilitärutgifter.Sedan tänker tydligen biståndsministern skära nerbiståndet till länder som minskat sinamilitärutgifter, t.ex. , , Bangladeshoch . Tystnaden om u-krediterna skalltydligen tolkas så, att BITS skall få fortsätta attanvända biståndspengar till högrustande ländersom , och . Det är ländersom dessutom grovt kränker de mänskligarättigheterna. Ett annat land som kränker demänskliga rättigheterna är . Även de får jusom bekant u-krediter. Det skulle vara intressantatt få några kommentarer på dessa områden.Man skall tydligen också skära ner avanslaget till familjeplaneringen, trots att SIDA harföreslagit en ökning.Det är södra som förlorar på nedskärningenav biståndet. Det är precis samma tendens somkunde ses i regeringens biståndsbudget i januari.De sammanlagda nedskärningarna ochoktober blir t.ex. för 110 miljoneroch för 95 miljoner. , som nuäntligen visar att de skall försöka att respektera demänskliga rättigheterna och som har lagt om denekonomiska politiken, kommer budgetåret 92/93att ha förlorat 125 miljoner jämfört med de 325miljoner som man fick budgetåret 91/92.Detta rimmar mycket dåligt med vadbiståndsministern står och säger här, och även harsagt i andra sammanhang, nämligen att det är defattigaste, de som respekterar de mänskligarättigheterna och de som skär ner sinamilitärbudgetar som vi skall satsa på. De skall intedrabbas, men det är ju de som drabbas.Kina och de andra länder som fortfarande grovtbryter mot de mänskliga rättigheterna drabbas inte.Det har inte hänt någonting i sedan massakernpå , när det gällerförbättringar av de mänskliga rättigheterna. Jag harsagt det tidigare. Den regim somsitter i är lika stora förbrytare som de vardå. Men de skall likväl ha biståndspengar. Hur kanbiståndsministern få detta att gå ihop? Att sägavackra saker är tydligen en sak, men i praktikensker något helt annat.Sedan tror jag att biståndsministern säger iinterpellationssvaret att man inte skall skära nerbiståndet till enskilda organisationer. Det ärnaturligtvis bra. Men den summan har ju ökat,vilket bl.a. SIDA ville i sina äskanden.Detta är några frågor som jag tycker att det krävssvar på. Var är det man skall skära när det gällerbiståndet? Vilka är det som också i praktiken skallprioriteras? Jag kan visa exempel efter exempel påatt det finns en motsättning mellan vad som sägs häri talarstolen och hur man sedan i praktikentillämpar den här politiken.Biståndsministern säger i början av sitt svar att hanär tacksam över att jag har tagit upp de härfrågorna. Jag tycker att det är viktigt att vidiskuterar dem, inte minst med tanke påmassmedias sätt att presentera dem.Biståndsministern vill skingra en mängdmissuppfattningar. Det kanske skulle vara bra omvi fick veta vem det var som föreslog en ännu störrenedskärning av biståndsbudgeten. Det har ju talatsom 3--4 miljarder. Det vore kanske bra ombiståndsministern också skapade klarhet i denfrågan. bollas det mellan att det skulle varaSocialdemokraterna, vilket jag har oerhört svårt atttro, och . Det kanske skulle vara braom biståndsministern, med tanke på kommanderegeringskonstellationer i det här huset, talade omvem det var som i förhandlingarna yrkade på skulle mer än fördubbla nedskärningarna avbiståndet.Anf. 4 ():Herr talman! befinner sig i den djupasteekonomiska lågkonjunkturen . Fleroch fler ställs utanför den svenskaarbetsmarknaden. Antalet varsel och konkurserhar stigit och är efter svenska mått oerhört höga.Räntorna sjunker inte trots ekonomiska ochfinansiella åtgärder. Produktionen är fallande ochbudgetunderskottet galopperande.För att återställa svensk ekonomi krävs omfattandeoch genomgripande åtgärder som vi alla kommeratt uppleva som mycket smärtsamma.När Socialdemokraterna tillsammans medregeringen samlades kring de två krispaketen, vardet utifrån ett gemensamt ansvarstagande förnationen. Besparingsåtgärderna ochinkomstförstärkningarna var nödvändiga för attförsvara den svenska kronan. Vi har facit i handoch vet att i så måtto lyckades vi inte. Den fastakronkursen kunde inte räddas. Den faktiskadevalveringen kommer att ytterligare urholkabiståndsvolymen.Men detta misslyckande betyder ju inte att visocialdemokrater kan gå ifrån en politisköverenskommelse som hade som syfte att återställaden djupt sargade svenska ekonomin. Det syftet äralltjämt lika aktuellt.Vi har tyvärr nödgats skära i sektorer och anslagsom vi helst hade velat freda. Ett sådant anslag ärbiståndet. Men i den akuta situation som landetbefinner sig i, måste alla sektorer bidra medbesparingar. Därför enades Socialdemokraternaoch regeringen om nedskärningar på 1,5 miljarderkronor av biståndsbudgeten.Vi tvingades fatta beslut som vi naturligtvis integillar i grunden. Den negativa ekonomiska trendsom vår ekonomi hamnat i måste bromsas upp ochden måste brytas. Generellt betyder fallandebruttonationalinkomster nämligen att biståndetminskar, eftersom biståndsvolymen är relaterad tillvår samlade BNI. Utan inhemska ekonomiskaåtgärder skulle biståndsanslaget alltså hamna i ettsvart hål och urholkas ytterligare. Krispaketensbeska medicin skall leda till ekonomiskttillfrisknande och till att den fallande BNI:n vändsi positiv riktning.Reaktionerna på nedskärningarna lät inte vänta påsig. Internationell press, mottagarländer,multilaterala biståndsorgan, svenska enskildaorganisationer och alla biståndets vänner reagerademed oro och förvåning. hade ju intagit enledande ställning som biståndsgivare. hadei handling visat solidaritet med de fattigaste i defattiga länderna. Hur skulle man tolka dessa nyasignaler?Var de ett uttryck för förändrad svenskutrikespolitik? Var de ett uttryck för hårdnande,mer egoistiska attityder när arbetslöshet ochekonomisk kris drabbar landet? Frågetecknenhopade sig och vi som arbetar med biståndspolitik,har alla mött de här frågorna.Därför är det för det första nödvändigt att med alltänkbar tydlighet klargöra att nedskärningarna ärtillfälliga. Nedskärningarna är en del av ettekonomiskt återhämtningsprogram som har tillsyfte att stärka svensk ekonomi, dvs. stärkabiståndsanslaget, inte försvaga det.För det andra är det nödvändigt att vi ställer ossfrågan: Hur upprätthåller vi en hög biståndsviljahos det svenska folket? Det finns just nu attityderoch värderingar i det svenska samhället som tyderpå att man vill urholka och underminera medkänslaoch solidaritet med tredje världens människor.Herr talman! Vi socialdemokrater avser att med allkraft verka för att enprocentsmålet återställs. Menkommer den borgerliga regeringen att göra det?Jag finner i biståndsministerns svar något svävandeformuleringar, och jag vill gärna nu få bekräftatfrån den borgerliga regeringens sida att det ocksåför den handlar om en tillfällig nedskärning.Anf. 5 ():Herr talman! Också jag vill instämma med dem somhär tidigare i debatten har fört fram det olyckliga iatt vi är tvungna att dra ner på biståndet ochtillfälligt överge enprocentsmålet. Jag hoppasverkligen att detta skall vara bara tillfälligt och attvi snart skall komma tillbaks till av BNI. Detär något som länge har strävat efter ochsom kunde uppnås under en borgerlig regering. Jagtycker att vi måste återkommatill detta.Nu säger i sitt svar att neddragningenär av tillfällig art. Jag tar fasta på att det verkligenär så. Vi i är, som sagt, mycketbekymrade över att man tvingas skära nedbiståndet, inte minst nu när klyftorna mellan fattigaoch rika länder ökar snarare än minskar. Även omvi har ekonomisk kris här, är det mycket värre iandra länder, med helt andra omständigheter.När det gäller nedskärningen på 1 1/2 miljard villjag också säga att biståndsmedlen har minskat ivärde i och med att kronan nu har börjat flyta. Detär en tillkommande komplikation när det gällerbiståndet till de fattiga länderna. Jag vet inte omregeringen föreslår någon kompensation i detfallet. Det drabbar, som sagt, de fattigaste.Jag vill också begagna tillfället att stryka under attvi i den svenska biståndsgivningen måste se till hurde mänskliga rättigheterna upprätthålls i våramottagarländer. Jag har t.ex. haft endebatt med om ochNordiska Investeringsbanken. Också på andravägar har givit bistånd till . Detvar visserligen inte några större summor,men jag tycker inte att vi skall ge bistånd till länderdär man grovt bryter mot de mänskligarättigheterna.Anf. 6 Statsrådet ():Herr talman! Jag kände inte riktigt igen BertilMåbrink . Han höjde rösten så väldigt. Jag vetinte riktigt vad det berodde på. Det är ju ändå såatt hur jag än vänder och vrider mig, BertilMåbrink, har jag till uppgift att spara . Någonstans måste det ju skärasned. Det är en svindlande hög summa. Det finnsingen möjlighet för mig att lägga fram en budgetdär man inte någonstans gör neddragningar för attklara detta.Hela inriktningen på den verksamhet som jag ärytterst ansvarig för är ju att hjälpa de sämst ställda.Jag tycker att man har farit åtminstone något vilse,om man menar att det som BITS sysslar med ochu-krediter aldrig har att göra något med de sämstställda på södra halvklotet. Låt mig t.ex. ställafrågan: Om BITS hjälper de fattiga i att fåenergi, skulle det inte vara till gagn för de fattiga?Vidare vet ju väl så bra som jag,utifrån sin långa parlamentariska erfarenhet, att jaginte nu kan börja diskutera budgeten här. Vi kaninte gå igenom områdena departement fördepartement. De olika landramarna får vi väldebattera när budgeten är presenterad och vi i handen.Jag kan naturligtvis i mångt och mycket beundraalla dem som har källor inne i departementen ochlyckas skaffa sig den ena faktiska uppgiften efterden andra. stämmer de dessutom. Alla visom har debatterat landramarna vet att deinte -- förstå mig rätt -- säger hela sanningen om vadvi gör för att hjälpa ett mottagarland. Därmed villjag naturligtvis inte bortse från eller nonchaleralandramarnas betydelse.Jag trodde att det framgick med litet störretydlighet än vad som tydligen uppfattades attkatastrofanslag och anslag till enskildaorganisationer inte minskar. Det innebär att man istället för en nedskärning tvärs över får ta litet merapå andra håll.Dessutom försöker vi, herr talman, efter bästaförmåga, väl medvetna om att vi inte klarar dettapå ett absolut objektivt sätt, använda de kriteriersom vi har lagt fast, bl.a. kriteriet om mänskliga fri-och rättigheter. Jag håller med om att det finnsofantligt mycket övrigt att önska. Jag är dock avoch till förvånad över att just vissa länder lyfts fram.Jag fick nästan en känsla av att leveri den föreställningen att allt i är frid ochfröjd när det gäller mänskliga rättigheter. Låt migsäga att så inte är fallet. Men i det avseendet fannssåvitt jag förstod ingen restriktivitet från BertilMåbrinks sida.Jag menar att man måste sträva efter att påverka sålångt görligt är för att utvecklingen så sakteliga --det är säkert det som det handlar om -- skall börjagå åt rätt håll. Jag tror fortfarande, herr talman, påidén att det är bättre att ha ett fönster öppet än attbomma till alla kontaktvägar mot de länder därmänniskorna terroriseras av sina totalitära regimer.Jag tackar för hennes anförande.Jag tyckte att det låg mycket av sanning ochklokskap i det. Jag kan försäkra -- och det vill jagsäga också till -- att jag skallgöra mitt yttersta för att vi skallvara tillbaka på av BNI. Det ligger i mittintresse, och jag kan deklarera att anledningen tillatt jag har satt mig just på den här ministerpostenär att jag personligen är engagerad i frågorna. Jaghoppas att det vid något enstaka tillfälle ocksåframgår.Jag har naturligtvis inte någon majoritetsposition idessa frågor, men det står i regeringsförklaringen,som ändå de fyra regeringspartierna har ställt sigbakom, att vi skall nå tillbakatill enprocentsmålet igen. Jag vet att jag har stödfrån flera partier -- jag hoppas från alla, inkl.oppositionspartierna -- i det avseendet, så det börvi väl klara.Anf. 7 ():Herr talman! Ja, jag är upprörd över hur man nugår till väga när det gäller att klara ett stortbudgetunderskott. Då är det återigen de fattiga itredje världen som skall vara med om att betalavåra försyndelser. Jag är oerhört upprörd överdetta, , och därför kanske jag ocksåhöjer rösten. Det skadar inte att man höjer röstenäven här i kammaren och ryter till motsådana här enorma orättvisor.Jag har inte försvarat och friförklarat dessregim i frågan om respekt för de mänskligarättigheterna. Jag vill dock påstå, och det har ocksåAlf själv sagt, att man i nu ändågör allvarliga försök att komma till rätta medbrotten och göra upp med sina felaktigheter på dethär området. Det är det som jag håller regimenräkning för. Men det innebär inte att man skall slutaatt ha ögonen på dess företrädare och att ställa kravpå dem. Det skall vi fortsätta med.Låt mig t.ex. göra en jämförelse med . Kinahar inte visat några som helst motsvarandeambitioner, men ändå får landet bistånd. Det kanlåta bra att vi måste ha en fot inne i landet för attbättre kunna bevaka vad som händer där. Det kanfinnas fall där det skulle vara viktigt. Men säg somdet är, ! Det är de kommersiellaaspekterna som är intressanta när det gäller Kina.Det är de som helt plötsligt tar överhanden, och dåblir vår kamp för de mänskliga rättigheterna enandrahandsfråga.Indonesien är ett likadant exempel. Har man i detlandet blivit snällare, humanare och respekterarmera de mänskliga rättigheterna än för fem årsedan? Varför skall vi i ändåge biståndspengar till ett sådant land? Jo, dekommersiella intressena kräver detta, AlfSvensson!Jag är motståndare till denna nedskärning på 1,5miljarder kronor. Men jag förstår att det finns enmajoritet i kammaren för att det skall ske. Då är jagintresserad av att få vara med och ha synpunkter påvar man skall skära och var man skall låta bli attskära. Det är denna fråga mitt resonemang om u-krediterna rörde sig kring, dvs. att man nu inte skärned de delar av u-krediterna som går till dessahemska förtryckarregimer -- och det är jubiståndspengar. I stället skulle man kunna skona deländer som har en ambition att förbättrasituationen för människorna.Anf. 8 ():Herr talman! Det är egentligen bara en enda frågai denna debatt som intresserar mig, nämligen hurbiståndsmininstern och regeringen ser på dessanedskärningar. Är de temporära eller inte? Jagbetvivlar inte biståndsministerns godavilja i den här frågan. Jag tror att ser på detta som temporäraneddragningar. Men det här handlar om hurregeringen som helhet kommer att agera. Det ärdet som intresserar mig.Hur långt är biståndsministern beredd att gå för attförsvara att detta är enbart tillfälliga, temporäranedskärningar så att enprocentsmålet kanåterställas ? Ärbiståndsministern t.ex. beredd att lämnaregeringen för ett sådant krav?Anf. 9 (nyd):Herr talman! Herr statsråd och andra deltagare iinterpellationsdebatten!Jag satt på mitt rum och arbetade med andraämnen. Men så lyssnade jag på debatten på vårintern-TV, och jag tyckte att jag borde nog ta migtill kammaren i alla fall.Jag har all respekt för att ni för denna debatt framoch tillbaka här. Men lås er inte vid ett belopp, ochlås er inte vid pengar! Det är det värsta ni kan göra.Ni diskuterar här en summa om av BNI. BNIär rörlig, och den kan gå upp och ned.