prot · GF0952 · 1992-01-15 00:00:00 — Han sade så här: FN är antivästligt. OlofPalme bedrev skräckpropaganda om kärnvapnensrisker, så att han skrämde upp barnen. AlvaMyrdal och har varitantiamerikanska. , , var i själva verket en delav den socialdemokratiska apparaten. Hade andravästländer följt exempel iutrikespolitiken, en politik som alltså hade brettstöd här i , hade vunnit det kallakriget, skrivs det. borde också lämna denfiktiva FN-världen.Det där är inte vad som helst. Det var mot denbakgrunden jag ställde min fråga, att det är enperson som skall bli närmaste medarbetare tillutrikesministern som kommer med dessa apartasynpunkter. Jag kan inte tolka utrikesministernssvar på annat sätt än att hon tar avstånd från dessaformuleringar. Det är bra. Det vore egendomligtannars. Sådana uttalanden och omdömen, medhela det ideologiska bagage som åtföljer dem, ärsom en pust från det katakomber. Destår för värderingar som en bredriksdagsmajoritet har förkastat.Det återstår dock det faktum att denna person somnog är en duktig raketräknare, men en påverpolitruk, står för en extrem syn som inte ärrepresentativ för något parti eller för någonuttalad politisk åsikt i detta land.Utrikesministerns handplockade sakkunnige harinte presterat en enda bok om säkerhetspolitiksedan 70-talet. Det uppseendeväckande är att närhan väl gör det nu vid sitt inträde iutrikesdepartementet innehåller boken alla dessaåsikter och teser som enhälligt har fördömts, intebara av socialdemokrater utan även av DagensNyheter, av , av de förrautrikesministrarna av här i riksdagen.Ytterst handlar det om vilken signal -- vi taladenyss om signaler -- som utrikesministern vill gemed denna utnämning av en person som angriperOlof som inte kan försvara sig och somnedvärderar allt det som utrikesdepartementetunder årtionden med övertygelse hårt har arbetatför, ett utrikesdepartement som denna person nuskall tjäna. Vi vill gärna ha en utrikesminister somrepresenterar hela landet och inte bara ett parti.I slutet av sitt svar citerade . Jag skulle kunna svara med atttravestera ett ordspråk: Säg mig vem du väljersom medarbetare, skall jag säga vem du är! Mendet är kanske för grovt. Därför tar jag i stället tillett citat ur : ''Jag villse feta människor omkring mig, slätkammat folk,som sover gott om natten. Den unge har såsvultna ögon. Sådana som han har aldrig frid omde ser någonting större än de själva. Därför är demycket farliga. Jag talar nu om sådana man bör seupp med, inte vad jag är rädd för.''Anf. 48 ():Herr talman! Jag skall inte ge mig in i debatten föratt diskutera Dörfers varande eller inte. Deföregående talarna har mer erfarenhet av honom.För övrigt anser jag att den artikel som Maj BrittTheorin hänvisade till i broderskapets tidning ochsom jag antar att också utrikesministern har lästvar en mycket bra genomgång av de faktafel somföreligger. Artikeln borde väl kanske väcka en vissbetänksamhet i regeringskansliet.Jag tänker inte citera de stora diktarna utan i allanspråkslöshet hålla mig till ett uttalande somutrikesutskottet har gjort. Jag kan inte citeraordagrant, men jag vet att utrikesutskottet underen följd av år -- eller åtminstone ett par gångerunder -- enhälligt har uttalat sigför att anslaget till freds- och informationsarbeteskall utgöra en promille av anslaget tillförsvarsbudgeten. Denna uppmaning har inteföljts, och jag undrar varför.Anslaget skall nu skäras ned med 2 milj.kr., från26 till 24 milj.kr. Jag måste säga att jag tycker attdet är fnuttigt. Jag uppfattar det hela som enpolitisk markering mer än att det handlar om attta hänsyn till det statsfinansiella läget, som manskriver i budgeten. Jag tror inte att ståroch faller med 2 milj.kr.Jag är däremot alldeles övertygad om att detarbete som fredsorganisationer och folkrörelserlägger ned när det gäller att sprida informationoch kunskap om nedrustningens nödvändighet ärmycket värdefullt. Det är snöpligt att på det härsättet dra ned på resurserna.I interpellationssvaret sägs att den förändradeutrikespolitiska situationen kräver en översyn avnedrustningsarbetet. Den kräver väl framför allten översyn av upprustningsarbetet i ! Dettaborde vara den logiska konsekvensen av de storaförändringar som sker i vår omvärld. Men denslutsatsen drar regeringen tyvärr inte. Vidiskuterade detta med statsministern tidigare idag.I fråga om den här översynen av anslagen undrarjag hur man tänker. Varför drar man slutsatsen attresultatet kommer att bli mindre pengar? Jag kantänka mig att det finns anledning att vidtaorganisatoriska förändringar. Jag vet att mångafredsorganisationer hellre skulle vilja ha ett rejältgrundbidrag för att slippa hålla på att söka pengarför olika projekt, vilket medför en stor byråkrati.Den typen av förändringar kan diskuteras. Menjag har svårt att tänka mig hur man kan draslutsatsen att det förändrade läget i världeninnebär att det är mindre viktigt med detupplysnings- och informationsarbete somfredsorganisationerna bedriver.Jag skulle vilja veta om det som att det nu är frid och fröjd, och inte längre behöver upplysa människor omatt det är nödvändigt med nedrustning -- detarbetet kan läggas åt sidan. Det skulle förvåna migmycket om det är så, men jag kan inte tolkaförslaget annorlunda. Om utrikesministern pånågot annat sätt än att använda frasen om detstatsfinansiella läget kan motivera neddragningen,vore det bra. Jag tycker att neddragningen serväldigt illa ut, och jag kan inte tolka den annat änsom en politisk markering från regeringen. Jagförmodar att även de andra regeringspartiernastår bakom detta. Men samtliga partier har juunder varit överens om att höjaanslaget. Jag undrar därför hur man resonerar.Vad motiverar denna neddragning?Anf. 49 ():Herr talman! Också jag vill ta upp F3-anslaget.Jag beklagar att man nödgats skära ned detanslaget med 2 milj.kr. Detta överensstämmer intemed den princip som en majoritet i haruttalat sig för. Det skall i ärlighetens namn sägasatt inte heller tidigare regeringar har uppnått detmålet. När fattade belutet om attriktpunkten skulle vara en promille, skulle dettavara uppfyllt 1990, om jag inte missminner mig,men så skedde inte . Dettaförsvarar emellertid inte att man nu minskaranslaget, som man aviserar attförsvarsanslaget kommer att öka. Det hela går såatt säga i fel riktning, vilket jag tog upp i minfråga. Jag hoppas att detta går att rätta tillframöver när statsbudgeten blir bättre, för jaginser ju det svåra ekonomiska läge som vi befinneross i.Jag vill också betona fredsrörelsens betydelse.Hela samhället blir nu alltmer internationellt.Fredsrörelsen har sedan lång tid tillbakaetablerade kontakter, och den fungerar som länkmellan olika folkgrupper. Därför är det angelägetatt folkrörelserna kan fortsätta sitt viktiga arbete.Det råder ju inte fred i , utan det pågårväldigt allvarliga konflikter. Vi vet ju inte hellerhur utvecklingen blir öster om oss. Fredsrörelsenbehövs, och det är angeläget att den får ett sådantekonomiskt bistånd att den kan bedriva sitt viktigaarbete.Anf. 50 Utrikesminister talman! Såväl som PierreSchori uttrycker egentligen en rörande omsorg ommin person. Jag tackar för det. Ni är oroliga föratt jag inte skall klara att hantera rådgivare medolika synpunkter -- kontroversiella synpunkter,men också kanske framåtsyftande och viktiga. Jagtror att jag kommer att klara det, och jag ser framemot att föra debatt med er i sak.Eftersom ni ändå fört frågan till riksdagenskammare, beklagar jag en del tristapersonangrepp och att ni har valt att framställainterpellationer som innehåller väldigt mångainvektiv. Det är både tråkigt och onödigt.På en punkt kan jag bestämt stilla Maj BrittTheorins oro. Det har aldrig varit min avsikt attnedrustningspolitiken inte skall diskuteras,debatteras och förankras parlamentariskt. Det ärsjälvklart att så skall ske. Det är mina alldelesbestämda avsikter och min bestämda vilja,som det tillhör svensk parlamentarisktradition.Redan nu vill jag säga att den översyn som jag hartagit initiativ till borde vara någonting som vi igrunden kunde vara ense om att den behövdes medtanke på den kraftigt förändrade världsbild som vilever i och som tidigare här har diskuterats.Vi befinner oss i en säkerhetspolitisk situation somär alldeles ny, både för och för världen.Även svensk nedrustningspolitik måste finna en nyskärpa och effektivitet i denna förändrade värld.Det är min ambition. I anslutning till detta hoppasjag att vi skall kunna föra konstruktiva debatteroch meningsutbyten om hur vi skall kunna gåvidare och hur vi skall kunna se till att Sverigesröst fortsätter att höras i dessa frågor.På fredag kommer expertgruppens rapport somjag kommer att dra vissa slutsatser av. Jag hoppasatt vi sedan kan föra en diskussion i sak. Vi harstora uppgifter framför oss på det här området.Inte minst min resa i öster har stärkt mig iuppfattningen att vi har viktiga arbetsuppgifter attta itu med.Till och villjag säga att nedskärningen faktiskt är en del avden allmänna budgetåtstramningen.Transfereringarna har inom ramen förbudgetarbetet över lag drabbats av denna typ avnedskärning.Den utvärdering som jag skulle vilja se riktar sigframöver. Hur skall detta anslag bäst hanteras?Hur skall vi bedriva verksamheten effektivast?Hur skall vi stödja de olika fredsgrupperna? Hurskall vi satsa på forskning? Den utvärderingenskall sedan bli föremål för diskussion här ikammaren och för sedvanligt samråd. Jag draringa slutsatser av utvärderingen innan vi hardiskuterat den. För mig är riksdagensutrikesutskott det centrala forumet fördessa frågor.Anf. 51 MAJ ():Herr talman! Vi har en rörande omsorg,, om utrikesministern,naturligtvis såsom person men huvudsakligensåsom utrikesminister. Det är vi väldigtangelägna om, för utrikesministern representerarsvenska folket. Då finns det anledning för oss attta upp en diskussion, som ser ut att leda mot ettklart majoritetsövergrepp, och då inte baramajoritetsövergrepp utan maktfullkomlighet frånett partis sida.Även jag ser fram mot en sakdebatt. I mininterpellation tror jag mig inte kunna hitta någotenda invektiv. Möjligen finns där de invektiv somIngemar Dörfer har med i sin bok. Det är det endacitat som jag har med, men jag har inte valt att hadet.Det är hemskt viktigt att utrikes-, nedrustnings-,säkerhets- och fredspolitiken förankrasparlamentariskt i . Vad jag har frågatom är om det skall ske i den formen att regeringendeklarerar sin uppfattning och vi sedan, som det igod parlamentarisk ordning är föreskrivet, fårchansen att framföra våra synpunkter iutrikesutskottet och här i kammaren, eller omregeringen vill så brett som möjligt förankra sinpolitik tillsammans med oppositionen, vilketsocialdemokratin har gjort . Vi harfunnit det viktigt och angeläget att denna politikskall ha en så bred förankring som möjligt. Det ärdetta som min fråga till utrikesministern gäller.Kommer regeringen att framlägga ett förslag, såatt vi tillsammans med regeringen får möjlighet attdiskutera den politik som regeringen avser attföra?En översyn av nedrustningspolitiken är i allrahögsta grad berättigad. Det har jag förklarat äveni min interpellation. Men säger man att manlämnar det som , som alltså ärutrikesministerns rådgivare fr.o.m. februarimånad, kallar för ''FN:s förtunnade värld av FN-stadga och resolutioner'', vet man inte vad mantalar om. Svensk nedrustningspolitik är förankradi FN. Jag är glad över att utrikesministern har sagtatt det skall vara så även i fortsättningen.Vi skall gärna diskutera i sak. Men det som för ossär besvärande är att utrikesministern har valt enrådgivare, som befinner sig så långt från dagensoch framtidens verklighet som man över huvudtaget kan tänka sig. Han representerar det gamlakalla krigets tänkande -- inte ens det senaste kallakrigets tänkande. Han har sitt tänkande förankrati 1970-talets politik. Vad vi behöver diskutera ärde hot som vi ser i den nya världen och vilkahot vi ser mot framtiden. På vilket sätt skall vi dåförändra vårt tänkande så att vi både inomsäkerhetspolitiken och inom nedrustningspolitikenvågar tänka annorlunda? Hur skall vi fungera ochagera när det gäller makttänkande,konfliktförståelse och konfliktlösning? Detbehöver vi resonera om. Men det skall ske isamråd mellan regering och opposition, intemaktfullkomligt från sida.Anf. 52 ():Herr talman! Utrikesministern sade attnedskärningen av anslaget tillfredsorganisationerna är en del av den allmännanedskärningen. Det är då en bra illustration till attdet inte går att göra sådana här allmännanedskärningar av typ osthyvel eller väghyvel utanatt man tar hänsyn till innehållet i verksamheten.Rent konkret innebär detta att en hel delfredsorganisationer och stiftelser samt freds- ochkonfliktforskningsinstitut svävar i okunnighet omhuruvida de kan fortsätta den verksamhet som debedriver och fullfölja en del av sina internationellasamarbetsprojekt. De kommer inte att få reda påhur mycket pengar de får och i vilken form de fårdem förrän , kanskeinte förrän slutgiltigt har fattat beslutom budgeten. Detta innebär väldiga avbräck i denpågående verksamheten, speciellt när det gällerlångsiktiga verksamheter med ett internationelltsamarbete, vilket många fredsorganisationer i dagsysslar med. Då hade det varit klokare att avvaktaneddragningen tills man hade gjort översynen avhur vi bäst kan främja fredsarbete framöver -- omvi är överens om att det är ett bra sätt att främjafredsarbetet att låta de olikafredsorganisationerna och folkrörelserna arbeta.Många organisationer känner en stor oro. Destuderar budgeten och finner att det inte finnsnågra anslag. De vet inte hur de skall göra medsina planer. Mycket kommer att hänga i luften,vilket är olyckligt. Jag delar utrikesministernsuppfattning att en översyn visst kan behövas. Detkanske går att bedriva verksamheten på etteffektivare sätt än , framför allt om manslopar förfarandet med att organisationernaständigt skall söka anslag för projekt.Organisationerna lägger ner en vansinnig massatid på att skriva ansökningar och fylla i papperföre, efter och i stället för att sysslamed det egentliga upplysnings- ochinformationsarbetet. Det går säkert att göramycket, men man skall inte göra det på det härsättet. Framför allt skall man inte göra det imedvetande om -- och skall jag rätta vad jagsade tidigare -- att inte ett enigt utrikesutskott menen klar majoritet i utrikesutskottet ansåg attpromillemålet skulle uppfyllas möjligt.Moderaterna reserverade sig ju.Majoritetens klart uttalade uppfattning stridermot neddragningen. Det är väl ett demokratisktskäl till att inte göra på detta sätt. Jag tror att detgår att rätta till det hela . Många partier torde önska detta.Det kanske ordnar sig. Men det är inte snyggt.Anf. 53 ():Herr talman! Även jag tycker att det är bra gör en översyn av hur dessa pengar fördelas.Jag motionerade om detta , menmotionen avstyrktes av utrikesutskottet. Det ärbra att regeringen verkligen ser över hur pengarnafördelas, hur fördelningen skall vara mellanprojektbidrag och grundbidrag och efter vilkakriterier bidragen fördelas. Det är ett bra initiativsom har tagits.Utrikesministern förklarade att man skallåterkomma till och diskutera vilkaslutsatser som man har kommit till. Det ärnaturligtvis helt i sin ordning att vi såsomparlamentariker får tillfälle att diskutera frågan.Man skulle ha fattat beslut omgrundbidragen för nästa budgetår. Att så inteskedde ställer nu till stora svårigheter förorganisationerna, eftersom grundbidragen utgörden ekonomiska basen för många organisationer.Det är viktigt att organisationerna får veta hur detblir med grundbidragen. Hinner man verkligengöra denna översyn och föra en ordentligdiskussion om principerna, innan man fattarbeslut för nästa budgetår? Det är angeläget attfredsorganisationerna snart får besked omfördelningen av grundbidragen. Översynen fårinte jäktas fram. Vi måste verkligen föra en debattom den, men redan nu borde beslut fattas omgrundbidragen.Anf. 54 ():Herr talman! I budgeten skrev utrikesministernnyligen att FN skulle förbli en hörnsten i svenskutrikespolitik. I sitt interpellationssvar sadeutrikesministern att FN skall förbli en hörnpelarei vår utrikespolitik. Jag vill säga tillutrikesministern att om man använder enhörnsten såsom hörnpelare blir det ganska lågt itak. Till interpellanterna vill jag säga att det blirväldigt lågt i tak också om man ställer mycketstarka krav på ortodoxi, när man rekryterar ochanställer människor till regeringskansliet.Jag är litet illa berörd av det stänk avMcCarthyism som jag tycker finns iinterpellationerna. Man kritiserar regeringen fördess rekrytering av anställda till regeringskansliet.Jag kommer inte ihåg att vi har fört ensådan debatt. Ändå vet jag -- och det vet alla -- attdet i finns människor somrepresenterar många olika uppfattningar. Jagtycker personligen att det är en styrka i attvi kan ha alla möjliga olika uppfattningarföreträdda i . Vi gör varken dennuvarande eller den tidigare regeringen ansvarigför att tjänstemännen i har denena eller andra uppfattningen. Det vore en olyckligutveckling om vi började ställa starka krav påkonsensus och ortodoxi hos tjänstemännen iregeringskansliet. Jag vill mycket gärna beinterpellanterna att närmare tänka igenomkonsekvenserna av det krav som ni här ställer. Jagtror att vi bör slå vakt om de principer som hittillshar tillämpats när det gäller rekrytering avtjänstemän till regeringskansliet.Sedan är det en helt annan sak att det har stortintresse att höra den debatt som vi här hördehälften av mellan och . Jag hoppas att vi vid något lämpligttillfälle får höra den debatten direkt och med tvåparter inblandade. Det gör säkert debatten merlevande.Anf. 55 Utrikesminister ():Herr talman! Naturligtvis bör debatten förasmellan och förstår jag att ogillarIngemar Dörfers åsikter. Han har ju varit en avhennes främsta kritiker, och dess värre är dett.o.m. så, att det är hans analys och hanssynpunkter som har bekräftats avhändelseutvecklingen och den värld som vi nulever i. Jag ser, som jag sade tidigare, återigenfram emot den sakdiskussion som vi skall ha pådetta viktiga fält.Jag hoppas att den expertrapport som kommer attläggas fram blir ett bra underlag för ensådan sakdiskussion. Det kan ju hända att dett.o.m. kan finnas ett och annat i den som kanväcka viss förargelse -- men desto bättre. Låt ossdiskutera, och låt oss debattera.Sedan vill jag bara något lugna med att grundbidragen inteär föremål för nedskärningar, och ingen pågåendeverksamhet kommer att på något sätt hotas ellerberöras. Ni kanske inte gillar det som jag just nusäger, men det är nog tyvärr på det sättetatt de som har haft att handlägga en del av dessaansökningar ibland t.o.m. har tyckt att det harvarit svårt att alltid kunna finna riktigt braprojekt, riktigt bra ansökningar, för de ramar somhar funnits tillgängliga. Men detta är en sak somjag hoppas att vi också kommer att kunna titta påoch diskutera.Anf. 56 MAJ ():Herr talman! Det var intressant att DanielTarschys gav sig in i debatten. De tankar som hanförsöker pådyvla mig om McCarthyism är migfullständigt främmande. Det är mig fullständigtfrämmande att föreskriva utrikesministern vilkarådgivare hon skall välja. Det har hon rätt attgöra. Men det är min absolut opåtagna rätt, närutrikesministern har deklarerat att sammerådgivare skall utreda den svenska säkerhets- ochnedrustningspolitiken, att på allvar ifrågasätta detgoda omdömet både hos denna person och hosutrikesministern.Det som representerar är inte allshans analys och synpunkter som ligger närmareverkligheten, tvärtom. Bevare oss väl om vi hadeföljt hans analys och synpunkter ochframåt, som gick ut på att det varkärnvapen, avskräckning, militär styrka ochupprustning som skulle skapa freden. Det ärprecis tvärtom. Utan alla dessa maktspråk skulledet vara mindre risk för krig och mer förtroendeoch samarbete. Det är ju när vi har övergivitmaktspråket och när vi har börjat lämna det kallakrigets resonemang som vi har kunna uppnåsamförstånd och samarbete.För den som vill sätta sig in i frågorna litet grandkan det vara värt att läsa Gemensam säkerhet ochse vad den innebar. Gemensam säkerhet, som dåinte togs särskilt väl emot iavskräckningsteoretikernas högborg, är nuallmängods. Man vet att den tillämpas. så, att stats- och regeringscheferna i NATO-kommunikén har ställt sig bakom gemensammasäkerhetstankar. Vi vet att det är genomsamarbete och samförstånd som man kan uppnåfred och inte genom avskräckning, militär styrkaeller kärnvapen.Ingemar Dörfer får gärna ha sina uppfattningar,och jag skall gärna föra dessa diskussioner medhonom igen. Men det är när skallpåverka den svenska utrikespolitiken och vara densom viskar i utrikesministerns öra som det blirallvarligt.Det borde faktiskt, enligt min uppfattning, varaallvarligt för , och kds omdetta sker. Jag vet inte, men jag har ställt fråganpå vilket sätt dessa partier kan vara med ochpåverka regeringens utformning av freds- ochnedrustningspolitiken. Jag har ännu inte fått svarpå denna fråga. Jag antar att dessa partier dåkommer att vara nöjda med att blitransportkompani till en moderat politik. Dettycker jag är förfärande.Det har rått en mycket bred samstämmighet ochenighet om freds- och nedrustningspolitiken iSveriges riksdag tack vare att den har förankratsbrett parlamentariskt och diskuterats, vilket hargett möjlighet till inflytande från oppositionen inedrustningsdelegationen. Det som vi nu har fåttveta är att det sannolikt inte kommer att ske ifortsättningen, utan att man från regeringens sidaskall tala om för oss vilken politik den skall föra.Sedan skall vi i få lov att diskutera den.Jag skall sedermera återkomma till anslagen, menlåt mig redan nu säga att socialdemokratinsjälvfallet står fast vid den uppgörelse som man ibred enighet i riksdag har träffat om attpromillemålet skall uppnås.Socialdemokratin kan naturligtvis inte accepteraregeringens neddragning av anslaget tillfredsrörelserna.Anf. 57 ():Fru talman! Jag skall säga till afUgglas att det var lugnande att höra att justgrundbidragen inte är föremål för översyn. Dettycker jag är bra. Jag tror att det kommer attlugna många av dem som är beroende av dem ochsom känner sig mycket oroade.Också utfästelsen om att inga pågåendeverksamheter hotas -- vad det nu innebär, det vetinte jag -- kan ju inte innebära så stora ingrepp isådant som pågår i dag.Jag tycker att det nog kan vara befogat att göradenna översyn, och jag hoppas att den kommer attresultera i konstruktiva åtgärder som vi fårmöjlighet att diskutera här.Jag skulle åter vilja skicka med följandeuppmaning till utrikesministern ochdepartementet: Gör gärna en översyn också attupprustningspolitiken och ha då målsättningen attdra ned litet där och satsa mer på fredsarbetet, påarbetet med att söka konfliktlösningsmodeller ochpå det folkrörelseförankrade arbetet för fred ochnedrustning som pågår både i ochinternationellt. Inte minst med hänsyn till detstatsfinansiella läget tror jag att det vore mycketbra.Anf. 58 Utrikesminister ():Herr talman! Jag vill mycket kort säga följade tillGudrun . Denna utvärdering och översynsom är framåtsyftande och vars förslag jag hoppasatt vi får möjlighet att diskutera kommernaturligtvis att avse hela anslaget. Jag talade omden situation som vi nu befinner oss i, att det intefinns någon anledning till oro hos anslagssökandeorganisationer.Till vill jag säga att det som harskapat det helt nya läget när det gällernedrustningsoch säkerhetspolitiken ju ärkommunismens fall. Och till kommunismens fallhar västmakternas bestämda uppträdande ibesvärliga skeden bidragit.Den fråga som jag skulle vilja ställa till Maj BrittTheorin är om hon förmår att lämna det kallakrigets värld och blicka framåt och komma mednya intressanta förslag och initiativ. Det tycker jagskall bli intressant att se.Tredje vice talmannen anmälde att Maj BrittTheorin anhållit att till protokollet få antecknat atthon inte ägde rätt till ytterligare inlägg.Överläggningen var härmed avslutad.f401 > 6 § Meddelande om svar på interpellation1991/92:56Anf. 59 Utrikesminister ():Herr talman!