prot · GF0952 · 1992-01-15 00:00:00 — Men försöken harvar gång stupat på den ena eller andra partensovilja eller oförmåga till kompromiss ochförsoning. Och i kompromisslöshetens spår har enförskräckande cykel av våld och motvåld kunnatregistreras. Enbart 1991 har över 90 personerdödats i i terrordåd.Våldet har inte sällan drabbat befolkningenurskillningslöst. Provisoriska , en irländsknationalistisk terrorgrupp, har exemepelvis använtsig av såväl s.k. ''mänskliga bomber'' som avbombdåd på offentliga ställen såsomregeringsbyggnader, varuhus ochjärnvägsstationer, och detta även i andra delar avStorbritannien. Ulster Volunteer Forceoch andra unionistiska terrorgrupper, har å sin sidaockså trappat upp våldet. bör mankomma ihåg, att dessa våldsgrupper är mycket små,men väl synliga, element i det nordirländskasamhället. Detta är en aspekt som inte alltiduppmärksammas.Den svårlösta konflikten drabbar en av Europasäldsta rättsstater. I den konfliktladdade situationenpå har understundom också rättsstatensnormala spelregler kommit att överträdas. Detta ärsjälvfallet alltid betänkligt, var det än sker. Men detbör tilläggas att såväl den brittiska regeringen, somde rättsvårdande instanserna själva, också på olikasätt visat vilja att komma till rätta med påtaladerättsöverträdelser.Den brittiska regeringen har och inära samarbete med gjortaktningsvärda försök att lösa konflikten. satsat på ekonomiska program som ocksågynnar eftersatta katolska minoritet.Regeringen lyckades för förstagången att förmå unionister ochnationalister att sätta sig ned vid sammaförhandlingsbord för en dialog om bl.a. självstyreför . Samtalen suspenderades tillsvidare, sedan det visat sig att tillräcklig vilja tillnytänkande och kompromisser ännu inte fanns hosalla parter. Men samtalen representerade ändånågot nytt, positivt och viktigt i denna långakonflikt. Och ansträngningar görs för att åter fådem i gång.Jag anser självfallet att dessa konstruktiva försökatt bryta våldets och misstrons onda cirklar är värdaomvärldens och vårt eget stöd. Det är främst dettasynsätt som regeringen bör företräda när dennordirländska konflikten berörs vid samtal med debrittiska och irländska regeringarna.Förhandlingar, ej gevärskulor eller hemmagjordabomber, är den enda väg på vilken Nordirlandsprövade befolkning kan uppnå fred.Anf. 41 ():Herr talman! Tack för svaret på min interpellation.Men jag vill inledningsvis säga att jag inte tycker attjag har fått ett tydligt svar på min fråga, och därförär jag inte heller helt nöjd med svaret. Jag frågadeom man från sida i lämpligtsammanhang tänker aktualisera olika händelseroch frågeställningar med representanter förStorbritanniens regering vad gäller brott motmänskliga rättigheter begångna av brittiska statenoch brittiska soldater -- brott som skett påNordirland.Jag får till svar att i sinakontakter med brittiska myndigheter snarareämnar ta upp frågan om möjligheter att på fredligväg via förhandlingar söka lösa den mångårigakonflikten och att ge stöd för en sådan process. Detär egentligen inte svar på min fråga. Däremot är deten viktig information och ett viktigtställningstagande från vår regerings sida om att viskall stödja en fredsprocess på . Det ärnågot som jag självfallet ställer mig helt bakom.Jag är inte heller ute efter att man skall ta ställningför den ena eller den andra parten i denna konflikt.Det vill jag också poängtera. Det är för mig heltklart att båda sidor i konflikten gör sig skyldiga tillallvarliga övergrepp och har gjort så i flera år.Konflikten på har t.ex. åter trappatsupp -- precis som framgick av svaret -- efter det attfredssamtalen mellan de politiska parterna påNordirland, den brittiska regeringen ochregeringen i , som skett inom ramen för detengelsk-irländska fördraget brötsamman . Protestantiskaextremister har varit nästan lika aktiva som ,och därmed har också de värsta farhågorna vadgäller våldsaktiviteter besannats efter det politiskasammanbrottet.Som jag sade tidigare är jag alltså inte ute efter skall ta ställning för den ena eller andra sidani konflikten. Båda sidor begår allvarliga våldsbrottsom måste kritiseras. Men som jag uttalar i mininterpellation är det skillnad på när enskildamänniskor, resp. olika organisationer begår brottmot mänskliga rättigheter och internationellakonventioner jämfört med när en stat begår sammabrott. Särskilt anmärkningsvärt är attStorbritannien, som är en av våra äldsta rättsstater iEuropa men också i världen, begår dessa brott motmänskliga rättigheter.Amnesty international har som jag nämnde i mininterpellation kritiserat olika övergrepp av brittiskastaten på . Det har gällt misshandel,omtvistade rättegångar, tortyr av misstänktaterrorister i häkte men kanske framför alltupprepade fall av dödsskjutningar. Amnesty harockså upprepade gånger krävt att denbrittiska regeringen skall inrätta en oberoendejuridisk undersökning av samtliga dödsskjutningarsedan 1982. Det är nödvändigt att få kartlagt allafakta och värdera de i sammanhanget aktuellalagarna och undersökningsprocesserna. EnligtAmnesty är bl.a. de lagar som reglerar beväpnadbrittisk personals användande av dödligt våldineffektiva och vagt formulerade i jämförelse medinternationella konventioner.Jag tror nog att vi är flera som har hört talas omeller kanske sett filmatiseringen av fallet med de sexfångarna som dömdes för sprängattentatet iBirmingham, de s.k. six. De hadedömts på felaktiga bevis vid rättegången. Fångarnahade misshandlats, och bekännelsen ochbevisföringen hade fabricerats. Dessa numeraganska kända personer är tyvärr inte de enda somhar drabbats av bristen på rättssäkerhet iStorbritannien. Flera liknande uppmärksammadefall har skett. Det är den här typen av övergreppsom jag menar att vi från svensk sida bör ta uppmed den brittiska staten. Det är viktigt att stödjafredsprocessen, men det stödet får inte utesluta kritiserar brott mot mänskliga rättigheter,särskilt när de begås av en stat. Det är särskiltviktigt att vi betonar vikten av att Storbritannienrespekterar de konventioner som man harundertecknat.Jag vill därför än en gång ställa frågan om det intevore lämpligt att vi som vi stödjerfredsprocessen även skulle ta upp de brott sombegås. Det är viktigt att vi vågar göra det, ävengentemot en erkänd gammal rättsstat somStorbritannien, och påtala de brott som begås.Anf. 42 ():Herr talman! En långvarig och allvarlig konfliktpågår på . Vi har all anledning att oroaoss för den i . Inte minst med tanke på denintegration och det samarbete som skall gälla iEuropa bör vi också se till att lösa de konflikter somhar pågått . Det gällerkonflikten både på och på . Dethar nu tillkommit nya konflikter, men det gällerockså att uppmärksamma de gamla.I svaret tar utrikesministern mest upp hur man skalllösa situationen rent politiskt. I botten finns docksociala problem, och mycket handlar om socialaorättvisor gentemot en minoritet på Nordirland.Arbetslösheten har t.ex. förfärande höga siffrorinom katolska områden. Det finns en stor skillnadnär det gäller rätten till arbete. Det finns de somaktivt har verkat för att man inte skall diskrimineraspå grund av sin religion, utan att alla skall hasamma rätt till arbete. fick man tillmyndighet ange vilken religion man har när manskulle anställas. Denna bestämmelse har tagitsbort. Man kan ändock se vilken grupp en persontillhör, eftersom samhället i sig är så uppdelat attbara adressen talar om huruvida man är katolikeller protestant.Jag tycker att det är viktigt att, precis som IngbrittIrhammar sade, vi tar upp denna konflikt ocksåinternationellt.I september förra året var jag som observatör påESK-konferensen i , som gällde denmänskliga dimensionen. Där tog den engelskadelegationen själv upp Nordirlandsproblemet. Jagtycker att det är väldigt bra att frågan lyfts fram iinternationella sammanhang. har dethävdats att detta är ett internt problem, inte någotinternationellt. Det vore bra om också Sverigedeltog i en sådan debatt och pressade på så att detblir fredsförhandlingar där man inte bara försökerlösa de politiska problemen utan också lyfter framde sociala problem som ligger i botten.Själv träffade jag en katolsk kvinna förrasommaren som hade deltagit i en demonstration förjust mänskliga rättigheter. Hon hamnade i fängelseoch satt där . Så det begås många brottmot mänskliga rättigheter på olika plan.En annan sak som jag själv har tagit upp vid fleratillfällen gäller plastkulor som används motbefolkningen. Det är och somanvänder sig av den här typen av vapen, som inteanses vara inhumana. Men det har hänt, inte minst iNordirland, att barn har dödats av dessa plastkulor,eftersom det finns en stålkula inuti plastkulan. Ochdet är inte så att man bara skjuter under knähöjd,utan man har faktiskt skjutit i huvudhöjd och dödatbarn. Inte heller har det varit så att barn harbefunnit sig i kravallsituation.För ett par år sedan var det kvinnor här i riksdagensom just berättade om dessa händelser. Det bör vireagera på, och vi måste försöka få till stånd ettförbud mot den typen av vapen. De hör inte hemmai civiliserade samhällen.Anf. 43 Utrikesminister ():Herr talman! Jag tackar för de synpunkter somIngbritt Irhammar och harframfört här. Jag skall ha dem i minnet när jag haröverläggningar med mina brittiska kolleger.Jag vill tillägga till det jag sade tidigare i mittskrivna svar, eftersom jag tycker att det är mycketviktigt med tanke på att vi som svenskaparlamentariker träffar brittiska parlamentariker,att den brittiska regeringens politik i Nordirlandfaktiskt regelbundet granskas av parlamentet. Denlagstiftning som är basen för direktstyret och försäkerhetspolitiken är tidsbegränsad och förutsätteralltså en årlig översyn av situationen, tillämpningenoch eventuella ändringsbehov. En större ändringgenomfördes då Northern Act 1991 ersatteen rad tidigare lagar. Det görs alltså en årlig översynoch förs en debatt i det brittiska parlamentet. Detär viktigt för oss att komma ihåg i det härsammanhanget.Anf. 44 ():Herr talman! Det är bra att ta med sig våra synpunkter. Då utgår jagifrån att dessa frågor kommer att lyftas fram.Jag skulle vilja tillägga en fråga som jag tyckerockså bör tas upp i detta sammanhang och som vinaturligtvis själva som riksdagsledamöter bördiskutera öppet, inte bara här i utan ocksåinternationellt. Det gäller det som nämndes påradion i Ekot , som var nytt för mig men somvisar att brott mot mänskliga rättigheter böruppmärksammas på många områden, nämligennyheten att den brittiska staten har exporterattortyrutrustning till länder som begår brott motmänskliga rättigheter. Jag tror att det handlade omfotbojor, elektriska stolar och annan utrustningsom kan användas på fångar och som har använts iländer som är kända för att begå brott motmänskliga rättigheter. Detta bör vi ta upp ochventilera.Nu handlar mycket om vår europeiska säkerhet,om att vi skall föregå med gott exempel och om atteuropeiska stater tillsammans skall hjälpas åt attlösa säkerhetsproblemen. I detta ingår självfalletoroligheter i vår närhet, där verkligenoroligheterna i ingår. måste viha förståelse för svårigheterna att lösa dennalångvariga konflikt. Vi skall inte dra oss för attdiskutera den. Därför är jag glad för det svar somMargaretha har lämnat.Överläggningen var härmed avslutad.f401 > 5 § Svar på interpellationerna 1991/92:72 och 73om freds- och nedrustningspolitikenAnf. 45 Utrikesminister ():Herr talman! har underrubriken ''Bocken till trädgårdsmästare'' ställt enrad frågor till mig om regeringensnedrustningspolitik och i det sammanhangetkritiserat vissa uttalanden av FOA-forskarenIngemar Dörfer, som jag avser knyta tillutrikesdepartementets nya idé- och analysgruppsom säkerhetspolitisk analytiker.För det första frågar om jagkommer att se till att ''lämnar denförtunnade värld av FN-stadga och resolutioner''.Hon undrar för det andra på vilket sätt jag tänker''fastställa förutskickade förändringar isäkerhets-, freds- och nedrustningspolitiken iregeringen och i ''. Vidare frågar honom jag ''maktfullkomligt kommer att föreslå attfreds- och nedrustningsfrågorna inte längre brettförankras parlamentariskt genomnedrustningsdelegationen''. Slutligen undrar honom ''den moderata nedskärningen av stödet tillfredsorganisationer har stöd i hela regeringen''.Pierre har i en interpellation i samma ämneoch med samma bakgrund frågat mig om vissauttalanden som gjort i och ianslutning till sin bok ''Nollpunkten''representerar regeringens och min egenuppfattning. Jag väljer att besvarainterpellationerna i ett sammanhang.Vad frågor beträffar kan jaginledningsvis upplysa henne om att FN, som jagsagt i flera av mina tal , förblir en avhörnpelarna i vår utrikespolitik.Vad avser förändringar och nya initiativ isäkerhetsoch nedrustningspolitiken kommer dessapå vanligt sätt att debatteras i . Jag villockså erinra om utrikesnämndens roll isammanhanget. I allmänpolitiskadebatt tillkännagav jag att jag motbakgrund av den snabba utvecklingen i våromvärld fann det motiverat att göra en översyn avnedrustningspolitiken. Den expertgrupp somtillsattes för att genomföra denna översyn ochutforma rekommendationer för det fortsattaarbetet framlägger sin rapport. Pågrundval av gruppens analyser ochrekommendationer kommer jag att presenteramina egna slutsatser. Regeringens nedrustnings-och säkerhetspolitik kommer att som brukligt äringå i regeringens utrikespolitiska deklaration tillriksdagen och bli föremål för sedvanlig debatt ianslutning härtill.Regeringen anser att det är viktigt att den svenskasäkerhets- och nedrustningspolitiken harparlamentarisk förankring. Centralt förblirhärvidlag utrikesutskottet. I övrigt kan dessaämnen diskuteras i olika former. ESK-samarbetetöppnar en ny parlamentarisk dimension på dettasamråd. Vi avser att återkomma till frågan närrekommendationerna för den framtidanedrustningspolitiken presenteras.Som framgår av budgetpropositionen föreslårregeringen att anslaget ''Information, studier ochforskning om freds- och nedrustningssträvandenm.m'', från vilket stödet till fredsorganisationernautgår, skall belöpa sig på 24 milj.kr. Som jag sade för en månad sedan somsvar på en fråga av har anslagtill fredsorganisationerna nu beviljats undernästan utan att någon utvärdering gjorts.Den översyn av nedrustningspolitiken som jag nyssnämnde kommer att vara vägledande när detgäller att bedöma de krav som i det förändradeutrikespolitiska läget ställs på forskning, studieroch informationsverksamhet pånedrustningsområdet.Som svar på frågor vill jag bara ikorthet konstatera att docent försti februari kommer att vara anställd på UD.Uttalanden som han gjort dessförinnanrepresenterar således inte någon annan än honomsjälv.Vad gäller frågan om Dörfers anställning på UDföregicks och av ytterligare ett antal uttalandenom Dörfers person i pressen. Enligt ansåg detomdömeslöst att anställa Dörfer ''som kravlarfram från katakomberna''. Han hävdade attDörfer representerar en extrem ytterkantspolitikoch ''spottar på allt vad UD har sysslat med underårtionden''. Att sätta in en sådan person på UD ärinte bra för moralen där, sade till . uttalade till sammatidning att hon ansåg det förvånande ochprovocerande att anställa ''en sådan udda personsom '' på UD.Dessa uttalanden är anmärkningsvärda av fleraskäl.För det första har de en obehaglig ton avpersonangrepp.För der andra finner jag det anmärkningsvärt attföreträdare för oppositionen skall försökabestämma vilka rådgivare regeringen önskarbegagna sig av. Det är ett vedertaget inslag i svenskparlamentarism att detta är regeringensprerogativ.I december 1971 kritiserade rikdsdagsledamotenBertil Måbrink, vpk, dåvarandeförsvarsministern för att hanhade låtit ta del av vissa uppgifterom . Liksom gårjag gärna i god för Dörfers kompetens somforskare. Dörfer har en fil.kand. och en pol.mag.från , en doktorsgrad frånHarvard University i och han är docent istatskunskap vid . Han har enrad internationella utmärkelser som forskare ochär exempelvis den ende svensk, förutom WalterKorpi, som varit Fellowoch den ende svensk, jämte ochAnders , som varit Fellow vid iWashington.Dörfer har varit i statens tjänst , då hananställdes av dåvarande statssekreteraren som sakkunnig iförsvarsdepartementet. Han arbetade där till1974, då han blev laborator vid Försvaretsforskningsanstalt.Jag skall inte här gå in på Dörfers åsikter ochbedömningar i olika säkerhets- ochnedrustningspolitiska frågor , utannöja mig med att konstatera att vad som i förstahand tycks ha utlöst och bannbullor är att han i sin bokNollpunkten och senare i radioprogrammetKanalen har uttryckt åsikten att västmakternasstrategiska doktrin haft en fredsbevarandefunktion och medverkat till sammanbrottet av densovjetiska militärapparaten. Omvänt har hankritiserat doktriner som vänt sig motvästmakternas kärnvapeninnehav och ochDanmarks NATO-medlemskap. Dörfers åsikterom kärnvapenavskräckningen är allmänt spriddaute i världen och knappast förgripliga. Exempelvishar våra NATO-anslutna grannländer byggt sinsäkerhet på denna doktrin.Jag anser det vara av värde att på UD ha expertersom är väl förtrogna med den internationelladebatten i dessa frågor i av storaförändringar i den säkerhetspolitiska miljön. Då vinu skall inrikta våra krafter på att bygga upp enny säkerhetsstruktur i och nya ochstabilare globala säkerhetsregimer i det kallakrigets spår, krävs i många avseenden ettnytänkande. Vi vill därför till vår idé- ochanalysgrupp knyta de mest kompetenta kraftersom finns tillgängliga och ha skilda åsikter ochbedömningar som underlag för våraställningstaganden.Jag skulle vilja avsluta mitt svar på Maj BrittTheorins och interpellationer medett citat från essä om toleransen: ''Tänksjälva och låt också andra få privilegiet att göradet!''Anf. 46 MAJ ():Herr talman! Jag tackar utrikesministern försvaret på mina frågor. Tyvärr harutrikesministern valt att endast svara på någon avmina fyra frågor.I valet fick , men agerarockså i utrikes- och fredsfrågor som om de hadeegen majoritet. Det är på sin plats att påminna omatt det är just -- som tidigare mält sigur den breda majoriteten mellansocialdemokrater, och omutrikes-, freds- och nedrustningspolitiken -- somnu maktfullkomligt formar en ny politik förSverige. Men var finns , ochkds? Delar de syn på detta och derasagerande?Svensk freds- och nedrustningspolitik har hittillsunder varit förankrad i riksdagengenom att oppositionen informerats omoch haft möjlighet att påverka den. Om jag inte ärfel underrättad skedde detta under genom i ochIvar Virgin, och , sombåda aktivt deltog i nedrustningskonferensen iGenève.1976 formaliserades detta oppositionensinflytande genom beslut om ennedrustningsdelegation, vars uppgift bl.a. varit attutforma nedrustningsavsnittet i FN-instruktionen.Tanken bakom var självklar. Dessa frågor äralltför viktiga för för att tillåtas vara enmajoritetens maktpolitik. Men just en sådanmaktpolitik ser vi nu ta form. Frågan är om ens deövriga regeringspartierna får vara med, när 21 %sätter sig på 79 %.Men det kommer säkert ett liv även efter enmoderatledd regering.I den förändrade internationella miljön ställssvensk nedrustningspolitik inför nya frågor ochutmaningar, säger utrikesministern i budgeten. ''Det ställer höga krav på kunskaper och analys.Jag har mot denna bakgrund tillsatt enexpertgrupp inom UD som skall granskanedrustningspolitiken och utformarekommendationer för resten av 90-talet.'' Detbetyder att tjänstemän och moderata politiskarådgivare, inte parlamentariker, skall formapolitiken.Vi inom parlamentet skall enligt utrikesministernnöja oss med att på sedvanligt sätt diskutera dessafrågor i , när väl regeringen talat om vadden tycker. Jag antar att vi skall vara tacksammaför att vår parlamentariska rätt att yttra oss iutrikesutskottet kvarstår.Eftersom utrikesministern inte svarar på minfråga ställer jag den på nytt: Kommerutrikesministern maktfullkomligt att föreslå attfreds- och nedrustningsfrågorna inte längre brettförankras parlamentariskt genomnedrustningsdelegationen?Nu är inte freds- och nedrustningspolitiken statisk.I takt med de positiva förändringarna mot enkraftig, såväl ensidig som förhandlad nedrustning,har, vilket självfallet måste ske, svensknedrustningspolitik analyserats och förändrats.Men huvuddelen av alla kärnvapen ochkonventionella vapen finns fortfarande kvar.Kärnvapenprovstopp, totalförbud mot kemiskavapen, marin kärnvapennedrustning, icke-spridningsavtal, begränsning av internationellvapenhandel kräver alla internationella avtal ochinternationell kontroll och kan varken lösas genombilaterala avtal eller, som det numera heter, genom''en politik med klar europeisk identitet''.De nya frågorna och utmaningarna ställer högakrav på kunskaper och analys, säger vidareutrikesministern. Och, skulle jag vilja tillägga,gott omdöme. Med rätta ifrågasätts nu allmäntutrikesministerns val av rådgivare, , som bl.a. skall utforma regeringens freds-och nedrustningspolitik.Utrikesministern försöker utnyttja förreförsvarsministern när hon går igod för Dörfers kompetens som forskare. Det ärminst sagt magstarkt. gick aldrigi god för kompetens då och skullemed säkerhet heller aldrig göra det i dag.Utrikesministern säger sig inte vilja gå in påDörfers åsikter, men tar åtminstone avstånd frånhans uppfattning att måste lämna sinförtunnade värld av FN-stadga och resolutioner.Det är klokt. I övrigt syns hon ändå stödja Dörfersminst sagt extrema synpunkter.Reaktionen mot Dörfer grundar sig på hansallmänna rykte och dåliga omdöme, senast kraftigtförstärkt av den på Timbros förlag utgivna,slarviga politiska pamfletten, präglad avarrogans, motsägelser och felaktigheter.Inga Thorsson har i en skarp vidräkning itidningen visat på ett femtontalsakliga felaktigheter i boken. Dörfer är kronisktvårdslös med språket, säger hon. Den som anlitasav utrikesledningen som säkerhetspolitiskrådgivare bör kunna använda ett stringent språk,vårda sig om sina uppgifter. Han bör vara allmäntbetrodd. Det är icke Dörfer. Därför är hansutnämning ett misstag av utrikesministern, sägerInga Thorsson, och jag instämmer.Utrikesministern har anfört att Dörfer är envälkänd internationell säkerhetspolitisk forskare.I så fall i mycket begränsade, troligenhögerextremkretsar. Men varken de mestframträdande säkerhetspolitiska forskarna ellerexperterna i , , , ,, , , FN eller enshögerregeringens säkerhetspolitiske rådgivare iEngland känner till honom.Jag delar däremot utrikesministerns uppfattningom värdet av experter på UD som är väl förtrognamed den internationella debatten och att det efterdet krävs ett nytänkande. Men varfördå välja en det verkligt företrädare,som ? Jag betvivlar att han är välförtrogen med den internationella debatten. Hanär det i vart fall inte med den debatt som intestämmer med hans förlegade åsikter. Framför alltrepresenterar han inget nytänkande.Utrikesministern har självfallet rätt att välja sinaegna rådgivare. Frågan är bara om Dörferrepresenterar hela regeringens tänkande. I enflerpartiregering borde det i och för sig vara deandra partierna som bevakar sin uppfattning imoderaternas formande av hela politik.Slutligen som sade: Att tänka fritt ärstort, att tänka rätt är större. Visst får IngemarDörfer tänka fritt, men frågan är om han skallgöra det för UD:s räkning.Anf 47 ():Herr talman! För åhörarnas skull vill jag somkonsumentupplysning säga att jag på grund avorsaker utanför min kontroll har blivit något av enföljetong sedan kl. 9 i dag.Herr talman! Jag tycker att det ligger enmotsättning i det förhållandet att vi medstatsministern försökte utforma en gemensamgrund för svensk säkerhetspolitik i samförstånd,som vi nu skall ha en debatt om dentidigare förda politiken, som har haft ett brett stödi denna riksdag, och den skall utsättas förkrypskytte från personer i utrikesdepartementetsledning. Det är en motsättning som kanske geruttryck för något slags retroaktiv revanschism,vad vet jag. Jag hoppas i alla fall att jag har fel.Utrikesministern nämnde egentligen inte minafrågor. Jag citerade de synpunkter som henneshandplockade sakkunnige har gett uttryck för i ennyligen publicerad bok, och det var inte vad somhelst.