prot · GF09127 · 1992-06-09 00:00:00 — Motiven som anges ipropositionen för denna reduktion -- som de flestakommuner naturligtvis kommer att göra medautomatik -- är diffusa och bitvis direktinkonsekventa.Det finns enligt vår uppfattning ett bra motiv för attinitialt ge de fristående skolorna ett något mindrebelopp än de kommunala, nämligen att sätta presspå de kommunala skolorna att bli likakostnadseffektiva som de fristående är.De fristående skolorna är utan tvivel avsevärtmer kostnadseffektiva än de kommunala, och dettaberor ingalunda, som ibland antyds ipropositionen, på att de skulle ta ett mindre socialtansvar för t.ex. elever med särskilda behov.Tvärtom synes förhållandet vara det motsatta.Fristående skolor tar sig ofta an t.ex. elever somden kommunala skolan misslyckats med och lyckasdär den kommunala skolan har misslyckats. Dettabekräftas också mycket riktigt i propositionen.Vi anser således att de fristående skolornasjälvklart skall ha samma belopp per elev som dekommunala.Vidare anser vi att de fristående skolorna skall hamöjlighet till extraresurser, precis på samma sättsom de kommunala. varierar extraresursernasfördelning från kommun till kommun, både ibelopp och avseende fördelningsprinciper,eftersom detta är kommunens sak att besluta om.Det tycker vi i princip är riktigt, och därför skallfriskolorna i en kommun få tillgång tillextraresurser precis efter samma principer somkommunens egna skolor.Vår bestämda uppfattning är dock att allaextraresurser skall fördelas på individuell basisefter elevens behov och inte, som är regel , pågrova och anmärkningsvärda schabloner.Kommuner som tillämpar schablontilldelning börenligt vår mening icke få medel via det som hittillshar varit sektorsbidraget.Ett av många skräckexempel är min egenhemstad -- . Där är skillnaden mellan endel skolor , dvs. vissa skolor fårdubbelt så mycket pengar som andra, bara för attde råkar ligga i en viss stadsdel. Sådana systemverkar mera tillkomna för att stilla dåliga samvetenhos politiker än av en äkta omsorg om de enskildaeleverna och deras utveckling i skolan.Vidare föreslår Ny demokrati som bekant attextraresurser skall kunna ges till elever medsärskilda möjligheter, lika väl som de ges till elevermed särskilda svårigheter. Att detta inte får ske påvarandras bekostnad är självklart.Ute i skolorna, på lärarhögskolorna, bland eleveroch föräldrar har vi mött enbart positiva reaktionerpå vårt förslag, kanske beroende på att där bryrman sig om eleverna, och så lever man iverkligheten och ser behoven. Men blandetablerade politiker i riksdag och kommuner tycksförslaget hädiskt. Detta gör oss än mer övertygadeom att det är bra! Jag skulle bli mycket glad omstatsrådet i ett kommande anförande ville redogöraför sin åsikt.Ett annat område där vi har tunga principiellainvändningar gäller resonemangen i propositionenkring friskolornas elevavgifter. Statsrådet angervisserligen att hon ämnar återkomma i detta ärendetill nästa men anger ipropositionen ett antal utgångspunkter som vi --milt uttryckt -- anser anmärkningsvärda.Det är vår absoluta uppfattning att statsmakternainte skall lägga sig i avgiftsfrågan eller gefriskolorna några pekpinnar när det gällerelevavgifter. Denna fråga skall vara upp till varjefriskola att besluta om självt.Risken för social och ekonomisk segregation somindikeras i propositionen saknar enligt våruppfattning varje anknytning till verkligheten, ochvi ser detta närmast som hjärnspöken och uttryckför Jantelagsmentalitet. I t.ex. har ingasådana effekter uppstått, trots att friskolorna därfunnits i stort antal sedan många år.Självklart skall föräldrar som önskar investera litetmer i sina barns utveckling -- och därmed avstå frånnågot annat -- ha sin fulla frihet att göra detta utanstatsmakternas inblandning. Propositionensresonemang i detta avseende känns merahemmahörande i planekonomiska och socialistiskasamhällen än i ett fritt demokratiskt samhälle,baserat på individens frihet och ansvarstagandesamt på marknadens villkor.Konsekvensen av resonemanget i propositionenblir att det också är aktuellt att överväga andrainskränkningar i medborgarnas frihet -- när detgäller att välja t.ex. en dyrare bostad, en dyrare bil,dyrare och därmed nyttigare mat eller föräldrarnasfrihet att betala privat extraundervisning för sinabarn.Sådana resonemang tycker vi är horribla. Vad mansäger är ju i överförd bemärkelse att en vanligVolvo får du köpa -- men du skall inte tro att du fårköpa en ! Eller: Bo gärna i allmännyttigabetongkasuner -- men du skall inte tro att du fårköpa en liten trevlig villa med trädgård. Vi avvisarsåledes fullständigt tankegången att förekomstenav avgifter skall ingå i tillsynsuppgifteroch skulle kunna utgöra skäl för återkallande avtillstånd.Om det framgent, mot all rimlig förmodan, skullevisa sig uppstå negativa segregerande effekter iverkligheten, kommer vi naturligtvis att varaberedda att diskutera vilka motåtgärder detta kankomma att kräva.På sikt kan vi också tänka oss möjligheter förkommunala profilskolor att på motsvarande sätt fåta ut elevavgifter.En fråga av mindre dignitet, men icke desto mindreväsentlig, är frågan om skolskjuts för elever ifriskolor.Rätt till skolskjuts föreligger inte för elever ifristående skolor. I propositionen anger statsrådetatt hon inte heller har för avsikt att föreslå någonändring. Detta finner vi anmärkningsvärt och klartdiskriminerande mot friskoleeleverna.Enligt regeringens logik är dagens förhållandedessutom klart segregerande. Kostnaderna förskolskjuts kommer lätt upp i samma belopp somterminsavgifterna -- men är kostnaden heltplötsligt inte segregerande längre. Jag tycker attdylik logik är ohederlig. Vi anser det vara självklartatt elever i friskolor skall omfattas av samma reglerkring rätten till skolskjuts som gäller för eleverna ide kommunala skolorna.Herr talman! Låt mig avslutningsvis kommenterade internationella skolorna i Sverige.Dessa har passerat gränsen för den tillåtnamångfalden -- t.o.m. för en moderat skolminister.Jo, de får finnas -- men bara litet grand, och mednegativ särbehandling.Jag vill också understryka det mycketanmärkningsvärda i att propositionen helt felaktigtpåstår att i dessa skolor går mest bara elever som ärtillfälligtvis i . Som bekant är detta ett falsktpåstående.Herr talman! Detta är verkligheten bakom alltfagert tal om internationell samverkan ochförståelse och vikten av gedigna språkkunskaperoch kunskap om främmande kulturer.Få skolor -- om ens några -- torde ha bättremöjligheter att förverkliga dessa mål och erbjudasina elever denna start i livet än de internationellaskolorna.Men -- de uppfyller ju inte de svenskaspecifikationerna för hur ankdammar skall se utoch vilka änder som skall få tjattra. Därför skall deockså motarbetas och behandlas styvmoderligt.Tänk om det skulle visa sig att det finns elever somsimmar bättre än svenska ankor, och detta utanvare sig flytväst eller simhud mellan tårna! Sådantfår bara inte förekomma. I all synnerhet om de lärtsig detta på något annat sätt än vad som anges iSvensk Pedagogisk Standard auktoriserad avskolverket.Inom parentes sagt skulle Ny demokrati hellre seatt kvaliteten i skolan bedömdes enligt ISO 9000-normen. Det är vad som redan gäller i verklighetenutanför skolan.Jag skulle skämmas om jag vore socialdemokrateller moderat eller någon typ av -partist, om jagstödde utskottsmajoritetens förslag.Ny demokrati -- detta förkättrade parti, som avvissa fördomsfulla politiker och s.k. debattöreribland beskylls för främlingsfientlighet -- är detenda parti som stödjer de internationella skolornafullt ut. Detta finner vi i och för sig naturligtvisutomordentligt angenämt -- men det borde varaytterligt generande för övriga partier.Låt mig också tydligt göra klart att den motion,Ub66, som vi yrkar bifall till inte är en Nydemokrati-motion. Nej det är en fyrpartimotionfrån , ochkds, med så omdömesgilla och kloka ledamötersom , , , och somundertecknare.Det är ytterst beklagligt att dessa aktningsvärdaherrar inte lyckats övertyga sina partikamrater omatt det redan finns ett stort stycke av deninternationella världen i -- i deinternationella skolorna. Dessa skall självklartuppmuntras och stödjas. Men man kan, med lätthöjda ögonbryn, konstatera att det uppenbarligenfinns ett starkt motstånd i dessa partier när denfrämmande världen kommer ända in i denstorsvenska idyllen!Herr talman! Det är vad människor gör som visarderas äkta värderingar -- inte de tomma orden ellerde stolta deklarationerna.Anf. 205 ():Herr talman! tog vi beslutom förändrade statsbidragskonstruktioner förkommunerna -- de skall hädanefter få pengarna i enpåse -- och står vi här och detaljreglerarstatsbidragsanvändningen och annanbidragsanvändning i den svenska skolan.Under 80-talet fördes debatter här i kammaren omoch riktades kritik från främst moderat sida mot attdet var ett så krångligt och byråkratiskt system,med anslag till både och datten. Det var enkritik som ibland var befogad, ibland mycketobefogad.Många gånger kunde man slå tillbaka den härkritiken genom att hänvisa till att barn är olika ochhar olika förutsättningar i livet. De har olikaförutsättningar när det gäller skolgång, de har olikaerfarenheter osv. Vi kunde alltså säga att det måstagöras en differentiering av användningen avstatsbidragen och av bidragen över huvud tagetinom skolan just därför att barn är olika. Detta varett uttryck för den likvärdighetsprincip som vi frånVänsterpartiets sida vill hävda i skolan.Och så står vi här med det här tvivelaktiga alstret,som bygger på en lika tvivelaktig proposition. Harnågon här i kammaren sett svenskabarn som är till , till eller till lika?Jag har inte gjort det, men likafullt förutsätts dethär att man skall dela upp kostnaderna lika till85 %. Jag måste säga att till viss del har StefanKihlberg rätt i sin kritik.Det är inte nog med detta, utan man ökardetaljstyrningen och användningen av dekommunala och statliga medlen, och inte i litenmån heller. Man är beredd att göra åtskillnader närdet gäller de pengar som de skall få som går i denkommunala skolan och de pengar som skall gå tilldem som skall gå i de fristående skolorna --förresten ett begrepp som skulle innebära att dekommunala skolorna skulle vara ofristående,fjättrade eller något liknande.Om en kommun gör nedskärningar gentemot demsom går i den kommunala skolan, blir det eneftersläpning i den fristående skolan, och viceversa, med det system som föreslås här. Detinnebär att man inte behandlar kommuninvånarnapå ett likvärdigt sätt. Därmed ökar naturligtvis denkommunala byråkratin.Utskottet går också in på vad som menas med olikauttryck i propositionen. Man måste på något visklargöra dessa saker.På s. 8 i betänkandet talas det om dengenomsnittliga kostnaden per elev. Man skriver:''Enligt utskottets uppfattning menas med dettauttryck totalsumman av kommunens kostnader förgrundskolan inkl. lokalkostnader, dividerad medantalet elever i denna. ''Vad innebär det i praktiken? Jo, det innebär att dekommuner som eventuellt har satsat ganska mycketpengar på bra skollokaler och som har byggt påsenare tid får en högre kostnad för sina lokaler. Detblir alltså en högre genomsnittlig kostnad. Men denkostnaden hänförs enbart till de elever som går iden skola som har högre lokalkostnader. Hur skallni utjämna detta framöver? Jag trodde inte att detvar regeringens mening att lokalkostnader skulleinräknas i den genomsnittliga kostnaden.Utskottet säger också att det inte är lämpligt att dengenomsnittliga kostnaden skall räknas på allaelever i . Det innebär att -- dettaskriver man på s. 9 i betänkandet -- ''regeringenslagförslag att en fristående skola med enbartlågstadium relativt sett skulle tilldelas mer pengarper elev än en fristående högstadieskola och viceversa. ''Uppfattningen är att man skall räkna på dengenomsnittliga kostnaden per stadium, inte för helagrundskolan.Men hur blir det med den kommun som väljer enskolorganisation där man har en integreradverksamhet med sexåringar, tar in hela sexårskulleni skolan eller har en integrerad verksamhet när detgäller förskola och skola med en gemensamnämnd? Skall de barnen räknas in? Och vadinnebär detta för den genomsnittliga kostnad somsedan skall fördelas?För något år sedan hade vi en parlamentariskreferensgrupp som följde uppstatsbidragseffekterna när det gällde detschablonsiserade statsbidraget till lärarlöner i frågaom gymnasieskolan. Företrädare för alla partierfanns med i den gruppen utom, naturligtvis, för Nydemokrati och kds som ju inte satt med i riksdagen.Vad vi upptäckte beträffande detta schabloniseradebidrag -- framför allt när vi åkte utomlands ochstuderade det som är ett förslag som ligger påriksdagens bord -- var att den kommunalabyråkratin i stället ökade.Det kan ju inte vara någon vits med att flyttabyråkratin från centralbyråkrater här i Stockholmtill kommunbyråkrater ute i kommunerna. Allraminst kan det vara någon vits med detta när man t.ex. gör kraftiga nedskärningargentemot kommunerna.Det aktuella förslaget i det här betänkandet ärsäreget. Egentligen ligger det väldigt långt från denkommunala friheten. Det handlar om endetaljstyrning och en centralisering som skulle fåbåde och avundsjuka.Och sedan, herr talman, några ord om just dettamed att man tror att det går att generalisera barn,att man tror att barn är lika och kräver lika mycket.Milt uttryckt är förslaget väldigt illa genomtänkt.Jag noterar att ingen företrädare för Centerpartietär med i den här debatten. Det kan jag förstå.Centern har ju tillsammans med oss ochSocialdemokraterna -- i vissa avseenden också medFolkpartiet -- varit de som , jag troratt hängde med , förfäktatjust ståndpunkten att barn är olika, att barn kräverolika mycket resurser. Men sedan har man placeratsig i den här fållan, och skall beslutaom de 85 procenten.Jag vet att vi inte får använda svordomar ellerdärmed jämförliga uttryck i denna kammare. Jagpratar med utbildningsfolk, och jag vet att det finnsett engelskt ord på fyra bokstäver för ordet läxa.Den bokstavskombinationen utgör den bestämdaformen av det ord jag vill använda som jag menaratt och delvis också har sålt tillräven.Herr talman! Jag tycker också att man ibetänkandet svävar på målet när det gäller fråganom avgifter. Det skulle vara välgörande om jagkunde få svar när jag frågar: Avser regeringen attinföra avgifter i skolan? Kommer det förslag i höstom införandet av avgifter i den svenskagrundskolan eller i de fristående skolor som får delav statsbidrag och kommunala bidrag?Jag tycker att det är viktigt att få svar i detavseendet. Talet om val av skola innebär ju inte ettval till skolor alla gånger, utan många gångerinnebär det i stället ett val bort från skolor. Införsdet dessutom avgifter längre fram, kommersegregeringen i den svenska skolan att ökaytterligare. Vi har ju många problem när det gällersegregeringen av elever i den svenska skolan, vilketvidgås. Det framgick senast i dagens tidiganyhetsprogram att det finns en segregering och attdenna ökar i och med det förslag som nuhar att ta ställning till.Jag tycker att det vore mera intressant om mansutte i regeringsställning att ta itu med de frågornai stället för att lägga fram dåligt genomarbetadeförslag, vilka dessutom kommer att få effekter somförmodligen innebär en ökad segregering.Jag saknar ord ibland när jag märker hur man i vissapartier ser på barn. Jag vill återkomma till dettamed att man tror att det går att generalisera barn pådet sätt som det här betänkandet ger uttryck för.Jag tänker på en travesti av en känd norsk barnvisasom är ungefär så här:Noen barn är brunenoen barn är blånoen går på firenoen går på tvärsingen är forskjelligalle ränner på tvärsinni är de likemen det är utenpå.Tänk om ni i de borgerliga partierna kunde insedetta!Med dessa ord yrkar jag bifall till yrkandena 1 och5 i vår motion 1991/92:Ub68 som tas upp ibetänkandet samt till reservationerna 3, 5 och 7.Anf. 206 ():Herr talman! Vi står inför ett viktigt beslut,som på ett påtagligt sätt kan göra det möjligt förföräldrar och elever att välja den skola som deanser bäst svarar mot deras behov och önskemåloavsett om den är eller fristående.I FN:s allmänna deklaration om de mänskligarättigheterna stadgas det att rätten att välja denundervisning som skall ges barnen i första handtillkommer deras föräldrar. Det betyder i klartextatt föräldrar och elever har rätt att välja skola.Har vi den rättigheten , eller har vi ettskolsystem som strider mot FN:s konvention?I formell mening kan man säga att föräldrarna rätten, men i praktiken är det inte riktigt så.Den förälder som inte är nöjd med den offentligaskolan eller som av något annat skäl vill låta sittbarn gå i en annan skola, kommer i de flesta fall attupptäcka att alternativen är få och många gångeralltför ekonomiskt krävande.Detta är ett resultat av en medveten politik frånSocialdemokraternas sida. Skolväsendet skullevara enhetligt. Några fristående skolor behövdesinte. De offentliga bidragen har varit mycket små;statsbidragen har legat på av dem som denkommunala skolan har fått.Det var inte så länge sedan som den förreskolministern sade att vi måste gå med på förslagetom skolstart , eftersom föräldrarsom vill att deras barn skall börja skolan annars kommer att välja en annan skolformdär de kan vara med och påverka och det då finnsrisk för att den sammanhållna brytsupp.Läser man Socialdemokraternas motion Ub62 kanman inte tolka beslutet här i kammaren förra vårenpå annat sätt än att ni fattade det beslutet därför attni var tvungna, fastän ni egentligen inte ville det.Motionen präglas av en negativ inställning tillfristående skolor och en rädsla för vad som händernär föräldrar och elever får en reell möjlighet attvälja skola.Mindre än 1 % av elever går i friståendeskolor. Detta är en internationellt mycket låg siffra.I går av eleverna i friståendeskolor och i . Det finns totalt ca75 fristående skolor i hela landet, och de finnsföreträdesvis i de tre storstadsområdena.När jag är ute möts jag av många som har idéer omhur man kan utveckla undervisningen och göraskolan bättre. Dessa människor, både lärare ochföräldrar, drivs av ett genuint engagemang. Mångavill förverkliga sina idéer genom att starta friståendeskolor.32 ansökningar om att få starta fristående skolorhar kommit till den nya regeringen sedan dentillträdde . Regeringens ambition är, eftervad jag har förstått, att alla ansökningarna skallvara färdigbehandlade före i år.Maktskiftet och regeringsförklaringens fastslåendeav att alla skall ges rätt att fritt välja skola och attde offentliga bidragen i princip skall följa elevengör att många nu vågar starta fristående skolor. Detvisar att intresset med svenska mått mätt är närmastexplosionsartat.Det är möjligt och troligt att merparten av föräldraroch elever väljer den skola som ligger närmasthemmet, och i så fall är det ett val som eleven ochföräldrarna gör och är nöjda med. Men grunden iförslaget är att om skolan inte fyller de behov ochönskemål som eleven och föräldrarna har, kan devälja en annan skola utan att vara beroende avkommunaltjänstemännens eller politikernasbeslut. De behöver inte stå med mössan i hand påden kommunala skolförvaltningen, utan de vetvilken deras minsta rätt är.De kan också bryta den segregering sombostadssegregeringen medför genom att väljaen annan skola än den som ligger närmast hemmet.I dag händer det också att kommuner motföräldrars och elevers önskan beslutar att lägga nedden närbelägna skolan. Det kan vara så attelevunderlaget sviktar, men det kan också varaandra skäl som ligger bakom. Ofta är detmänniskor i glesbygd som drabbas. I stället för atttvingas demonstrera och bära plakat kan nuföräldrar ta saken i egna händer; de kan drivaskolan vidare som en fristående skola.Herr talman! Varje människa är unik och harindividuella förutsättningar och behov. Det bordesäga sig självt att det inte går att ge alla elever vadde behöver inom ramen för den sammanhållnaklassen. I ett sådant system råkar den svage mestilla ut.Det är därför viktigt att vi får en ökad mångfald iskolan. Vi måste skapa utrymme och möjlighet förolika pedagogiska inriktningar, profiler och skolor.En mångfald på skolområdet stimulerar tillpedagogisk utveckling. Olika inriktningar ochmetoder debatteras. Skolor, lärare och föräldrar lärav varandra.Både långtidsutredningen ochproduktivitetsdelegationen pekar på att vi här iSverige inte lär oss tillräckligt mycket i skolan, trotsatt vi satsar mest i världen på vår grundskola ochhar den högsta lärartätheten. Svenska elever klararsig bra -- det är inte tu tal om det. Kunskapsnivånligger ändå någonstans i mitten på skalan iinternationella jämförelser. Men de svenskaeleverna är inte tillräckligt bra med tanke på destora insatserna i skolan.Många länder gör stora satsningar på högrekvalitet i skolan. Det visar vilken betydelseutbildning har. Många hävdar t.o.m. attutbildningen blir morgondagens främstakonkurrensmedel.Rätten och möjligheten att välja skola är ett viktigtinstrument för att vitalisera skolan. Vi får enstimulerande tävlan mellan olika skolor, vilketbidrar till en höjning av kvaliteten inom helaskolväsendet. Det bästa blir det normala.Herr talman! Utskottet har på förslag avVänsterpartiet, som sade, ochmed stöd av Socialdemokraterna inhämtatlagrådets yttrande. Lagrådet har inte haft någraprincipiella invändningar mot förslaget.Utskottet har gjort två tillkännagivanden tillregeringen.Det ena är att medelstilldelningen om minst 85 %av genomsnittskostnaden skall varastadierelaterad, vilket redan harkommenterat.Det andra är att vi anser att det är rimligt attkommunen själv får avgöra om den skall bekostaskolskjuts till annan skola än den som kommunenanvisar och som normalt är den närmast belägna,oavsett om skolan är eller fristående.När det gäller reservationerna finns det skäl attspeciellt kommentera några.I reservation 1 åberopar --liksom nu i debatten -- bådeutredningen om fristående skolor av Sven-ÅkeJohansson och som stöd för attyrka avslag på förslaget att den fristående skolanskall garanteras avgenomsnittskostnaden för en elev i grundskolan.Men det intressanta är, , attutredningen också förordar en procentsats avgenomsnittskostnaden för en elev i ,även om utredningen har kommit fram till en någotlägre nivå än vi i utskottet. Utredningen föreslår75 %.Likaså har i sina handlingar tillutskottet skickat med material som visar att man isin försöksverksamhet i kommunerna arbetar medgenomsnittskostnader och procentsatser för att geföräldrar och elever möjligheter att välja skola.Varför gör ni socialdemokrater inte det? Tycker niatt är för mycket hade ni ju kunnat yrka på enlägre nivå. Men det gör ni inte, och jag har frågatmig varför. Orsaken är att ni fortfarande vill attkommunen skall styra och besluta om varje elev,om hur mycket varje fristående skola skall få. Detinnebär att eleverna och de fristående skolorna ärhelt i händerna på kommunerna.Vår uppfattning är att det är riktigt att i lag fastställaden svagaste partens -- i det här fallet elevens --minsta rätt och kommunens minsta skyldighet. Detger fasta spelregler och en möjlighet att planeralångsiktigt, vilket vi anser att de fristående skolornabör ha.Om fristående skolor diskrimineras, BjörnSamuelson, kan endast föräldrar med tjockplånbok välja.I reservation 3 framgår det klart attSocialdemokraterna av ideologiska skäl är emotökad valfrihet för föräldrar och elever. Densammanhållna klassen är viktigast. Föräldrarnasval av undervisning för sina barn är av underordnadbetydelse.I reservationerna 5 och 6 tar man upp avgiftsfrågan,som också har tagit upp i debatten.Jag vill bara slå fast att inte tarställning till den frågan. Frågan har, som sagtstidigare i debatten, varit föremål för en särskildutredning, och kan vänta sig ett förslagfrån regeringen . Men får de friståendeskolorna likvärdiga ekonomiska villkor ärsjälvfallet inte heller behovet av avgifter lika stort --kanske behövs de inte alls.Till sist gälller det de internationella skolorna ochNy demokratis reservation, som jag inte alls förståratt man behövde foga till betänkandet.