prot · GF0987 · 1992-03-30 00:00:00 — Jag föreställer mig, statsrådet, attpersoner som kommer till och för vilka detmed tanke på det land som de kommer från intefinns någon som helst sannolikhet eller risk för attde skulle vara politiska, religiösa eller andraflyktingar skall kunna få sina fall avgjorda påkortare tid än 18 månader. I det avseendet tyckerjag att förhoppningen skall vara att de mycketsnabbt får del av beslut om att det saknas grund förasyl i vårt land.Så något om tidsfaktorn, som ju statsrådet berörde.Den person som jag talar om kom alltså till Sverigeden och anmälde sin önskan om asylnågra dagar . Den här personen, mannen,hade alltså vid ingången till 1992 varit i landet i 17månader. Först hade han varit här i 18månader. När beslut föll den14, 15 eller hade han varit här i 18,5månader. Det rör sig alltså om en lång tid.Det är riktigt att den här mannen den 1 januarihade varit här i . Men jag menaratt det här får så konstiga konsekvenser för dennatyp av personer som fastnar i en sådan här sax. Detär synd att regeringen inte förutsåg detta och såg tillatt det gavs ordentliga tidsfrister.Sedan till den andra frågan som gällerskyddsbehovet, och det är naturligtvis detavgörande. Om det föreligger ett skyddsbehov vidden tidpunkt då en person flyr från sitt land menförhållandena i det landet därefter förändras, kanman säga att det inte längre finns behov av attpersonen i fråga får stanna i . Men om denhär personen har varit i , då skyddsbehovet var påtagligt, skall mandå inte ta hänsyn också till detta? För den personsom jag anför som exempel är det så, att hantillbringat 19 månader i vårt land. Han kom hit somflykting. Han hade flyktingskäl. Det fanns en orsakför honom att få stanna i . Om situationen iRumänien nu är sådan att han kan återvända dit, ärdet den praxis som följs av utlänningsnämnden.Resultatet för den här mannen blir att han förlorat19 månader av sitt liv. Sedan får han återvända tillsitt land och starta på ny kula.Det är möjligt att det skall vara på det här sättet,utifrån de regler som gäller. Men jag tycker att detsynd att man inte hade större förutsättningar attunder övergångstiden medge mera flexiblalösningar.Anf. 21 ():Herr talman! Först vill jag slå fast attskyddsbehovet alltid har varit i förgrunden, att detalltid har varit helt avgörande.Jag har viss erfarenhet av handläggningen avutlänningsärenden och av att stå till svars för denhandläggningen. Och jag erinrar mig den kö avfolkpartister som ställde frågor om och riktade kravpå att den långa väntetiden borde beaktas i störreutsträckning. Ändå var bestämmelserna då ganskagenerösa. gällde att den som hadevistats här fick stanna, om inte särskilda skältalade emot.Ständigt ställdes krav på att denna vistelsetidytterligare skulle beaktas, inte minst frånfolkpartiets sida. konstaterar jag att BirgitFriggebo har avskaffat detta. Det bekräftas i dethär avgivna svaret i och med tolkningen avövergångsbestämmelserna här att vistelsetidensuccessivt helt kommer att avvecklas som grund föratt någon får stanna. Undantagna är barnen, och idet avseendet är man tillbaka i ett system med denganska långa tid som gällde för beaktandeav barnens situation. Jag må då säga att det inte ärsärskilt humanitärt eller generöst. Det var väl medden ''approachen'' som gick till val -- nuskulle det minsann bli väldigt generöst i fråga omhandläggningen i utlännings- och flyktingärenden.Den gamla regeringen hade tydligen alla fel, ochdet är den som är skuld till att det är enväldigt lång kö hos utlänningsnämnden.Ja, visst är det synd att vi inte klarade dessa sakerpå ett bättre sätt. har ändå varitinvandrarminister i bortemot . Efteratt hastigt ha tittat på resultatet tror jag mig kunnautmana . Under mina sex förstamånader som invandrarminister tror jag att flerärenden avverkades och fler beslut fattades än manklarat av . Särskiltimponerande är tempot således inte när det gällt attavverka den rekordlånga kö av väntandemänniskor. Detta pekar mot att det kommer attvara väldigt många som får synnerligen långavistelsetider; och detta som vistelsetidenavskaffas som grund för att människor avhumanitära skäl får stanna här.Anf. 22 Kulturminister ():Herr talman! Förhoppningen är naturligtvis, precissom säger, att människor som inte harskyddsbehov skall omfattas av mycket snabbabeslut, så att de inte hinner rota sig. I stället skallde få ett beslut om att de skall åka tillbaka till detegna landet eller till det land som de kommit från.Problemet är emellertid att det förekommer attmänniskor inte har sina papper i ordning, attmänniskors identitet inte kan fastställas, att falskahandlingar plockas fram eller att man kommer meduppdiktade historier. gör det att ävenmänniskor som inte har några skäl alls får en ganskautdragen handläggningstid. Av rättssäkerhetsskälär det naturligtvis så. De uppgifter skall juundersökas som den asylsökande lägger fram i sittärende.Sedan är det i praktiken så, att det är tillståndet iden sökandes land för beslutet somblir avgörande -- inte det tillstånd som gällde vidden tidpunkt då den sökande lämnade sitt land.Jag är den förste att beklaga att vi har dessa oerhörtlånga köer och att det tar så innanmänniskor får besked om sin framtid. Frågan är dåhur vi skall hantera denna situation.Jag har påskyndat och tidigarelagt inrättandet avutlänningsnämnden för att den skullekunna komma i gång med sitt arbete. Jag har gettden 60--ökade resurser i form av personal föratt den skall kunna påskynda beslutsfattandet.Georg har helt rätt i att det i början intehar varit den takt i arbetet som man skulle önska.Det beror naturligtvis på att det är nyanämndledamöter, att det är nya domare och att endel av personalen också är ny. Och det tarnaturligtvis innan man kommer i gångmed verksamheten. Men nämnden har satt uppen målsättning om hur den skall beta av köerna.Dessa ärenden är aldrig lätta. Och GeorgAndersson, som har handlagt sådana ärenden, ärnaturligtvis väl medveten om det. Och mångamänniskor far illa på grund av hur situationen är imånga länder runt om i världen.Min utgångspunkt för de ändrade förordningarnaoch framför allt för en återgång till att tillämpade facto-flyktingbegreppet har varit att vi skall få enordenligt prövning av skyddsbehovet, eftersom detär utgångspunkten för verksamheten, och att viskall få en begriplig, förståelig och tydlig praxis närdet gäller dessa ärenden.Jag träffade flera av de asylsökandesombud. De sade att de kan fungera brasom ombud, eftersom de inte längre vet vilkenpraxis som finns när det gäller utlänningsärendena.De sade att de inte kan säga till en sökande att debedömer att den sökande har skäl att få stanna iSverige eller att de bedömer att hans eller hennessak inte är särskilt stark, eftersom vederbörandeinte har så starka skäl.Det rådde helt enkelt kaos. Detta är inte minbedöming, utan det är ombudens bedömning, deombud som skulle ta till vara dessa människors rättatt få stanna i om de har ett skyddsbehov.Detta är bakgrunden dels till upphävandet av dets.k. 13 december-beslutet, dels till en striktareinriktning när det gäller visstidspraxisen, därsärskild hänsyn tas till barnen. Ochtreterminspraxisen har utvecklats, vilket innebäratt även de barn som har gått i förskola får stannahär i . Därmed har denna praxis också fåtten humanare inriktning.Georg försöker ge en bild av att de olikakrav som ställde under sinoppositionstid inte skulle gälla längre. Tvärtom ärvi nu i full färd med att genomföra den politik somvi drev . Vi avskaffarmöjligheten att ta barn i förvar. Vi tillåter attmänniskor som bedöms få vänta litet längre på sinabeslut skall kunna få försörja sig . Vi harupphävt 13 december-beslutet. Och vi skall ha enhumanare mottagning av de asylsökande genom attha en större flexibilitet i flyktingmottagandet ochpå flyktinganläggningarna.Vi är alltså i full färd med att genomföra det som viställde krav på och attändra på det som vi riktade kritik mot i den politiksom fördes av den socialdemokratiska regeringen.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1991/92:142 omriksantikvarieämbetetAnf. 23 Kulturminister ():Herr talman! har frågat migom jag är beredd att fullfölja de förändringar sominitierats beträffande riksantikvarieämbetetsuppgifter i fråga om arkeologiskauppdragsundersökningar, med en översyn avriksantikvarieämbetets olika roller och därmedsammanhängande problem inom fältenkonservering och restaurering.Riksantikvarieämbetet är central myndighet förkulturmiljövården i . Det har därmed detövergripande ansvaret för tillsynen av attarkeologiska uppdragsundersökningar utförs på etttillfredsställande sätt i landet. Vid myndighetenbedrivs arkeologisk uppdragsverksamhet som ärlandets i särklass största. Den sysselsätter ca 280personer som utför över 400 arkeologiskauppdrag till en årlig kostnad av drygt 60 milj.kr.Jag har gjort bedömningen attriksantikvarieämbetets tillsynsroll ochuppdragsverksamhet bör vara tydligt åtskilda.Därför har jag tillkallat en särskild utredare meduppgift att bl.a. lämna förslag om hur ett nytthuvudmannaskap för den arkeologiskauppdragsverksamheten kan utformas (dir.1991:112).Vid myndigheten bedrivs uppdragsverksamhetockså inom områdena konservering ochrestaurering. Enligt vad som uppgivits för mig finnsfem byggnadsingenjörer, som på deltid utförprojekteringsuppdrag åt bl.a. samfällighetenGotlands kyrkor. De har i övrigt ansvar för att detfinns en kompetens i fråga om ruinvårdsarbeten.Sådan kompetens är annars svår att hitta.Inom institution förkonservering utförs vidare uppdrag i fråga omkonservering av textilier. Beträffandekonserveringsområdena trä och sten åtar siginstitutionen inte externa uppdrag. Däremot läggerden inom dessa avsnitt ut uppdrag tillentreprenörer.De uppdrag som utför inomrestaurerings- och konserveringsområdena är avmindre omfattning jämfört med arkeologiområdet.Självfallet innebär detta inte att verksamhetensaknar betydelse. Eftersom uppdragen utförs på enkonkurrensutsatt marknad, är det väsentligt attnågon kritik inte kan riktas motriksantikvarieämbetet med hänsyn till ämbetetsuppgift som tillsynsmyndighet. I denna del är resonemang om rollfördelningenvärda att beakta.Riksantikvarieämbetets roll och uppgift harförändrats kraftigt . Medintroduktionen av det nya sektorsbegreppetkulturmiljövård har följt en rad nyaansvarsområden, t.ex. beträffandeluftföroreningarnas effekter och den omvandling avkulturlandskapet som är en följd avlivsmedelspolitiken.Förutom de organisationsförändringar som äraktuella inom arkeologiområdet, förbereds enomfattande decentralisering av beslutsfunktionerfrån den centrala myndigheten till länsstyrelserna.I de regeringsdirektiv som gäller förriksantikvarieämbetets fördjupadeanslagsframställning framhävs å andra sidan kravenpå insatser när det gällert.ex. kulturmiljövårdens kunskapsutbyggnad.Mot bakgrund av omfattningen av detförändringsarbete som sålunda redan är initierathar jag inte några planer på någotinitiativ av den art som . 24 ():Herr talman! Jag vill tacka kulturministern försvaret på min interpellation.Riksantikvarieämbetet har förändrats från att havarit enbart en granskande myndighet till att bli enmyndighet där projekterings- ochentreprenörsdelen spelar en viktig men tvetydigroll i den dagliga verksamheten.Verksamheten finansieras delvis genommyndighetens egen basverksamhet, öronmärktamedel och/eller genom debitering av beställaren.Inom flera områden har mereller mindre monopolställning. Främst gäller dettaolika konserveringsområden.Där konkurrens med den privata sektornförekommer, sker den på ojämlika villkor. Delar avden totala kostnaden bärs av statens beviljademedel. I grunden finns kostnader för lokaler,administration och sekreterare.Att utvärdera kostnader iförhållande till uppnådda resultat är naturligtvissvårt när verksamheten bedrivs så att den totalakostnaden sällan redovisas, och då tjänstemänanställda ''på stat'' ofta deltar i olika externtfinansierade projekt.Herr talman! Mot denna bakgrund är de avregeringen initierade förändringarna avriksantikvarieämbetets utgrävningsverksamhetmycket välkomna. En motsvarande översyn avriksantikvarieämbetets konserverings- ochrestaureringsverksamhet borde också ske.Jag noterar att statsrådet anser att minaresonemang om rollfördelningen är värda attbeaktas. Det erkännandet är positivt.I kulturministerns svar tas sedan upp förändringar iform av nya ansvarsområden samt dendecentralisering av beslutsfunktioner somförbereds.Inriktningen på decentralisering är bra. De flestakonserveringsuppdrag kommer för överskådligframtid att bekostas av offentliga institutioner.Effektivt utnyttjande av resurserna är erhörtviktigt. Det är därför lämpligt att både kontroll,ansvar och granskning decentraliseras.Herr talman! Några planer på en vidare översyn avriksantikvarieämbetets olika roller, som jagefterlyser, har kulturministern inte. Jag noterardock uttrycket '''', vilket jag tolkarsom en liten öppning. Förhoppningsvis bidrar mininterpellation till den interna belysningen av defrågeställningar som jag har tagit upp. Själv har jagför avsikt att återkomma till frågan i annatsammanhang.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1991/92:152 om förvarav barn enligt utlänningslagenAnf. 25 Kulturminister ():Herr talman! har frågat mig hurpolismyndigheterna använt sig av möjligheten attställa barn under uppsikt.I utlänningslagen anges att ett barn inte får tas iförvar om det bedöms vara tillräckligt att han ställsunder uppsikt. Uppsikt innebär att man måsteanmäla sig hos en polismyndighet, lämna ifrån sigsitt pass eller uppfylla andra särskilda villkor.Rikspolisstyrelsen har på regeringens uppdraggenomfört en undersökning av myndigheternastillämpning av utlänningslagens regler om förvaroch uppsikt. redovisade sinaresultat och fick då uppdraget att göraen fördjupad undersökning. Denna skulle bl.a.innehålla en redogörelse för fattade uppsiktsbeslut.Det föreligger endast preliminära resultat från denfördjupade undersökningen. De undersöktaperioderna är juli--samt juli--oktober1991. Av rapporterna framgår att en vuxen person,men inte något barn, ställdes under uppsikt underden aktuella perioden , samt att 19 vuxna och8 barn ställdes under uppsikt under aktuell period1991. I samtliga fall har uppsikten bestått ianmälningsplikt.Anf. 26 ():Herr talman! Jag tackar för svaret, som var kort ochinte gav den klarhet som jag hade hoppats.När vi i socialförsäkringsutskottet behandladepropositionen om den nya utlänningslagendiskuterade vi ingående just förvarstagandet avbarn. Ett av syftena med den nya lagen var ju attmöjligheterna att ta barn i förvar skulle begränsas.Utskottsmajoriteten underströk också kraftigt i deolika betänkandena där frågan om förvar av barnbehandlades att detta fick ske endast i de fall då detvar oundgängligen nödvändigt och sedan det nogaövervägts om syftet med åtgärden inte kunde nåsgenom att barnet ställdes under uppsikt.Syftet med min interpellation var inte att jag villediskutera frågan om att ta barn i förvar eller ej. Dendiskussionen kommer att föras . Syftet var istället att jag ville ha reda på hur polisen har använtsig av denna möjlighet att ställa barn under uppsikt,hur många barn som det gällt och hur många gångersom det skett.Invandrarministern talar i sitt korta svar om att åttabarn juli--oktober ställdes underuppsikt. Enligt de uppgifter som jag har var det 18barn. Men om man ser på , dvs. juli--, var det 286 barn som togs i förvar.Jag tycker därför att nästa fråga är självklar. Varförställdes inte fler barn under uppsikt, och varför harpolisen inte i större utsträckning använt sig avmöjligheten att ställa barn under uppsikt?Enligt uppgifter som jag har fått framgår det avpolisens instruktioner att den noga skall pröva omdet inte går lika bra att ha barnen under uppsiktsom att ta dem i förvar. Jag undrar därför ompolisen struntar i vad som sägs i lagen och vadriksdagen har beslutat.Anf. 27 Kulturminister ():Herr talman! Vi har inte all information ännu, somvi behöver för att riktigt kunna veta hur polisen harhanterat de här frågorna. När vi fick in rapportenom förvarstagande av barn ville vi frånregeringskansliets sida ha just en fördjupning:Varför har man inte använt ''uppsikt'' mer än vadsom har varit fallet? Bakgrunden har varit, precissom säger, att haruttalat att man som sista åtgärd skall ta barn iförvar. Man skall pröva just frågan om uppsiktinnan man går till ett förvarsbeslut.Nu har vi inte fått denna fördjupning. Jag kan ocksåsäga att det även i de kontakter som vi har haft medpolisen, vilka sker regelmässigt vid olikakvartalsgenomgångar och på annat sätt, har varituppenbart svårt för rikspolisstyrelsensrepresentanter att riktigt förklara varför man intehar använt ''uppsikt'' mer än man har gjort, framförallt mot bakgrund av den kraftiga ökning som harskett av förvarstagande av barn. Jag beklagar djuptatt jag inte kan svara ordentligt på frågorna, bl.a.beroende på att själv inte harvarit särskilt tydlig i sin förklaring till att dettatillstånd har uppkommit.Detta har naturligtvis sitt historiska intresse, mensituationen kommer att bli annorlunda omriksdagen antar den proposition som regeringenhar lagt fram, om förvarstagande av barn.Anf. 28 ():Herr talman! sade i sitt svar att detbara är preliminära resultat från den fördjupadeundersökningen som föreligger. Jag tycker att detär litet märkligt. Jag är inte säker på att jag riktigtföstår detta.Våren 1991 kom det olika rapporter om att alltförmånga barn togs i förvar. Då gav förrainvandrarministern, ,i uppdrag att undersöka hur detkunde komma sig. Den undersökningenöverlämnades till den dåvarande regeringen den 16april 1991. Då tyckte regeringen att det behövdesen fördjupad undersökning om förvarstagande ochatt man även skulle belysa hur uppsiktsförfarandetanvändes. Den undersökningen skulle egentligenha avlämnats , men lämnades tydligen ijanuari. Det är såvitt jag förstår denundersökningen som talar om.När nu säger att det bara ärpreliminära resultat som redovisats, utgår jag ifrånatt har fått i uppdrag attytterligare fördjupa undersökningen. Då blirfrågan: När kommer det slutliga resultatet av denfördjupade undersökningen att presenteras?Anf. 29 Kulturminister ():Herr talman! Historiken som beträffande olika uppdrag som regeringen hargett till är riktig. Den redovisningsom skulle lämnas lämnades alltså ijanuari . Men då saknades uppgifterna om justalternativet uppsikt i stället för förvar. Därför nuvarande regeringen tvingats att ge ytterligareett uppdrag till , att göra just enfördjupad undersökning vad gälleruppsiktsbesluten.Det är alltså den fördjupade undersökningen somvi fortfarande väntar på. Därav de preliminärauppgifter som jag har redovisat. Det är inte frågaom en slutlig fördjupning som har gjorts avrikspolisstyrelsen, utan det är underhandsuppgifter. Vi väntar således fortfarande påden fördjupade undersökningen. Exakt när denkommmer kan jag inte lämna något bra svar på idag.Anf. 30 ():Herr talman! kommer enligt uppgift enproposition med förslag om avskaffande avmöjligheten att ta barn i förvar. Då måste man frågasig varför man inte väntar på resultatet av den härundersökningen, och ser vilka möjligheter sompolisen har att ställa barn under uppsikt, innan manlägger fram en proposition där man avhänder sigalla de här möjligheterna.Anf. 31 Kulturminister ():Herr talman! Regeringen har gjort sin bedömningutifrån de humanitära skälen för att inte ta barn iförvar och vill införa ett absolut förbud. Det har vigjort oberoende av möjligheterna till uppsikt. Vihar tyckt att detta har varit en så viktig humanitärfråga att uppgifter om hur man har använt eller inteanvänt rekvisitet uppsikt inte har varit av betydelseför utgången av de förslag som regeringen nulämnar. Det är bakgrunden till att vi lägger fram enproposition som i princip förbjuder förvarstagandeav barn.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositionerna1991/92:113 till näringsutskottet1991/92:141 till bostadsutskottet10 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återKonstitutionsutskottets betänkande 1991/92:KU31Justitieutskottets betänkanden /92:JuU17--betänkanden /92:LU24--LU26och betänkande 1991/92:JoU16Näringsutskottets betänkanden /92:NU19,NU21 och betänkande1991/92:AU1311 § BordläggningAnmäldes och bordladesPropositionerna1991/92:120 Reglering av priserna på fisk m.m.1991/92:121 Uppgiftsskyldighet på jordbruketsområdeMotionmed anledning av prop. 1991/92:122 Undantag frånskatteplikt till mervärdeskatt för vissa tjänster inomsjukvårdsområdet, m.m.1991/92:Sk24 av och ()12 § Anmälan om interpellationerAnmäldes att följande interpellationer framställtsden 27 mars1991/92:163 av () tillstatsministern om neutralitetspolitiken och etteventuellt medlemskap i unionen:Enligt statsminister uttalanden undersitt besök i detta år måstevi ''med öppet sinne studera VEU:s utvecklingNÄR vi blir medlemmar i den Europeiskaunionen''. Visserligen är utvecklingen svår attförutse men ''VI är'', enligt statsministern,''beredda att till fullo delta i det politiskasamarbetet också vad gäller försvarspolitiken''(SvD 920307).I ett TV-program (''8-dagar'' 920323)ställdes statsministern inför scenariot att ,som en följd av medlemskap i , kan tvingas deltai krig och integreras i ett kärnvapenbeväpnatEuropa. Kommentaren blev: ''Vi måste ta risker förfreden. ''Mot bagkrund av ovanstående vill jag ställaföljande frågor till statsministern:1. Är uttrycket ''när vi blir medlemmar'' förenligtmed en seriös inställning till den utlovadefolkomröstningen?2. Är uttrycket ''vi är beredda att till fullo delta idet politiska samarbetet också vad gällerförsvarspolitiken'' en korrekt tolkning avriksdagens beslut att lämna in en svenskmedlemsansökan till EG?3. Är det regeringens uppfattning att skallansöka om medlemskap i den Europeiska unionen,även om det skulle innebära ett förpliktandemilitärt samarbete?1991/92:164 av () tilljustitieministern om tullens och polisens samarbetevid ett eventuellt EU-medlemsskap:Ett svenskt medlemskap i (Europaunionen)skulle påverka både tullens och polisens arbete.Tulltjänstemännens fackförbund, Tull-Kust, vill hamöjlighet att fortsätta med en effektiv jakt pånarkotikasmugglare. ser med oro påhur samarbetsformer på Europanivå utvecklas utanatt det förs några principiella politiska diskussioner.Ett eventuellt svenskt EG-medlemskap skulleinnebära att gränserna mot andra EG-länderöppnas för arbetskraft, varor, tjänster och kapital.Men också brottsligheten kommer att röra sig friareöver gränserna. Frågan är hurnarkotikabekämpningen skall lösas när gränsernaöppnas. Inom EG ökar nu narkotikabeslagenkraftigt, men risken är att den gemensammamarknaden också blir ett frihandelsområde förknarksyndikaten. Enligt diskussioner inom EG skall det visserligen vara möjligt förmedlemsländerna att använda viss gränskontroll,t.ex. mot epidemier eller narkotikasmuggling, mentroligen innebär ett svenskt medlemskap attgränskontrollen totalt sett minskar, somden omorienteras mot de länder som inte ärmedlemmar.Inom EG diskuteras tanken på en överstatligEuropapolis som skulle kunna ingripa tvärs övernationsgränserna. Detta reser en mängd frågor,vilket också polisförbundet påpekat. Om andraländers polis får rätt att operera på svensktterritorium, uppstår frågan om vilken polisroll somskall vara normbildande. Vilken etik gäller och vemskall övervaka den polisen?Polisförbundet, och övriga nordiska fackligaorganisationer för poliser, säger nej till tankenpå en EG-polis. Man menar att en överstatlig poliskommer att ta hand om de mest spektakulära fallenoch därmed också bilda skola för hela polisarbetet.Risken är att det blir svårt att försvara dendemokratiskt styrda, lokalt förankrade polis som vii dag har i , och i övriga , och att detblir den halvmilitära polismodell som finns i fleraEG-länder som blir normgivande.Mot bakgrund av ovanstående vill jag ställaföljande frågor:1. Hur skall gränsövervakningsproblemen lösas vidett eventuellt svenskt medlemskap i den europeiskaunionen?2.