prot · GF09125 · 1992-06-03 00:00:00 — Det gälleratt spara tid även här i . Jag skall försökaspara någon minut.Robert Jousma har redan sagt sitt och framfört Nydemokratis ståndpunkt. Han har därmed gjort sittjobb i försvarsutskottet på ett förträffligt sätt.Jag vill lämna ännu en komplimang till HansLindblad. Han börjar väl bli trött påkomplimanger. Hans anförande var intressant. Jagnoterade för min del att försvarsbeslut vardet senaste kloka beslutet. Jag hoppas att det integäller hela riksdagsarbetet utan bara försvaret.Jag noterade också att överbefälhavaren,åtminstone allt som oftast, skulle kunna ersättas avriksdagens utredningstjänst, . På det sättetskulle man kanske kunna initiera en ny utredningav för att se om kan ersätta ÖB. En vissskärpning från ÖB:s sida tycker vi kanske skullebehövas. Jag återkommer till det.Låt mig summera vår inställning till detta. Den ärganska enkel. behöver ett effektivt försvar.Vårt läge är utsatt. Världen är orolig. Det är krig iEuropa, och det kommer säkert att bli fler.Fantasier om att det skulle bli frid på jorden i ochmed att Sovjetimperiet sprack, har redan visat sigvara just fantasier.Försvaret måste vara effektivt, modernt ochslagkraftigt i ordets egentliga bemärkelse. Enteknisk upprustning av främst armén är alltsånödvändig i detta läge. Hur viktigt försvaret ärframgår om vi ställer oss en fundamental fråga,nämligen: Varför finns ? Ja, varför slöt sig folk samman över huvudtaget och bildade länder och nationer en gång itiden? Jo, det fanns egentligen två skäl. Det ena varatt försvara sitt land mot yttre fiender. Det andravar att garantera medborgarnas inre säkerhet.Detta tror jag att svenska politiker borde tänka påäven andra dagar än just den här dagen.Statens huvuduppgift är alltså inte att instruera folkatt äta sju skivor bröd , att rapporteraantalet kakelplattor ovanför handfatet eller attbetala in några tusenlappar var till organisationersom politikerna har för att roa sig med. Detta varen liten utvikning.Tillbaka till försvaret och försvarsindustrin i det härfallet. Vi har en försvarsindustri. Alltså skall vi geden en chans att existera. Det betyder att den skallexportera, att den skall ha rätt att samarbeta och attden skall ha rätt att fungera precis som alla andraindustrier. Inom detta avsnitt har vi envärldsberömd dubbelmoral som vi har skojat omförut, men jag kanske inte skall uppta kammarenstid med det. Men det går att göra många roligahistorier kring den. Jag har själv skrivit en bok somhandlar om när man ersatte vapenexportförbudetmed spritexportförbudet. Ni kan själva läsa den.Det har alltså lett till ganska skrattretandereaktioner och observationer när vapen hamnarhos dem som använder vapen. Det är ett mycketstort problem för oss i . Vi vill nämligen attbara de som inte använder vapen skall få vapen.Helst skall de ha vapnen i källaren.Vi har ett vapensystem som heter JAS. JAS är bra.Det är svensk spetsteknologi, alltså blir detkritiserat. Det finns något slags masochistisknjutning med vilken vi alltid försöker bestraffa osssjälva så fort vi har något som är riktigt bra. Därförfinns det givetvis en del förslag om att lägga nedJAS, eller också blir en del snurriga kompromisser,så att man gör JAS till jaså eller något annat.Man kan dra en parallell till kärnkraftsteknologin,en annan svensk spetsteknologi. Den ligger långtfram i världen, och den är en fantastisk tillgång föross. Det fanns t.o.m., och finns väl fortfarande,förbud att tänka på fortsatt utveckling inom detområdet just därför att det är svenskspetsteknologi. Vi i har ofta någon sortsattityd -- svensk spetsteknologi, nej tack. Vi måstegivetvis alltid säga ja tack, och det gör vi i Nydemokrati.Att denna negativa attityd uppstår, är många idenna kammare medskyldiga till -- om de vore här,vill säga, med det är de ju inte.All right, åter till försvarets omorganisation.Egentligen borde inte vi i hålla på attdiskutera detaljer. Vi borde diskutera inriktningenoch omfattningen. Resten skulle rimligen denverkställande ledningen, dvs. överbefälhavarenm.fl., sköta om. Men har det ju blivit på dettasätt. Enligt , om jag uppfattadehonom rätt, var det lika bra, eller lika dåligt. Hursom helst tycker jag faktiskt att överbefälhavaren,försvarsgrenschefer och andra skulle sticka uthuvudet, och de skulle ha stuckit ut huvudet mer änvad de har gjort, för att tala om vad de kanåstadkomma.Jag är ingen försvarsfantom. Mina betyg från mintjänstgöring i det militära kännetecknades av att jagvar mer framstående i militär duglighet än i militärlämplighet. Jag har emellertid varit med om en delannat i mitt liv.Jag vet att en icke konkurrensutsatt verksamhetkan rationaliseras. Det gäller hela den offentligasektorn. Där finns enormarationaliseringsmöjligheter. Det är självklart att detgår att rationalisera inom försvaret. Vi vet det, ochdet har för säkerhets skull gjorts utredningar. Jagtror inte att det var som gjorde den då, utandet var som utredde hur mycketman kan spara bara på inköpssidan. Man skullekunna spara belopp som motsvarar driften av fleraflottiljer.Det var någon som sade här tidigare: Om det gåratt rationalisera, varför har man inte gjort detförut? Det är faktiskt, förlåt mig, ett ganska dumtpåpekande. I krislägen kan folk nämligenåstadkomma saker som de inte kan åstadkommaannars. När man sätter trycket på, går det attrationalisera det som inte gick att rationaliseraförut. Man måste ha rätt ''incentives'' för att få göradet. Det tyckte jag mig höra ocksåförsvarsministern säga förut, dvs. att de somrationaliserar skall ha glädje av det som derationaliserar. Men det går att göra. Det går attgöra massor.Jag vill sedan säga något om ansvaret. Den härpolitiska inblandningen har tagit bort en del av detansvar som alldeles entydigt borde bära.Vems är då till slut ansvaret för att vi öppnar enblotta i flygförsvaret genom att lägga nerNorrköping? Observera att man med enrationalisering i hade kunnat bibehållakanske 1 000 jobb i arbetslöshetens ochkunnat fortsätta sin mycket viktiga strategiska ochtaktiska roll i försvaret av Sverige.Vad var det då som hände? Blev ettpolitiskt offer när Socialdemokraterna ochregeringspartierna plötsligt, efter långt ältande,skulle visa att de minsann bestämde och intebehövde lyssna på Ny demokrati, eller vad var detsom hände?Räddades , på samma sätt som Gävleoffrades, på grund av allmän politiskopportunism -- jag säger ''allmän'', vilket innebäratt jag kanske också inkluderar oss själva --, av dencyniska orsaken att det gäller att vara först med atthotas av nedläggning, eftersom chansen då är störstatt det inte blir någon nedläggning? Läxan tillSverige är alltså: Var först med att ropa ''hållerde på att lägga ned mig'', och se till att ni verkligenblir nedläggningshotade, för den första som råkarut för det klarar sig alltid. Det blir sedan de andrasom får åka dit i stället.Okej, nu har snart gjort sitt, och jaghoppas att regeringen och försvarets ledning görnågonting bra av det här, någonting bättre än detsom framgår av utskottets betänkande. Nydemokrati har redan framfört sina reservationer viaRobert Jousma, och vi har på det viset yrkat bifalltill dem.Jag vill bara till slut understryka att vi vill medverkatill att får ett starkt, modernt ochhögteknologiskt försvar.(Applåder)Anf. 55 HANS () replik:Herr talman! Detta är en central fråga. 1982sade vi att vi behöver en modernisering av försvaretoch en kvalitetshöjning. Hur skall denåstadkommas? Jo, vi ställde på all statsförvaltningett krav på en rationalisering motsvarande perår. Vi sade att vi skulle minska anslagen efterinflationsuppräkning med så mycket och attförvaltningen kunde ha oförändrad verksamhet omman kunde åstadkomma en produktivitetsökningpå . Hade man en starkareproduktivitetstillväxt kunde man realt utökaverksamheten och tvärtom.Till försvaret sade man: Vi ställer det kravet ocksåpå er, men ni får behålla pengarna. Omräknat tilldagens penningvärde motsvarar beloppet för de tvåfemårsperioderna 1982--87 och 1987--92 ungefär 15miljarder kronor. Det var det som gjorde att vi intebehövde utöka ramarna. idagens penningvärde skulle kunna användas förinköp av mörkerstridsmedel, elektronik, robotaroch vad det vara månde. Vad som hände var i ställetatt försvaret hade så negativproduktivitetsutveckling att det blev en dramatiskminskning av inköpen. plussade vi på ensumma på 6,8 miljarder, vilket i dagenspenningvärde motsvarar bortåt 8 miljarder.Vi hörde talas om ''svarta hål''. Försvarsstaben sadetill departementet att det nog skulle bli dyrare, menÖB förklarade tillsammans medförsvarskretschefen att man hade läget underkontroll. Vad hände sedan? Jo, marinen behövdeytterligare en miljard, och de pengar som avsatts tillarmén -- 400 milj.kr. till luftvärnsrobotar och 400milj.kr. till helikoptrar -- gick åt till den allmännafördyringen ute på regementena.Det som ville genomfördes alltså inte.Detta gör att vi är väldigt negativa till att tro på attvi skall inteckna den här rationaliseringen i förväg.Vi är verkligen brända.Vad som hände 1982 var följande. Manidentifierade rationaliseringsområdet, och det varframför allt fråga om stödproduktion, nämligenförplägnad, underhåll, förråd, osv. ÖB hävdadelänge att rationaliseringsmålet skulle uppnås,eftersom försvaret genomförde dessa besparingar.Det gjorde han också på de områdena, men denstora verksamheten -- utbildningen -- bara rasadeutför. ÖB hävdar fortfarande att försvaret harklarat av rationaliseringarna. Sorry, menhuvuduppgiften blir mycket dyrare. Det är ungefärsom om lantmäteriverket skulle säga att man harrationaliserat men att man tyvärr drog överbudgeten med 100 milj.kr.Det har alltså visat sig att försvaret är oerhört dåligtpå detta. En möjlig anledning kan vara att man ärså fixerad vid värnplikten att rationaliseringar intevar intressant. Man kan i och för sig säga att ävenandra delar av den offentliga sektorn har haft ennegativ produktivitetstillväxt, och det är intemöjligt att inteckna detta innan det har kommit.Skulle man kunna göra rationaliseringar på ettantal 100 milj.kr. vill inte jag att de skall läggas påen ny flottilj, utan i så fall skall man skaffa mergrejor. Kvalitet är att skaffa grejor, inte att köpamer flygbränsle.Anf. 56 (nyd)replik:Herr talman! Rationalisering är möjlig i allaföretag, framför allt i stora företag. vet att det är mycket lämpligt att sätta målet''lätt som en plätt'' vid . Det blir kolossalabelopp i den offentliga sektor som Hans Lindbladoch jag väl har lika stor -- dvs. lika liten -- respektför. Man skulle alltså kunna göra enormabesparingar: sjukvården 20 miljarder av de100 miljarderna, själv skulle kunna göramycket, osv.Jag vill understryka en sak beträffandemöjligheterna till besparingar på inköp. Vi somkommer från näringslivet vet att försvarsorder jämtär de bästa orderna, inte bara därför att kunden iallmänhet kan betala utan också därför att hanbetalar rätt så bra.Vad man skall göra i ett sådant här läge är att ställaupp målen för vad som gäller inom försvaret, manskall öka trycket på den verkställande ledningen såatt det går ner genom organisationen, och man skallskapa ett krismedvetande -- ett medvetande omkostnaderna. Då kommer det fram resultat. VD,dvs. ÖB, skall rapportera till styrelsen,dvs. åstadkomma den uppföljning som jag tror attHans Lindblad har nämnt förut. Då får manresultat, och då får man ett bra försvar. Dessutomfår man människor som tycker väldigt mycket omatt jobba där -- människor tycker alltid om att jobbai välskötta företag.Anf. 57 HANS () replik:Herr talman! Glömsk som jag var kom jag inte atttänka på vad sade om vad politikernatidigare har sagt om JAS. Jag vet att enriksdagsman har jämfört JAS med en jordfräs. Hanbor ganska nära i , om jag inteminns fel.Vad är rationalisering? Vi skall minska påfredsorganisationen, vi skall försöka få ut så mycketsom möjligt av krigsorganisationen -- kvalitet,utbildning och materielanskaffning. Jag menar attom man inte behöver så många regementen och såmånga flottiljer, så är det där man skall göraminskningar för att vidmakthållakrigsorganisationen.Jag börjar se mer bakåt. Jag tror att jag har varitmed om att vi har lämnat 34 etablissemang -- frånLuleå i norr ner till i söder. Hade de 34etablissemangen varit kvar, skulle naturligtvisoerhört mycket mer pengar gå till drift. Kan manminska flygvapnet med en flottilj, så är det klart attvi skall göra det. En del säger att det vore bra att iännu högre grad försöka gå ifrån storflottiljer, mendet finns naturligtvis operativa argument för hur fåflottiljer man kan ha.Att man bör minska en flottilj tycker jag därför ären självklarhet, särskilt om man minskarkrigsorganisationen. Sedan kan jag alltid harespekt för om man vill välja flottiljen A eller B. diskussionen är jag inte alls lika säker på att detena alternativet är bättre än det andra. Om jag kanrationalisera skall syftet inte vara att jag skall läggade slantarna på att behålla fler kasernområden ellerfler flottiljområden.Jag brukar titta på hur många flygplan eller hurmånga fartyg olika länder ute i världen har, men jagbrukar aldrig titta på hur många flottiljer och hurmånga regementen de har. Det är effekten jag ärintresserad av. Hur många robotar, flygplan ochfungerande krigsförband har de?När Ny demokrati har talat om flygvapnet har manaldrig över huvud taget nämnt krigsorganisationen.Säger ni ja till eller är ni emot att man minskarkrigsorganisationen med två stycken flottiljer ellertvå divisioner? Detta har ni inte motionerat om. Ärdet, eftersom inte har något emotdet, meningen att vi skall ha två flottiljer som gåratt köra med halv kapacitet, för att sedan, efternågra år, möjligen på det ena stället återanställadessa människor? Är det inte rimligt att försvarethar en uppgift, att det är krigsorganisationen somär väsentlig, inte husen, flottiljen ochkasernområdena? Det är också en rationalitet attdet är krigsorganisationen som är det väsentliga.Anf. 58 (nyd)replik:Herr talman! Ja, krigsorganisationen är mycketväsentlig.Nej, det är ingen idé att tala vidare om alla detaljerkring flottiljer, regementen osv., eftersom detredan i alla läger är beslutat vad man vill göra.Kanske skall vi försöka spara litet tid. Därför villjag bara säga följande. Humor i politiken ärinte särskilt vanligt, men den är för den skull inte sådum.Det här med JAS som världens dyraste jordfräs varfaktiskt rätt så kul. Men vad vi gärna vill medverkatill, och som verkar ske, är att världens dyrastejordfräs utvecklas till ett av världens bästavapensystem.Anf. 59 ():Herr talman! Ett försvarsbeslut innebär enlångsiktig planering av totalförsvaret. Desskonsekvenser gäller inte enbart den närmastefemårsperioden utan får avgörande betydelse ocksåför hur vårt försvar kommer att vara utformat ibörjan av nästa sekel. Det är därför synnerligenviktigt att belysa totalförsvarets olika delar. Jagkommer i mitt anförande att ägna mig åttotalförsvarets civila del -- det som i dagligt talkallas civilförsvaret.Vårt totalförsvar skall motverka att dras ini krig eller kriser i omvärlden, skydda landet motverkningarna i detta sammanhang och trygga förlandet nödvändig försörjning.Dessutom skall totalförsvaret värnacivilbefolkningen mot verkningarna avkrigshandlingar genom att bereda skydd, räddanödlidande, ombesörja vård och trygga enlivsnödvändig försörjning. Möjligheterna att klaradessa uppgifter bestäms i hög grad av det fredstidasamhällets tillgångar, robusthet och förmåga tillomställning. Detta är grunden för totalförsvaretscivila del.Totalförsvaret skall vara uppbyggt och organiseratså, att det är en hela folkets angelägenhet. Avstörsta betydelse är att medborgarna så långt sommöjligt bereds tillfälle att efter egen förmåga bidratill landets försvar. Detta krav tillgodoser vi i vårtland genom att vårt totalförsvar bygger påplikttjänstgöring. De frivilligaförsvarsorganisationerna gör också viktiga insatserhärvidlag.Formuleringarna beträffande civilförsvaretshuvuduppgifter har diskuterats i utskottet. Iregeringens proposition angavs två huvudpunkter:att värna civilbefolkningen och att stödjaförsvarsmakten.Utskottet menar att det här är de egentligahuvuduppgifterna men tillägger attupprätthållandet av de viktigastesamhällsfunktionerna är en så viktig förutsättningför att man skall klara dessa uppgifter att det börbetraktas som en särskild huvuduppgift.Vi kristdemokrater stöder härvidlag det som sägsom att huvuduppgifterna för totalförsvarets civiladel är:--att värna civilbefolkningen mot verkningarna avkrigshandlingar och att under kriser och krig tryggaen livsnödvändig försörjning,--att under kriser och krig stödja försvarsmaktensamt--att, för fullföljandet av dessa uppgifter, underkriser och i krig upprätthålla de viktigastesamhällsfunktionerna.Det är av stor vikt att civilförsvaret har tillräckligaresurser för att kunna lösa dessa uppgifter. Ju störreförmåga civilförsvaret får i detta avseende, destobättre försvarsvilja erhåller allmänheten. Däravföljer att det blir lättare för försvarsmakten att fyllasin uppgift.Beredskapen inför krig, krigsfara och andrasäkerhetspolitiska hot bygger till stor del på vårtsamhälles inneboende styrka. Till detta kommerberedskapsåtgärderna inom den civila delen avtotalförsvaret. Om vi tidigt tar hänsyn till sårbarhetoch risker minskar behovet av kostnadskrävandeberedskapsåtgärder. Dessutom ökar säkerheten idet fredstida samhället. Ansvar för en verksamheti fred innebär motsvarande ansvar i krig.Den lokala förankringen av beredskapsarbetetbetonas. Kommunerna har ju övertagit uppgifterfrån staten. Således är kommunstyrelsen sedan1986 högsta civila totalförsvarsmyndighet på lokalnivå, vilket innebär att kommunerna har ansvaretför ledningen av civilförsvarsverksamheten vidberedskap och i krig samt för den planläggning somsammanhänger med detta.Herr talman! I Kds-motionen Fö8 behandlas fråganom det svenska samhällets sårbarhet. Det ärbefogat att ställa frågan om vi över huvud taget bryross om den civila beredskapen tillräckligt mycket.Det moderna samhället är komplicerat. Även enrelativt liten, naturlig händelse kan leda till storaproblem.Ett kraftigt snöfall kan innebära att många av ossblir utan elektricitet åtskilliga timmar. Utanelektricitet slutar spis, kyl, belysning, radio/TVm.m. att fungera, och många bostäder kyls ner.Sårbarheten har blivit allt större i bl.a näringslivetoch sjukvården, där utvecklingen har gått motspecialisering, integrering och beroende av datoreroch elektronik.Det faktum att vårt land fått allt fler äldremänniskor ökar kraven på civilförsvaret.Behovet av information om totalförsvaret är stortmed tanke på alla de människor som har invandrattill vårt land.Transporter, telekommunikationer ochelförsörjning benämns vitala samhällsfunktioner.Dessa tre funktioner förväntas givetvis ha tillräckligkapacitet och kunna motstå en angriparesbekämpning. Här måste vi verkligen ha stryktåligaoch flexibla system.Vårt viktigaste livsmedel, dricksvattnet, hör till detlivsnödvändiga. Dricksvattnet är sårbart.Undermåliga vattenledningar, avsaknaden avreservkraft för pumpar ochlaboratorieberedskapen för hygienkontroll är sakersom måste uppmärksammas.Storstädernas försörjningsberedskap måste särskiltuppmärksammas liksom storstads- ochtätortsmänniskornas livsvillkor.Herr talman! Som nämnda exempel visar är det avstor vikt att samhällsfunktionerna är robusta och attde har en sådan kapacitet att grundläggande behovkan tillgodoses.I Kds-motionen Fö8 hävdas det att det är av storvikt att en grundlig utredning får visa på samhälletssårbarhet och konsekvenserna härav förcivilförsvaret. En utredning skulle också innebäraökad förståelse bland oss medborgare förcivilförsvarets stora betydelse. Det gläder därföross kristdemokrater att utskottet delarmotionärernas uppfattning att det finns skäl attöverväga samhällets beredskap mot olika fredstidahot. Enligt utskottets mening bör regeringen ge enparlamentariskt sammansatt kommitté i uppdrag attutreda den civila delen av totalförsvaret enligtpropositionens inriktning.Herr talman! Med det sagda yrkar jag bifall tillutskottets hemställan i betänkandet.Anf. 60 ():Herr talman! Jag skall i detta mitt anförande iförsvarsfrågan behandla försvarsutskottets förslagom avvecklingen av Bråvalla flygflottilj F 13 iNorrköping.Försvarsutskottets majoritet har funnit ett sådantbeslut nödvändigt, medan jag har röstat emot ochsåledes har reserverat mig. Det är min uppfattningatt F 13 skall vara kvar som flygflottilj.Herr talman! Låt mig först säga några ord med ensäkerhetspolitisk motivering. F 13 är ju ostkustensenda flygflottilj. Den har därför en strategisknyckelposition. Basen ligger i närheten avÖstersjön, och från basen har man kunnat bevakaen stor del av . Man har också kunnatingripa vid kränkningar mot vårt land.Om F 13 lades ner skulle man därmed avsevärtförsämra denna förmåga genom att det skulle blilängre flygtider. Dessutom skulle man avsevärtminska tiden över Östersjön.Om F 13 läggs ned, hamnar man i en omöjligsituation. Den s.k. flyttkarusellen med F 13:smoderna plan, som skall än till , än tillKarlsborg och än till , löser inte den kris förflygvapnet som man har försatts i. Att behållaNorrköping som flygbas är det enda alternativet.Nå, hur är som flygbas? Vi har alla här,som skall besluta, fått kort, brev och skrivelser därman säger: Lägg inte ned F 13! Det är en mycketmodern flottilj. Man har bl.a.investerat 300 miljoner. Man har byggt enbergshangar, vilket bara finns på någon plats till iriket, och en hangar som dessutom är anpassad förJAS. Allt detta skulle man alltså tvingas att lämna.Nej, det kan inte vara möjligt att skalltvingas att fatta ett så pass galet beslut.Om man ser på kostnaderna finner man att deuppskattas till 500 milj.kr. för statens del för årenfram till 1995. Men dessa kostnader är beräknadepå flygflottiljerna F 6 och F 13. Den mindre delenav dessa 500 miljoner får man vid nedläggning avF 13. Det här har man räknat och räknat på. Jagfastnade för en uträkning. Den gällde F 13.Här har man först räknat kostnader för den militärapersonalen och sedan kostnader för decivilanställda. De sistnämnda är omkring 500människor. Det är alltså 500 människor som har sinbärgning från F 13 och som skall gå ut iarbetslöshet. Dessa människor är oftast gifta ochhar makar som arbetar. Även för dessa är hotetarbetlöshet. I de tider av arbetslöshet som vi nulever under måste staten, enligt min mening, drivaen politik som inte gynnar uppkomsten avarbetslöshet; i synnerhet inte då en mängd skäl talarför att man skall bibehålla sysselsättningen, som vidF 13 i Norrköping.Vid de gjorda beräkningarna kommer man fram tillsiffror som ligger på flera hundra miljoner. Det görfaktiskt att man kan ställa sig frågan: Är det härlönt? Vem har nytta och glädje av detta? Varkenstaten, dess försvar, de anställda i medkringliggande orter eller skattebetalarna gör någonvinst på det här. Det blir en affär som i bästa fallslutar med plus minus noll för staten ochskattebetalarna.Herr talman! Då vet man var man kan bildastorflottiljerna, som skall innehålla tre -- fyradivisioner, alltså betydligt fler flygplan än förnärvarande. Enligt min mening borde denparlamentariska grupp som vi får efter dettariksdagsbeslut verkligen göra en uttömmande ocheffektiv undersökning av detta. Var skall denytterligare indragningen av flygflottiljer ske? Det ärfrågan som borde ställas.Vi har inte koncessionsnämndens utslag ännu, ochingen parlamentarisk beredning har börjat arbeta.Vänta alltså med detta beslut till 1995, då allaundersökningar är klara, och låt varamed då man bedömer flygets framtida möjligheter.Herr talman! Låt mig säga några ord omsysselsättningssituationen i . Den ärmycket besvärlig. Man har en högre arbetslöshet änriksgenomsnittet och arbetslösheten fortsätter attöka. Ett mycket stort antal människor kommer, omförsvarsutskottets majoritet får som den vill, attutöka arbetslöshetsköerna. Min mening är att dettaär ogörligt.Jag vill, herr talman, yrka bifall till min reservationnr 22.Anf. 61 () replik:Herr talman!