prot · GF0988 · 1992-03-31 00:00:00 — SomSinikka känner till är detta inte en fråga somligger under mitt ansvarsområde. Däremot har jaghand om bostadsbidragen och äldreboendet.Bostadsbidragen syftar till att det skall finnasmöjlighet även för inkomstsvaga grupper att få tagi en bra bostad. Jag utgår ifrån att bostadsbidragenkommer att byggas ut i takt med att de generellasubventionerna minskar. Som jag nu har sagt fleragånger är det dessutom vår ambition att skapa braboendealternativ för de äldre. Sådana finns tyvärrinte i dagens samhälle.Överläggningen var härmed avslutad.36 § Svar på fråga 1991/92:581 om rätten tillbarnomsorgAnf. 272 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig närregeringen kommer att ta initiativ till en lagstiftningför barnomsorg åt alla.Utgångspunkten för fråga är deproblem som uppstår i samband med arbetslöshet.Att i en sådan situation förlora sin daghemsplatsoch till följd härav inte anses stå tillarbetsmarknadens förfogande leder i många fall tillatt ersättningen från arbetslöshetsförsäkringen drasin. Detta är enligt min mening orimligt. Den bästalösningen är naturligtvis att barnomsorgen är såutbyggd att tillgången motsvarar efterfrågan.Genom kommunalekonomiska kommitténs förslagom ett generellt statsbidrag till kommunerna harfrågan om en lagstiftning om barnomsorgen återaktualiserats. Det nya kommunbidragetskonstruktion gör nämligen att kommunernasekonomiska incitament för att bedriva barnomsorgförsvagas. är det av hänsyn till såväljämställdheten som samhällsekonomin angelägetatt fullfölja utbyggnaden av barnomsorgen. Jaganser därför att tiden nu är inne för en lagregleringav detta område. Det är nödvändigt också för attsäkerställa ekonomiskt stöd till alternativbarnomsorg.Anf. 273 ():Herr talman! Jag ber att få tacka för svaret.Eftersom jag har arbetat inombarnomsorgen på olika nivåer, även med forskningoch utveckling och politiskt som vänsterpartist, ärjag glad och nöjd med svaret. I båda dessa roller harjag arbetat mot det här målet. Som socialministern säkert känner till görman i en stad i mitt hemlän, i , kraftiganedskärningar inom barnomsorgen just nu.Barn växer upp på föräldrars villkor. I en familj därarbetslöshetsspöket har slagit till hopar sigbekymren, och man kan förutsäga att familjen intemår så bra. Daghemmet skall i den situationen inteunderskattas som ett komplement till hemmet.Jag har fått ta del av Rädda barnensundersökning av hur barn i har det. Detverkar helt enkelt som om vuxna har förloratförmågan att se saker ur barnperspektiv.Rätten till barnomsorg sett ur barnens perspektiv ärockså ett fullgott skäl för lagstiftning. Daghem kanvara ett mycket viktigt komplement i ettförebyggande arbete när det gäller alla de barn sommår illa i samhället i dag.Anf. 274 Socialminister ():Herr talman! Låt mig först understryka det BerithEriksson säger om att det finns stora brister när detgäller att se samhällsproblem ur barnperspektiv.Det är påvisat i denna rapport, men också i en delandra rapporter som vi har sett. Regeringen ger nupengar till -- det finns också förslagi den nu aktuella budgeten om detta -- för att ökakunskapen bland socialtjänstpersonalen ombarnperspektivet och hur barn ser på olikaproblem. Jag tror att det är mycket viktigt.Låt mig också säga, precis som jag säger i mitt svar,att jag instämmer i kritik mot deförhållanden som råder på sina håll. Det gör jaginte bara därför att föräldrarna förlorar på attdaghemsplatsen försvinner och får svårare att sökaarbete, utan också för barnens skull. De har ju oftasina kamrater på daghemmet. Att förloradaghemsplatsen innebär också att förlorakamraterna. Det är naturligtvis otillständigt att viskall behandla små barn på det sättet.Anf. 275 ():Herr talman! Likaväl som det behövssjukdomsinsikt behövs det i det här falletprobleminsikt, precis som socialministern säger.Barnomsorgspersonalen vet mycketväl att barn far illa och ser det, men de haringenstans att ta vägen med sin vetskap. Det manhåller på med nu i t.ex. är att rasera justkunskap som har byggts upp . Detgäller det tillvägagångssätt som kommunen har attsäga upp alla och sedan flytta om personal. Det ärockså en mycket stor kapitalförstöring också.Överläggningen var härmed avslutad.37 § Svar på fråga 1991/92:582 omgruppbostäder för utvecklingsstördaAnf. 276 Socialminister ():Herr talman! har frågatmig om jag är beredd att satsa ytterligarestatsbidrag för nybyggnation av gruppbostäder förutvecklingsstörda.Boende i gruppbostad är en särskild omsorg enligtlagen (1985:568) om särskilda omsorger ompsykiskt utvecklingsstörda m.fl. Denna form avsärskild omsorg har sedan lagens ikraftträdandevarit under stark utveckling. I genomsnitt har merän 600 nya bostadslägenheter i gruppbostadinrättats . Bara har drygt 1 000bostadslägenheter tillkommit.Trots denna utbyggnad kvarstår ett betydandebehov av gruppbostäder. beräkningar skulleytterligare mer än 7 000 utvecklingsstörda personerbehöva sådant boende.Som jag tidigare meddelat kommer jag att inomramen för det anvisade statsbidraget vidta åtgärderför att påskynda utbyggnaden av gruppbostäder förbl.a. 277 ():Herr talman! Jag får tacka socialministern försvaret på min fråga, men jag är inte riktigt nöjd meddet. Anledningen till att jag har ställt den härfrågan är den situation som råder för deutvecklingsstörda i mitt landsting hemma iVärmland.I nuläget har vi 26 länsrättsdomar när det gäller deutvecklingsstörda. Det innebär att de är tilldömdaen rätt till boende i en gruppbostad. Dessagruppbostäder finns inte i dag.Vidare har vi många utvecklingsstörda som borhemma hos sina åldriga föräldrar. De är också istort behov av en gruppbostad. Sedan har vi ocksåden utflyttning som pågår från de storainstitutionerna. Det finns alltså ett stort behov avgruppbostäder i mitt landsting hemma i Värmland.Det gäller säkerligen också i andra landsting iSverige.Landstingen har inte de ekonomiska möjligheternaatt bygga dessa gruppbostäder. Jag vill upprepafrågan om inte socialministern är beredd att satsaytterligare statsbidrag för att förbättra för dessautsatta grupper.Anf. 278 Socialminister ():Herr talman! Jag tycker nog att jag har svarat påfrågan. Staten har anvisat förutbyggnad av gruppbostäder. Anslaget var frånbörjan avsett att disponeras . Jagkommer att vidta sådana åtgärder att pengarnakan användas snabbare. Det innebär attkommunerna kan påskynda den utbyggnad somsker och utnyttja den lågkonjunktursituationensom nu råder, då man kan bygga billigare. De fårsammanlagt ett bidrag på . Det motsvarar grovt räknat halvainvesteringskostnaden, kanske t.o.m. något mer idet lågkonjunkturläge som vi nu har med pressadepriser.Nu frågar om jag villtillskjuta mer pengar. Den frågan får vi väldiskutera när de pengar som finns är slut. Detåterstår fortfarande att disponera 1,7 miljarderkronor för det här ändamålet. Kommunerna kanalltså komma och begära bidrag så fort de har byggtbostäderna. Vi kommer också att se till attpengarna utbetalas så fort gruppbostaden är byggdoch inte året efter enligt gällande reglering. Detsom är ute efter anser jagatt jag i sak redan har tillgodosett med de initiativjag har tagit.Anf. 279 ():Herr talman! Det låter positivt att det om detbehövs ytterligare medel för att utveckla och byggafler gruppbostäder finns möjligheter att få dessapengar. Det är ju rätt tid att bygga , somsocialministern också har sagt.Hemma i har vi en byggarbetslöshet på21 %, och den ökar stadigt. Därför är det så enormtviktigt att byggandet av gruppbostäder kommer igång. Jag får tacka för svaret. Jag tycker att det ärpositivt. Vi kommer att återkomma om det behövsytterligare ekonomiska medel.Överläggningen var härmed avslutad.38 § Svar på frågorna 1991/92:564 och 565 omutsläppen från kärnkraftverket Sosnovyj BorAnf. 280 Miljöminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen överväger med anledning av deradioaktiva utsläppen från det ryskakärnkraftverket Sosnovyj Bor. harfrågat mig om jag vill skyndsamt påkallauppmärksamheten hos den s.k. G-24-EG-gruppenoch följa upp det informationsarbete somstatsministern inledde i USA.Jag besvarar frågorna i ett sammanhang.De radioaktiva utsläppen från Sosnovyj Bor den 24mars bekräftade tyvärr de bedömningar som redantidigare gjorts av reaktorsäkerhetsexperter iSverige och andra västländer när det gällerkärnkraftanläggningar i det forna Sovjetunionenliksom i och övriga . Nublev effekterna begränsade. Enligt vadjag har erfarit har genommätdata som inhämtats genom olika kanaler fåttbekräftat att utsläppen till omgivningen inte varitav sådan omfattning att de får några konsekvenservare sig i kraftverkets närhet eller i t.ex. Sverige.Någon ökning av strålnivån i har heller inteuppmätts. Skärpt uppmärksamhet riktas docknaturligtvis mot såväl data frånstrålskyddsinstitutets mätstationer sominformation från finska mätningar och andramätningar utomlands.När det gäller konsekvenser för kraftverketspersonal och för kraftverket som sådant, harstrålskyddsinstitutet och statenskärnkraftinspektion begärt närmare informationfrån ryska myndigheter. Ytterligare analyserbehöver nu göras vid verket. och kärnkraftinspektionenfortlöpande kontakter och informationsutbyte medmotsvarande finska myndigheter.För svensk del blev det således intenågot radioaktivt nedfall. Händelsen ger ändåanledning att kontrollera våraberedskapsförberedelser. Jag vill då erinra om attvi efter olyckan i Tjernobyl har vidgat och förstärktvår kärnkraftsberedskap i flera avseenden. Antaletmätstationer har ökat. finns i varje län enräddningstjänstorganisation förberedd som kansammankallas med kort varsel vid olycka i ettsvenskt eller ett utländskt kärnkraftverk. Iriksdagens försvarsutskott behandlas förnärvarande förslag om bl.a. fortsatta satsningar påstrålskyddsinstitutets beredskapsverksamhet(prop. 1991/92:99).Kännedomen om bristerna i säkerheten ireaktoranläggningar av den nu aktuella typen ärnumera allmänt spridd i västvärlden. Särskilt efterde politiska förändringarna i öst har ocksåtillgången till information blivit påtagligtförbättrad. Därmed har förutsättningar skapats förinternationellt samarbete på olika nivåer för attvidta säkerhetshöjande åtgärder. En rad initiativhar tagits både bilateralt ochmultilateralt.Ett omfattande samarbete pågår i syfte att biståvåra grannländer i öst med att förbättrakärnsäkerhet och strålskydd. Jag redovisade dettahär i för ungefär en månad sedan ocharbetet har givetvis gått vidare . Idagarna kommer kostnadsberäknadeprojektförslag att överlämnas frånkärnkraftinspektionen. Jag räknar med att det skallvara möjligt att inom en ram av några tiotalsmiljoner kronor per reaktor kunna vidta åtgärdersom påtagligt förbättrar förhållandena, även om enefter västerländska mått godtagbar säkerhetfortfarande inte nås. För en sådan krävsinvesteringar i en helt annan storleksordning.Det av nämnda arbetet inom är ett exempel på det multilateralasamarbetet. Enligt vad jag erfarit går arbetetfortfarande ganska trögt, beroende på att det tar tidför de nya statsbildningarna i öst att bygga upp deinstitutioner som behövs för att kunna genomförasamarbetet. Händelsen i Sosnovyj Bor har dockrimligen nu satt ytterligare tryck på ett snabbtagerande inom G-24. deltar aktivt där,parallellt med att våra bilaterala projekt specielltmed går vidare. Självfallet tar jag ochandra medlemmar av regeringen alla tillfällen i aktatt trycka på såväl i G-24 som vid olika bilateralakontakter.Man måste vara på det klara med att en radikal ochbestående sänkning av riskerna kräverinvesteringar av en helt annan storleksordning änvad som diskuteras i det akuta läget . För merlångsiktiga satsningar -- som även kommer attbehöva omfatta investeringar i alternativkraftproduktion m.m. -- måste reguljär finansieringordnas genom det internationella bankväsendet.Förberedelser för detta har vidtagits, bl.a. aveuropeiska utvecklingsbanken.Jag anser mot denna bakgrund att allt som rimligenkan göras på kort sikt är i gång. Förberedelservidtas nu för att få fram underlag för de mergenomgripande insatser som är nödvändiga på sikt.Då , som framställt frågan, anmält atthan var förhindrad att närvara vid sammanträdet,medgav andre vice talmannen att stället fick delta i överläggningen.Anf. 281 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på den fråga som har ställtangående incidenten vid kärnkraftverket utanförS:t och vilka åtgärder regeringen ämnarvidta med anledning av det inträffade.I har man länge vetat och förstått attkärnkraftverken i f.d. och staternadäromkring utgör en risk för grannländerna ochdäribland . Det finns faktiskt fog för attkalla dessa kärnkraftverk för tidsinställda bomber.Samtidigt vet vi att är helt beroende avatt hålla i gång kraftverken för sin elförsörjning,trots att säkerheten är undermålig. Jag ärnaturligtvis medveten om att hjälpbehoven ärenorma till de länder och folk som har utarmats pågrund av kommunismens och planekonominsförödande system. Men frågan är om inte åtgärderför att undvika haverier i kärnkraftverken är blandde mest angelägna.Jag tror inte att ensamt kan åstadkommamer än en liten del av den hjälp som behövs. Detkrävs samlade krafter från övriga industriländer föratt väsentligt öka säkerheten i alla de aktuellakärnkraftverken i öst, precis som statsrådet harsagt. Men för ett näraliggande land som Sverigemåste det vara av största intresse att få till ståndgemensamma aktioner. Man kan inte bara låtatiden gå. måste vi försöka att handla snabbt.Vilka kontakter har statsrådet med i ?Finns det planer på att söka hjälp via det organet?Anf. 282 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret. Detär ett långt och utförligt svar. Jag fäste mig framförallt vid vad statsrådet säger mot slutet i sitt svarbeträffande G-24-EG-gruppen: ''Enligt vad jagerfarit går arbetet fortfarande ganska trögt''.Det är alldeles klart att de nya stater som är med idetta har enorma svårigheter att kravla sig ur dendy av statsbyråkrati som det kommunistiskasystemet inneburit och innebär. Men måste vi ivästvärlden, och inte minst , verkligenåstadkomma underverk när det gäller den mycketfarliga situation som föreligger i de bristfälliga f.d.sovjetiska kärnkraftverken. Det är ochFinland som sannolikt i första hand skulle drabbasom det blir en verkligt omfattande olycka avTjernobyltyp. Den kan vara av mindre omfattningoch ändå åstadkomma enorma problem ochskadeverkningar i Sverige.Vi har i en optimalt säker kärnkraft. Trotsdet har den föranlett riksdagsbeslut om att vi skallbegränsa oss när det gäller antalet kärnkraftverkoch inte bygga fler. Men öster om oss, bara någratiotal mil, finns det fullkomliga krutdurkar. Minfråga är ungefär samma som gör regeringen och statsrådet mer konkret dagför dag för att påkalla uppmärksamhet och skyndapå processen?Anf. 283 Miljöminister ():Herr talman! Jag tror att det finns en betydandeenighet oss emellan om de faror somkärnkraftverken i f.d. representeraroavsett vilka etiketter vi vill sätta på dem.Människor är alltid ofullkomliga. Den mänskligafaktorn är närvarande där likaväl som här, och detinnebär att olyckor aldrig är uteslutna. Men närsystemet dessutom motverkar människorsansvarstagande blir effekten mångdubbelt värre.Det är riktigt att vi inte har någon anledning att låtatiden gå -- det gör vi inte heller. Sedan vi hade vårdebatt har jag haft många kontakter pådet här området -- den senaste när vi i den härveckan i samband med undertecknandet av nyamiljöavtal med , och hargått igenom en del av de prioriteringar som vi måsteha också i de nya och självständiga staterna. Detfinns där en naturlig öppenhet från deras sida försvenska insatser. Det gäller såväl i fråga omläckande kärnavfallsförvar som när det gällerIgnalina i Litauen.När det gäller frågan om G-24 och kontakterna medandra länder vill jag särskilt nämna en kontakt somjag har och kommer att ha under den här veckanmed miljöminister. Avsikten är atttillsammans med honom och även Finlandsrepresentant diskutera de möjligheter som dessatre länder -- , och -- har attgemensamt driva fram beslut i G-24-gruppen. Ettsådan besök från kommer på fredag.Anf. 284 ():Herr talman! Jag tror säkert att det råder störstaenighet om farorna även för svenskt vidkommande.Att den mänskliga faktorn naturligtvis spelar in ochatt olyckor inte är uteslutna kan jag hålla med om,men självfallet måste vi göra allt för att minskariskerna, och det kan man naturligtvis göra genominsatser för att öka säkerheten.De kontakter och det samarbete som förekommermed och och som statsrådet härpekade på gläder mig. Det är uppenbart atthjälpinsatser inte kan göras slumpmässigt här ochdär, utan man måste göra en ordentlig inventeringav behoven och av var olycksriskerna är störst, ochdet måste göras upp ett program på basis av det.Som jag ser det är atomenergiorganet denbästa sakkunskapen på det området -- jag hördeinte att statsrådet nämnde någonting om ettsamarbete där.Men är inte oförmöget att göra egnainsatser.Anf. 285 ():Herr talman! Tack, miljöministern, förkompletteringar av svaret.Jag gläder mig åt det aviserade sammanträffandetmed miljöminister. Det skall bliintressant att få veta vilka konkretasamarbetsavsikter ni har inom 24-gruppen.Därmed kommer jag till min fråga, vilka åtgärdersom har vidtagits för att följa upp statsminister inledda informationsarbete i . tala om vad som pågår därvidlag ochvilka kontakter statsrådet har för avsikt att ta?Ytterligare en delfråga: Svensk kärnkraftsindustrihar ett stort kunnande på området. Den har hört avsig till . har uttalatsin oro och förklarat att där finns en storbenägenhet att rycka in och hjälpa till.Anf. 286 Miljöminister ():Herr talman! Låt mig följa upp en fråga somGudrun ställde i sitt första inlägg.Hjälp via handlar det inte om i första hand,utan det handlar om att skall fungera. är ettviktigt organ när det gäller att lämna informationtill de svenska myndigheterna enligt deinternationella avtal som vi har. På det sättet har vien löpande kontakt med , likaväl som vi naturligtvis harmängder av officiell information från ochen del andra stater.Vi har dessutom från myndigheternas sida begärtbesked om vad som egentligen har hänt i SosnovyjBor, enhet 3. Rätt många skrivelser har gått frånkärnkraftinspektionen till den ryskaövervakningskommittén på det här området ochdess ordförande. Det finns mängder avinformation.Jag tycker att det är viktigt att man diskuterarinformationen. Jag skall gärna återkomma till det.Anf. 287 ():Herr talman! Tack, statsrådet! Det är bra -- vi villgärna driva på i frågan. Jag skulle vilja komma tillvilka insatser kan göra.Jag såg i ett pressklipp att statsrådet inte ansåg attsvensk export av kärnkraftsteknologi är en aktuellfråga. Därför vill jag gärna ställa frågan till OlofJohansson: Är det tidningsreferatet riktigt -- är detstatsrådets inställning att svenskkärnkraftsteknologi inte skall få användas för attuppnå en betydligt ökad kärnkraftssäkerhet i de härländerna och därmed även för ?Anf. 288 ():Herr talman! Även jag hade tänkt ta upp just detcitatet från en tidning. Jag utgår från att det intekan vara korrekt. Det måste rimligen vara så attdetta stora svenska kunnande skall tillvaratas i detenormt viktiga arbete som inte ens har begynt iåtminstone 20 av de ca 60 kärnkraftsreaktorer somär aktuella i och f.d. Sovjetunionen.Självfallet måste detta svenska kunnande vara tillhjälp. Visserligen är det en annan teknik i de gamlakärnkraftverken i f.d. , men ändå!Nu skall jag inte ta upp frågan om nybyggnation avsådana. Summorna vet vi -- det kan kosta upp miljard att reparera vart och ett av dessa verk.Men vi måste ändå rimligen ställa vårt kunnande tillförfogande. Det var därför jag tog upp frågan, omde uttalanden som har gjorts av bl.a. ASEA BrownBoveri.Anf. 289 Miljöminister ():Herr talman! Låt mig kommentera citatet. Jag vetinte varifrån det är hämtat -- jag känner i varje fallinte igen det.Vad det handlar om är att det inte är aktuellt medleveranser av kärnkraftverk, inte heller av stora,tunga komponenter. De kräver sin kommersiellafinansiering, och det är det det handlar om. Dethoppas jag har framgått av mina övriga uttalanden.Jag hoppas att det inte behöver råda någramissförstånd på den punkten.Det skulle för övrigt förvåna mig om den härregeringen skulle fatta beslut om att levererakärnkraftverk till icke stabila länder. Det stridernämligen mot kärntekniklagens anda och bokstav.Det görs som bekant en prövning av ländernasstabilitet -- har man inte kunnat klara dekärnkraftverk som finns där , har mannaturligtvis inte heller förtroendet från omvärldenatt klara dem som kan finnas , innanman har fått ordning på den situation som råder.Anf. 290 ():Herr talman! Jag sade inte att vi skulle exporterakärnkraftverk. Däremot kan man kanske exporteraviss teknologi som kan hjälpa till att höjasäkerheten på de befintliga kärnkraftverken därborta, och det är det jag är ute efter. Där tycker jagatt det vore bra att statsrådet inte låste sig i någragamla principer. Släng dem och låt oss arbetatillsammans och enigt för att försöka höjasäkerheten! Har vi kunnande och teknologi somskulle behövas där och som vi kan hjälpa till medskall vi vara öppna för att göra det så fort sommöjligt, tycker jag.Anf. 291 ():Herr talman! Jag påminner om minkompletterande fråga till statsrådet, om man harhunnit med att göra någon uppföljning av detinitiativ som statsminister tog i ochden information han lämnade och vilka planer mandärvidlag har.Låt mig sedan försöka sammanfatta läget: I Sverigebygger vi icke ut vår kärnkraft -- det finnsrestriktioner för detta; det skall inte byggas flerkärnkraftverk -- trots att våra kärnkraftverk äroptimalt säkra. Men -- och upprepar jag mig --bara några tiotal mil öster om våra gränser finnskärnkraftverk som är ytterligt farliga på grund avbrister. Jag håller med statsrådet om att det är detsystem och de personer som finns där som inte harkunnat förvalta denna teknik på rätt sätt -- det ärdenna brist på ansvar som är orsaken.Vi kan inte räkna med att de stänger av sinakärnkraftverk -- då saknar de inte bara bröd utanockså värme. Vad är statsrådet beredd att göra föratt de skall få den elektriska ström, den kraft, denenergi de behöver?Anf. 292 Miljöminister ():Herr talman! Låt mig svara växelvis.Våra diskussioner med t.ex. de baltiskarepublikerna under gårdagen handlade mycket omhur vi skall kunna bistå dem för att bygga uppalternativa energisystem. Det ingår i det miljöavtalsom vi har slutit. Det handlar naturligtvis om attöverföra både kunskap och teknik. De kontakternaär som sagt inledda och har sin avtalsenliga form.När det gäller frågan om information hartyngdpunkten inte lagts på den utåtriktadeinformationen, men jag kan försäkra att detförekommer diplomatiska kontakter både medUSA och med när det gäller att få ordningpå och mobilisera mer av de experter och teknikersom tack och lov inte behövs för framställningav t.ex. nukleära vapen för att hantera och följaupp de diskussioner som statsministern förde iUSA.Överläggningen var härmed avslutad.39 § Svar på fråga 1991/92:583 omreturpappersmarknadenAnf. 293 Miljöminister ():Herr talman! har frågat mig vadregeringen kommer att göra för attreturpappersmarknaden skall fungeratillfredsställande i både ekologiskt och ekonomiskthänseende.Sverige har en internationellt sett hög grad avåtervinning av såväl tidningspapper från hushållensom annat papper för produktion av nytt papper.Den totala mängden insamlade tidningar frånhushållen har minskat , främstberoende på tunnare tidningar på grund av färreannonser. Trots detta har återvinningsgraden enligtpreliminära uppgifter ökat från fördessa tidningar under året.Returpappersbruken har genom utbyggnaderbetydligt förbättrat kapaciteten för att ta emotreturpapper. Ytterligare utbyggnad planeras hosSCA i . Detta bör ge bätte förutsättningarför avsättningen av norrländskt returpapper genomkortare transporter av insamlat papper.Vad gäller konkurrensbegränsande inslag påreturpappersområdet har två sådana ärendenbehandlats av underår 1991. I inget av fallen har NO funnit att bedrivetsamarbete medför skadlig verkan ikonkurrenslagens (1982:729) mening.Anf.