prot · GG0915 · 1992-11-03 00:00:00 — Det ser jag alltså positivt på.Båtbranschens folk tycker ju, som jag sade, att detär en konstig situation att man får lyfta bortmomsen för en del av båten men inte för en annan.Jag förstår att det kanske inte är enkelt att rätta tilldet här, men i och med att det finns en utredningtycker jag att den borde titta över frågan. Jag troratt en sådan ändring av reglerna skulle gynna desmå kuststäder där många håller på medfritidsbåtar, och eftersom svenska fritidsbåtar eftervad jag förstår är ganska attraktiva ute i ,skulle detta kunna gynna sysselsättningen påmånga ställen där den är problematisk.Anf. 91 Statsrådet ():Herr talman! Även om strävan måste vara attförenkla lagstiftningen så långt möjligt, är inteskattelagstiftningen i världens allraenklaste.Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på fråga 1992/93:103 om åtgärder föratt reseersättning inte skall beskattasAnf. 92 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig påvilket sätt jag avser att agera för attlagstiftningsvägen, eller på annat sätt, påskynda enförändring i syfte att komma till rätta medproblemet med beskattning av reservofficeraresreseersättning för resa mellan bostaden ochtjänstestället.Frågan har ställts mot bakgrund av en dom frånLänsrätten i , som är överklagad tillKammarrätten. Länsrätten har ansett atttjänstestället är den plats där reservofficerenfullgör huvuddelen av sin tjänstgöring. Detta får tillkonsekvens att resan till tjänstgöringsplatsen intebetraktas som en tjänsteresa, vilket leder till vissabeskattningseffekter för den enskilde och attförsvarsmakten får extra kostnader för socialaavgifter.Inledningsvis vill jag framhålla att det inteankommer på mig som statsråd att ta ställning tillom den bedömning Länsrätten gjort i det enskildafallet är riktig eller inte.Beträffande frågan om gränsdragningen mellanresor i tjänsten och mellan bostaden ocharbetsplatsen vill jag allmänt framhålla följande.Principen för vad som är resa i tjänsten resp. resamellan bostad och arbete har inte ändrats genomskattereformen. Kostnader för resor i tjänsten äravdragsgilla. Även kostnader för resor mellanbostaden och arbetsplatsen är i stor utsträckningavdragsgilla. I vissa fall är det dock skattemässigtfördelaktigare för både den anställde ocharbetsgivaren om en resa betraktas som tjänsteresaoch inte som resa mellan bostad och arbetsplats.Om en resa till en arbetsplats skattemässigt skallbetraktas som en tjänsteresa eller en resa mellanbostad och arbetsplats kan i en del fall vara oklart.Framför allt i branscher där det är vanligt medmånga tillfälliga anställningar har detta gett upphovtill problem.Jag har efter regeringens bemyndigande tillkallaten särskild utredare, som skall se över reglerna iinkomstlaget tjänst i vissa hänseenden. Frågan ombeskattning av ersättningar för resa mellan bostadoch tjänsteställe hör till de frågor som kommer atttas upp i samband med denna översyn.Utredningens slutbetänkande väntas i april 1993.Jag är inte beredd att nu ta ställning till eventuellaförändringar av de här aktuella reglerna.Utredningens arbete bör först avvaktas.Anf. 93 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret, även om jag kan konstatera att statsrådetinte har för avsikt att påskynda det här ärendet,vilket delvis var vad jag frågade om. Statsrådetavser i stället att avvakta tills utredningen är klar.När nu statsrådet är här i kammaren vill jag dock tatillfället i akt att ställa några följdfrågor, som inteinnebär att statsrådet behöver ta ställning till detjag har frågat om.Reservofficeren utgör en kvalificerad och viktig delav försvaret, och jag tror också att reservofficerensbetydelse kommer att öka i takt med att försvaretnu omstruktureras. Inte minst mot bakgrund av attäven frågan om utjämningstillägg ännu inte ärlöst -- vilket innebär att många reservofficerare fåren kraftigt reducerad lön under sinatjänstgöringsdagar -- undrar jag om inte statsrådettror att även det problem vi nu diskuterar kan ledatill att intresset för att tjänstgöra som reservofficernågot minskar.Anf. 94 Statsrådet ():Herr talman! Vårt försvar bygger på en kader avreservofficerare, som innehar tjänster som äroundgängligen nödvändiga. Om det är vi heltöverens. Det finns ingen tvist i det avseendet.Det är ändå så att frågor om ersättning, såsomförmånerna i samband med eventuellareseersättningar, får överenskommas mellanreservofficerarna och deras arbetsgivare. Detregering och riksdag har att ta ställning till är i dethär fallet beskattningskonsekvenserna.Det kan naturligtvis diskuteras när det gäller bådereservofficerare och andra -- inte minst har det ifråga om riksdagsledamöter förekommit en långdebatt i det sammanhanget -- vad som faktiskt ärtjänstestället. En resa mellan bostaden ocharbetsplatsen får naturligtvis vissaskattekonsekvenser. Det kan diskuteras om detskall ses som en tjänsteresa. Jag kan i och för sig semotiv för detta, men det kräver i så fall utredning,och det kräver att den utredare som är tillsattunder ytterligare några månader får överväga dettaoch andra problem.Anf. 95 ():Herr talman! Denna statsrådets insikt glädjer mig.Jag vill dock ställa ytterligare en fråga. I 33 §kommunalskattelagen tar man ju upp specifikayrkesgrupper, bl.a. byggnadsarbetare ochmotsvarande arbetstagare, som är undantagna fråndetta. Då är frågan: Vari består egentligenskillnaden mellan de undantagna yrkesgrupper somanges i lagen och reservofficerare när det gällersynen på tjänsteställe?Anf. 96 Statsrådet ():Herr talman! Jag skall inte här ge mig in iberedningsarbete. Men det är klart att enbyggnadsarbetare kan ha flera olika arbetsplatsersom alldeles uppenbarligen ligger långt ifrånvarandra och som också ligger utanförbostadsorten. Det finns i så fall inte ett specifikttjänsteställe. För en reservofficerare å andra sidankan det mycket väl hävdas -- jag säger däremot inteatt det nödvändigtvis skall vara så -- att detregemente han tillhör och där han ofta inställer sigeller någon annan plats där han ofta inställer sig ärdet ställe där tjänstgöringsorten finns. Detta får dåvissa konsekvenser.Jag tycker därför inte att man kan säga attbyggnadsarbetare och reservofficerare i det häravseendet ägnar sig åt likartad verksamhet.Anf. 97 ():Herr talman! Verksamheten är definitivt olikartad.Därvidlag håller jag med statsrådet.Man kan ändå som ett exempel ta en reservofficersom inställer sig på sitt fredsförband, övar på enbestämd övningsplats och sedan tar sig till den platsdär han är krigsplacerad. Det kan ju i det fallet rörasig om tre olika orter inom loppet av tio--femtondagar.En sista fråga till statsrådet: Hur tror statsrådet attden här synen påverkar försvarets totala kostnaderför inkallelse av reservofficerare? Det innebär juändå en merutgift, i och med att det blir fråga omsociala avgifter.Jag vill dessutom ge ännu en kommentar, nämligenden att försvarsledningen och reservofficerarna harsamma uppfattning i den här frågan. Egentligenavvaktar vi nu bara en ändring av lagstiftningen.Anf. 98 Statsrådet ():Herr talman! Jag är övertygad om att alla som kanvälja mellan två olika beskattningsalternativ, avvilka det ena innebär lägre skatter och lägrekostnader, kommer att välja det alternativet.Överläggningen var härmed avslutad.19 § Svar på frågorna 1992/93:107, 108, 109, 110och 111 om boendekostnadernaAnf. 99 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vad jagär beredd att göra för att stimulera rörligheten påbostadsmarknaden. har frågat migvad jag är beredd att göra för att undanröjahyresgästernas oro. har frågat migvad jag är beredd att göra för att begränsahöjningen av boendekostnaderna vid årsskiftet.Marianne har frågat mig vad jag ärberedd att göra för att kommunala avgiftshöjningarinte skall pressa upp boendekostnadernaytterligare. , slutligen, har frågatmig vad jag är beredd att göra för att med hjälp avstöd till underhåll pressa ner behovet av höjdaboendekostnader.Jag besvarar frågorna i ett sammanhang.Frågorna har sin grund i att frågeställarna befararatt stora kostnadsökningar kommer att träffa deboende från årsskiftet.Riksbanken och regeringen i samverkan medSocialdemokraterna har avvärjt attackerna motkronan och -- såvitt man nu kan se -- fått räntornaatt åter böja av nedåt. Detta har varit möjligtenbart därför att de stora partierna har visat att deär beredda att genomföra betydande omprövningarinom de utgiftsprogram vi vant oss vid.Krisen är inte övervunnen. Skall operationenlyckas måste vi upprätthålla tilltron till att deförändringar som vi har sagt oss vara beredda tillockså genomförs och består. I det läget är detnaturligtvis fel att undanröja effekterna avomprövningen genom nya utgiftsprogram avsamma slag som försatt oss i den kris vi nu försökerta oss ur.För bostadssektorns del innebäröverenskommelsen mellan regeringen ochSocialdemokraterna att bostadssubventionerna --utöver den indragning med ca 3,4 miljarder kronorsom nu förestår -- skall minskas ytterligare med 3miljarder kronor från . Alla somhar medverkat i överenskommelsen är medvetnaom att denna utgiftsminskning kommer att påverkaboendekostnaderna.Samtidigt kan vi inte nöja oss med att fördelaeffekterna av subventionsminskningarna så rättvistsom möjligt och därefter låta allt bli vid det gamla.Vi måste angripa alla de faktorer som fram till numer eller mindre automatiskt genereratprisökningar för de boende. Vi kan inte längre ägnaoss åt att maskera effekterna, utan vi måste rikta inoss direkt mot dessa krafter.Vi måste snabbt tvinga ned räntorna ytterligare. Vimåste slå vakt om den låga inflationstakt som vi nuuppnått. Vi måste stabilisera kreditmarknaden. Vimåste skärpa konkurrensen och bryta monopolen iproduktion och förvaltning och se till att vinsternaav detta når fram till de enskilda människorna. Vimåste skapa ett klimat där risken förkostnadsökningar möts med ökad effektivitet ochproduktivitet. Vi måste röja undan det som hindrarrörlighet och motverkar en fungerandebostadsmarknad inom det ansenliga och välutrustade bostadsbestånd som vi faktiskt har.Utan dessa åtgärder kommer de problem somsammanhänger med höga boendekostnader, lågkostnadseffektivitet och begränsad rörlighet påbostadsmarknaden att kvarstå.Regeringen kommer att samla krafterna till ettsådant förändringsarbete. Jag skulle välkomnafrågeställarna att delta i en sådan konstruktiv ochhållbar förnyelse av den svenskabostadsmarknaden.Anf. 100 ():Herr talman! Jag vill tacka statsrådet svaret. Tyvärr var det ungefär vad jag hadeväntat mig. Det innehöll inget konkret som jagskulle kunna ta med mig och förmedla till demänniskor som känner oro för sin bostadssituation.Anledningen till att jag har ställt denna fråga är attjag så ofta numera möts av människor som äroroliga för att de inte skall kunna betala sin hyra.Dessutom är de oroade för att det inte finns någotbilligare alternativ att tillgå.Den förda bostadspolitiken, eller bristen påbostadspolitik, har gjort att hela bostadssektornhar avstannat. De som har en bostad med lågkostnad i förhållande till det nyare beståndetvarken vill eller törs byta till en bostad i det nyarebeståndet, även om de skulle vilja av utrymmesskäleller med hänsyn till läget. Detta gör attomflyttningen nästan har avstannat. Den ökandearbetslösheten, och därmed en svagare ekonomiför hushållen, gör inte situationen lättare.Det senaste beslutet i om höjningen avbostadsbidragen fattades . Då kunde visocialdemokrater konstatera att ökningen inte allsföljde kostnadsutvecklingen. Vårt förslag att maninte skulle höja den nedre hyreskostnadsgränsenskulle ge varje barnfamilj mer ibostadsbidrag per månad.Jag känner mig inte alls övertygad om attregeringens strategi kommer att innebära någrakostnadssänkningar på bostadsområdet. Medanledning av detta skulle jag vilja fråga statsrådethur han ser på möjligheterna att ökabostadsbidragen. Kommer regeringen att föreslåhöjningar som står i proportion till de ökadebostadskostnaderna?Anf. 101 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret på minfråga. Anledningen till att vi alla har ställt dessafrågor är den ökade oro som vi möter ute ibygderna.De hyreskrav som ligger på parternas bord är t.ex.för på 12--, och jag såg att begärdahöjningar på per kvadratmeter finns med ibagaget. Då frågar sig människor, oavsett om debor i tätort eller i glesbygd, om de har råd att bo ochvad som kommer att hända.Man kommer in på debatter ochdiskussioner om marknadshyrorna. För en tidsedan hörde jag statsrådet i Ekot.Men jag blev inte särskilt mycket klokare efter attha hört vad han sade. Det är möjligt att jag harmisstolkat svaret. Jag fick emellertid den alldelesspeciella känslan av att marknaden själv får klaraav de ökade hyreskraven. Det verkade som om BoLundgren menade att det inte var hans bord.Jag tror att det måste finnas ett samspel mellan åena sidan hyresmarknadens parter och å andrasidan statsmakterna, och det måste ske enintegrerad samverkan från sida.Utskottet var i och tog del av en utredningsom har gjorts om marknadshyror m.m.Bruksvärdesprincipen, besiktningsrätten, osv. ärintegrerade delar av helamarknadshyreproblematiken. Kommer statsrådetatt vidta någon åtgärd med anledning av det somByggforskningsinstitutet har gjort i fråga om detta?Det är ändå ganska anmärkningsvärda siffror somkommer fram i detta sammanhang. Det voreintressant att få höra om statsrådet att vidta någon åtgärd. Men oron, herrtalman, kvarstår hemma i och i helalandet. Kommer regeringen att på ett eller annatsätt att medverka till att dämpa denna oro? Det ärden stora frågan.Anf. 102 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min fråga. Den är också ställd utifrån deförväntade hyreshöjningarna nästa år.Det har på sina håll framförts krav på höjningar påöver . Många människor lever med småeller inga marginaler. De har gjort reallöneförlustersedan regeringsskiftet . I den nyligenpåbörjade avtalsrörelsen har de erbjudits ett s.k.nollbud, vilket för en normalinkomsttagare inomindustrin innebär en ytterligare åtstramning på5 . Människor klarar helt enkelt intehyreshöjningar av den aviserade storleksordningensom skulle komma ovanpå de försämringar som ettnollavtal skulle innebära.I , där jag bor, har vi landetshögsta hyror i den kommunala stiftelsen. Därförväntas också kraftiga höjningar.I valrörelsen lovade Bo Lundgrenoch hans partivänner sänkta hyror. Iregeringsdeklarationen efter valet, och även iregeringsdeklarationen , utlovades att alla skulleha tillgång till en bra bostad till ett rimligt pris. Settmot bakgrund av det som har skett påhyresområdet sedan valet och vad som förväntasske, framstår dessa löften som mycket cyniska ochbidrar till att minska folks tilltro till politiker. Detdrabbar alla oss politiker. Regeringens politikskulle ju leda till lägre räntor. Det har som bekantblivit precis tvärtom.Tack vare att Socialdemokraterna nu har gått in ochhjälpt till har den negativa utvecklingen vänt.Förtroendet för att regeringen av egen kraft skallkunna klara framtidsfrågorna är fortfarandemycket lågt.När nu verkligheten ser annorlunda ut än vad BoLundgren och den övriga regeringen hade tänkt sig,undrar jag om regeringen är beredd att omprövabeslutet inom det bostadspolitiska området, vilketskulle kunna bidra till att hyreshöjningarnaminskas.Den aviserade sänkningen av skatten på kapital harnu stoppats. Det betyder att ränteavdragen även ifortsättningen är värda . För att ånyo uppnåparitet i boendet bör, med anledning av detta, 1,4miljarder återbetalas till de boende i hyresrätteroch bostadsrätter. Dessa pengar togs ju in avrättviseskäl, och de bör betalas tillbaka av sammaskäl.Anf. 103 ():Herr talman! De svenska kommunerna har en svårsituation . Indragningar i verksamheten ärmycket vanliga, och många människor har förloratsina jobb. De får ersättning från A-kassan, som tillstörsta delen betalas av staten. Trots detta harregeringen beslutat att dra in ytterligare 7,5miljarder från den kommunala sektorn. Storaavgiftshöjningar har redan aviserats från de flestakommuner i vårt land. Detta kommer att drabbaboendekostnaderna, som på grund av andraindragningar från staten kommer att bli större änmånga hyresgäster klarar. De kommunala bolagenhar inför årets hyresförhandlingar aviserathöjningar på 3--. I är kraven påhyreshöjningarna , en för många alldelesför hög siffra.Under olika partiaktiviteter träffadejag många människor som är förtvivlade. En del harförlorat sina jobb, och andra lever på marginalenoch klarar inte en hyreshöjning. Många har försöktskaffa mindre och billigare lägenheter, men sådanafinns inte.Jag hade inga goda råd till dessa människor. Har BoLundgren det? Vad tänker regeringen göra för atthöjningarna inte skall bli orimliga? Vad skall demänniskor göra som lever på marginalen? Är detrimligt att hyresgäster skall hänvisas tillsocialbidrag för att lönen inte räcker till hyra ochmat, de grundläggande behoven? Vad skallkommunerna göra? De flesta kommuner har i dagredan rationaliserat sin verksamhet så hårt att detbara är taxe- och skattehöjningar som återstår.Eftersom det inte är tillåtet att höjakommunalskatten återstår endast taxe- ochavgiftshöjningar.I har den borgerliga majoriteten beslutatatt säga upp ca 3 000 kommunalanställda 1993 ochdessutom att höja taxan på kollektivtrafik,äldreomsorg och barnomsorg.Min fråga till blir: Är det rätt tid attjust nu dra in pengar från kommunerna, att intetillåta kommunalskattehöjningar och att samtidigtdra in en stor del av bostadssubventionerna?Anf. 104 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret på minfråga. Jag har mött samma reaktioner och sammaoro som mina kolleger. I min hemkommunNorrköping vill bostadsföretaget höja hyrorna med20 %. Jag tror att det är viktigt att påminna om attdet inte är bara, eller kanske inte ens i första hand,hyresgästerna som drabbas hårt vid årsskiftet.Ännu tuffare är villkoren för dem som bor i nyabostadsrätter, där det inte finns någon som helstmöjlighet att fördela dessa smällar solidariskt.Jag är övertygad om att det i de hyresförhandlingarsom nu pågår kommer säkert Hyresgästföreningenatt lyckas pruta på kraven på hyreshöjningar ihyresrätter. Men även i det fallet har medaljen enbaksida. Risken är att det får konsekvenser som ärmycket negativa för samhällsekonomin. Vi kanhamna i en ond cirkel. Och vi är redan där. Manpressar hyreskraven, och man gör det på bekostnadav att man skär ytterligare på underhållet. Det fårtill följd att ännu fler byggjobbare kommer att slåsut, och ännu fler företag inom byggbraschen hotas.Dessutom bäddar man för krav på kraftigahyreshöjningar i framtiden.Jag har i min fråga pekat på en möjlighet att brytadenna onda cirkel, nämligen att man inför nästa årskulle förändra politiken och ändra de beslut somhar fattats när det gäller att dra in stödet tillreparationer och ombyggnader. Jag hoppas attstatsrådet här åtminstone kan ge besked omatt regeringen inte kommer att vidta de åtgärder som ytterligare skulle försämra villkorenför reparationer och ombyggnader. Jag fick ingetsärskilt utförligt svar på min fråga, och därförupprepar jag den. Är statsrådet beredd att vidtaåtgärder som gör att man inte ytterligare drar nedpå underhåll och reparationer som en följd avboendekostnadsförändringarna?Anf. 105 Statsrådet ():Herr talman! Regeringen har träffat enöverenskommelse med Socialdemokraterna om ettantal förändringar när det gäller den ekonomiskapolitiken -- en acceleration av neddragningar avoffentliga utgifter. Denna överenskommelse ärgrundad på insikten att 80-talet var ett förloratdecennium då vi inte tog itu med de långsiktigtstrukturella besvärliga problemen. Vi såg då,liksom , till att bevilja oss alltför storaoffentliga utgifter och alltför höga skatter. Vi kom iobalans i ekonomin. Detta borde oroa såvälhyresgäster, villaägare och bostadsrättsinnehavaresom alla andra som möjligen kan bo i andra typerav boende.Om svensk ekonomi inte saneras efter 80-taletsförlorade år, kommer man inte att kunna lösaproblemen. Då kommer vi att få en besvärligekonomi för alla. Detta är det viktiga, och detmåste naturligtvis även de fem socialdemokratersom har ställt frågor om detta vara medvetna om,eftersom partiet har deltagit i denna uppgörelse.Det är förvånande att höra att man skall lösa problemen genom attåtergå till den politik som har skapat de problemsom vi upplever genom att antyda att man på denkommunala sidan endera borde höja skatterna ellerhöja taxor och avgifter. Det som man måste göra äratt effektivisera och rationalisera i verksamheten,spara in och lägga grunden för tillväxt också i detnationella perspektivet.Överenskommelsen mellan regeringen ochSocialdemokraterna innebär, som jag har sagt,besparingar inom bostadssektorn. De kannaturligtvis inte kompletteras med nya utgifter. Detär självklart att överenskommelsen innebär detta.Hur de överenskomna besparingarna skall läggas utarbetar vi med. Det är självklart attdet skall ske så rättvist som möjligt. Vi skallnaturligtvis överväga åtgärder som så långt sommöjligt kan begränsa behovet av hyreshöjningar,och om hyreshöjningarna begränsas också begränsaen besvärlig situation för bostadsföretagen somsådana.Anf. 106 ():Herr talman! Jag skulle vilja upprepa en fråga tillBo Lundgren, eftersom jag inte fick något svar påden. Hur kommer regeringen att ställa sig tillbostadsbidragen? Jag tror inte att statsrådet riktigtkan föreställa sig hur det känns för ett hushåll, fören familj, som alltid har klarat sig själv och haft sommålsättning att klara sig själv, att se attkostnadsökningarna just nu gör att man intekommer att kunna klara av sitt boende. Min frågaär: Vad kommer regeringen att göra när det gällerbostadsbidragen?Anf. 107 ():Herr talman! säger att 80-talet blevdet förlorade årtiondet. Men jag undrar om inte 90-talet så att säga blir det fördubblat förloradeårtiondet. Det är ju många som upplever problem.Sedan till en viktig fråga. Departementetundersöker hur de här besparingarna skall ske. Dåär det viktigt att statsrådet och hans medarbetareverkligen utarbetar en så rättvis fördelning sommöjligt. Det är ju väsentligt att denöverenskommelse som är träffad verkligen gäller.Låt rättvisebegreppet genomsyra de förslag som nilägger fram inför kammaren! Då finns det allanledning också för oss att ställa upp på förslagen.Men ett oeftergivligt krav är att det blir rättvist föralla de boende som berörs av höjningarna. Det äroron i det avseendet som vi vill ge uttryck för i vårainlägg här i dag.Anf. 108 ():Herr talman! Jag tycker att går runtfrågan. Vi har frågat om de hyreshöjningarna förnästa år. De indragningar om 3 miljarder som ingåri den stora överenskommelsen kommer ju först1994.Vidare får man, när man läser svaret, ett intryck avatt vi har varit överens om indragningarna av de 3,4miljarderna. Så är ingalunda fallet.Hyreshöjningarna är faktiskt föranledda avriksdagsbeslut. Regeringen har alltså drivit igenomhyreshöjningarna med stöd av Ny demokrati --första gången och sedan i juni i år.Det gäller således beslut som innebar i princip enavveckling av den sociala bostadspolitiken. Sedanhar man övervältrat bördor på kommunerna, somMarianne har beskrivit här. Det harmedfört exempelvis taxehöjningar. Härmed raserasmöjligheten att skapa ett så bra boende till rimligakostnader för alla som regeringen talar om. Det härbör få er i regeringen att reagera -- om ni nu menarnågot med det som ni sagt under valrörelsen och detni har lovat i era regeringsdeklarationer. Ni harfaktiskt, , lovat sänkta hyror!Anf. 109 ():Herr talman! Jag försökte förklara här förut attGöteborg har en katastrofal ekonomi på grund avmånga olika regeringsbeslut. Det är inte så, att dethar förts en låtgåpolitik i . Det har skettstora rationaliseringar . Men detfinns faktiskt en gräns när det gäller de kommunalanedskärningarna. Ändå har den borgerligamajoriteten i lagt fram förslag sominnebär att 7 000--8 000 kommunalanställdas jobbkommer att försvinna under den härmandatperioden. Dessutom kommer olikakommunala taxor att höjas.Vi socialdemokrater i har kommit medett motförslag. Det handlar om att höjakommunalskatten med 1:20. Men vi har inte någonmöjlighet att höja den just .