prot · GG0935 · 1992-12-01 00:00:00 — i enlighet med Biobränslekommissionensförslag för särskilda insatser isyfte att främja en ökad kommersiell användning avbiobränslen. Av dessa medel har regeringen hittillsavsatt för utveckling av teknikför elproduktion med biobränslen. Inom ramen förenergiöverenskommelsen anvisadesdessutom för investeringsstöd tillbiobränslebaserad kraftvärme under enfemårsperiod. Detta stöd har möjliggjort beslut omflera nya kraftvärmeverk. [AI samband med kompletteringspropositionen ivåras skapades även ett budgetutrymme på 500miljoner kronor för angelägna miljösatsningar,däribland förnybara energikällor. Frågan om hurdessa medel skall användas kommer bl.a. att tasupp i en klimatproposition som planeras till våren1993.Omläggningen av energiskatten som beslutades ivåras och den höjda bensinskatten som regeringennyligen har föreslagit innebär en skatteskärpningpå fossila bränslen på sammanlagt 10 miljarderkronor . Industrin fårsamtidigt en skattesänkning på 3,4 miljarderkronor. Dessa förändringar har en klar miljöprofiloch stärker konkurrenskraften för biobränslenytterligare.Regeringen har alltså vidtagit en mängd åtgärderför att stimulera till en ökad användning avbiobränslen. Dessa åtgärder är i huvudsakinriktade mot utveckling av ny och effektiv teknik ihela kedjan av biobränsleanvändningen. Någrastatliga driftsstöd är däremot inte aktuella.Anf. 22 ():Fru talman! Jag ber att få tacka jordbruksministerKarl för svaret. Dess värre kan jag intesäga att jag är helt nöjd. Ministern tänker sigtydligen stöd endast till nya anläggningar. Jag vill dågöra en liten historieskrivning.Nässjö är, såvitt jag vet, Sverigesförsta småskaliga kraftvärmeverk för inhemskabränslen. Det producerar el, restenfjärrvärme, för kommun. Det täcker 85 %av tätortens behov. Tekniken fungerar utmärkt,men oljan är förhållandevis billig jämfört med flis.Vid projekteringen i mitten av 80-taletförutspåddes att oljepriset 1992 skulle vara 30 %högre än vad det faktiskt är. Regeringens signalerden gången kunde tolkas som att regeringen ställdesig som garant genom utfästelser om biobränslenasframtida lönsamhet.På höglandet är det naturligt att satsa på flis.Transporterna är förhållandevis billiga. Iomförhandling med leverantören har prisernapressats. Men det hjälper inte. Flis är dyrare än oljasom drivmedel . Till råga på allt fick detsmåländska höglandet fem mycket milda vintrar isträck efter start. Inkomsterna blev lägre ochutgifterna högre än beräknat.Vid det här laget borde de första årens underskottha vänts till vinst, men någon ljusning syns inte. Avkonkurrensskäl kan inte taxan sättas så högt attkostnaderna täcks. Kundens pris måste varajämförbart, annars övergår fastighetsägarna tilleldning med olja i egen panna.Jag vill fråga statsrådet: och andra verk som redan är i driftfå del av beslutade satsningar på biobränslen?Anf. 23 Jordbruksminister ():Fru talman! är, om jagförstått det rätt, det första småskaligakraftvärmeverk som är byggt och avsett förinhemska bränslen men som också är avsett för visseldning med kol. Jag kan inte bedöma huruvidakostnaderna var för höga vid byggandet. Meninriktningen på politiken är att vi skall skapaförutsättningar för en långsiktig användning avbiobränslen, framför allt genom att stimulerainvesteringar i teknik och genom att skapa ettrimligt konkurrensförhållande på marknadenmellan olika typer av bränslen.Vi har ständigt försökt höja konkurrenskraftenför biobränslen genom att belasta fossila bränslenmed högre skatter och avgifter. Det är deninriktning som vi arbetar efter. Vi har kommit, somjag nämnde förut, ganska långt. Vi har gjort en radinsatser. Möjligen kan man i det enskilda falletuppleva problem i konkurrensen mellan olja ochbiobränslen, som nämnde.Vår intention är att gå vidare. Däremot tror jag inteatt vi kan gå med på den idé som här förts fram, attge driftsbidrag för drift med biobränsle. Jag ställermig dessutom tveksam till påståendet att flis skullevara dyrare än olja i det här sammanhanget. Enanläggning som är byggd för biobränsle bör kunnaklara konkurrensen.Anf. 24 ():Fru talman! Det är helt riktigt att omläggningen avkoldioxidskatten och svaveldioxidskatten, somträder i kraft , kommer attförbättra resultat, det ärberäknat till 2 miljoner. Det är positivt men intetillräckligt på långt när. Från de biobränsleeldadekraftvärmeverkens synpunkt skulle ett betydligthögre oljepris vara önskvärt, men det får negativaeffekter på andra samhällssektorer.Vid riksdagsbehandlingen avkompletteringspropositionen framhöllnäringsutskottet i sitt yttrande att biobränslenaskonkurrenskraft måste upprätthållas. Utskottetbedömde att biobränslenas introduktion påmarknaden skulle påskyndas genom den höjdaskatten på fossila bränslen. Det hänvisades ocksåtill att ytterligare skulleavsättas till satsningar på förnybar energi. Jagmenar att biobränslenas konkurrenskraft återståratt upprätta, först därefter kan den upprätthållas.Anf. 25 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag håller gärna med om att vi behöverarbeta på båda områden. Vi måste skapaförutsättningar för en bättre konkurrenskraft. Desteg som vi nu tar, låt vara i något långsam takt menändå åt rätt håll, ger det resultatet . Sedanskall vi se till att konkurrensen inte försämras. Detär riktigt.Låt mig bara nämna att Biobränslekommissionenhar lagt fram ytterligare ett betänkande.Remisstiden går ut , . Därefterkan regeringen besluta om att fördela ytterligare225 , som står till vår disposition.Vi har också diskussioner kring ytterligare åtgärdersom kan kräva riksdagsbeslut. En sådan åtgärd,som jag känner mycket för, är att ta ut enkoldioxidskatt också på den del av produktionensom går till el, ej den lägre skatt som finnsinom industrin. Det skulle hjälpa upp litet. 26 ():Fru talman! Det är viktigt att satsningarna påbiobräslen fortsätter. Det har klart visat sig attmiljön har förbättrats i sedankraftvärmeverket kom i gång. Men kommunens skattebetalare fårbetala väldigt dyrt för den förbättrade miljön.Om inte konkurrenskraften kan upprättas ochsedan upprätthållas när det gäller biobränslena,riskerar vår svenska energi- och miljöpolitik att blien pappersprodukt på grund av de ekonomiskasvårigheter som kraftvärmeverken får dras med.Kan vi hoppas att de som skallfördelas enligt klimatpropositionen äveninnebär stöd för kraftvärmeverk i drift?Anf. 27 Jordbruksminister ():Fru talman! Man kan alltid hoppas. Jag ser nog inteinförandet av driftstöd som den naturligautvecklingen, utan den naturliga utvecklingen är attförändra relationerna mellan de miljöskadligafossila bränslena å ena sidan och miljövänliganaturliga biobränslen å den andra.Det här är inte en pappersprodukt. När vi har settöver t.ex. användningen av den miljard som äranslagen för investeringsstöd har det visat sig attNUTEK redan fattat beslut rörande 400 miljonerkronor av detta stöd. Det finns ansökningar i dagpå ytterligare . Det finns alltsåmänniskor, kommuner och företagare runt om ilandet som gör bedömningen att biobränslen ärnågonting att satsa på och som gärna vill ha dettastöd för sina investeringar. Det ser jag som detbästa tecknet på att politiken fungerar.Anf. 28 ():Fru talman! Det är positivt att många vill satsa påbiobränslen. Det ville Kraftvärmeverkockså och vill fortfarande. Tyvärr har man upplevtatt kalkylerna inte håller genom att oljepriset är sålågt.Om jordbruksministern inte kan tänka sig ettdriftstöd, kanske någon annan form av stöd kundevara tänkbar. Kunde återinförande avskatteutjämningsbidrag för förlusterna ieldningsanläggningarna för inhemska bränslen varaen lösning?Anf. 29 Jordbruksminister ():Fru talman! Den frågan kan jag tyvärr inte svarapå. Jag vet inte hur det skulle gå till. Låt mig barasäga att driftstöd alltid är mycket vanskligt. Ävenom det skulle ha funnits pengar i budgeten för attbetala ut det, vilket det inte fanns pengar för, är dentypen av stöd det som man alltid drar in när det äront om pengar. Det är en sådan situation . Det äringenting att hoppas på som en långsiktig lösning.Det vi kan hoppas på är att när vi verkligen kommitdithän att den som använder fossila bränslen fårbetala de miljöskador som man därmed åsamkar --det må ta -- är biobränslenakonkurrenskraftiga.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1992/93:156 om RomasockerbrukAnf. 30 Jordbruksminister ():Fru talman! har frågatstatsministern om det inom pågårnågot beredningsarbete i fråga om fortsatt drift avRoma sockerbruk efter den planeradenedläggningen . Frågan har överlämnats tillmig för besvarande.Jag vill inledningsvis erinra om att en relativt stormajoritet av ledamöter våren 1991ställde sig bakom beslut med anledningav den dåvarande regeringens proposition (prop.1990/91:87) om näringspolitik för tillväxt. Beslutetinnebar bl.a. att det särskilda stödet på 12,5miljoner kronor till sockerbruk skullelämnas längst t.o.m. . Vi var i och för sig ettantal ledamöter i jordbruksutskottet som valde attreservera oss i frågan, eftersom vi ansåg attytterligare åtgärder borde kunna vidtas.I september 1992 avtalade det danska företagetDanisco A/S med om ett köp avSockerbolaget . har tagit uppövertagandet av Sockerbolaget för prövning.Med anledning av förhandlingar medProcordia hade jag enbrevväxling med rörande de framtidaförutsättningarna för svensk betodling och svensksockerproduktion. gav därvid uttryck föruppfattningen att förutsättningar bör kunna skapasför att upprätthålla sockerproduktionen påGotland utöver , om vidett inträde i EG tilldelas en kvot som motsvararnuvarande produktion samt is.k. förklarade sig också berett attundersöka möjligheterna till en fortsattbetproduktion på , även om fabriken iRoma skulle läggas ned.När det gäller kommande förhandlingar rörandebl.a. sockerkvoter vid ett medlemskap iEG är den självklara utgångspunkten att vi skalluppnå så fördelaktiga villkor som möjligt. Motdenna bakgrund gör jag bedömningen attförutsättningar bör finnas för en fortsatt drift avRoma sockerbruk efter år 1995.Anf. 31 ():Fru talman! Jag tackar jordbruksministern försvaret. Jag är inte alls missnöjd med att det ärjordbruksministern som svarar på frågan. Jag troratt jag på det sättet får ett mycket mer kompetentsvar än om jag hade fått det från statsministern,även om det var han som gjorde uttalandet.Jag vill naturligtvis gärna se det positiva i svaret.Den lilla öppningen gäller att Sockerbolaget fårytterligare respit. Det är i så fall helt ilinje med det majoritetsbeslut som vi fattade 1991,där det sades att om man inte löst frågan inom dentid som var tänkt, skulle det finnas en möjlighet attförlänga tiden -- detta tillkom bl.a. påarbetsmarknadsutskottets initiativ.Jag förstår inte riktigt varför jordbruksministernpåminner om reservationen. Den gick ut på attstödet skulle fortsätta att betalas ut, medandäremot näringsminister harklargjort för mig i en interpellationsdebatt attregeringen inte kunde göra någonting för attpåverka nedläggningsbeslut. I dagslägetkan jag inte se någon skillnad där, men det kanskestatsrådet kan redogöra för.Det som oroar mig är naturligtvis att det här talasom . Därför måste minföljdfråga till statsrådet bli: Finns det några somhelst planer inom regeringen på långsiktigaåtgärder, eller är det så att man så att säga drar nergardinen och sätter ut ett stoppdatum för ,även om det nu inte blir 1995 utan ? några som helst förändringar iförhållandena efter köp avSockerbolaget?Anf. 32 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag tror att det är viktigt att ha enpositiv syn. Det är fortfarande till 1995,och ger oss en viss respit.Skillnaden mellan riksdagsbeslutet ochreservationen ligger däri att man enligtriksdagsbeslutet skulle betala ut stöd ''längst till'',medan reservationen gick ut på att man inte skulledra ner rullgardinen 1995.På Sockerbolaget var man alldeles entydig i sinbedömning. Utan stöd ville man ellermed mycket kort varsel lägga ned Sockerbruket.Det som var positivt i de resonemang som jag undersensommaren förde med var att den nyaägaren till Sockerbolaget tycktes vara mer välvilligtill såväl sockerproduktionen totalt somsockerproduktionen på Gotland.I brev till mig skrev både ochSockerbolaget att på lång sikt är fabriken påGotland alltför liten för att vara konkurrenskraftigi ett europeiskt sammanhang. Detta låter inte allsbra. Som decentralist och förespråkare försmåskalighet vill jag gärna se att det vore möjligt attproducera socker också i en liten fabrik. Varken iSverige, eller i omvärlden finns det nogingen som vågar hävda att en sockerfabrik avRomas storlek är konkurrenskraftig på lång sikt.Däremot hoppas jag av hela min själ att det underden återstående tiden skulle vara möjligt att finnalösningar för en mer småskalig sockerproduktion.Om det inte finns en sådan möjlighet, måste maninrikta sig på att lösa de gotländska problemen påannat sätt.Anf. 33 ():Fru talman! Vi skall kanske inte ägna någon störremöda åt att gräla om beslutet . Regeringen fickdå en klar beställning från om att kommatillbaka till , om det visade sig att detbehövdes ytterligare tid. Statsrådet talade om just''ytterligare tid'', och det handlar om högst två år.Vad som gör mig en aning oroad är att de två årensom talade om på något sätt är villkorade.För övrigt gav i torsdagsklartecken till försäljningen. Det är alltså intelängre någon öppen fråga. Villkoren är dels ettinträde i EG, dels att tilldelas nuvarandesockerkvot och dessutom ytterligare 10--. Detär klart att vi på oroar oss. Det finns ju enrisk för att inträde i EG blir försenat ellerför att svenska folket vid en folkomröstning sägernej till ett EG-medlemskap. Hur serjordbruksministern i ett sådant läge påutfästelserna -- om det nu är fråga om utfästelser --från ?Anf. 34 Jordbruksminister ():Fru talman! Det är klart att i det här läget fanns detanledning för att säga att man vid ett EG-medlemskap bör få tillgång till en kvot sommotsvarar vår konsumtion och vår tidigareproduktion. Det är den s.k. a-kvot, som manbedömer till ca 350 000 ton.I mitt svar står det bara ''ytterligare 10--''. Föratt korrigera detta både för och förprotokollet bör det tilläggas '' i form av s.k. b-kvot''. Det finns nämligen olika modeller av kvoter,och detta är alltså en kvot som är något lägrebetald. Det var detta som man från var uteefter. Det är också möjligt att vid förhandlingarnakunna uppnå detta. I det sammanhanget är jagganska hoppfull.Sedan är det fortfarande en öppen fråga. Minambition är att man skall kunna förhandla fram ettså pass gott resultat att även gotlänningarna villrösta ja till EG, när det blir aktuellt. Men det ärklart att vi också måste ha en beredskap om så inteblir fallet.Anf. 35 ():Fru talman! Det gläder mig, för att det hade ju varitdystert om regeringen inte hade haft någonberedskapsplan i ett sådant läge.Sammanfattningsvis: Jag uppfattar det som attregeringen tror -- men det är fortfarande Daniscosom bestämmer, inte sant? -- att sockerbruket iRoma kan vara kvar till, om vi går med iEG och får utökad sockerkvot. Om det inte blir så,har man ändå en from förhoppning om att det gåratt finna former för småskalig produktion, mennågot större hopp kan regeringen ochjordbruksministern inte ge.Anf. 36 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag är medveten om att vi har enkonkurrenskraftig sockerproduktion i . Detsvenska Sockerbolaget är egentligen merkonkurrenskraftigt än det danska moderbolaget. Vihar kunnat producera socker till lägre pris i Sverigeän vad man har gjort i EG, vilket äranmärkningsvärt. Det är detta som ligger bakomatt nu har börjat att diskutera medbetodlarna på om huruvida det finnsnågon möjlighet att öka produktionen för attdärmed också öka lönsamheten vid sockerbruket iRoma.Det kan även finnas vissa möjligheter om det dröjermed ett medlemskap eller om det skullesenareläggas. Vi från regeringens sida skallnaturligtvis göra allt vi kan för att påverka till enpositiv utveckling.När det gäller småskalig sockerproduktioninstämmer jag med , att denna skallhänföras till gruppen fromma förhoppningar, mende kan ju också slå in emellanåt.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1992/93:178 omskördeskadeskyddetAnf. 37 Jordbruksminister ():Fru talman! har med anledning av deskördeskador som drabbat det svenska jordbruketunder frågat mig vad jag avser att göra föratt jordbruksföretag inte skall slås ut inom dedrabbade områdena.Årets torka har drabbat vissa företagare myckethårt, men variationerna i skördeutfallet mellanföretag och områden är mycket stora. Utfallet ärinte så dåligt som man fruktade i början avsommaren. Prognoserna pekadepå en intäktsminskning för jordbruket på mellan 3och . Med skörden bärgad harskadornas omfattning kunnat kartläggas bättre. Serman till spannmålen kan vi konstatera att detframför allt är fodersäden, dvs. vårsäden, somdrabbats illa av torkan. Totalskörden av fodersädberäknas ha blivit endast av normalskörd,medan motsvarande tal för brödsäd är . Detger en spannmålsskörd för landet som ligger på ca80 % av normalskörd. Årets produktion nårdärmed knappt upp till den inhemska efterfrågan.De områden som främst drabbats av torkan ärSkåne, , , län ochHalland. Men även andra län har i varierandeutsträckning drabbats.De senaste beräkningarna visar att den totalaintäktsminskningen för jordbruket till följd avtorkan ligger på . Såvälvegetabiliesom animalieproducenter har drabbats.Det är svårt att se något entydigt mönster i hurtorkan drabbat olika företagstyper. Fr.o.m. 1988års skörd har genom ensärskild stiftelse övertagit huvudmannaskapet förskördeskadeskyddet. I huvudsak är dagensskördeskadeskydd utformat så, att skadeområdenavgränsas de geografiska områden därtotalskador har större omfattning.Skördeskadeersättning kan bara betalas ut fördessa skadeområden. Den enskilde jordbrukareninom ett sådant område får anmäla arealer därskörden inte kan bärgas eller där skadorna påskörden i fält är sådana att den måste kaseras.Dessutom tillämpas en självrisk på 20--avgårdens totala normskördevärde.Överenskommelsen med LRF innebär att statenäven i fortsättningen skall ha ett övergripandeansvar vid skördeskador av naturkatastrofkaraktärsom drabbar stora områden.Riksdagens ställningstagande till det framtidaskördeskadeskyddet innebär också att staten skallha kvar ett övergripande ansvar för katastrofartadeskador på skörden.I första hand är frågan om skördeskadeersättningartill följd av årets torka således en fråga för Stiftelsenlantbrukarnas skördeskadeskydd. Till följd av åretsskördeskador beräknas fonden behöva betala utväsentligt större belopp än normalt. Enligt minuppfattning är det statens ansvar att i dettasammanhang garantera skyddets funktion ochskördeskadefondens avsedda omfattning i ett lägedå den till följd av den omfattande torkan behövergöra stora utbetalningar till drabbade jordbrukare.Som jag har redovisat i den senaste propositionenom vissa jordbrukspolitiska frågor har jag därförför avsikt att föreslå regeringen att tillgängligadirektbidragsmedel avsätts till skördeskadefondenså att den kan byggas upp till den nivå somöverenskommelsen mellan LRF och den tidigareregeringen förutsatte. Genom att avsätta medelfrån direktbidragen kan fonden trots storautbetalningar av skadeersättning byggas upp tillavsedd nivå. Regeringen kommer att fatta beslutom fördelning av direktbidragen så snart riksdagenbeslutat om direktbidragens storlek.Anf. 38 ():Fru talman! Jag skall be att få tacka statsrådet såmycket för det uttömmande svaret.Jag får telefonsamtal från jordbrukaresom befinner sig i en ohållbar situation, med högakostnader i kombination med de värstaskördeskador som drabbat de aktuellaområdena i vårt land. Det bör i sammanhangetnoteras att en enskild jordbrukare kan förlora, herrstatsråd, av nettointäkten utan attvara berättigad till ersättning frånSkördeskadefonden med nu gällande regler. Dettaär inte hållbart.En konsekvens av årets skördeskador, herrstatsråd, är att man redan kan konstatera att detbörjar bli en rätt stor press på vissa slakterier ochatt många ungdjur kommer in alldeles för unga ochoutvecklade. Drabbade jordbrukare har inteekonomiska förutsättningar att köpa stödfoder,vilket leder till slakt av djur som inte är färdiga,vilket i sin tur leder till ytterligare inkomstbortfallför lantbrukaren. Ekorrhjulet snurrar allt fortare.Höstens ekonomiska kris med skyhöga räntor ochsvårigheterna för bankerna har inneburit att mångajordbruksföretag drabbas av orimligt storaförluster. Detta kommer i sin tur att leda tillkonkurser på löpande band. Vad vi minst av alltönskar nu är en ny krisbransch.Som jag ser det, herr statsråd, är det absolutnödvändigt att vi omgående får till stånd enkomplettering till nuvarande regler. Kan man t.ex.ersätta skördeskador som har ett värdebortfall påmellan 30 och av aktuella grödor? Räknat påtotalarealen får vi genast ett avsevärt bättre lägeoch ett mer rättvist system. Vi slipper upplevakonkurser och uppslitande familjetragedier.Jag förutsätter att herr statsrådet vidtar åtgärder idenna riktning. Det är nödvändigt för att storagrupper svenska jordbrukare skall kunna överleva.Anf. 39 Jordbruksminister ():Fru talman! Jag har under sommaren och höstenupprepade gånger varit ute och tittat på skador ochträffat jordbrukare. Jag har, liksom Löfgreen, tätakontakter med den här gruppen. De hör rätt ofta avsig, både till departementet och privat. Emellertidär oron naturligtvis litet mindre än den var isomras, när hettan var som värst.När det gäller den formella situationen, har den härfrågan överlämnats till näringen, till LRF. Det är dåformuleringarna i riksdagsbeslutet som äravgörande. Var detta en naturkatastrof? Jag tror attvi är klara över att det inte var en sådan. Vikan inte bedöma situationen som så dramatisk somen katastrof.Var det då katastrofartade skador på skörden? Detär den andra formuleringen som haranvänt. Ja, jag har sagt, rent amatörmässigt, att detser ut så på vissa fält, speciellt när det gäller vårsädi vissa områden.Frågan är då: Täcks kostnaderna avskördeskadeskyddet? Vi har sett att det är mångafler än vi trodde från början som kommer att fåersättning via skördeskadeskyddet.När det gäller totalbilden finns det en komplikationi sammanhanget, som Löfgreen också påpekade,och det är för djurproducenterna. Det är viktigt attockså få en bild av hur det är med vallskördarna.Statistiken över den senaste vallskörden är inteklar, men den kommer troligen inte att avvikasärskilt mycket från den första bedömningen,nämligen att det är få områden som har entotalskada på . Det innebär att vi ännu intehar kunnat göra den slutliga bedömningen.Anf. 40 ():Fru talman! Beträffande de ersättningar somstatsrådet här talar om, vill jag som exempel anföratvå gårdar, A och B, som ligger intill varandra påVikbolandet i . A har sammanlagt enbättre skörd. A kommer att erhålla, mednuvarande princip, en förhållandevis storersättning på över 300 000kr. B, som har en mycketusel skörd, långt under A:s, kommer icke atterhålla ett öre.Det är det som jag angriper. Det är det som jagtycker att statsrådet måste fundera över och tittapå, så att man eventuellt kan lägga fram någotförslag om en kompensation för våroljeväxter, kornoch havre till sådana lantbrukare.Sedan vill jag säga att katastrofen var stor ,men den är större nu -- inte på självajordbrukssidan, men på den ekonomiska, genomskyhöga räntor och allt elände som har inträffat.Läget är alltså långt ifrån bättre . Jag delar ickejordbruksministerns upppfattning, utan jagbedömer läget som sämre i dag.Anf. 41 Jordbruksminister ():Fru talman! Det är färre jordbrukare som hardrabbats allvarligt än vad vi trodde . Åandra sidan är jag medveten om att detta adderastill den situation för det svenska jordbruket sominte är enkel, utan där det ekonomiska läget ärkomplicerat.Ett fenomen som Löfgreen pekar på är skillnadenmellan olika gårdar.