prot · GF0984 · 1992-03-25 00:00:00 — Jag upplever att regeringen ser oerhörtallvarligt på den ekonomiska brottsligheten ochsätter in resurser för att åstadkomma att denverkligen beivras.Det talas ofta om att ekonomisk brottslighetdrabbar staten, men om man undersöker vilkasom förlorar på konkurserna finner man att statenpå grund av att den har en prioriteringsrätt på sinafordringar ofta får in sina pengar i konkurserna.Däremot har underleverantörer och andra meroprioriterade fordringsägare, som står för denstora mängden av fordringar, ytterligt småmöjligheter att få utdelning.Ur samhällets synpunkt, för de enskildamänniskorna, är det därför angeläget att de härresurserna verkligen koncentreras, och vi menaratt det sker bäst genom att myndigheterna fårdenna anslagsökning och genom att de får klartför sig att regeringen ser allvarligt på frågan ochskall återkomma. Om de själva får disponeradessa resurser skapas också en självkänsla påmyndigheterna.Anf. 90 ():Herr talman! Det är riktigt, som här sägs, att vi engång i lagutskottet har uttalat att det ärkronofogdemyndigheterna själva som skallprioritera. Vi socialdemokrater har merintresserat oss för de ganska nyinrättadespecialindrivningsenheterna inomkronofogdemyndigheterna. Vi vill att litet mer avresurser sätts in på dessa enheter, som inte ärprioriterade.Gjorda utredningar visar att det förekommer ekonomisk brottslighet, men att det inte i såmånga fall är fråga om stora belopp. Avutredningar gjorda framgår attdet kan ligga ekonomisk brottslighet bakom 75 %av de företag som har gått i konkurs.Det är riktigt, som säger, att detinte är staten som förlorar mest på dem utanföretagare och enskilda personer. Vi tycker förvår del att det är viktigt att även enskilda personerfår sin rätt här i samhället. Enligt vår mening bördärför specialindrivningsenheterna vidkronofogdemyndigheterna få större resurser föratt utbilda personal och för att kunna ta hand omvinsterna.Anf. 91 ():Herr talman! Jag skall villigt erkänna att jag intehar vare sig den kunskap eller den inblick på dethär området som har. Därför harjag fått förlita mig på uppgifter från annat håll.Stig Rindborg nämnde att det inte skulleförekomma så mycket av fusk i samband medkonkurser. En doktorsavhandling sompresenterades i visar attskattefuskande företag har lägrekostnader och kan hålla lägre priser.Därav dras slutsatsen att skattefusket för mångaföretag har blivit det främsta konkurrensmedletoch att marknadsmekanismerna sätts ur spelgenom fusket och denna osunda konkurrens.Detta leder i sin tur till ett ytterligare ökatskatteundandragande.Information som jag har inhämtat från flera hållgör att jag har kommit fram till att vi behöver gekronofogdemyndigheterna ytterligare medel. Jagtyckte också att det framgick av att han egentligen var inne på sammalinje.Anf. 92 ():Herr talman! Jag vill bara kort understryka attresursförstärkningen uppgår till 100 milj.kr. iförhållande till läget innevarande år. Jag menaratt de myndigheter som får detta själva kandestinera de förstärkningar som behövs.När det sedan gäller brott säger jag att det är ettfåtal personer som ägnar sig åt grov brottslighet isamband med konkurser. Merparten av dem somdriver företag och sedan hamnar i konkurs ärsjysta och ärliga människor. Den uppfattningengrundar jag på min egen erfarenhet. Däremotanmäler vi som fungerar som förvaltare vidkonkurser sådana när det kan finnas skäl attmisstänka brott, men det är då inte annat än i defall som jag har talat om fråga om någon grovbrottslighet.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Anslag till bokföringsnämnden, m.m.Föredrogslagutskottets betänkande1991/92:LU22 Anslag till bokföringsnämnden,m.m. 1991/92:100 delvis).Andre vice talmannen konstaterade att ingentalare var anmäld. (Beslut fattades efter 14 §. )14 § Ekonomiska föreningar, m.m.Föredrogslagutskottets betänkande1991/92:LU23 Ekonomiska föreningar, m.m.Andre vice talmannen konstaterade att ingentalare var anmäld.BeslutFöretogs till avgörande konstitutionsutskottetsbetänkande /92:KU28, justitieutskottetsbetänkanden /92:JuU7, JuU13, JuU14, JuU15och JuU16 samt lagutskottets betänkanden1991/92:LU20, LU21, LU22 och betänkande KU28Mom. 1 och 2 (anslaget till Kungliga hovstaten,m.m. )Utskottets hemställan bifölls med 289 röster mot 18för meningsyttringen av . 3ledamöter avstod från att rösta.Mom. 3Utskottets hemställan bifölls.Justitieutskottets betänkande JuU7Mom. 1 (rekvisitet låg ålder)Utskottets hemställan bifölls med 179 röster mot125 för reservation 1 av m.fl. 6ledamöter avstod från att rösta.Mom. 2 (sexuellt utnyttjande m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 176 röster mot136 för reservation 2 av m.fl.Mom. 3--8Utskottets hemställan bifölls.Justitieutskottets betänkande JuU13Utskottets hemställan bifölls.Justitieutskottets betänkande JuU14Utskottets hemställan bifölls.Justitieutskottets betänkande JuU15Utskottets hemställan bifölls.Justitieutskottets betänkande JuU16Mom. 1 (anslag till riksåklagaren m.m.)Utskottets hemställan bifölls med 177 röster mot133 för reservationen av m.fl.Mom. 2--4Utskottets hemställan bifölls.Lagutskottets betänkande LU20Mom. 1--9Utskottets hemställan bifölls.Mom. 10 (skyddet för företagshemligheter)Utskottets hemställan bifölls med 293 röster mot 19för meningsyttringen av betänkande LU21Först biträddes reservationen av . -- som ställdes mot meningsyttringen av JohnAndersson -- med acklamation.Härefter bifölls utskottets hemställan med 179röster mot 132 för reservationen av . 1 ledamot avstod från att rösta.Lagutskottets betänkande LU22Utskottets hemställan bifölls.Lagutskottets betänkande LU23Utskottets hemställan bifölls.Beslut om samlad voteringBeträffande de på föredragningslistan återståendeärendena, utrikesutskottets betänkanden UU9,UU10 och UU14, socialutskottets betänkandeSoU14, skatteutskottets betänkande SkU23,trafikutskottets betänkande TU12 samtarbetsmarknadsutskottets betänkande AU10,beslöt kammaren på förslag av andre vicetalmannen medge att de fick företas till avgörandei ett sammanhang sedan debatten i alla dessaärenden avslutats.15 § Verksamheten inom betänkande1991/92:UU9 Verksamheten inom (redog. 1991/92:3 och skr. 1990/91:165).Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 21 §. )16 § Nordiskt samarbeteFöredrogsutrikesutskottets betänkande1991/92:UU10 Nordiskt samarbete (redog.1991/92:4).Anf. 93 ():Herr talman! Det nordiska samarbetet har bådestarka och svaga sidor. Till de starka sidorna hörframför allt lagstiftningssamarbetet och det somman lyckades uppnå politiskt , då de stora och grundläggande nordiskasamarbetsavtalen slöts. Passfriheten inrättades, enfri arbetsmarknad infördes, konventionen omgemensam nordisk social trygghet ingicks och dets.k. nordiska kulturavtalet träffades.Det är lätt att glömma bort att de här avtaleni vissa fall faktiskt går betydligt längre än vad somhittills gällt inom EG. Man kan kanske invända attframstegen inom det nordiska samarbetet inte är såmärkliga, men man måste ändå komma ihåg attsamarbetet har varit möjligt trots att de nordiskastaterna valt olika säkerhetspolitiska lösningar ochtrots att numera är medlem iEG.Den nordiska modellen kan väl därför sägas varaett samarbete som bygger på att utveckla det somär gemensamt men som tolererar attländerna väljer olika vägar i andra avseenden. I denhär meningen kan kanske det nordiska samarbetetbli en förebild för de länder i Öst- ochCentraleuropa som frigjort sig från dekommunistiska banden och söker nyasamarbetsvägar.Samtidigt som integrationsprocessen i EG pågårordentligt har det nordiska samarbetet visat sinasvaga sidor. När människor, kapital, varor ochtjänster rör sig betydligt friare i och närde öst- och centraleuropeiska staterna söktinspiration och kontakter har de nordiskasamarbetsorganisationerna varit alltför passiva. Deförhandlingar som har förts och de kontakter somhar knutits har till största delen skett utan derasmedverkan.Vad blir det då kvar av det nordiska samarbetet idet framtida ? Är det nordiska samarbetetotidsenligt? I liberalerna tror vi intedet. Vi har identifierat en rad områden där detnordiska samarbetet utomordentligt väl passar förfortsatt arbete och också kan intensifieras.Det gäller då framför allt nordbors rättigheter, därdet fortfarande finns en lång rad hinder för det friautbytet över gränserna. Det gäller forskarutbyte,det gäller studentutbyte, det gäller det nordiskalagstiftningssamarbetet, trafik, miljö, ja, en långrad områden, där ett nordiskt samarbete har singivna plats. Inte minst när det gäller insatserna iÖst- och är det nordiska samarbetetviktigt.Vid den senaste sessionen i varresultatet av diskussionerna ändå att skallvisa en ökad öppenhet utåt. har det juvarit väldigt svårt att diskutera internationellafrågor i . Man skall också ha ett meraktiv anslag både när det gäller arbetet mot Europaoch när det gäller Baltikum.Glädjande var också det engagemang som visadesfrån de nordiska statsministrarna för den nordiskasaken. Eftersom är en rådgivandeförsamling krävs ju beslut i de nationellaparlamenten, och det krävs en uppbackning avbeslutsfattarna på hemmaplan för att råden ger skall få genomslag. Bl.a. därförhar vi väckt den motion som utrikesutskottet harbehandlat.Jag tycker kanske att utskottet i betänkandet har endefensiv hållning och inte vågar säga så mycket omden nordiska tanken och betydelsen av den. Manägnar sig mer åt att säga att vi får vänta och se vadEES-avtalet ger, vi måste vänta och se hur detnordiska samarbetet skall anpassas.Jag vill ändå erinra om att det faktiskt finns en långrad områden där man inte alls behöver avvaktaEES-avtalet eller övriga Europaaktiviteter för attintensifiera det nordiska samarbetet. Också härfinns det anlendning att erinra om den nordiskasamhörigheten när det gäller kultur, språk, syn påvälfärd och social trygghet, som det är viktigt attunderstryka och vidareutveckla. Jag skulle alltså haönskat att utskottet hade varit litet mer offensivtnär det gäller att förverkliga det nordiskasamarbetet, också genom konkreta beslut.Herr talman! Jag yrkar bifall till motion 520.Anf. 94 ():Herr talman! Sedan utskottets betänkande medtiteln samarbete skrevs har 40:e session i ägt rum. YlvaAnnerstedt nämnde också det. Det var dennasession som så många av oss hoppades skulle bli ettförsta steg på vägen ut ur den stagnation sompräglat det nordiska samarbetet under de senasteåren.I ett statt i omvandling är det nödvändigtatt söka ett nytt innehåll även i det nordiskasamarbetet. Framtiden tillhör det europeiskasamarbetet. Det är som en del av dettaövernationella europeiska samarbete som vårtnordiska samarbete kan finna sin framtid. Att ställasig vid sidan av detta samarbete är att ställa sig vidsidan av en möjlighet att vara med och formaframtiden. Det är det europeiska engagemangetsom är nyckeln till vår nordiska framtid. När nubåde och ansökt om medlemskap iEG, kan man säga att håller på att ta stegetin i det övriga Europa.Sovjetunionens sönderfall, bildandet av nyasjälvständiga stater, och framför allt de tre baltiskastaternas frihet, har öppnat nya möjligheter för ettnordiskt samarbete även österut.Det baltiska investeringsprogram som de nordiskaregeringarna lade fram under Helsingforssessionenär ett konkret exempel på detta nya samarbete.Programmet innebär ett ekonomiskt stöd till små-och medelstora företag i för att stärkaföretagsamheten. Det är en avgrundförutsättningarna för att skapa en stabilmarknadsekonomi i dessa länder.Andra tänkbara nordiska samarbetsprojekt ärinsatser för att avhjälpa de värsta av de mycketallvarliga säkerhetsproblem som finns i desovjetbyggda kärnkraftverken. Gårdagens olyckavid kärnkraftverket utanför visar hurangeläget detta är.Ett samarbete mellan länderna kring föratt lösa de stora miljöproblemen utgör också ettnaturligt objekt för det nordiska samarbetet. Alltdetta är en utmaning och en möjlighet som kommeratt bidra till en ny dynamik i Norden.Herr talman! Det steg in i den europeiska unionensom nu tar, vilket också innebär ettsamarbete inom de utrikes- och säkerhetspolitiskafrågorna, och det nya samarbetet med ländernakring , ger oss möjligheter till ett helt nyttnordiskt samarbete inom den vidare europeiskaramen. Det är med hjälp av detta europeiskasamarbete och de nya uppgifterna som stårinför som det nordiska samarbetet kan förnyas ochutvecklas.Anf. 95 ():Herr talman! Jag vill för ordningens skull yrka bifalltill hemställan i utrikesutskottets betänkande.Utrikesutskottet delar helt den positiva värderingav det nordiska samarbetet som både YlvaAnnerstedt och gav uttryck för. Men vifinner inte skäl att göra de uttalanden som begärs imotionen 520. Vi besvarar yrkandena med ettpositivt resonemang som helt överensstämmer medmotionens andemening.Anf. 96 ():Herr talman! yrkar ju bifall till sinmotion, vilket är som att slå in öppna dörrar.Utskottet framför i betänkandet att frågornadiskuterades vid gjorde en genomgång av vad har för innebörd för nordiskt samarbete. Påden grundvalen har ekonomiska utskottet lagt framett betänkande. har antagitbetänkandet, och går processen vidare. Vid densession som skall hållas i skall viförhoppningsvis fatta beslut. Då kommer en delförslag att behandlas som bl.a. gäller nordborsrättigheter -- som också harnämnt. Det är viktiga frågor för alla nordister attdriva.När vi i har bestämt oss för enhandlingsordning som det skall fattas beslut om iÅhus, vore det konstigt att lyfta ut några enstakapunkter här.Processen går, precis som säger, iden anda som har lyft fram. Jagtycker att det är bra att vi är eniga. Men det är attslå in öppna dörrar när man kritiserar utskottet föratt vara passiv i denna fråga.Anf. 97 ():Herr talman! Det är utomordentligt att man iekonomiska utskottet har bestämt sig för attfrågorna skall behandlas i . Men det utgöringet hinder för oss i det nationella parlamentet atttillstyrka dem.Jag erinrade tidigare om att vad Nordiska rådetbeslutar utgör rekommendationer till de nationellaregeringarna. eller senare måste det fattas ettbeslut i det nationella parlamentet. Det är ingetsom hindrar att är först.Anf. 98 ():Herr talman! Jag tycker att det är viktigt med enkorrekt tågordning. skall först fåkomma med förslag som sedan de nordiskaparlamenten skall fatta beslut om. Vi skall inte göratvärtom. utrikesutskott skall inte tala omför vad rådet skall besluta. Det ärviktigt att komma ihåg det.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 21 §. )17 § Vissa anslag m.m. inomutrikesdepartementets områdeFöredrogsutrikesutskottets betänkande1991/92:UU14 Vissa anslag m.m. inomutrikesdepartementets område (prop. 1991/92:100delvis).Anf. 99 MAJ ():Herr talman! Låt mig börja med att yrka bifall tillden socialdemokratiska reservationen. Motivethärtill är följande.Den breda samstämmigheten omsäkerhetspolitikens mål och inriktning har vuxitfram i en öppen debatt mellan olika åsiktsriktningaroch intressen. I den kunniga och medvetnadebatten är Folkrörelsesveriges medverkanavgörande.Under en lång följd av år har till information,studier och forskning om fred och nedrustninganslag beviljats dels som grundbidrag, dels somprojektbidrag. beslöt 1986/87 på förslagav Socialdemokraterna, i etapper räkna upp anslaget till 25 milj.kr.Därefter har uttalat ''att anslaget påsikt bör öka till att motsvara en promille avförsvarsanslaget. ''1990/91 gjordes en uppräkning till 26 milj.kr.Anslaget frystes på samma nivåav statsfinansiella skäl, men utrikesutskottetbekräftade sin principiella syn på det s.k.promillemålet.Moderaterna begärde , som enda parti iriksdagen, en sänkning av dessa 26 milj.kr. med argumentet att föreningslivet inte börbli beroende av riktade bidrag från statsmakterna.Nu föreslår regeringen en minskning med 2milj.kr., vilket innebär en minskning avfredsrörelsens anslag -- somtrossamfunden får en uppräkning ,ungdomsorganisationerna ,nykterhetsorganisationerna ochkvinnoorganisationerna . Kanske än meranmärkningsvärt är att de frivilligaförsvarsorganisationerna får en ökning med 12 %.Det är alldeles klart var regeringens prioriteringarnu finns. De är i vart fall inte hos fredsrörelsen ochtill stöd för studier och information om fred ochnedrustning.Vi socialdemokrater godtar inte denna nerdragningav fredsrörelsens anslag. Här har vi också stöd frånSveriges Fredsråd, som är ett samarbetsorgan förfredsrörelserna. De anger tre skäl mot ennedskärning.För det första lever vi i av global nedrustningmed historiska möjligheter till fred. De krafter somhar gått i spetsen för dessa idéer måste ges resurseratt arbeta vidare med studier och information.För det andra betyder de stora ideella insatserna ifredsrörelsen att F 3-anslaget är enkostnadseffektiv metod att föra ut kunskap ochinitiera debatt om svensk utrikespolitik.För det tredje är fredsrörelsen folkbildande ochstärker demokratin gneom att engageraallmänheten i internationella frågor.Vi socialdemokrater menar att dessutombör uttala dels att organisationerna som erhållergrundbidrag bör få dessa uppräknade med 10 %med motsvarande minskning av projektbidragen,dels att inriktningen om en promille avförsvarsanslaget till ligger fast.Utskottet noterar att regeringen bl.a. i ljuset av deförändrade storpolitiska förutsättningarna förnedrustningspolitiken vill göra en översyn avanslagen, utvärdera användningen och utarbetariktlinjer för framtida utnyttjande. Därmed villutskottets majoritet inte göra något uttalande omF 3-anslagets storlek.I mina ögon är det något underligt att först sänkaanslaget, sedan inte ta ställning till den principiellahållning tidigare intagit att en promille avförsvarsanslaget skall gå till fredsinformation, menändå försöka rädda själen genom ett uttalande attett betydande stöd också i fortsättningen skall utgå.Rimligen borde man väl ha väntat med att sänkaanslaget tills man bestämt sig för vad man vill. Vetman inte det? Men höja anslagen till frivilligaförsvarsorganisationer , det vissteregeringen att den ville.Herr talman! Med detta yrkar jag bifall till densocialdemokratiska reservationen nr 3.Anf. 100 (nyd):Herr talman! andel av budget uppgår till 250 milj.kr. Det ärmycket pengar, anser säkert många -- orimligtmycket pengar, tycker vi i Ny demokrati. Somligaanser kanske att man får en hel del för dessa 250miljoner, andra tycker har säkerligen många vällovligaavsikter. Man vill främja nordiskt samarbete inomen mängd olika områden. För att hantera detta harman byggt upp en egen byråkrati. Man har byggtupp drygt 160 institutioner. Man arbetar inom 34olika sektorer och bara inom kulturområdet finnsdet 49 institutioner.Är det rimligt att bygga upp en organisation avdetta format? Är det rimligt att skattebetalarna iNorden skall hjälpa varandra med att bekosta enmängd olika institutioner och en mängd olikaprojekt även när institutionen främst betjänar ettenda lands intressen? Är det riktigt och rimligt attsvenska skattebetalare skall vara delbetalare fört.ex. hus i och på ellerNordens institut på och på ?Uppfinningsrikedomen är ju enorm ochämnesområdena oändliga inom vilka man villlämna rekommendationer om gemensamt nordisktagerande eller gemensam nordisk syn. Delegaternainom har stora ambitioner. Man förfram allt fler frågor för nordiskt samarbete. Antaletnya förslag eller motioner från delegaterna är kanske för en och annan enmåttstock på den egna kreativiteten. Men hur oftaleder detta till resultat? Hur ofta skulle man inte påett snabbare och effektivare sätt ha kunnat förafram de här frågorna i sitt eget parlament och direktkunnat påverka sin egen regering, som utansamrådsförfarande i kunnat takontakt med andra nordiska länders regeringar?Här har man inrättat ett nordiskt råd för attparlamentarikerna skall tro att de har något att sägatill om. Men i själva verket är ju rådsdelegaternasmakt mycket ringa. Det är mera ett spel förgalleriet -- ett dyrt spel.Vi i Ny demokrati vill gå en annan väg. Vi villförenkla och avbyråkratisera. Vi anser attverksamheten är ineffektiv och förlegad. Kanskehar vi också rätt när vi i vår motion 1991/92:U305säger att verksamheten följs med ettcocktailbetonat intresse. De nordiska regeringarnahar i vart fall inte velat ge enbeslutande funktion. Om man vågade göra detskulle verksamheten följas med ett helt annatintresse. Att ha ett rådgivande nordiskt råd anser vivara slöseri med skattebetalarnas pengar.Om skall bestå vill vi att man skallkoncentrera sig på energi- och miljöfrågor samtsamordna biståndsarbetet med våra baltiskagrannar. Konsekvenserna i av EES-avtaletkunde också inrymmas i Nordiska rådetsarbetsuppgifter.Vi i Ny demokrati vill minska roll idet nordiska samarbetet radikalt. Vi anser attnordiskt samarbete är värdefullt, men samrådetoch erfarenhetsutbytet borde ske i andra former,t.ex. genom direktkontakt mellan de nordiskaregeringarna eller genom direktkontakt mellaninstitutioner inom ett och sammaverksamhetsområde. Vi föreslår en minskning avanslaget till ochföreslår ett anslag på 50 milj.kr. i stället för yrkade250 milj.kr.Jag yrkar därför, herr talman, bifall till reservation1 från Ny demokrati och avslag på utskottetshemställan under mom. 19.Herr talman! När det gäller anslagen underpunkten F Nedrustnings- och säkerhetspolitiskafrågor kan man konstatera att regeringen föreslåren höjning av anslagen i förhållande tillinnevarande budgetår med 6,2 milj.kr. -- från 80,5till 86,7 miljoner. Detta gör man i av globalavspänning, i när vi fått uppleva , demokratisering ochWarszawapaktens upplösning och Sovjetunionenssönderfall. Jag är medveten om att allt inte är fridoch fröjd -- konflikten i inger oro,utvecklingen i f.d. kan ocksåkomma att gå i en riktning som inte är önskvärd.Men i av svångsremspolitik, medRehnbergsavtal, med ökande arbetslöshet, medekonomiska bekymmer för många människor i vårteget land -- då föreslår regeringen att man skallsatsa än större anslag inom det nedrustnings- ochsäkerhetspolitiska området. Visserligen drar manned anslaget för information, studier och forskningmed 2 miljoner men fördubblar nästan anslaget tillESK. Höjningen av ESK-anslaget från drygt 5miljoner till 10 milj.kr. motiveras med att tre nyasekretariat inrättas ute i och att anslagetendast är obligatoriska bidrag till ESK:smötes- och informationsverksamhet inkl. ESK:skommunikationssystem.Jag tycker att skulle föregå med gottexempel och verka för en begränsning avdelegationernas storlek samt även försöka få övrigaländer inom ESK att inte medverka till att det byggsupp en enorm byråkrati liknande den inom FN:sram. Många fattiga länder har ju inte råd att betalaalla dessa sekretariat, alla dessa organisationer.Man har ibland svårt att betala för sina egnadelegater. Det lär väl sluta med att vi rika svenskarfår betala när andra inte klarar av det. Nej, bromsautbyggnaden av alla dessa internationellaorganisationer.Vi i Ny demokrati anser att hela F-anslaget skallminska , vilket innebär en reducering avtotalanslaget från drygt 86 miljoner till 65 milj.kr.Jag yrkar därför bifall även till reservation 2 från Nydemokrati, avseende mom. 38, 39, 40, 43, 44 och 46och avslag på utskottets hemställan under dessamoment.Anf. 101 ():Herr talman! Från Ny demokrati brukar vi få höraatt vi inte skall ha så mycket samarbete med ochinte ge så mycket bistånd till länder som ligger långtbort från vårt land, utan att vi skall koncentrera ossmera på kontakterna med våra grannar. Mot denbakgrunden är det ganska chockerande att få höraatt Ny demokrati i stort sett vill avveckla detnordiska samarbetet. Det är egentligen vad Nydemokratis yrkande innebär. Man skär ner deanslag vi har för nordiskt samarbete --man tar bort 200 miljoner. Detta är i praktiken attlägga en död hand över det nordiska samarbete vihar på väldigt många olika områden.Lars Moquist vill ge sken av det mest rör sig ombyråkrati. Jag tror att många människor vet att såinte är fallet. Det nordiska samarbetet finns inommånga, många olika sektorer.