prot · GF09127 · 1992-06-09 00:00:00 — 58 ():Herr talman! En samlad bostadspolitik, som ledertill rimliga boendekostnader, är en politik attjämställa med rätten till arbete, utbildning,sjukvård och trygghet i det svenska samhället. Densocialdemokratiska budgeten är därför en budgetför rätten till arbete och boende.För ungefär 50 år sedan sattes de bostadssocialamålen upp i svensk politik. Det var bl.a. GustavMöller som i första kammare drog uppriktlinjerna för hur samhället skulle engagera sigför att åstadkomma ett socialt boende, ett boendesom skulle vara tillgängligt för alla i det svenskasamhället. Då handladet det inte bara om rätten tillarbete utan även om rätten till boende, därför attde här två delarna i Socialsverige hängde samman.Det här femtioårsjubileet skulle naturligtvis hakunnat firas under värdigare former än den dag den9 då de borgerliga regeringspartierna igemensam överenskommelse avskaffade densociala bostadspolitiken.Vi, åtminstone de flesta av oss, anser att Sverigehar den bästa av bostadsmarknader, dock enbostadsmarknad som inte är fullgången och sominte saknar problem och svårigheter, utan enbostadsmarknad som behöver utvecklas på mångaområden. Vi har däremot absolut inte enbostadsmarknad som kommer att må bra av att bliförändrad på grund av ett systemskifte i svenskpolitik.I den socialdemokratiska bostadsmotionen talasdet om rätten till en bostad som ger barn rättvisaförutsättningar i livet och de äldre en trygg ochvärdig ålderdom. Bostadspolitiken är ett av defundamentala medlen för ett rättvist och etträttfärdigare samhälle. Det har sagts många gångerfrån denna talarstol -- och andra av riksdagenstalarstolar -- att bostaden inte skall vara enhandelsvara, och det har upprepats gång på gång avflera politiska partier. Och med samma envishet harModerata samlingspartiet upprepat motsatsen.Moderaternas mest använda begrepp när det gällerbostadspolitiken har varit att avrusta, dvs. avrustaden sociala bostadspolitiken, att avveckla reglerbeträffande bostadens administration och attutveckla marknadskrafterna -- att låtamarknadskrafterna ta över det som normalt harankommit på samhällets myndigheter.Hittills har, som jag sade inledningsvis,vakthållningen kring bostadspolitiken varit stark iriksdagen. Självfallet har det varitekonomiska svårigheter, och det var en avorsakerna till att Socialdemokraterna lade fram ettförslag till långsiktig lösning påbostadsfinansieringens problem, nämligen vad somvad med ett begrepp brukar kallas räntelånen. Detvar ett seriöst försök att minska statens finansiellaåtaganden genom en omfördelning avkapitalkostnaderna som skulle hållaboendekostnaderna nere. De jämförelser somgjorts i förhållande till den finansiering somuppenbarligen skall träda i kraft den 1 januari 1993visar att det är enbart fördelar medräntelånen. Regeringsförslaget innebär en enormförsämring för de boende.Valet gav chansen.Räntelånen togs bort. En ny epok skallgrundläggas. Den borgerliga moderatregeringensbravader har också nått bostadsområdet.Vad är det då man vill åstadkomma? Man vill göraen total kursändring i bostadspolitiken. Den socialabostadspolitiken skall avskaffas.Bostadsdepartementet upplöses. I stället övertasuppgifterna av sju statsråd. Det var illavarslande,tyckte bostadsutskottets ordförande . Det tyckte jag också, och därförinterpellerade jag statsministern och hade endiskussion med honom i den här frågan.Att det är illavarslande tycker bådeByggnadsarbetareförbundet ochbyggnadsentreprenörerna.I dag finns inget av de sju statsråden här iriksdagen, när vi skall diskutera en av de störstafrågor inom bostadspolitikens ram som i varje falljag har varit med om under mina i . Icke ett enda statsråd finns för närvarandehär . Inte för att dessa statsråd skulle tillföradebatten någonting särskilt, men det hade ju i varjefall varit en artighet mot ledamöter omnågra av dem hade varit närvarande.Det tillsattes en utredningsman -- en av de egna, enman i gänget kring statsministern. Det var såledesinte en parlamentarisk utredning och enuppläggning i övrigt som tillhör god tradition inomsvensk demokrati. Snabbt kommer utredningen igång, och när den är avklarad är det 14 dagarsremisstid. Så kommer propositionen, och vad är dåinnebörden i vad som står där? Innebörden är attdet i fråga om nyproduktionen skall vidtas snabbaoch drastiska åtgärder för social nedrustning.Samhällets inflytande över bostadsproduktionenersätts av marknadskrafterna.Vilka är då marknadskrafterna? Ja, det är de somfrämst ser omsorgen om de kapitalvärden som finnspå bostadsmarknaden och som låter de socialafrågorna inta en andrahandsplats.Nu ser vi hur signalerna ges om bostadspolitiken:vad som skall byggas, var det skall byggas, för vemdet skall byggas, vad det kostar att bygga och vaddet kommer att kosta att bo. Det är den nyamakteliten som skall ersätta den kommunalademokratin på viktiga områden. Därför laborerarman nu också i med plan- och bygglagen.Den skall så långt möjligt anpassas till den nyamarknaden. Därför kommer viktiga kommunalainslag i kommunernas och bostadsbyggandetsregelverk att ses över. En förenkling kallas det för,men alla förenklingar sker på den fria marknadensvillkor. Man tar bort mark- ochbostadsanvisningsrätten, man attackerar boverketoch dess funktion och länsbostadsnämnderna. Heltenkelt gör man om så, att det passar för denya makthavarna inom byggbranschen.Enligt propositionen och utskottsmajoritetensförslag skall samma prisläge gälla förbostadsbyggandet i alla kommuner. Det följeringen annan prisutveckling. Vad det kostar 1994kostar det också 1997, allt enligt den principiellauppläggningen.Det är lätt att dra slutsatsen att lägenheternakommer att bli mindre vartefter, men de kommerockså att bli dyrare. Subventionerna skall tas bort.De skall vara borta senast vid sekelskiftet.Egeninsatsen ökar. Den blir , sägs i förslaget.Men med säkerhet vet vi att det är dyrare istorstäderna än på många andra håll. Det räcker dåinte med att den unge personen eller den som villbygga en villa sparar och har med sig 100 000 eller150 . i bagaget för att bli villaägare, utanredan i ingångsskedet är det så kraftiga anspråk påegeninsats att många aldrig kommer att fåmöjlighet att skaffa sig ett eget hem. Men, sägermånga, bl.a. statsministern, skattelättnaderna skallkompensera fördyringen. Då är den stora frågan:Hur skall det gå för dem som inte fårskattelättnader? Hur skall de klara sinaboendekostnader? Det är dessa människor som blirutlämnade. De har tidigare känt en trygghet och enrättvisa inför den förda bostadspolitiken, som nuantar helt andra proportioner än dem som har varitkännetecknande för svensk bostadspolitik.Jag har ingenting emot att regeringen föreslår ettförstärkt bosparande, det är utmärkt. Men att troatt det löser de enorma anspråken på egeninsatsenär i alla fall ett uttryck för ett avancerat drömmeri.Jag vill säga till de fyra regeringspartierna,, : Niskall nu genomföra det här förslaget, men ni serredan de påtagliga konsekvenserna.Bostadsbyggandet kommer att minska,arbetslösheten kommer att öka, fler och flerbyggjobbare blir friställda och är ute för att sökajobb inom en bransch där det inte längre finnsnågra nya arbeten. Ni försöker inbilla folk attförslaget kommer att medföra lägre räntor.Struntprat! Det som sker räntemässigt sker inte påden svenska bostadsmarknaden, utan i Tysklandoch på andra håll ute i den stora världen. Vår lågainflation, som naturligtvis är en tillgång, vilarytterst på arbete.Jobbarna har ju hållit tillbaka sina eljest rättmätigalöneanspråk för att medverka till en prisstabilitet iden svenska ekonomin. gäller det förlöntagarna och andra inkomsttagare att få sådanalönehöjningar att de kan betala de ständigt stigandehyrorna.Regeringen säger: Vi måste skynda på. Folk ibranschen måste kunna få besked. De måste kunnaplanera för jobben, för sin produktion, för sinlångsiktiga finansiering. Det tycker jag är en brautmaning. Tyvärr vilar den rekommendationen påen bräcklig grund med tanke på byggjobbarna ochbranschen i övrigt. Nästa val kan mycket väl betydaen ny maktväxling: av kanersättas av socialdemokrater. Då blir det enny tid för förändringar, och då kommer dagensbeslut att omprövas på nytt. Just därför föreslårSocialdemokraterna i sin bostadspolitiska motionen parlamentarisk utredning, gärna medriksdagspartierna representerade. Förlänggiltighetstiden för räntebidraget tills vidare, menutan att lägga den stora bördan på 3,4 miljarder påhyrorna . Fundera på denmöjligheten nu! Det ligger i ert intresse men ocksåi byggföretagens och byggbranschens intresse.Sviker ni , kom inte senare och påstå att ni intehaft chansen, för den har ni nu.Det intressanta är att räntelånet ochregeringsförslaget, som i grunden är så helt olika,ändå har en beröringspunkt, nämligen beroendetav en lägre realränta. Den försvagarregeringsbeslutet direkt genom ökade kostnader påbyggandet. Räntelånen kommer attbalansera boendekostnaderna på ett mycket merförtjänstfullt sätt än regeringsförslaget.Herr talman! Bara några ord om målet: den socialabostadspolitiken kontra marknadshyrorna, som påsikt riskerar att leda in på den väg som islutändan innebär en kontinental bostadsmarknad.Svenska folket gick alltså till val den 15 september1991. Valet föregicks av en debatt ombostadspolitiken. Vi hade en debatt häri . Jag vill läsa upp en replik av KnutBilling. När vi sade att ville införamarknadshyror, sade :''Sedan tog slutligen upp detta medmarknadshyrorna. Den lögnaktiga politik somsocialdemokraterna bedriver i kombination medhyresgäströrelsen är skrämmande. Vi säger nej tillmarknadshyressättning. Det har vi gjort i motioner,och det har vi gjort i . hålla sig för god för att upprepa dessalögnaktiga argument.'' Slut på citatet och slut påtrovärdheten, och !När visste att det skulle blimarknadshyror? För de har väl inte kommit heltapropå. Jag vill fråga utskottets ordförande : När visste att ni skulle medverkatill marknadshyror? Jag vill fråga : Närvisste ni att ni ställde upp för marknadshyror? Nibåda har ju kategoriskt förnekat att ni vill hamarknadshyror. Men skall ni lägga era rösterför att lägga de första grundpelarna förmarknadshyror.För att vinna tid yrkar jag bifall till reservationerna1, 3, 4, 10, 11 och 12, till bostadsutskottetsbetänkande 23 och beträffande betänkande 25blankt avslag på utskottsmajoritetens förslag menbifall till reservationen.I detta anförande instämde ().Anf. 59 i (nyd):Herr talman! har vi svårt att förräntanybyggda hyreslägenheter, trots att dengaranterade räntan ligger så lågt som på . Ipraktiken innebär detta att människor, trotssubventioner på cirka tre fjärdedelar avräntekostnaderna, i många fall tycker att det blir fördyrt att bo i nyproduktionen. Ovanpå detta delar viut bostadsbidrag. Detta visar sig tydligt på mångaorter när man ser till antalet tomma lägenheter.Samtidigt kostar dessa subventioner staten närmare30 miljarder om året.Varför har det blivit på det här viset? Varför ärhyrorna höga i nyproduktionen? För att förstånödvändigheten av en reformering avbostadsfinansieringssystemet är det viktigt att habakgrunden klar för sig, varför det ser ut som detgör i dag.Det har visserligen funnits en ärlig vilja hospolitiker att människor skall bo bra, och så långt ärallt väl. Problemet med nyproducerade bostäder äratt kapitalkostnaderna är väldigt höga särskilt ibörjan, därom är vi nog alla överens. För att mötadessa höga kapitalkostnader har mansubventionerat med statliga medel.Samtidigt har man underlåtit att på alla tänkbarasätt hålla kostnaderna för nyproduktionen nere.Det är heller ingen lätt uppgift, för om en dörrkostar 1 000, 2 000 eller . spelar inte så storroll när staten betalar merparten av räntorna.Ett annat problem är konkurrensen ibyggbranschen. Den har varit alldeles för dålig iden planekonomi som har varit ledstjärna ibostadspolitiken. är det t.o.m. så att viupplever det som ''billigt'' att bygga under densenaste tiden i förhållande till vad det kostat . I själva verket är det inte billigt utanså att priset på grund av detaljreglering, byråkrati,osund konkurrens, subventioner, överhettning ochhöga skatter i produktionen har varit alldeles förhögt. har vi kommit ner från denna höga nivå,men kostnaderna är fortfarande alldeles för höga.Med dagens system kommer byggpriserna attaccelerera och sticka i väg igen så fort konjunkturenvänder och anpassning har skett.Vad vill vi med vår framtida bostadspolitik? Tillskillnad från den förda politiken är det nuviktigt att se till att människors efterfrågan får styrai ökad utsträckning, även för dem som befinner sig inormala och låga inkomstlägen. Den senaste tidensbostadspolitik har präglats av att politiker ochbostadsbyråkrater har bestämt hur människor skallbo. Därför ser en hel del av de senaste decenniernasbostadsproduktion rätt så tråkig ut, även ombostadsstandarden har varit god. Folk har fått varamed och bestämma om vilka möbler man skall ha isamlingslokalen, men ingen har innan projekteringhar skett frågat hur de vill bo.Det viktigaste målet måste vara attmänniskor, och då menar jag vanliga människor --fölk, som säger -- har råd att bo i bra bostäder.Bostaden utgör tillsammans med livsmedel deviktigaste primärbehoven. Det är intressant attnotera att den förda livsmedelspolitiken inte hellerlett till låga matpriser, trots att detta är bland detallra viktigaste för folk. Bra bostad måste inte alltidinnebära 300-liters frys eller handduksvärmare iungdomars första bostad. Dock kan vi inte pruta påkvalitet. Det är dock viktigt att skilja på kvalitetoch standard.Nu över till regeringsförslaget. Vi nydemokratertog oss en rejäl funderare på regeringens förslag.Efter moget övervägande bestämde vi oss för attstödja regeringsförslaget i dess helhet. Vårt egetförslag var också väldigt likt regeringens. Det gårnaturligtvis att leka med siffror hit och dit och ändrafram och tillbaka därför att det i den här branschen,den politiska, är viktigt att tycka annorlunda ochmarkera. Här ser vi det dock som så att det ärviktigt att markera enighet så långt det nu går.I denna fråga, som är en av de allra svåraste vi haratt lösa, är det viktiga ränteutvecklingen och återränteutvecklingen. Det är frestande att här skjutain ett litet P.S. till regeringen att göra upp i delångtgående ekonomiska frågorna, för det verkarpositivt på ränteutvecklingen.I och med att ränteutvecklingen är så avgörandekänns det inte meningsfullt att peta i marginalen.Det skulle påminna om att klippa grisar, dvs.mycket skrik och litet ull. I stort sett tycker vi attförslaget är väl avvägt, så långt man nu kan seframåt och prognosticera. Alla och envar vet ju hursvårt det är med ränteprognoser. Det är om möjligtännu svårare att spekulera i räntor än i valutor. Motden bakgrunden är det viktigt med tydligaresignaler ut till marknaden, för man behöver det. Dehar nu alltför länge varit otydliga.Det pågår redan nu febril aktivitet blandbyggföretag, och det är bra. De som klararomställningen bäst är de som också kommer attklara sig bäst. Det skall bli oerhört intressant attfölja utvecklingen där.Det var det positiva, och jag skall nu gå över till attta regeringen litet i örat. Vi är inte nöjda med att taställning till denna första del utan att riktigt vetavad som komma skall. Visserligen har GeorgDanell gjort en andra utredning, men signalernaom huruvida och i vilken omfattning detta kommeratt leda till en proposition har inte varit entydiga,vilket är oroväckande. Jag kan dock garantera attden numera rätt så berömda blåslampan kommeratt plockas fram, om det inte kommer förslag ombosparande, regelförenklingar i syfte att pressabyggkostnaderna och, sist men inte minst,skattesänkningar. utgörs avbyggkostnaderna av skatter och avgifter. Det ärklart att det då också behövs stora subventioner.Jag vill redan här och flagga för att det kan blirätt grinigt i vår riksdagsgrupp, om det inte skertillfredsställande ting på dessa områden redan ihöst. Vi kommer att följa utvecklingen ytterstnoga, och vi kommer inte att dra oss för att försökafå till stånd utskottsinitiativ, om vi inte blir nöjda.Det tänker vi hålla fast vid. Vi ställer upp , trotsen del mörka kort, därför att vi tror att regeringenföljer upp med en rad åtgärder . Detvore tacknämligt med en tidig dialog medregeringen i dessa frågor. Så ta nu en gnutta suntförnuft till fånga och snacka med oss omframtiden -- det underlättar både för er och för oss.Regeringen har agerat litet för skall vi kalla dettafatt , men jag hoppas att det blir bättreframöver. Vi har i alla fall visat god vilja. är detregeringens tur.För att bostadsutskottet skall kunna följa såvälutvecklingen som hur regeringen resonerar yrkarjag bifall till reservation 2, som är fogad tillbostadsutskotets betänkande 23.Anf. 60 ():Herr talman! var jag, i likhet med de allraflesta föräldrar i vårt land, på skolavslutning. I enav de klasser jag följer -- där min son går, pålågstadiet -- brukar fröken vid examensdags tillvarje elev som går ut trean skriva ett personligthållet brev, där hon går igenom vunna erfarenheterunder året, vad eleven har förkovrat sig i, vilkaproblem eleven har och hur han eller hon skallkunna jobba vidare med dem. Dessutom skickarfröken med goda råd inför mellanstadiet.Eftersom jag tycker att detta är en alldelesunderbar modell -- jag undrar om något öga vartorrt i klassen, när fröken hade läst upp dessabrev -- skall jag inte falla för frestelsen att direkt geregeringen underbetyg. Jag tror inte på betyg pålågstadiet. Därför skall jag inte heller användasådana omdömen här, utan jag skall försöka atthålla mig till den mycket pedagogiska modell somjag har fått lära mig i skolan, en modell som går utpå positiva omdömen, men också råd på vägen.Jag börjar med att konstatera att jag inser attregeringen har haft en mycket svår uppgift. Det ärhelt klart när man ser på de stora behov som finnsav att reformera den förda bostadspolitiken.Samtidigt som man skall behålla det som är positivti en social bostadspolitik, måste man också ändrasådant som av många upplevts som fel och brister.Från synpunkt kan som exempel påfel och brister nämnas att av befolkningen ochi regel de som har det bäst ställt har fått ta emot -- eller ca 25 miljarder -- i bostadsstöd.Bostadsstödet har inte gått till dem som bästbehöver det. Där har både regeringen och allapolitiska partier en viktig uppgift.Produktionskostnaderna är oerhört höga förnyproduktion. Det är värt ett försök att pressadessa kostnader, för de är viktiga att komma åt.Jag tycker också att det system som gällerbostadsmarknaden för bostadsbyggande i mångaavseenden är alltför reglerat. Det finns ett stortbehov av att röja upp i byråkratin. Det är ett lovvärtinitiativ.Regeringen har varit oerhört snabb, och man skallju uppmuntra att elever är snabba med att utförasina uppgifter. Det är också duktigt av en person attgöra så omfattande utredningar med så -- i minaögon -- katastrofala resultat.Där måste jag stanna med de positiva omdömenaoch övergå till den överväldigande delen i dettabetänkande, som jag uppfattar som oerhörtnegativit för bostadspolitiken framöver.Den första delen i den kritik som Vänsterpartietriktar mot förslaget om en ny bostadspolitik är attdet saknar förankring. Man har inte ansträngt sigför att få en bred majoritet bakom det förslag tillny bostadsfinansiering som läggs fram. Det är enoerhörd brist, som gör att man inte får förtroendeoch inte väcker intresse hos alla parter.En annan punkt som vi kritiserar gällerfördelningspolitiken. I varken del 1 och del2 eller kompletteringspropositionen finns det någotresonemang om fördelningspolitiken, hur man skallfå en rättvis bostadspolitik. Det trodde jag skullevara en huvudpunkt. I och med en så storomläggning av bostadspolitiken hade man kunnatvänta sig att regeringen skulle ha pekat på hurbostadsbidragen eller socialbidragen måste ökaväsentligt. Men inte ens detta finns mednågonstans.Jag måste också fråga majoriteten om man tyckeratt det är önskvärt att öka segregationen, vilket detär alldeles tydligt att förslaget kommer att leda till.Jag undrar också var skattesänkningarna kommerin, de skattesänkningar som skulle göra att folkskulle ha råd att betala så mycket mer i hyra. Varfinns dessa skattesänkningar?Vid en hearing som anordnades av bostadsutskottettalade man från HSB om att man var väldigt räddför att det numera bara var mycket enklaproduktioner som skulle kunna byggas, där det intekrävs några garage under jord och där det intebyggs på små tomter. Det kommer då attproduceras enplansbyggnader, framställda undermycket enkla produktionsförhållanden. Hurkommer det att bli med annan bebyggelse där detfinns lämpliga små tomter? Kommer det att överhuvud taget byggas någonting på dessa? Hurkommer nyproduktionen att se ut i det stora hela?Hur tror majoriteten att ungdomar skall kunnakomma ut på bostadsmarknaden, när det nu ser utatt bli så liten nyproduktion och därmed så litenomsättning?Det har talats mycket om schablonersättningar ochom hur viktigt det är att förenkla reglerna. Ja, mengenom det här förslaget är det uppenbart attbostäderna blir mycket mindre, somkvalitetsaspekterna blir försummade.Regeringen har i olika sammanhang talat omnödvändigheten av låg ränta. Det instämmer vi i.Det är viktigt att hålla räntan nere, eftersom det harstor betydelse för bostadspolitiken,bostadsmarknaden och bostadsbyggandet ochdärmed för kostaderna som de enskilda betalar föratt bo. Men vad är det som säger att det härförslaget leder till låg ränta? Vad är det som sägeratt hyrorna kommer att hållas nere? Snarareförefaller det som att förslaget leder till motsatsen.Det är en borgerligt majoritet som tillsammans medNy demokrati har lagt fram detta förslag. Det ärväldigt intressant att se att varken ,, Kds eller Ny demokrati i stort sett hargjort några som helst invändningar. hargjort några små försök och anser att man harlyckats i och med att man har fått med detta medkontrollstation . Hur kan varanöjd med detta förslag? Är det inte så att Centernhar känt behov av att till stämman som snart ägerrum lägga fram ett eget nytt bostadspolitisktprogram, just därför att man inser att t.o.m. deegna väljarna måste vara missnöjda?Jag har läst i tidningen att AgneHansson var i och träffadebyggnadsarbetare under utbildning. De var oerhörtbesvikna och menade att varken eller deövriga regeringspartierna har någonting att kommamed om hur det skall se ut . Hur kanCentern ha fallit så platt för ? Jaguppfattar det tydligt och klart som att det ärModerata samlingspartiet som helt och hållet harstyrt detta betänkande och de förslag som har lagtsfram när det gäller bostadsmarknaden.Vi vet alla att kritiken från hyresgäströrelsen harvarit omfattande. Olika lokala organisationer harbjudit in till debatt. Men kunde maninte ens hålla någon debatt i Västerort, eftersomModeraterna inte hade någon ledamot att sända.Detta är ett tecken på att moderater och andraborgerliga partier inte ens vill stå för förslaget utåt.Vi har alla kunnat ta del av ca 50 000namnunderskrifter från hyresgäster och andra somprotesterar. Betyder inte detta någonting förmajoritetspartierna när de skall ta ställning?Jag utgår också ifrån att de flesta av oss har fått brevfrån en bostadsförening i , som heter Livet.I brevet redovisar man vad dessa beslut kommer attha för konsekvenser för föreningens kostnaderframöver. Det rör sig om ca . mer i månadenför en nybyggd trea. Det är alltså tveksamt omnågra människor ens kan flytta in, eftersominsatsen är . Jag undrar hur denborgerliga majoriteten bemöter den kritiken.I det tidigare förslaget om räntelånesystem, somVänsterpartiet tillsammans medSocialdemokraterna och stod bakom,tog staten ansvar för att boende i nyproduktion tillrimliga hyror var möjligt. Det måste väl ändå ävenett nytt system innebära, men det förefaller inte attvara på det viset.Det har talats om breda majoriteter. De borgerligapartierna har sagt sig vilja uppnå sådana.