prot · GG0920 · 1992-11-10 00:00:00 — Desom jobbar inom är inte utbildade fördetta, och de känner sig rädda och osäkra. Om defår en bra utbildning kan de klara de häruppgifterna.Jag tackar för svaret. Det gäller att spridakunskapen om att det ute i kommunerna finnspengar för den här utbildningen, och man får ta tagi frågan.Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1992/93:145 omreceptregistrering för att komma åtöverförskrivande läkareAnf. 76 Statsrådet ():Fru talman! har frågat migvilka åtgärder regeringen avser att vidta för att påbästa sätt spåra olämpliga läkare. Anledningen tillfrågan är en uppgift i om att det övervägs en konsekventADB-registrering av i princip alla läkarrecept.I den av citerade artikelnredogörs för det arbete som pågår inomSocialstyrelsen för att stärka tillsynsarbetet inomstyrelsens tillsynsenhet i . Bakgrundenär bl.a. den debatt som har pågått sedan olikatidningar och TV-program har kritiserat tillsynenöver läkare som utfärdar intyg och receptregelvidrigt. I detta sammanhang harchefsåklagaren . G. , som bedrivit enutredning om dessa frågor, uttryckt ett önskemålom att konsekvent ADB-registrera i princip allaläkarrecept, i vart fall beträffande vissa grupper avläkemedel.Den s.k. har behandlat dennatyp av frågor i sitt betänkande Tillsynen över hälso-och sjukvården. Betänkandet harremissbehandlats och bereds nu inomregeringskansliet. har i sittremissvar föreslagit att systematisk ADB-registrering skall ske av recept på så sätt attförskrivningsmönster kan tas fram för varje läkare.Däremot föreslår styrelsen av sekretesskäl attmotsvarande inte skall bli möjligt när det gäller enenskild patient. har också påbörjatett samarbete med polisen i , så attmisstänkt förfalskade recept som påträffas hosmissbrukare överlämnas till den regionalatillsynsenheten i . Detta är enförsöksverksamhet som kommer att utvärderas.Det är så att signaler om missbruk avförskrivningsrätten kommer till ochLäkemedelsverket från anhöriga till patienter,socialarbetare, polisen och inte minst apoteken.Dessa signaler leder till receptinsamlingar avseendeden aktuella läkaren för att belysaförskrivningsmönstret. Analysen avreceptmaterialet kan leda till anmälan till Hälso-och sjukvårdens ansvarsnämnd, HSAN.Av de insamlingar som gjordes på detta sätt avLäkemedelsverket --1991 ledde11 % till indragen förskrivningsrätt avseendenarkotika och till indragen läkarlegitimation.Förutom dessa individrelaterade insamlingargenomförs regelbundet generellareceptinsamlingar avseende läkemedel medmissbrukspotential, t.ex. benzodiasepiner ochdopningsmedel. Även genom dessa insamlingarkan olämpliga läkare spåras.Olika aktiviteter pågår alltså inom Socialstyrelsenoch -- och har pågått underlängre tid -- för att spåra läkare som missbrukar sinförskrivningsrätt. Om ADB-tekniken skallanvändas generellt för att spåra läkare sommissbrukar sin förskrivningsrätt bör diskuteras isamband med beredningen av Tillsynsutredningensbetänkande. Jag ser det dock som angeläget attredan nu markera att det inte kommer attframläggas några förslag som gör det möjligt attADB-registrera recept när det gäller enskildpatient.Innan regeringen har tagit ställning tillutredningens förslag i övrigt finns det enligt minmening inte anledning att vidta någon särskildåtgärd.Anf. 77 ():Fru talman! Jag får tacka statsrådet för svaret. Detvar skönt att höra att det inte är fråga om enindividbaserad receptregistrering av patienterna.Problemet med överförskrivande läkare ochkringvandrande patienter är gammalt. Jag harunder arbetat med denna fråga inomläkemedelskontrollen. Det effektivaste sättet atthitta de kringvandrande patienterna är viaapoteken, där man känner igen dem. Om manlättade på sekretessen mellan apotekspersonal ochläkare, skulle man ganska snabbt kunna kommadessa patienter på spåren. En förutsättning är attdessa personer erbjuds vård för sittläkemedelsberoende och att man inte abrupt slutarmed förskrivningen till dem, för då skulle dekomma att må mycket dåligt.Jag tror mycket på den personliga tillsynen medtillsynsläkare och besök på apotek för att efterhöravad de uppmärksammar i fråga om förskrivningar.Datalistor är ganska svårtolkade. Den mänskligakontakten är både snabbare och effektivare.Registrering av läkares förskrivning bör förbehållasett system med medicinsk revision, där läkarnasjälva analyserar sina egna förskrivningar ochdärigenom kan komma till rätta med en delfelaktigheter. Men det låter betryggande att vi intenu skall få en riksomfattande, heltäckande,individbaserad receptregistrering i Sverige.Anf. 78 Statsrådet ():Fru talman! Jag kan bara konstatera att frågaren idet här fallet har avsevärt större kunskaper omdessa frågor än svararen. Det är bra om BarbroWesterholm fortsätter att bevaka dessa frågor.Anf. 79 ():Fru talman! Dialogen fortsätter.Överläggningen var härmed avslutad.14 Svar på fråga 1992/93:161 omsjuktransporter med försvarets helikoptrarAnf. 80 Försvarsminister ():Fru talman! har -- mot bakgrundav besparingskrav och konkurrens medsmåföretag -- ställt en fråga till mig om Chefens förarmén pågående anskaffning av helikoptrar försjuktransporter.Genom försvarsbeslut har den mycketsegdragna frågan om hur man skulle kunnaförstärka sjuktransportkapaciteten i krig medhelikopter kommit till en lösning. Lösningeninnebär att Chefen för armén, under förutsättningatt han bidrar med medel i motsvarandeomfattning, får disponera avreserverade medel under Socialdepartementetshuvuditel för helikopteranskaffning. På grundvalav försvarsbeslutet gav regeringen i regleringsbrevför /93 Chefen för armén i uppdragatt genomföra anskaffningen.Behovet av helikoptrar för sjuktransporter i krig ärstort. Den utökning av sjuktransportkapacitetensom nu kommer till stånd är därför mycketvärdefull. Såsom betonades i försvarsbeslutet är detemellertid viktigt att tillgängliga resurser isamhället utnyttjas effektivt. Helikoptrarna bördärför så långt som möjligt också utnyttjas försjuktransporter i fred. Sjukvårdshvudmännen hardärför fått möjlighet att teckna avtal med militärchef om sådana transporter.I det sammanhanget är det givetvis viktigt attprissättningen klargörs från konkurrenssynpunkt,något som för övrigt också har framhållits iförsvarsbeslutet.Anf. 81 (nyd):Fru talman! Jag tackar försvarsministern för svaret,trots att jag inte tycker att jag fick något egentligtsvar på mina frågor. Det finns emellertid en delintressanta formuleringar i svaret som jag skallåterkomma till.Det är med stor oro helikopterföretagen ser attmilitären nu ges möjlighet att konkurrera med decivila helikopterföretagen omambulanstransporterna här i landet. Det gällerframför allt i inland, därsmåföretagsamheten är hårt prövad.Försvaret skall ju få konkurrera med de civila påmarknaden genom att ta betalt för sina tjänster. Sålångt är allt väl. Men de har inga löne- ellerkapitalkostnader. De har inte heller någraförsäkringskostnader, vilka brukar utgöra dentyngsta utgiftsposten för småföretagen.Jag anser att det är illojal konkurrens. Det är ocksåmärkligt att den borgerliga regeringen, som sägersig värna om småföretagen och som vill privatiserastatliga företag, tillåter en militarisering av de civilaambulanstransporterna.Jag skulle vilja ha försvarsministerns kommentarertill detta utifrån aspekten att denna regeringspeciellt vill värna om småföretagen, men ändåtillåter militären att konkurrera med dem.Anf. 82 Försvarsminister ():Fru talman! Jag vill än en gång understryka att vi ihändelse av krig har ett mycket stort behov avhelikoptrar. Problemet är då inte att vi kommer attha för många helikoptrar, utan helt enkelt för få. Viär underförsörjda med helikoptrar för att klarasjuktransporter om krig eller annan katastrof skulledrabba landet.Nu har vi dock fått loss pengar för att inköpahelikoptrar för att klara just sjuktransporter i krig.Fru talman! Är det då inte rimligt att dessahelikoptrar också får användas i fred? Ommänniskor behöver sjuktransport också i fredstid ärdet då rimligt att man inte använder dessa militärahelikoptrar? Jag tycker att det är rimligt. De skallnaturligtvis inte stå undangömda utan att användas.Då är frågan på vilket sätt detta skall ske. Jag villdå understryka att sjukvårdshuvudmännen har rättatt teckna avtal antingen med chefen för armén,sjukvårdshuvudmän eller andra leverantörer avdenna tjänst. Där finns en frihet. Då gäller det förarméchefen att se till att man inte bedriver en illojalkonkurrens, vilket kanskenärmast är ute efter. Här ankommer påKonkurrensverket att på detta område, liksom påövriga områden i samhället, se till så att otillbörligkonkurrens inte utövas.Anf. 83 (nyd):Fru talman! Jag tackar försvarsministern för dennautläggning. Jag håller med om att det är rimligt utnyttjar de militära resurserna för civilverksamhet. Men det jag frågar mig och dethelikopterföretagen frågar sig är varför det enbartgäller helikopterverksamheten. Man skulle ifredstid kunna utnyttja andra transportresurser istörre omfattning. Lastbilar och grävskopor etc.skulle med de väldiga resurser som finns inomförsvaret kunna användas för att hjälpa till attbygga ut infrastrukturen i inland. Varförgör man inte det? Varför skall man bara konkurreramed helikopterföretagen? Dessutom är dessaföretag värdefulla och deras helikoptrar skall ihändelse av krig hjälpa försvaret medsjuktransporter.Anf. 84 Försvarsminister ():Fru talman! Det är ändå en viss skillnad att användahelikoptrar för sjuktransporter i fred och attanvända övriga delar av de resurser som finns inomförsvaret. Jag är inte säker på att försvaretshaubitsar, u-båtar eller stridsflygplan är lämpligamedel för att förbättra strukturen i exempelvisNorrlands inland. I fråga om helikoptrarna äralternativet att de skulle stå oanvända i fredstid,trots att ett mycket stort behov av civilasjuktransporter just med helikopter föreligger.Jag delar uppfattning att detnaturligtvis är viktigt att se till att prissättningen avden här tjänsten -- som är frivillig försjukvårdshuvudmännen att utnyttja -- blir rimlig,och att den inte utformas så att en illojalkonkurrens uppstår. Skulle Konkurrensverketkomma med kritik i detta avseende är jagnaturligtvis beredd att agera.Anf. 85 (nyd):Fru talman! Jag skall inte gå in i vidare polemik. Jagkanske uttryckte mig oklart, men jag tror attförsvarsministern mycket väl förstod vad jagmenade när jag talade om möjligheten att rusta upplandets vägar och att hjälpa till med lokaltrafiken,samt att göra det betydligt billigare och kansket.o.m. gratis med den fordonspark av lastbilar ochbussar etc. som försvaret har.Sedan vill jag ändå göra den kommentaren attförsvaret inte har kostnader för löner, förkapitalförsäkringar och sådant, det som är denstora kostnaden för de civila företagen. Det ärdärför jag menar att det är illojal konkurrens, närstaten konkurrerar med företagen på marknaden.Anf. 86 Försvarsminister ():Fru talman! Försvaret har en rad kostnader för attupprätthålla beredskap m.m. som jag här inte villgå in på. Ur så att säga upphandlarens synpunkt ärju ändå det intressanta att försvarets prisbild inteavviker från den som gäller för alternativen.Kommer det kritik från , som ärden myndighet som har att övervaka detta område,är jag beredd att agera, men jag tycker att det vorefel om den helikopterkapacitet som finns tillförfogande för den händelse att kriget kommer inteanvändes också i fred för ett så viktigt ändamål somsjuktransporter.Dessutom är det väl rimligt att vi också serkostnaderna ur total samhällsekonomisk synpunktnär det gäller utnyttjandet av en resurs av det härslaget.Anf. 87 (nyd):Fru talman! Jag vill anknyta till det sista somförsvarsministern sade, om totalkostnaden församhället. Varför inte vänta med att investera ettpar tillhelikopterverksamheten?Vad jag har förstått av tidsplanen håller man på attta in offerter på helikoptrar. Man skulle mycket välkunna avbryta upphandlingen till desskonjunkturen blir annorlunda. Försvaret skall somsagt spara ett visst hundratal miljoner, om jag harförstått det hela rätt. Att vänta medhelikopterbeställningarna vore ett lämpligt sätt attspara in på utgifterna.Anf. 88 Försvarsminister ():Fru talman! kan ju ändå intebegära att jag skall bryta mot ett riksdagsbeslut.Hur anskaffningen skall gå till slogs fast i ett besluthär i kammaren den 3 juni.Riksdagsbeslutet säger att chefen för armén skallföre rapportera läget vadavser planeringen för anskaffningen ochutnyttjandet. Han skall nästa årha anskaffat högst sex helikoptrar, och han skallsenast före nästa års utgång ha helikoptrarnaoperativa för bruk i krig och fred. Det är ett beslutsom jag inte har någon möjlighet att ändra. Det kanbara göra.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1992/93:163 omarbetslösheten i storstadsregionernaAnf. 89 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! har frågat mig omregeringen ämnar vidta några särskilda åtgärder föratt stävja arbetslösheten och mildra dess effekter istorstadsregionerna. Hon hänvisar särskilt till attStockholms län drabbats hårdare än normalt avarbetslöshet.Det är riktigt att arbetslösheten i ocksåtilltar på ett mycket oroväckande sätt. Antaletvarsel är mycket högt och prognoserna frånlänsarbetsnämnden pekar på att arbetslösheten iStockholm klart är i stigande. Andelen arbetslösaav arbetskraften är emellertid procentuellt settbland de lägsta i landet.De omfattande resurser som regering och riksdagställt till arbetsmarknadsmyndigheternasförfogande kommer självfallet också storstadslänentill del. Som bekant är det AMS som fördelarresurserna till länsarbetsnämnderna, och dennafördelning grundas på arbetsmarknadsläget ute ilänen.AMS har för någon vecka sedan gjort en preliminärfördelning av de nya medel som föreslås istabiliseringspropositionen och därvid tilldelatlänsarbetsnämnden i drygt 950miljoner kronor i ytterligare medel. län och tilldelas mer än 800miljoner kronor vardera. Storstadslänen tilldelasalltså mer än en tredjedel av dessa medel.Det är emellertid viktigt att inte se påarbetslösheten i andelar eller antal. För varjeenskild människa är arbetslöshet ett gissel.Arbetsmarknadssituationen är allvarlig. Denär särskilt allvarlig för ungdomar. All forskningvisar på att ungdomar i större utsträckning än denågot äldre råkar ut för passivitet, håglöshet och ettdestruktivt livsmönster. Regeringen har, som LottaEdholm vet, beslutat att satsa mycket stora resurserpå våra ungdomar. För detta ändamål har ca 10miljarder kronor anslagits för att ungdomar under25 år som inte fått ett ordinarie arbete ellerutbildning skall få arbetsmarkndssutbildning,praktik eller annan åtgärd.Jag förutsätter att länsarbetsnämnderna arbetarflexibelt och anpassar sin verksamhet till de lokalaproblemen inom resp. län. Jag är ständigt öppen föratt pröva nya åtgärder i den fortsatta kampen motarbetslösheten.Låt mig avslutningsvis säga att det viktigaste av alltär att komma tillbaka till en fullgod ordinariearbetsmarknad.Anf. 90 ():Fru talman! Jag vill tacka arbetsmarknadsministernför hans svar. Arbetsmarknadsministern verkardela min oro för den situation som håller på attuppstå i storstäderna, inte minst iStockholmsområdet.Antalet arbetslösa i är nu lika stortsom i hela . Visserligen är procentandelenlägre, men för de enskilda individerna ärkatastrofen lika stor. Dessutom har problemen iarbetsmarknadsutbildningen i letttill att den öppna arbetslösheten nu är högre där äni många andra län som har en högre totalarbetslöshet.Regeringen måste våga erkänna att problemenkring en hög arbetslöshet är större i storstäderna änpå många andra håll. De sociala problem, t.ex.missbruk och utslagning, som arbetslösheten kanleda till riskerar att vara större istorstadsområdena. Jag har dessutom en känsla avatt arbetslöshet upplevs som en skam i långt störreutsträckning i storstäderna. Det verkar vanligareatt lägga skulden för arbetslösheten på sina egnaaxlar. Många vågar inte ens erkänna för sinanärmaste att de har förlorat jobbet.Krafttag behövs för att stävja arbetslösheten. Dettagäller även storstäderna. Annars riskerar vi att fåproblem utöver arbetslösheten i sig som kan visa sigvara väldigt svåra att lösa.Fru talman! Det har funnits en tendens att användainfrastrukturmedel i arbetsmarknadspolitiken påett sätt som inte alltid varit det mest effektiva --eller, för att tala klartext: har det t.ex. byggtsfina stora vägar på ställen där ytterst få människorbor.Nu borde detta inte längre vara något problem. Istorstadsområdena går arbetslöshetsproblemenhand i hand med behovet avinfrastruktursatsningar. Därför skulle jag vilja haett besked av arbetsmarknadsministern: att få en rejäl del av dekommande satsningarna mot arbetslöshet och fören bättre infrastruktur?Anf. 91 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Jag träffade i går samtligalänsarbetsdirektörer. De jämför ju med varandra,och en hel del av dem tyckte att nu var fördelningenväl mycket till storstadens fördel.Arbetsmarknadsverket har ju sinafördelningsprinciper, och det är inte lätt att träffaalldeles rätt i dessa svåra frågor. Men verketstjänstemän gör väl så gott de kan, och jag kommerför min egen del, efter att ha hört gårdagensdiskussion mellan länsarbetsdirektörerna, attmycket noga sätta mig in i de fördelningsprincipersom gäller.När det gäller infrastrukturinvesteringar har det iStockholmsområdet varit rätt stora problem attenas politiskt. Dels har man diskuterat biltullar,dels är dragningen av en del projekt sådan att manfår en rätt ordentlig folklig debatt.Mycket stora projekt tar därför , medanmindre projekt, underhållsprojekt, kan sättas igång väldigt fort. Men det är problem som liggerutanför mitt ansvarsområde.Anf. 92 ():Fru talman! Jag är helt övertygad om att man iandra delar av landet än just storstäderna tycker attfördelningen är orättvis. Men vi som bor istorstäderna ser de problem som arbetslöshetenskapar här och som faktiskt är annorlunda än imånga andra delar av landet.Jag tycker att det är viktigt att vi i försökerlära av de erfarenheter av en hög arbetslöshet somman har gjort utomlands. Vi vet att en storarbetslöshet i storstadsområden leder till saker somvi i är väldigt ovana vid, t.ex. extremismoch utslagning, att grupper som vi tycker väldigt illaom ur demokratisk synvinkel får ett störregenomslag för sina idéer. Därför tror jag attregeringen måste försöka titta också på deaspekterna, inte bara på den totala andelenarbetslösa.Anf. 93 Arbetsmarknadsminister ():Fru talman! Det tar upp gällerframför allt unga människor. I högre åldrar, medbl.a. kanske en mera stabil familjebildning, klarasarbetslöshetsproblemen litet bättre.Olika människor tål också arbetslöshet på olikasätt. Hur man tål sådana påfrestningar är nogorättvist fördelat över landet. Men regeringen harlagt fram ett mycket omfattande förslag som gällerungdomar , just för att komma bort frånden typ av skador, risk för destruktiv livsstil, somLotta tar upp.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på fråga 1992/93:147 om plan- ochbygglagenAnf. 94 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig omdet utarbetas några direktiv till en översyn av plan-och bygglagen och i så fall med vilken inriktningfrågorna om tätorternas miljöskydd avses blibehandlade.Bakgrunden till frågan är en artikel i med anledning av mitt anförande vid des.k. Plan- och byggdagarna som Boverketarrangerade . Jag sade där bl.a.att den framtida bebyggelseplaneringen i högregrad än dagens skall ta hänsyn till miljön ochresurshushållningen och att det är viktigt attgrönområdena i våra tätorter bevaras.Bakgrunden till uttalandet är att det i regeringensarbete med bl.a. överklagade planer haruppmärksammats en del fall där kommunerna i sinplanering inte tagit tillräcklig hänsyn till miljön.Det förekommer också brister i samordningenmellan kommunerna. Ett exempel på bristandesamordning är planeringen av ,där regeringen med stöd av 6 kap.2 §naturresurslagen aktivt verkat för att få till stånd engemensam planering för att värna viktiga natur- ochkulturvärden i området. Det finns enligt minmening anledning att se över lagstiftningen bl.a. inämnda avseenden.I regeringsförklaringen sägs därför att plan- ochbygglagen skall ses över med krav på störremiljöhänsyn, stärkt medborgarinflytande ochförenklad lagstiftning. I det sammanhangetkommer också frågorna om tätorternas miljö ochmöjligheterna att säkerställa behovet avgrönområden att behandlas.Arbetet med direktiven till översynen pågår just nui miljö- och naturresursdepartementet med deninriktning som jag nu har redovisat.Anf. 95 HANS ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för svaret. I stortsett är vi ju ganska överens om det här. Jag vetockså att statsrådet har besökt det område somligger mig mest varmt om hjärtat, nämligen , där jag själv för övrigt bor. Det finnsi området och i dess omgivningar en mycket starkopinion för att skydda de intressen som både jagoch statsrådet har talat om i fråga och svar.Statsrådet hänvisar till regeringsförklaringen, ochden känner jag ju väl till, men undrar jag: Efteratt regeringsförklaringen är gjord, när kan vi räknamed att direktiven för översynen kommer att kunnapresenteras? Och kan statsrådet något närmareange vad direktiven kommer att gå ut på, utöver detsom antyds i själva svaret?Jag vill i sammanhanget hänvisa till vad jag säger imin fråga. Jag nämner där att jag tillsammans medett antal andra ledamöter väckte en motion till förrariksmötet om det s.k. kommunala planmonopolet.Vi föreslog i motionen att miljömyndigheterna --och --skall få rätt att föra planärenden av detta slag tillprövning i länsstyrelse och regering. Jag skulle viljahöra vad statsrådet har för synpunkter på detta.Anf. 96 Statsrådet ():Fru talman! Jag förstår mycket väl intresset fördirektiven till översynen av plan- och bygglagen.Det är klart att den översynen kommer att fåmycket stor betydelse för hur vi kommer atthantera den här typen av ärenden i fortsättningen.Vi lägger därför ner oerhört mycket jobb --personligen gör jag det också -- på dessa direktiv.Arbetet har nått ett ganska långt framskridetstadium. Det skall inte dröja alltför länge -- hoppasjag -- innan vi kan fatta beslut om direktiven.Hans Göran tog också upp frågan omansvarsfördelningen. Jag anser i och för sig att denansvarsfördelning som finns i ihuvudsak är ändamålsenlig. Jag anser ändock vid översynen av böranalysera om de instrument som lagstiftningentillhandahåller är ändamålsenliga och effektiva.Detta kanske täcker in fråga.Anf. 97 HANS ():Fru talman! Ja, detta var nog delvis svar på minfråga. Jag skulle ändock vilja höra vilka synpunkterstatsrådet har på mitt förslag om Naturvårdsverketsoch roll i det härsammanhanget.Statsrådet säger att det skall fattasbeslut om direktiven. Jag har viss förståelse för attdet kanske inte går att ange dag och klockslag. Denhär frågan har dock trots allt varit aktuell alltsedanregeringsförklaringen avlämnades. Kan vi förväntaoss direktiv före nyår?Anf. 98 Statsrådet ():Fru talman! På den frågan kan jag svara ''ja''. Vikommer att kunna vara klara före nyår.Anf. 99 HANS ():Fru talman! Vad säger statsrådet i övrigt om minaoch andras synpunkter om miljömyndigheternasroll och om rätten att föra planärenden av detta slagtill prövning i länsstyrelse och regering?Anf. 100 Statsrådet ():Fru talman! Jag tycker att myndigheter --länsstyrelser, miljömyndigheter osv. -- över huvudtaget spelar en mycket viktig roll i det här arbetet.Det är naturligtvis också mycket viktigt att se pårollfördelningen när man gör översynen. Därmedinte sagt att vi skall göra som föreslagit i motionen. Man måste dock belysafrågekomplexet. Det är många som diskuterar detutifrån olika synvinklar.Anf. 101 HANS ():Fru talman! Jag är nöjd så långt, att frågan blirutredd. Man behöver förmodligen få den här fråganytterligare belyst. För dagen får jag säga att jag medstörsta intresse avvaktar direktiven, somförhoppningsvis kommer möjligt.Det är viktigt att dessa frågor på ett bättre sätt skallkunna förankras bland allmänheten, bland demsom har intresse av en god miljö.Anf. 102 Statsrådet ():Fru talman!