prot · GF09125 · 1992-06-03 00:00:00 — Man kan, somjag ser det, inte gripa ut skilda delar eller skildakomponenter, eftersom man då mister en del avden samverkan som är målsättning för försvaret ochför beslutet.Motiven till att ett beslut nu måste fattas är dels attplaneringstiden nu har gått till ända, därmedbehöver ett beslut fattas för en ny planeringsperiod,dels att de tekniska, de militärstrategiska och deomvärldsspecifika villkoren har förändrats.Till motiven för att ett beslut nu måste fattas skallockså fogas den för försvaret mycket olyckligauppbromsningen av utvecklingen och planeringen,som den tidigare regeringens oförmåga attförelägga ett förslag inför ettförsvarsbeslut innebar.Att den nya regeringen nu lyckats är en storframgång för landet, men framför allt för försvaretoch dess lednings möjligheter till framsyntplanering och utveckling av verksamheten.Låt mig härefter gå över till att redovisa dedominerande idéer som präglat propositionen ochbetänkandet.Jag tror att det finns skäl att fördjupa sig i dessa,eftersom såväl propositionen som betänkandet frånförsvarsutskottet väckt stor debatt och stortengagemang i kommuner, bland berörd personaloch i olika personalorganisationer och inte minst iledningarna för de berörda enheterna.Den första idén med beslutet är att moderniseraförsvaret. I debatten här i kammaren har dettakallats för kvalitetshöjning. För dennamodernisering krävs två åtgärder. Den ena är attförsvaret tillförs mer medel. Den andra är attstrukturella besparingar görs.Betänkandet som vi har att ta ställning till ärså utformat att båda dessa åtgärder genomförs.Därmed får man medel till den avseddamoderniseringen som i sak innebär att man ökarförsvarskraften.Den andra idén som dominerat beslutet har medförsvarsstrategi att göra. En presumtiv fiendeväntas inte anfalla med stora förband över svensktterritorium, som man tidigare haft skäl att räknamed. I stället inleds sannolikt ett anfall motstrategiskt viktiga anläggningar, och därtillöverraskande. Om inte försvaret står rustat för attmöta ett sådant strategiskt överfall, kan en fiendestrypa viktiga samhällsfunktioner av avgörandebetydelse för vårt land. Betänkandets utformninghar dominerats av risken för och möjligheten attmöta sådana strategiska överfall.Den tredje dominerande idén har gällt luftförsvaret.I betänkandet har den idén beaktats genomsatsningar på JAS, på dess beväpning, på luftvärnetoch dess utrustning. Det finns naturligtvis flera idéersom har legat till underlag för beslutet ochbetänkandet, men dessa har domineratpropositionen och betänkandet. Jag tycker att detär viktigt att man har det klart för sig när mandiskuterar det förslag som ligger påkammarens bord.Avslutningsvis vill jag redovisa några av deprinciper som använts vid bedömningen av destrukturella besparingsförslagen.Motståndarna till strukturella besparingar, dvs. desom uppvaktat kammarens ledamöter i brev ochgenom olika manifestationer, har egentligen förtfram tre typer av argument. Det har varitekonomiska argument, det har varitmilitärstrategiska argument, och det har varitpersonalpolitiska argument.De ekonomiska argumenten eller motiven byggerså gott som utan undantag på nu gällande villkor,dvs. på ett historiskt underlag. Men det finns enannan aspekt som ofta används när t.ex.näringslivet strukturrationaliserar eller genomförstrukturella omdaningar och fusioneringar. Manlägger helt enkelt ett beting, ett effektivitetsbetingeller ett fusioneringsbeting, där man säger att efterdet att denna fusionering är genomförd skall denekonomiska effekten bli följande, och sedan talarman om hur många miljoner man förväntar sig attmyndighetschefen så att säga sparar in genomåtgärden. Det här beslutet kommer att följas avsådana beting, det har jag fått bekräftat. Därmedkommer de ekonomiska argument som förs fram avföreträdare för olika myndigheter som hotas avnedläggning inte att vara reella när genomförandetväl sker.Det finns också militärstrategiska motiv. Jag måstesäga att det för en politiker har varit väldigt svårtatt bedöma dessa. Företrädarna för de militäraenheterna gör nämligen mycket mycket olikabedömningar av betydelsen av enheternasgeografiska placering. Jag har sagt mig när jag harhört detta, att om det inom den militärasakkunskapen förekommer så olika bedömningar,kan betydelsen av den geografiska belägenheteninte tillmätas alltför stort värde.Sedan till av personalpolitiska argument,som syftar till att förhindra avvecklingar ochsamlokaliseringar. Alla personalpolitiska frågorskall ägnas uppmärksamhet och tänkas igenomordentligt, men skall man komma ihåg attvi här i landet har skaffat oss storerfarenhet av verksamhetsavvecklingar såväl inomförsvaret som inom näringslivet. De arsenaler avåtgärder som finns, som prövats och utvecklats,skall naturligtvis användas för t.ex. Lv 6, F 13 ellervilken enhet det nu må vara.Med dessa kommentarer, herr talman, yrkar jagbifall till utskottets hemställan och noterar att vi nuhar valt en nödvändig ökning av landetsförsvarskraft.Anf. 140 ():Herr talman! befinner sig i ett nyttsäkerhetspolitiskt läge. De gamlastormaktsmotsättningarna har försvunnit.Warszawapakten är upplöst, och NATO söker enny, mer politisk roll. strävar eftermedlemskap i , och också i våra nordiskagrannländer diskuteras medlemskapsfråganintensivt.Denna positiva utveckling i vår omvärld har ocksåtagit sig konkreta uttryck i omvärldens anslag tilldet militära försvaret. Mellan åren 1990 och 1991minskade exempelvis NATO sina militära utgiftermed . I däremot föreslås ipropositionen en uppräkning av anslagen med 7,3miljarder kronor för den kommandefemårsperioden. Det innebär en ökning med 5 %per år.En bred opinion är också emot ökningen avförsvarsanslagen. Enligt SCB:s undersökningmotsätter sig tre fjärdedelar av svenska folket enökning av de militära anslagen. grupper ivårt samhälle har också på olika sätt uttryckt sinprotest mot anslagshöjningarna.Jag tror att det behövs både en omstrukturering ochen neddragning av den svenska försvarsmaktensomfång. Det är också angeläget att de uppgiftersom åläggs den svenska försvarsmakten åtföljs avrimliga resurser i form av teknik och utbildning.Kort sagt: Det vi skall ha skall vara av bra kvalitet.På detta område har stora försummelser gjortsunder gångna år. Att banta organisationen och setill att utbildning och teknik håller hög klass ärdärför angeläget. På den här punkten tas ocksåbetydande steg i en bra riktning i utskottetsbetänkande.I min motion Fö39 argumenterar jag för att detsäkerhetspolitiska och statsfinansiella läget intemotiverar regeringens föreslagna anslagsnivå. Detär inte rimligt med utövernuvarande ram i ett läge när statensbudgetunderskott stiger och resurser saknas förangelägna sociala behov. Med de rationaliseringarsom föreslås i propositionen och i utskottetsbetänkande, kombinerat med en något lägreambitionsnivå för försvarsmakten, böranslagsnivån bli lägre än vadregeringen och utskottet har föreslagit. Det skulleinnebära att den föreslagna ramuppräkningen på0,bör kunna inrymma dennödvändiga teknikförnyelsen.Jag accepterar alltså en viss ramuppräkning på 0,9miljarder kronor , och det kan motiveras justmed den omstruktureringskostnad som uppstår närvi nu krymper kostymen och den kostnad detinnebär att åtgärda försummelser vad gäller teknikoch utbildning som skett ,försummelser som Socialdemokraterna ytterst äransvariga för.De resurser som kan anses motiverade att avdelatill det militära försvaret bör prioriteras tillluftförsvaret, marinen och de arméstridskrafter somskall värna landets gränser och bevaka attfrämmande makt inte kränker svenskt territorium.Det som därför bör prioriteras ner är just det s.k.djupförsvaret och den utrustning som i första handär avsedd för bekämpning av angripare sominvaderat och redan fått fotfäste i Sverige.I stället bör andra, alternativa försvarsformerutvecklas, exempelvis civilmotstånd. Det finns endelegation som jobbar med detta, men vi har hittillssett ganska litet resultat av det arbetet.Scenariot av ett stort invasionsförsök är ocksåbetydligt mindre realistiskt inom överskådlig tid änvad det var tidigare, vilket också regeringenerkänner i propositionen. Detta bör fåkonsekvenser när det gäller anslagen till detmilitära försvaret. Exempelvis bör de planeradeinköpen av stridsvagnar, som skall påbörjas underplaneringsperioden, utgå eller minska betydligt iomfattning. Enligt uppgift kan det komma atthandla om inköp av 200 stridsvagnar till en totalkostnad av 6--, varav 3--4miljarder kronor skall belasta den kommandefemårsperioden.Minskningen av anslagen i jämförelse medregeringens förslag bör således ske genomåterhållsamhet med inköp av nya stridsvagnar ochgenom andra besparingar i linje med de principerjag här har anfört.Fortsätter den positiva säkerhetspolitiskautveckling som vi upplever just , måste 1997 årsförsvarsbeslut innebära kraftiga neddragningar avanslagen till det militära försvaret och alltså enytterligare krympning av den militära kostymen.Planeringen inom armé, marin, flygvapen ochförsvarsindustri måste ha detta scenario klart försig, så att beredskapen finns för stora förändringar.Men det är också viktigt att de kommuner som ärstarkt beroende av regemente och försvarsindustriför sin sysselsättning aktivt verkar för att minskadetta beroende.Försvarsutskottet har i sitt betänkande beaktatresonemanget och yrkandet i min motion genom attskriva att ''kommuner som är beroende av militärberedskap dels aktivt försöker minska dettaberoende, dels höjer sin beredskap att hanterafrågor som kan aktualiseras vid kommande militärastrukturförändringar''. Det är bra att detta skrivstydligt, och det är viktigt att det poängteras. Nästaförsvarsbeslut måste enligt min mening medföraytterligare neddragning av den militära kostymen.Det är viktigt att de orter som i denna debattideligen onmämns börjar inse detta och har enberedskap för det.Herr talman! Jag vill i konsekvens med vad jag härhar sagt yrka bifall till min motion Fö39, yrkande 1.Jag vill också deklarera att jag stöder reservation 8angående uppskjutande av beslut omstridsvagnsinköp.Anf. 141 ():Herr talman! Att försvarsfrågorna tilldrar sig stortintresse visar bl.a. dagens debatt. Ungefär ensjundedel av denna kammares ledamöter hardeltagit i denna snart långa debatt.Tyvärr verkar det dock mera handlaom regionalpolitik än om försvarspolitik.Huvudfrågan borde väl ändå vara hur vi skall få ettså bra och effektivt försvar till en så låg kostnad sommöjligt.I propositionen framhålls att luftförsvarsförmåganbör prioriteras. Det är en uppfattning som jag tillfullo delar med regeringen. Men denna uppfattningföljs tyvärr inte upp i vare sig propositionen ellerutskottets majoritetsbetänkande. I båda fallen i stället lägga ned Lv 6 i . Ett luftvärnmed den placering som Lv 6 har i kan intevara bättre lokaliserat. med sin hamn ochtillhörande anläggningar samt tunga industrier ärett intressant anfallsobjekt vid ett eventuellt krig.Då gäller det att komma i försvarsställning snabbt.Det är ett luftvärn i som vi behöver, inteett utlokaliserat sådant. Det handlar omförsvarspolitik, inte om arbetsmarknadspolitik.En annan grundläggande idé bakom propositionenvar att försvarsmakten skulle ges hög tekniskkompetens och förmåga inom ramen för givenekonomi. Betydelsen av samgruppering av LvTSoch leverantören samt kopplingentill högteknologiska utbildning kan idetta sammanhang inte tillräckligt understrykas.Jag har tillsammans med några västkustkollegerväckt en motion om just detta. Vi är förrestenmånga som har motionerat i denna angelägnafråga, och det borde båda gott att man har omtankeom en såväl bra som ekonomisk försvarspolitik ochanser att även är värt att försvara.Tyvärr har inte utskottsmajoriteten trotssakkunniga uppvaktningar tagit några intryck avdessa, vilket jag endast kan beklaga.Men då reservationerna nr 16 och 17 i föreliggandebetänkande i huvudsak tillgodoser det yrkande vihar i nämnda motion, kommer jag vid en voteringatt stödja dessa reservationer.Anf. 142 ():Herr talman! Jag skall försöka begränsa mig till attanvända de som jag har anmält mig för.Jag vill först instämma i beträffande västkustensförsvar och och samtidigttacka för det stöd som hon och hennessocialdemokratiska kolleger avser att lämna tillutskottsmajoriteten i detta sammanhang.Jag har vidare väckt en motion angåendeyrkesofficerarnas pensionsålder, och den hartillsammans med andra motioner i liknandeärenden behandlats i utskottet. Jag finner attutskottsskrivningen är relativt positiv, dvs. attutskottet inser att det är oriktigt att genomföra enhöjning av pensionsåldern till föryrkesofficerare. Jag hoppas att regeringen tar dettillkännagivande, som skall göras, på allvar ochlägger fram någon form av förslag så att vi får enflexibel pensionsålder enligt internationelltmönster.Jag är medveten om att det är svårt att göra detta,kanske bl.a. därför att detta delvis också äravtalsfrågor, som regleras mellan parterna. Men jagtror att det är alldeles fel signal när vi skall minskakrigsorganisationen att från annat hållsignalera en höjning av pensionsåldern.Den tredje punkt som jag vill ta upp här gäller ettområde som jag i varje fall inte tror har berörts avnågon tidigare talare -- jag har inte kunnat följahela debatten -- nämligen reservofficerarnasställning. Det framgår av betänkandet att ca 1 200reservofficerare kommer att få lämna sinabefattningar. I många fall kan det säkert ske genomnaturligt avgång, och med nyareservofficersordningen kommer det kanske i vissafall att lösa sig automatiskt. Men det finns ändåanledning att påpeka att de som är reservofficerarehar åtagit sig att tjänstgöra i försvaret under en visstid, som försvaret har erbjudit sig atttillhandahålla tjänstgöring. Detta kommer attbereda problem i de fall där reservofficeraren villtjänstgöra men försvaret inte har möjlighet attställa upp. Man har i det sammanhanget ocksåerbjudit olika typer av ersättningar.Jag tror att det finns anledning att fästauppmärksamheten på de problem som kommer attfinnas vad gällerreservofficerarnas anställning. Jag hoppas attregeringen kommer att lägga fram förslag för attunderlätta en lösning även i det avseendet.Anf. 143 ():Herr talman! Lv 6/LvTS i är en rationellutbildningsanläggning med tillgång till förluftvärnet speciella lokaler och anordningar förutbildning vad gäller bl.a. radar, robotområdet,specialinstrumentering, luftvärnsautomatkanonerm.m. samt även för utbildning av tekniker.I de planeringsdirektiv som försvarsministernunder lämnade till överbefälhavarenfanns tydlig markering av att luftförsvarsförmåganskulle prioriteras. Det var därför mycketanmärkningsvärt att ÖB i den kompletterandeprogramplanen lade fram förslag som enligt minmening skulle leda till ett luftförsvar i obalans.Detta gäller såväl omsättningen avluftvärnssystemet som föreslagen förändring avluftvärnets grundorganisation.Det är därför enligt min mening oförklarligt ocholyckligt att regeringen i sin proposition ochförsvarsutskottet i detta betänkande vidhållitarméchefens och ÖB:s förslag om en förflyttning avLv 6 i till och LuftvärnetsTekniska Skola i till Östersund.Lv 6 kan genom sin nuvarande placering svara motde högst prioriterade uppgifterna också inommarinkommando Västs operativa riktlinjer,nämligen att snabbt luftskydda Göteborgsområdet.Om denna flyttning nu genomförs kommer dettaäven att försvåra det samarbete som finns mellanluftvärnsutbildningen och berörd industri.Inom den teletekniska triangel som utgörs avChalmers, iMölndal och Lv 6/LvTS i pågår ettframgångsrikt samarbete, uppbyggt under mångaår. Värdet av att i närområdet förfoga över såvälutbildnings- och forskningsfunktioner somindustriell högteknologi och fältanvändning mederfarenhetsåterföring kan inte nog betonas.Det är angeläget att inte förändra de arbetsvillkorsom bidragit till denna unikakompetensutveckling, som gjort viktigahögteknologiska industrisatsningar möjliga iGöteborgsregionen.Herr talman! sker en stor samverkan mellanförsvarsindustrin och försvaret. Det sker, som jagnämnt här, vid i , inte minst i formav marknadsföring för utländska kunder. Ävenrekryteringen av personal till utgår till stordel från LvTS och Lv 6. Teknisk kunskap ochfördjupning för LvTS personal har framför allterhållits genom denna nära samverkan.Tillgången på teknisk personal har en avgörandebetydelse för effektivitet och tillgänglighet, somtidigare framhållits. Jag kan då nämna att riksdagenhar avsatt för anskaffning av ettnytt luftvärnssystem, Robot 90. För att detta nyarobotsystem skall bli användbart mellan 1993 och1998 erfordras att det vid exempelvis LvTS utbildas120 värnpliktiga tekniker och 30 tekniskayrkesofficerare --1998.Kompetensen avseende utbildning finns till90 % vid LvTS i . En enkät blandpersonalen visar att ej avser flytta frånGöteborgsregionen till . Detta innebäratt ny kompetens måste byggas upp på de nyaorterna, och det tar . LvTS kommer ej attkunna utbilda teknisk personal i tillräckligomfattning. Det innebär förmodligen kraftigaförseningar för Robot 90-systemet.Genom en samgruppering av LvTS och ettluftvärnsregemente skapas gynnsammaste möjligautbildningssituation för såväl värnpliktiga somofficerare i teknisk tjänst vid luftvärnet.Samnyttjande av lärarpersonal, materiel ochspeciallokaler ger hög och kostnadseffektivproduktion. Genom en samgruppering av Lv 6 medLvTS och de militära verkstäderna kan ocksåunderhåll och materialutnyttjande ordnas på ettsätt som ger mycket stora fördelar.Herr talman! Jag har tillsammans medpartikolleger och från skrivitmotioner där vi framhållit vikten av att Lv 6 ochLvTS ligger kvar i . I reservationerna 16och 17 från Socialdemokraterna yrkas bifall tilldessa fp- och c-motioner, och det är därför logisktoch konsekvent att jag i den kommandeomröstningen kommer att stödja dessareservationer.Anf. 144 (nyd):Herr talman, riksdagsledamöter! Vi har pratat härhela dagen om att lägga ner F 13. Efter att ha hörtden debatten ältas på alla håll och kanter undrar jagom det inte vore bättre att lägga ner riksdagen.Lars hör till dem som talade om F 13och allt det här med flygflottiljerna, och det varganska märkligt, för vad jag begrep var det ingen ihela som över huvud taget ville lägga nerF 13, utan man sade så här: Borgarna vill lägga nerF 6 och Socialdemokraterna 10.Vi nydemokrater vill inte lägga ner någonting, menskulle vi vara tvungna att göra det, valde viUppsala. Vi tror nämligen att koncessionsnämndenkommer att avgöra den saken alldeles själv. Härlägger vi ner flygflottiljer, innan vi har lagt kortenpå bordet. Det är helt otroligt!Det måste vara något lurt bakom det hela. Är detså att man lägger ner F 13, och omkoncessionsnämnden sedan säger att den eller denflottiljen skall läggas ner, så lägger man ner enflottilj till? Kan det vara sanningen bakom det hela?Nåväl, jag tycker att vi i försvarsdebatten först ochfrämst måste klara ut vad vi har försvaret till. Jagtycker att man börjar i fel ände på något vis. Vimåste ju få en politisk enighet om vad det är vi vill.En del påstår att neutralitetspolitiken är väldigtviktig, men historien har visat att vi aldrig har varitneutrala. All right, vi kör en neutralitetspolitik då.Skall vi ingå i EG:s försvarsunion? Vad händer då?Vilket hot är det som är viktigast för ?Skall vi bibehålla ett folkförsvar? Skall vi ha allmänvärnplikt eller vad skall vi ha?Varför har vi så bråttom? Jag är helt övertygad omatt vi skulle kunna behålla de flesta förband somfinns , om vi avvaktade, hade litet is i magenoch släppte loss alla de krafter som finns ute påförbanden som vill göra rationaliseringar men sominte kan göra det på grund av att det finns en massaklåfingriga politiker som tycker andra saker.Hur skall vi i denna kammare kunna hakompetensen att tala om att det eller det förbandetskall läggas ner? Å andra sidan tycker jag att det ärkonstigt att militärerna inte sticker fram hakan ochsäger att det nu får vara nog. Det måste vara jobbigtför ÖB att få olika politiska besked. Ena dagenskall det vara si och skall det vara så.Det går inte att jobba på det viset.Det finns mycket man skulle kunna säga här, menjag tycker att det känns litet meningslöst att överhuvud taget prata så mycket längre. Det värsta ärju att alla besluten är tagna, innan vi står här heladagen och debatterar varför vi kommer att rösta påena eller andra sättet.Jag vill i alla fall säga något. Varför har vi intekunnat ge militären nya arbetsuppgifter och fåttihop ekonomin på det viset? Ta transporter medflyg, helikoptrar, båt, bil, bandvagn, allt möjligt!Det är ganska roligt, vad? Vi har hållit på i 15 åroch surrat om helikoptrarna skall få användas i civiltjänst, och man har inte klarat av det . Så trögtfår det bara inte vara.Sedan har vi bevakning till sjöss, på land och iluften. Det finns polisiära uppgifter, upphandlingav komplicerad teknisk utrustning till alla statligaförvaltningar, ansvar för underhåll av statligt ägdmateriel m.m. Vi kan hitta på hur mångaarbetsuppgifter som helst. Varför gjorde maningenting åt detta när vi hade högkonjunktur ochalla skrek efter arbetskraft? Då hade det väl varitbra att lämna ut arbetsuppgifter till det militäraförsvaret. Då hade vi släppt loss en massa krafter.Men se, det går inte, för vi är inlåsta i gammalttänkande.Det finns ett ordspråk som säger att nya kvastarsopar bättre än gamla. Vi var i alla fall över 100stycken nya ledamöter som strömmade in här ihöstas. Tyvärr var kanske alltför många halvslitnaredan.Sedan har vi ett annat ordspråk: Det är svårt att läragamla hundar sitta. Vad vi måste komma bort ifrånär blocktänkandet. Vi hör nu hur olika politikersäger: Vi socialdemokrater, vi moderater, vi häroch vi där. Det är nya tider -- ny startsäger man t.o.m. Hur skall vi kunna greja en nystart, när vi har ett gammalt tänkande?Jag tycker att höll ett briljantanförande . Han sätter fingret på detstörsta problemet. Man kan säga -- jag har nämntdet förut -- att det generellt i hela samhället är denbyråkratiska diktaturen som vi har byggt upp underen 40--. Man är inte lyhörd för nyaidéer.Jag anmälde mig , och jag skall välhålla . Vi vet allihop hur det här går.Egentligen kunde vi skicka in sju eller åtta gubbarhär och låta dem sköta tryckningarna, så får vi framresultatet.(Applåd.)Anf. 145 AXEL ():Herr talman! kommer attfatta beslut om nedläggning av ett antal militäraförband, däribland troligen också I 14 i Gävle.Låt mig på en gång säga att jag -- liksom minapartikamrater på Gävleborgsbänken -- inte harnågon annan uppfattning om den svenskaförsvarskostymens storlek än vad som framgår avden socialdemokratiska partimotionen i ämnet.Men vi har en annan uppfattning om vad som skallläggas ned -- inte av bypolitiska utan av rentförsvarsmässiga och rationella skäl.Jag är övertygad om att om det senare hade fåttfälla avgörandet -- och här håller jag mig enbart tillden norra delen av vårt land -- hade både I 21 iSollefteå och I 20 i hamnat före I 14 i Gävlenär det gäller nedläggning av förband. Detolyckliga, enligt min mening, är att regionalaarbetsmarknadsmässiga skäl blivit vägledande iutskottets bedömning.Herr talman! Vi vill alla här i kammaren ha bästamöjliga försvar för de miljarder vi anslår för värnetav vårt land. Men det blir optimalt utbyte bara omde försvarsmässiga skälen finge avgöra. Med ensådan bedömning skulle I 14 i även iframtiden kunna fylla sin viktiga funktion i vårtmilitära försvar.Därför, herr talman, kommer vi socialdemokraterfrån att vid den föreståendeomröstningen under mom. 59 att stödja motionFö18.Herr talman! Det är i morgon.Riksdagens ledamöter är hjärtligt välkomna tillGävle. Vi skall åka dit i ett chartrat tåg, och vi skalläta lunch på I 14, dit naturligtvis ocksåförsvarsutskottets ledamöter är välkomna.Anf. 146 (-):Herr talman! Liberala partiet, vilket jag företräder,anser att man i ett betänkande frånförsvarsutskottet helt måste se till militära sakskäloch den hotbild som kan avtecknas ochdärmed behålla förband som ligger geografiskt rätti . I valet mellan I 14 och I 21 måste beslutetsåledes bli I 14. Valet mellan 1 och 2 börutredas vidare.