prot · GF0973 · 1992-03-10 00:00:00 — De frågor som behandlas av rapportören, bl.a. barnprostitution ochmord på gatubarn, fäster vår uppmärksamhet vid en av de mest grundläggande principerna i barnets rätt, nämligen barnets rätt till skydd av den egnaintegriteten.Vi har inte kunnat konstatera ett samband mellan å ena sidan om miljö och utveckling och å andra sidan ett ökande antal mördadegatubarn. Det i sig sorgliga faktum att konferens äger rum på en plats därsådana mord förövas har emellertid givit oss en möjlighet att med de konferensansvariga och övriga brasilianska ansvariga påtala det oacceptabla förhållandet att gatubarn mördas. Vi kommer att även fortsättningsvis nogafölja frågan.Anf. 143 ():Herr talman! Jag ber att få tacka biståndsministern för svaret på den här frågan.Världens barn har det svårt av många skäl. Det hänger naturligtvis sammanmed de grundläggande orättvisa ekonomiska förhållanden vilka nu under ettstort antal frågedebatter har tagits upp.Det finns ett brett spektrum av problem. Barn svälter och tvingas arbeta under mycket dåliga villkor. Barnprostitution förekommer liksom våld motbarn. Gatubarnens utsatta situation har uppmärksammatsovanligt mycket. Det är bra, men alla de andra problemen är lika viktiga attta upp till diskussion.Att jag ändå har valt att ställa en fråga just nu angående gatubarnens situation beror på att jag tror att det är lämpligt tack vare att FN:n konferensenskall äga rum i Brasilien.Biståndsministern säger att det från svensk sida inte har kunnat konstaterasatt man i någon mening försöker ''städa upp'' -- undanröja problem -- medanledning av konferensen. Jag undrar på vilket sätt man har försökt undersöka det? Hur har man från svenskt håll försökt ta reda på om det finns någotsamband?Oavsett om det finns ett samband eller ej ökar antalet gatubarn. Våldet motgatubarn -- det systematiserade mördandet av gatubarn -- ökar också i omfattning. Det har vi många belägg för.Jag tycker att det i svaret finns en ton av passivitet, vilken jag inte kan nöjamig med. Vi tar sjävfallet avstånd, men det är inte tillräckligt. Vi gläds åtattBrasilien också har ratificerat , vilket naturligtvis ärmycket bra.Detta ratificerande är dock något som förpliktigar till ett betydligt mer aktivthandlande från sida än vad vi har sett. ärvisserligen bara ett av de länder där detta fruktansvärda förekommer men är ändådet land som har det största antalet gatubarn och därmed den största omfattningen av problemet. Jag skulle vilja se ett mer aktivt agerande från svensksida inför denna konferens.Anf. 144 Statsrådet ():Herr talman! Jag tycker att de synpunkter som förs fram av utomordentligt angelägna. Något besviken blir jag förstås när det påståsatt svaret andas en ton av passivitet. Jag kan försäkra attär det något som upprör mig, och som driver mig, i det här jobbet är det justbarnens situation -- fattas bara annat!Jag har ännu icke besökt, som jag sade förut, ett enda u-land utan att jagsärskilt markerat det sätt på vilket jag ser barnen hanteras. De får sitta ochknacka makadam, bära bördor, arbeta i arbetsmiljöer som är vederstyggligaoch som berövar dem synen. Detta tar jag upp jämt och ständigt.Vi har bestämt att i vår budgetskrivning relatera vårt givande till och andra . Jag har på departementet understrukit att vi också måste lyfta fram -- låt var att landethar ratificerat den, men låt oss påstå att man inte följer konventionen. Detär en sak att underteckna den och en annan att följa den.Sverige ger de största bidragen till . Vi kommer att i slutet av veckanfå besök av Unicef-chefen . Jag kommer med honom att igen ta uppfrågan vad vi kan göra för gatubarnen och alla andra barn som lider svårt --om man nu kategoriserar dem så. Det finns ingenting som kan motivera enmer i det här arbetet än just barnens situation.Jag vill helst att -- jag vädjar till henne -- ändrar sig i frågaom ton av passivitet, för det existerar inte någon passivitet på det här området.Anf. 145 ():Herr talman! Jag har inte ens tänkt tanken att den här frågan på något sättskulle utnyttjas i något politiskt spel, i ett partipolitiskt skeende.Självfalletkan vi ha olika politiska uppfattningar om den grundläggande problemen närdet gäller de globala orättvisorna och vilka åtgärder som skulle behöva vidtas. Men själva engagemanget för barnen och det faktum att vi alla är likaupprörda över hur majoriteten av världens barn har det har jag inte på någotsätt ifrågasatt och inte haft någon tanke på att föra någon politisk diskussionkring.Jag tycker att det är mycket bra att höra att biståndsministern är så engagaread för just barnens situation. Men jag vill ändå fråga om det inte finns någon möjlighet att, utöver det vi gör av eget aktivt engagemang via FN:s olikainstitutioner, just nu avkräva den brasilianska regeringen och de lokala myndigheterna i någon typ av redovisning av åtgärder inför . Har man från sida gjort det, elle tänker man göra deti de kontakter som vi naturligtvis har med värdlandet inför konferensen?Anf. 146 Statsrådet ():Herr talman! Jag ämnar ta upp detta med Unicef-chefen , när han besöker oss. Om jag inte minns fel är det jag träffar honom ochtänker fråga honom vad vi kan göra gemensamt. Jag tror att de gemensammainsatserna ger den bästa och största effekten.Anf. 147 ():Herr talman! Det tycker jag är bra. Det finns någon sorts oerhörd cynism idetta att det ordnas en global konferens om miljö och utveckling i ett land --och dit kommer människor från hela världen för att diskutera dessa viktigafrågor -- där de här problemen finns så oerhört påträngande. Man borde inför denna konferens och i samband med den aktivt försöka göra något. Detupprör många av oss som kanske har hoppats att få delta i konferensen,många som med intresse och engagemang följer miljö- och utvecklingsarbetei stort. Därför tycker jag att det är mycket viktigt att vi just i detta sammanhang agerar i den här frågan.Anf. 148 Statsrådet ():Herr talman! Jag tror inte att vi har delade meningar, men jag vill bara hanämnt i sammanhanget att miljökonferensens målsättningar naturligtvisockså är utomordentligt betydelsefulla för barnen och deras framtid.Överläggningen var härmed avslutad.21 § Svar på fråga 1991/92:446 om en internationell front mot rasism ochfrämlingsfientlighetAnf. 149 Statsminister ():Herr talman! . har frågat mig om den ökande rasismen,antisemitismen och främlingsfientligheten i berördes i de samtal jagnyligen förde med FN:s generalsekreterare och president.Som frågeställaren med sin erfarenhet väl vet är samtal som dessa icke offentliga. Det skulle försvåra möjligheten till den ömsesidigt konstruktivadialog vi eftersträvar.Låt mig detta till trots säga att delar av den problematik frågeställaren tarupp berördes.Anf. 150 . ():Herr talman! Jag vill tacka statsministern för svaret. Jag är glad över beskedet att det ämne som jag tar upp i min fråga berördes i statsministerns samtal, även om det skedde bara till vissa delar.Däremot tycker jag kanske inte att man bör hemlighålla samtal som man föri arbetet mot rasism och främlingsfientlighet. Jag tror att det vore till gagnför just kampen mot rasism och främlingsfientlighet om innehållet i samtalenlämnades ut. Jag utgår då ifrån att både FN:s generalsekreterare och delar statsministerns strävan att åstadkomma en internationellfront mot rasism och främlingsfientlighet. Jag tror därför inte att någon avdessa båda personer skulle ha något emot att statsministern lättade något påförlåten om samtalens innehåll på denna punkt.Herr talman! Låt mig få tillägga att jag hoppas att statsministern kommer attta upp dessa viktiga frågor så ofta han kan när han träffar statsministerkolleger i och runt om i samt när han möter framträdande representanter för Världssamfundet. När det gäller kampen mot rasism och främlingsfientlighet är det väldigt viktigt att vi på alla sätt hjälps åt att föradennakamp.Anf. 151 Statsminister ():Herr talman! Jag vill börja med att försäkra att där det finns anledning ochmöjlighet -- det är inte alltid möjligheten finns och anledningen kan vara varierande -- skall jag förvisso göra detta, för det finns ganska ofta anledning.För att återgå till frågan om man skall offentliggöra eller inte offentliggöravill jag framhålla att sådana här samtal, som frågeställaren är väl medvetenom, ofta handlar om värdering av utvecklingen i vissa länder eller regioner.Det ligger litet i sakens natur att den typen av värderingssamtal måste kunnaföras med full öppenhet och förtrolighet. Därför tror jag inte att entusiasmenskulle bli så påfallande, för att uttrycka saken försiktigt, om innehållet idessa samtal offentliggjordes.Anf. 152 . ():Herr talman! Jag hoppas att jag har rätt i mitt antagande att både FN:s generalsekreterare och president delar statsministerns uppfattning att vimåste åstadkomma en internationell front mot rasism och främlingsfientlighet.Anf. 153 Statsminister ():Herr talman! Utan att gå in på vad vi diskuterade i detalj utgår också jagifrån att så är fallet. Vi diskuterade inte exakt i de termer som frågeställarenberör, men FN:s generalsekreterare har varit engagerad i dessa frågor i praktiskt taget hela sitt liv, och president har också ett djuptengagemang när det gäller samverkan över gränserna och integrering avolika befolkningsgrupper i den smältdegel som det amerikanska samhälletutgör. Inte heller på dessa punkter tror jag att det går att finna några delademeningar mellan oss.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslöt på förslag av förste vice talmannen att ajourneraförhandlingarna till kl. 18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl.18.00.22 § Svar på fråga 1991/92:457 om europeiskt samarbete mellan värnpliktigaAnf. 154 Försvarsminister ():Herr talman! har frågat mig varför regeringen inte bifallit en begäran från om medel för deltagande i kontakter med värnpliktiga från andra europeiska länder.Sveriges Centrala Värnpliktsråds uppgift är att företräda landets värnpliktiga gentemot militära myndigheter på central nivå. verksamhet finansieras med statliga medel som skall begäras hos regeringen avÖverbefälhavaren. Han har inte begärt några medel för värnpliktsrådets deltagande i internationell verksamhet av detta slag.Frågor om säkerhetspolitik och försvar handläggs på olika sätt inom ramenför internationella arbete. På värnpliktsområdet har ocksåsedan länge ett etablerat samarbete med övriga nordiska länder. Jag ser intenågon anledning att nu utöka detta internationella samarbete i det avseendesom värnpliktsrådet gjort framställning om.Anf. 155 ():Herr talman! Jag ber att få tacka försvarsministern för svaret på den frågajag har ställt.När jag tog del av svaret noterade jag att försvarsministern nu inte ser någonanledning att utöka det internationella samarbetet och i varje fall inte i detavseende som värnpliktsrådet har gjort framställning om. Jag tycker dock attdet här är litet egendomligt. Inom alla områden i samhället ökar internationaliseringen. Här finns möjligheter att ta till vara och utbyta erfarenheterbl.a. om värnpliktssystemet och om hur de värnpliktigas organisationer arbetar och agerar i och i andra länder.Det har också kommit en begäran och önskemål ifrån länder -- exempelvisUngern, och -- som håller på att bygga upp egnafria organisationer av skilda slag att få ta del av de erfarenheter och den kunskap som finns inom den svenska värnpliktsorganisationen.Jag hade inte minst med tanke på detta hoppats att försvarsministern skullekunna fundera på att ompröva det här beslutet och se positivt på det internationella engagemanget och den internationella samarbetsviljan som jagtycker finns hos de värnpliktiga och deras organisation. Vad krävs för att försvarsministern skulle kunna tänka sig att ompröva frågan och ta upp den tillny behandling?Anf. 156 Försvarsminister ():Herr talman! Jag sade i mitt svar till att jag inte nu varberedd att bifalla det som faktiskt inte har framställts formellt via överbefälhavaren men som jag vet att det finns krav på från de värnpliktiga. Sverigehar faktiskt inget internationellt samarbete i försvarsfrågor. Vi tillhör ingenmilitärallians eller motsvarande organ.I den brytningstid som vi nu lever i tycker jag kanske att det är rimligt att viförst på nationell nivå funderar över vilka anknytningar vi kan tänkas ha närdet gäller svenskt säkerhetspolitiskt och försvarspolitiskt samarbete i fortsättningen. Om vi kommer fram till några förändringar -- varom jag nu intevet någonting -- kan detta därefter också följas av ett samarbete när det gäller de värnpliktiga.Jag tycker att det är att börja i fel ända att inleda ett europeiskt samarbetepå värnpliktsområdet och kanske först därefter vidta förändringar när detgäller den nationella försvars- och säkerhetspolitiken. Skulle det ske förändringar på det här området kan jag försäkra att det självfallet också skall omfatta de värnpliktiga. Just nu tycker jag att detviktigasteär att förstärka det nordiska samarbetet i det här avseendet.Anf. 157 ():Herr talman! är visserligen inte med i någon militär allians, men länder som och är knappast att betrakta som medlemmar inågon formell militär allians. har tillbaka upphört att fungera. I det avseendet torde vi väl stå på motsvarande bas när detgäller att kunna betraktas som alliansfria stater.Det vore mycket bra om man kunde börja med att låta sådana här organisationer få chans att träffas och diskutera. Det skulle kanske öka förståelsenmellan värnpliktiga i och värnpliktiga i andra länder. Vi vet att detfinns skillnader. Vi vet att det finns områden där vårt värnpliktssystem skullekunna ha något positivt att tillföra andra länder. Det kan gälla sättet som devärnpliktiga blir utbildade på eller de sociala villkor de har att arbeta under.Det skulle glädja mig om statsrådet -- utan att det har skett några förändringar avseende t.ex. säkerhetspolitiken -- ändock skulle vara beredd att ompröva den här frågan.Anf. 158 Försvarsminister ():Herr talman! Jag vill ändock understryka att värnpliktsrådets viktigaste uppgit är att driva frågor för värnpliktiga, som ju har valt rådet. De hargjort det för att rådet skall bevaka deras intressen gentemot centrala myndigheter i . Det är huvuduppgiften, och den skall naturligtvis skötas iförsta hand.Det kan finnas anledning att fundera litet över om vi skall gå vidare utöverdet nordiska samarbete som finns. Med vilka länder skall samarbete ske ochi vilka former? I det avseendet vill jag peka på att värnpliktsrådet har en kortmandatperiod. Den är , och det komplicerar saken ytterligare.Anf. 159 ():Herr talman! Jag noterar också detta. Jag kan i och för sig hålla med om attdet kan vara ett problem med t.ex. den korta mandatperioden för de förtroendevalda värnpliktiga. Vi vet att är när man skalllära sig ett arbete och kunna driva igenom något konstruktivt.Den europeiska samarbetsorganisationen mellan värnplitiga har en erkänthög officiell status. Den får ett visst stöd av ungdomsfond.Därav borde man kunna dra slutsatsen att det här är ett arbete som röneruppskattning på olika håll ute i . Det vore kanske inte att gå så långtom vi också kunde hjälpa till att direkt dra vårt strå till stacken och intebaraindirekt genom ungdomsfonds medel.Anf. 160 Försvarsminister ():Herr talman! Får jag bara än en gång understryka att jag sade i mitt frågesvartill att jag inte nu ser någon anledning att vidta förändringar i det här internationella samarbetet. Det kommer att ske mycket pådetta område . Jag kan försäkra frågan icke är definitivt avgjord.Anf. 161 ():Herr talman! Jag vill tacka försvarsministern för detta. Vi kanske kan återkomma för att diskutera den här frågan ytterligare framöver.Överläggningen var härmed avslutad.23 § Svar på fråga 1991/92:399 om BoforsaffärenAnf. 162 Statsrådet ():Herr talman! har med anledning av vissa pressuppgifter omutbetalningar av i samband med haubitsaffären med frågatmig på vad sätt nu kan medverka till att bringa fullständig klarhet ifrågan.Uppgifter om oegentligheter i anslutning till utbetalningar till deagenter företaget engagerat för haubitsaffären har cirkulerat i fem års tidmen har inte kunnat styrkas. Den utredning som riksrevisionsverketgenomförde på regeringens uppdrag 1987 gav inte någon klarhet om betalningarnas karaktär. De utredningar som företagits av de svenska åklagarmyndigheterna har inte heller kunnat belägga att brott begåtts mot svensklagstiftning.Vad det i sak handlar om är affärstransaktioner mellan , som numeraingår i Swedish Ordnance, och dess affärspartner i utlandet. Såväl den förrasom den nuvarande regeringen har därför enträget uppmanat ledningarnaför , Swedish Ordnance och att klara ut vad somförekommit i samband med dessa betalningar och i synnerhet tillmötesgå deindiska myndigheternas begäran om information. Regeringen har vidare ienlighet med svensk lagstiftning /1991 behandlat en indisk framställning om rättshjälp i Boforsaffären. Det slutliga svenska svaret överlämnades till . Man har därefter inte återkommit till regeringenfrån indisk sida.De uppgifter som åsyftar utgörs av påståenden av en anonymkälla till tidningen . Regeringen kan inte agera på grundvalav sådana uppgifter. Vederbörande måste framträda öppet och belägga sinapåståenden. Misstänks brott mot svensk lagstiftning skall det undersökas avåklagarmyndigheterna, inte av regeringen.Vid sidan av de åtgärder som tidigare vidtagits från regeringens sida -- bl.a.tillsättandet av , medverkan i konstitutionsutskottetsgranskningsarbete och besvarandet av den indiska rättshjälpsframställningen -- sker nu en förnyad granskning inom av vissahandlingar som rör Boforsaffären, i syfte att se om ytterligare material kanoffentliggöras enligt sekretesslagens bestämmelser. Några andra åtgärder ärför närvarande inte aktuella från regeringens sida.Anf. 163 ():Herr talman! Jag ber att få tacka för svret på min fråga. Som statsrådet ocksåframhöll är det här en affär som börjar få på nacken och som naturligtvis är ett ganska sorgligt kapitel. Det har inte varit gynnsamt för Sverigesrelationer med att det här har legat som en surdeg. Den uppfattningsom finns på många håll att inte har gjort allt som är möjligt att göraför att underlätta ett klarläggande har naturligtvis också varit besvärande.Jag har haft tillfälle att diskutera denna fråga under årens loppoch således även med företrädare. Det är alltså inte enbartde pressuppgifter som förekom som har väckt mittintresse. Däremot är det klart att de har gett ny näring åt spekulationernabåde här hemma och i och visat på angelägenheten av att på någotsätt få affären ur världen.Det enda sättet att få den ur världen är naturligtvis att man skulle få fullklarhet i vad som egentligen har hänt och i vilken mån det har förekommitoegentligheter på svensk eller indisk sida. Det är bra att man nu tittar på dehandlingar som finns och ser om det går att offentliggöra ytterligare något.Man kan fråga sig om inte det faktum att och Swedish Ordnance numera är i statlig ägo skulle kunna öppna nya möjligheter för regeringen attse till att den information som eventuellt kan finnas i företagen kan ställastill de indiska myndigheternas förfogande.Frågan är också om det är nödvändigt att offentliggöra alla handlingar somställs till de indiska myndigheternas förfogande eller om det finns möjlighetatt för att hjälpa till i det fortsatta utrdningsarbetet ställa även sådant material till förfogande som man inte anser sig kunna offentliggöra.Anf. 164 Statsrådet ():Herr talman! Jag delar uppfattningen att den här affären är olycklig i denmeningen att den också har kommit att bli en belastning i de svensk-indiskarelationerna. Det bästa vore naturligtvis om man kunde få full klarhet i vadsom gällde i det här speciella fallet. måste vi ha klart för oss attdeti stor utsträckning även rör sig om en inrikespolitisk kontrovers i . Jagvet att själv är väl orienterad om hur det ligger till, bl.a.eftersitt besök i Indien.Jag vill också säga -- jag tror att jag i detta fall kan tala även för minaföreträdare -- att man från regeringarnas sida har varit angelägna om att så långtdet är möjligt klara läget i den här affären. Man har på olika sätt tillhandagått indiska myndigheter med uppgifter.Riksåklagaren och åklagarna har prövat olika uppgifter som har kommitfram. Senast gällde det de tidningsupgifter som grundade sig på en anonymkälla. Riksåklagaren har kommit med beskedet att det inte har framkommitnågra nya omständigheter i sak som inte har varit föremål för åklagarens prövning. Mot den bakgrunden har han inte funnit skäl att ändra beslutet om att inte återuppta förundersökningen.Avslutningsvis vill jag säga att regeringen faktiskt har gått så långt att manhar låtit få del av vissa uppgifter som man olika skäl inte har kunnatoffentliggöra. Detta har skett i ett försök att bringa klarhet i affären. Men det har inte gått. Det är att beklaga menså är läget.Anf. 165 ():Herr talman! Det är alldeles riktigt att detta har varit en het fråga i indiskinrikespolitik, mycket het, skulle man kunna säga. blir litetgrand ett offer för ett politiskt spel i . Men anledningen till att frågankan utnyttjas i det politiska spelet i är naturligtvis att det finns såmånga oklarheter. Som jag ser det är det ett viktigt svenskt nationellt intresse att få största möjliga klarhet. Det kan t.o.m. få vissa politiska konsekvenser om vi skulle få frågan utagerad.Jag förutsätter att regeringen fortsätter att arbeta aktivt och utnyttja varjemöjlighet att få papperna på bordet, antingen så att de kan offentliggöraseller så att de indiska myndigheterna kan kan få ta del av dem.Anf. 166 Statsrådet ():Herr talman! Det som säger är riktigt. Det finns en del oklarheter i bilden, men olyckligtvis råder regeringen inte över dem. Vi har försökt att göra allt vi kan för att bringa klarhet i frågan.Det är också riktigt, som jag tidigare sade, att detta är en viss belastning idesvensk-indiska relationerna. är det viktigt att slå fast att förbindelserna mellan och är i grunden mycket goda. Vi har ett samarbete inom biståndet och på handelns område som utvecklas på ett mycketpositivt sätt. senast var statsrådet i och fick ettmycket gott mottagande.Man får erkänna att dessa oklarheter har varit besvärande. Men jag tror detfinns en insikt också på indisk sida om att vi har gjort vad vi har kunnat föratt bringa klarhet i affären, och det finns i den totala bilden helt övervägandeinslag av goda förbindelser mellan och Indien.Anf. 167 ():Herr talman! Det senast sagda vill jag naturligtvis vitsorda. Det är också denbild jag fick vid mitt besök i . Detta är en delfråga i desvensk-indiska relationerna vars betydelse man inte skall överdriva. Men den finnstrots allt kvar som en besvärande faktor, inte minst för möjligheterna attkunna fortsätta Boforsaffären. Det nationella svenska intresset att få klarheti denna fråga kvarstår.Anf. 168 Statsrådet ():Herr talman! På den punkten är jag helt enig med var härmed avslutad.24 § Svar på fråga 1991/92:402 om exportgarantierna till IranAnf. 169 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig om den ökande exporten till att medföra en ökning av exportkreditgarantier för handel meddetta land.Svaret på frågan är ja, under förutsättning att de exporterande svenska företagen ansöker om exportkreditgaranti hos exportkreditnämnden (EKN) ochatt nämnden beviljar dessa ansökningar.När nämnden beslutar om en ansökan om garanti för export till att följa de riktlinjer som riksdag och regering har satt uppför garantiverksamheten. Dessa riktlinjer innebär bl.a. att verksamheten iprincip skall vara självbärande.EKN:s fordringar på uppgår till ca 80 milj.kr. Svenska företrädare en rad tillfällen framhållit vikten av återbetalning i samtal med företrädare för . Jag hoppas att enighet snart skall kunna nås om iransk återbetalning av skulderna till Sverige.Den svenska exporten till uppgick till 590 milj.kr., till642 milj.kr., till 1 575 milj.kr och för perioden januari--oktober 1991till 3 673 milj.kr. är 14:e exportmarknad.