prot · GF0986 · 1992-03-27 00:00:00 — En åtgärd kunde kanske vara satsar på det tredje året i gymnasieskolan ellerpå annan typ av utbildning för ungdomar -- detta istället för att göra som regeringen, dvs. att stoppabidraget till det tredje året.Så till en annan fråga. läste jag i entidning att antalet socialbidragstagare bland ungahushåll drastiskt ökar, speciellt i de stora städerna.Det är också en effekt av en politik som innebär attinte tillräckliga satsningar görs påungdomsutbildningen eller att insatserna för att geungdomar jobb inte är tillräckliga.När det gäller utslagningen och kriminalitetenbland ungdomar tycker jag att ungdomsministernsuttalande är bra. Det handlar alltså om hur manskall göra för att komma till rätta med de ungdomarsom det går snett för och som hamnar i kriminalitetoch missbruk. Men jag undrar verkligen om ni iregeringen har konfererat med varandra. Deuttalanden som kommer från justitiedepartementetoch, skulle jag vilja säga, handlarsnarare om att ungdomar skall spärras in.Ungdomarna skall låsas in . Det skallfinnas speciella ungdomsfängelser. Och inte nogmed det! För ungdomarna skall det dessutom finnasen mindre sofistikerad form av domstol, enjourdomstol, för att behandlingen av ett ärendeskall gå mycket snabbt. Detta innebär en risk medtanke på ungdomarnas rättssäkerhet.Frågan kan tyckas obetydlig. Men trots allt handlardet om hur man ser på ungdomarna. Jag skulle viljaveta om ungdomsministern delar den uppfattningsom justitieministern har gett uttryck för. Är det enbra väg att gå när det blir mer av inlåsning och merav repression mot ungdomar? Är det den rättavägen när det gäller att hjälpa ungdomarna tillbakatill livet så att säga? De har ju 40, 50 eller kvaratt leva.När det gäller rasismen vill jag säga attinformationen är bra. Men det som sägs innebär ger med den ena handen och att man tar medden andra. Vad gör regeringen i det läget? Jo,beträffande den upprustning avmiljonprogramsområdena i storstäderna, därandelen invandrare är mycket stor och där man villbehålla de svenska invånarna för att skapa balansoch social stabilitet, drar regeringen in. På siktflyttar således stabila invandrarfamiljer och ävensvenskarna. Det gör att getton uppstår. Det bliralltså stora problem när det gällerkontakterna mellan invandrare och svenskar.Vad säger ungdomsministern om det? Är det envettig satsning att dra in när det i stället behövsinsatser?På samma sätt förhåller det sig medungdomsbostäderna. Det ungdomsbostadsstödsom har funnits har regeringen dragit in. Men detstödet gjorde ändå att det var möjligt att få framungefär 12 000 billiga små s.k. förstagångsbostäder.Det stödet är således numera borttaget. Detinnebär att det blir svårare för ungdomarna att hittaden första billiga bostaden, som ju verkligenbehövs.Hur ser ungdomsministern på borttagandet avungdomsbostadsstödet? Därigenom gjorde mandet ju svårare för ungdomarna att komma in påbostadsmarknaden.Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga att IngerDavidsons grundsyn och de allmänna termer somfinns i svaret är bra. Men det är svårt att se ett stödför hennes allmänna resonemang i regeringenspraktiska politik.Anf. 37 ():Herr talman! Även jag tackar statsrådet för svaret.Jag har samma uppfattning som tidigare talare här imångt och mycket när det gäller tonen i det avgivnasvaret.Jag skulle vilja ta upp ett ämne som redan delvis harberörts här. Det gäller bostadspolitiken.Regeringen har ju tillsatt en särskild utredare, somockså har lagt fram ett förslag. I den härpamfletten, som omfattar ca 40 sidor, avrättassvensk bostadspolitik. Det är en fullständigomläggning av bostadspolitiken som föreslås i denhär skriften.Många kommer att räkna på detta och fundera överkonsekvenserna. Jag skall inte ägna mig åt någonsådan sifferexercis eller försöka förmedla min teoriom hur detta slår ekonomiskt. Men några slutsatsermåste tas upp.En slutsats är, och det gäller då syftet medutredningen, helt klart att subventionerna minskar.Vidare skär man ensidigt beträffandesubventionerna till nya hus som skall byggas.Däremot får de som bor i äldre hus i stort settbehålla sina subventioner. Detta måste rimligtvis,om det finns någon sanning i de ekonomiskalagarna, leda till att det kommer att byggas ännufärre lägenheter. Det kommer också att leda till attvi som har haft turen att skaffa oss äldre hus ellerlägenheter kommer att nagla oss fast så gott vi kani de här lägenheterna. Vi kommer inte att ha råd attefterfråga nya lägenheter.När utredaren själv får frågan vilka konsekvenserdet här får inte minst för ungdomar, beskriver hansituationen med orden: Ja, de måste acceptera attbo mindre lyxigt. sade förut att vihar hört ett klassiskt begrepp föras till torgs i dag:ganska bra. Jag tycker att det här också platsar i dendivisionen. Det kommer kanskeockså att bli ett klassiskt citat.Vad det egentligen handlar om är ett knytnävsslag isolar plexus på alla dem som ännu inte har haftturen att kunna skaffa sig en lägenhet.De här 40 sidorna från utredningen, som handlarom framtidens bostadspolitik, skulle manegentligen ha kunnat korta ned ytterligare, till ensida. Där skulle det ha stått ungefär så här: Vi harbyggt mycket bra. Vi har haft en hög ambition i dethär landet. Vi har haft en målsättning, somriksdagen och den här kammaren vid åtskilligatillfällen har upprepat, nämligen att alla människor,oavsett var de bor och oavsett vilken inkomst dehar, skall garanteras en god bostad. Den skall vararymlig. Den skall vara modernt utrustad, ha ettordentligt kök, en egen toalett, ett rum att umgås ioch träffa vänner samt ett separat sovrum. Det ärett sådant mål som vi har satt upp.Den här pamfletten innebär att vi nu säger till demsom inte har skaffat sig en bostad ännu: Tyvärr, omvi andra skall ha råd att behålla den här högastandarden, räcker inte pengarna till er. Tyvärr, nihann inte. Ni kan inte få del av den här välfärden,av den här rättvisan.Konsekvenserna av detta kommer att bli attuppgiften för de ungdomar som söker sig ut påbostadsmarknaden blir att försöka fåihop pengar för att betala mer än vad vi andra harbetalat för våra lägenheter, för lägenheter medlägre standard än dem som vi andra bor i. Det ären hård verklighet som kommer att möta dem påbostadsmarknaden.Jag tycker som sagt att det finns väldigt mycket bra isvaret. Jag skulle vilja komplettera till statsrådet. Varje gång statsrådetmöter den högste ansvarige ministern, , hoppas jag att hon läser upp det härinterpellationssvaret, beskriver den här andan ochtjatar på honom tills han inser att det här är ettmycket allvarligt hot, inte bara mot ungdomar, meninte minst emot de ungdomar som ännu inte harhaft turen att skaffa sig en lägenhet.Tiden håller på att rinna ut och därför vill jag slutamed uppmaningen att statsrådet står på sig i deinterna diskussioner som kommer att följa inomregeringen. Detta är ett utmärkt tillfälle att visa attstatsrådet inte bara pratar vackert, inte bara har envilja att utreda, utan också en seriös vilja att ipraktisk handling hjälpa och stödja ungdomarna.Anf. 38 ():Fru talman! När sade att detta ärungdomarnas debatt var jag på väg att stryka mig.Men sedan kom jag på att jag kan ta upp frågornalitet ur farfarsperspektiv.Jag begärde ordet när statsrådet tog upp en radfrågor på skolans område och hänvisade tillläroplansöversynen och annat. Jag tycker självklartsom skolpolitiker att just skolan har en oerhörtviktig roll. Men jag tycker, som de tidigare talarnahar varit inne på, att det finns en stor skillnadmellan de välformulerade ord som statsrådetuttalade -- jag kan instämma i dem alla -- och denfaktiska innebörden i regeringspolitiken. Jag skulledärför vilja ställa sex frågor till statsrådet.Den första gäller läroplansöversynen, somstatsrådet talar om. På vilket sätt skapar vi en bättresituation för våra ungdomar om slöjd, hemkunskapoch barnkunskap kommer att minska i betydelse iden svenska skolan?Den andra frågan är: Om vi skall börja betygsättasjuåringarna, som skolministern vill, på vilket sättinnebär det att vi skapar en bättre situation för vårabarn och ungdomar?Den tredje frågan handlar om skolpengen, som harbeskrivits i oerhört många olika varianter detsenaste halvåret. På vilket sätt skapar vi en bättresituation för våra barn och ungdomar om vi nu skallbörja värdera dem i pengar?Den fjärde frågan har redan tagits upp. Den har attgöra med att man strök bort pengarna för det tredjegymnasieåret. På vilket sätt bidrar det till attförbättra situationen för ungdomarna?Den femte frågan handlar också omgymnasieskolan och ett tredje år som påbyggnad påde tvååriga linjerna, en möjlighet som man har ,men som togs bort av regeringen ibudgetpropositionen. Vi justerade utskottetsbetänkande i frågan i går, och vi socialdemokraterreserverade oss för 10 000 platser på ett tredjepåbyggnadsår. Men de borgerliga partierna, inkl.statsrådets parti, går emot. På vilket sätt skapar deten bättre situation för de 18-åriga ungdomar som nuinte kommer att få något jobb?Den sjätte frågan handlar om skolmiljön. Dettanämndes också tidigare. Det är 300 miljoner ibidrag, sammanlagt miljardbelopp, som tas bortfrån statens ansvar när det gäller att förbättraskolmiljöerna. På vilket sätt bidrar detta till attskapa en bättre situation för våra barn ochungdomar?Jag kommer också fram till, som de tidigaretalarna, att det statsrådet och hennes partiegentligen är utsatta för -- för man har ganskamånga förslag som är bra på barn- ochungdomssidan -- är att man har att delta i enregering och verkställa en politik som i alltväsentligt är vad Moderata samlingspartiet har ståttför och fortfarande står för. Vilka konsekvenser serstatsrådet för den fortsatta regeringssamverkanmed i dessa frågor?Anf. 39 Civilminister ():Fru talman! Jag ber först att få tacka för alla vänligaord. Jag är också glad för den här debatten. Jag ärglad att det är unga människor som deltar, och jagär glad att det är något äldre som deltar, så att jagfår litet sällskap också.Jag skall försöka att svara på alla frågor. Jag trorinte att jag kommer att klara det i första vändan,men vi har några på oss.Jag är glad att ställer den fråga hangör. Vad beror den rotlöshet på som ungdomarkänner ? Jag tror att det är precis den frågansom vi måste ställa oss. Vad beror den ökadefrämlingsfientligheten på?Jag tror att sådana här värderingar grundläggs imycket låg ålder. De grundläggs hemma, vidköksbordet. Därför betyder hemmen väldigtmycket för vilka värderingar vi skall få och hur deförs över till den nya generationen.Men skolan betyder också väldigt mycket. Att manredan på lågstadiet och hela vägen upp i klassernafår lära sig att alla människor har ett lika stort värdetror jag är grundläggande för om man skall få rättvärdering som ung och vuxen.Jag håller med om att yttre omständigheter, somarbetslöshet, bostadsbrist osv., förvärrarsituationen och ökar främlingsfientligheten hosdem som redan har denna inställning. Men jag trorinte att den som har den grundläggandevärderingen att alla människor har ett lika stortvärde och som blir bostadslös plötsligt svänger. Dettror jag inte. Har man grundlagt dessa värderingarfrån början ändras de inte av yttre faktorer. Det ärjag ganska övertygad om.Jag tror också att vi som debatterar här faktiskt haren gemensam vilja att försöka skapa så godauppväxtvillkor och framtidsutsikter som möjligt föralla ungdomar i , vi har bara litet olikaåsikter om hur man på bästa sätt åstadkommerdetta. I mitt svar har jag försökt redovisa vadregeringen försöker göra och åt vilket håll vi iregeringen strävar.Det är faktiskt på det sättet att svar som lämnas avstatsråd ställer alla andra upp på. Det sker ensamordning i , innan svaretgodkänns för att få avlämnas i kammaren. Det svarsom jag har avgivit står allså alla partiernabakom.Vi har en stor arbetslöshet bland ungdomar ,vi har en lågkonjunktur och vi har ett mycketbekymmersamt läge. Det är bara att erkänna attförhållandena är sådana. Det är mycket olyckligt,och vi måste på alla sätt försöka klara situationen,vilket vi också är överens om.Regeringen har lagt fram ett förslag som innebär attalla ungdomar mellan skall fånågonting som vi kallar ungdomspraktik. Inuvarande läge bedömer vi det som det mestrealistiska förslaget. Det beror på att det inte finnsnågra arbeten att tillgå. Hur skall företagarna i entid då de tvingas avskeda den ena personen efterden andra kunna nyanställa ungdomar.Sådana arbeten finns inte. Den härungdomspraktiken skall man nämligen få tillgångtill när alla andra utvägar har prövats, som att manhar haft jobbsökaraktiviteter, att man själv harförsökt att skaffa sig jobb både privat och genomarbetsförmedlingen. Först därefter skall mankunna få tillgång till denna ungdomspraktik.Tanken är orimlig, att företagarna skulle avskedaen anställd för att ta emot en ung människa, gedenne utbildning och praktik ,för att åter igen byta ut denne och ta in en ny, osv.Det tror jag faktiskt inte svenska företagare om.Två av tre företagare har däremot sagt sig varavilliga att ta emot ungdomar på praktikplatser, ochvi hoppas därför mycket på dessa platser.Ungdomarna får praktik och utbildning, och i ochmed det får de större chans till att komma igen, närkonjunkturen vänder, och få ett vanligt jobb. Detär emellertid ett sistahandsalternativ som jag sade.I första hand skall man naturligtvis söka ettordinarie jobb, och är man så lyckligt lottad att manfår tillgång till ett sådant behöver man inte hellerutnyttja en praktikplats.Socialdemokraterna tar på sig ett stort ansvar omde går emot förslaget. Alternativet är nämligen intefasta jobb med avtalsenliga löner, därför att dejobben finns inte. Alternativet är i ställetsysslolöshet och kontant arbetslöshetsersättning,som ligger mycket lägre än ersättningen påpraktikplatserna. Jag tror det skulle varaförödande, om det vore vad som väntade tusentalsungdomar , att gå sysslolösa och få ett lågtbidrag för att göra ingenting.Det antal platser som vi bedömt skulle behövas --alltså 40 000 platser -- är alldeles för litet. Detkommer säkert att behövas ännu fler platser. Detvar väl en av de saker som AMS-chefen tog upp ochsom frågade om. AMS-chefenbedömer alltså att ytterligare platser kommer attbehövas för att lösa problemet.Vi arbetar intensivt med detta i regeringskanslietoch försöker ta fram förslag till ytterligare åtgärder,som skall kunna ge ännu fler ungdomarsysselsättning. Förslagen omfattar naturligtvis ävenäldre arbetslösa.Några ord om bostadsfrågan: Omproduktionskostnaderna är höga och om det är dyrtatt framställa en lägenhet, då kostar den ocksåmycket pengar. Därför måste vi se överproduktionskostnaderna för nybyggandet, det ärhelt rimligt. Bostadsfinansieringssystemet måsteockså förändras. Det är faktiskt för ungdomarnasskull som det behöver förändras. Om vi fortsättermed den dyrbara bostadsfinansiering som vi harhaft, kommer vi att vältra över en mängd skulderpå kommande generationer genom att vi hela tidentvingas öka budgetunderskottet.Bostadsfinansieringssystemet har ju bara ökat ochökat . Det är någonting som jagåterkommer till i min nästa replik.Anf. 40 ():Fru talman! Jag förstår att det kan vara svårt atthinna med att svara på alla de frågor som har ställt,men vi har ju som sagt flera replikomgångar.Jag är medveten om att hela regeringen står bakomsvaret. Jag förstår också att hela regeringen kan ståbakom svaret, därför att den för den här typen avallmänna resonemang. Om man däremot kommerin på de konkreta åtgärderna, som faktiskt är detintressanta för ungdomar, blir melodin någotannorlunda. Då kommer nämligen statsrådet med sina förslag till förändringar ibostadsfinansieringen, och då kommer statsrådetBeatrice med sina förslag till förändringar ochneddragningar på utbildningsområdet, som slårmot ungdomar.Det är därför som allmänt hållna formuleringar idet avlämnade svaret ganska rejält misstämmermed vad som faktiskt görs. Förslaget omungdomspraktik, som regeringen lade fram medtanke på arbetslösheten, har vi inte motsatt oss. Visocialdemokrater tycker att det är bra att insatsergörs för att ungdomar skall kunna vara i arbete ochutbildning i stället för att få kontantstöd. För denskull behöver man inte tappa koncepterna helt ochför det första påstå att det är helt kostnadsfritt förarbetsgivarna, vilket skulle kunna bidra till attarbetsgivarna misshushållar, för det andra låta bliatt ge ungdomar samma arbetsskydd som för andramänniskor i arbetslivet, dvs. inte samma trygghetför alla på arbetsplatsen. Den ersättning somlämnas är dessutom mycket låg. Man kan alltiddiskutera vilken nivå som är rimlig.Vi socialdemokrater har emellertid föreslagit ettannat system, nämligen ett ungdomsjobbssystem.Det innebär att arbetsgivarna får göra en vissegeninsats för att få del av det arbete somungdomarna utför, även om det sedan kallaspraktik och utbildning. Antalet platser tvistar manockså om. Men sakkunniga bedömare säger att detkanske bara blir 10 000-15 000 platser med det härförslaget, därför att man tar bort andra tidigaregjorda insatser för ungdomarna. Det är alltså inte40 000 platser det handlar om. Det behövs flerinsatser för ungdomar, och de krävs nu.Att man inte vill föra en expansiv politik striderockså något emot regeringens allmänna uttalanden.Man vill inte låna upp pengar underlågkonjunkturen för utbildningssatsningar m.m.Många av de moderata statsråden har mycket hårtslagit mot sådana förslag. Utsikterna till flersatsningar verkar ganska mörka.Det vore intressant att höra civilministern någotutveckla det som AMS-chefen sade. Jag skulle troatt AMS-chefen sade: Satsa mer pengar på attskaffa fram fler jobb till ungdomar, tillfälliga och ettslags praktikplatser, och förlänggymnasieutbildningen med ett tredje år. På detsättet skjuter man upp tidpunkten för ungdomarsinträde på arbetsmarknaden. Uttalanden från ensådan sakkunnig som AMS-chefen, somcivilministern har talat med, torde väga väldigttungt i det fortsatta arbetet.Mycket kort något om bostäderna. Det man frånregeringen sida gör är att fullfölja en gammalmoderat tes: bostadssubventionerna har drivit uppkostnaderna. Men det finns inga som helst beläggför detta. Det vore intressant om statsrådet i sittnästa inlägg utvecklade på vilket sätt man tänkerunderlätta för ungdomar att ta sig ut påbostadsmarknaden.Jag hoppas också att statsrådet vid nästa inläggredovisar sin syn på det här med ungdomsfängelser,jourdomstolar och olika batongåtgärder riktademot ungdomar.Anf. 41 ():Fru talman! Jag ber att än en gång få tacka försvaret. Självfallet håller jag med civilminister i mångt och mycket, t.ex. att värderingarinte enbart uppkommer därför att det råderarbetslöshet eller bostadslöshet i samhället.Arbetslöshet och bostadslöshet leder dock mångagånger till att värderingar blommar ut. Vi skallnaturligtvis verka för en mer demokratisk ochhuman människosyn i samhället, men det är kanskeinte något som vi gör . Det kan vara någotenklare att politiskt försöka motarbetaarbetslösheten och lösa bostadsproblematiken.Det har varit diskussioner om ungdomspraktiken.Det finns praktiska problem medungdomspraktiken. Men det finns också enprincipiell invändning. Är det meningen att vi iSverige på något sätt skall marknadsanpassalönerna? Det skulle innebära att man rentteoretiskt kan föra samma resonemang om attexempelvis kvinnor eller invandrare är svåra att fåut på arbetsmarknaden. Om vi skulle få någon formav marknadsanpassning, skulle det innebära att vitvingades sänka lönerna för speciellt svårplaceradegrupper. Det tror jag är en ytterst olämplig väg.Samtidigt får vi det praktiska problemet attungdomars ordinarie arbetsmarknad tas bort. Detgäller då att visa att det finns alternativ. Det tyckerjag att vi socialdemokrater har gjort på ett klart ochtydligt sätt. Vi har sagt att vi skall satsa påutbildning, på det tredje året på gymnasieskolan.Vi skall satsa på infrastrukturen, på upprustning avmiljonprogramsområden och självfallet stödja deföretag som vill ge ungdomar sysselsättning. Pådetta sätt skulle man kunna undvika att ungdomarstängs ute från arbetsmarknaden.En fråga som inte har varit uppe så mycket här ärskolan och utbildningsväsendet. Vi har inte fåttnågot svar på detta med det tredje året igymnasieskolan. Jag skulle gärna vilja veta omungdomsministern anser att det är en bra åtgärd attdra in de resurserna. Eftersom jag har tillbringatmin dag i kammaren och inte hört diverse utspelfrån regeringen, som tydligen skall publiceras ,skulle jag gärna vilja ha reda på regeringens syn vadgäller avgifter i utbildningsväsendet. Kanregeringen garantera att det under den treårsperiodsom vi har framför oss inte kommer att införasnågra som helst skolavgifter? Skolavgifter skulleinnebära att ungdomar stängs ute från utbildning,att det finns en möjlighet att köpa sig en bättreundervisning.Den frågan har vi socialdemokrater drivit hårt. Dethar ryktats att varit bland departier i regeringen som är motståndare tillskolavgifter. Jag hoppas att jag kan få ett svar påvad som gäller.Anf. 42 ():Fru talman! Jag hade en misstanke att det var fler iregeringen än statsrådet som haftett finger med i spelet när svaret utarbetades. Jaganade, och jag får ta det statsrådet sade som enbekräftelse, att skatte- och bostadsministerns vassablåpenna hade varit framme och petat i svaret.Det står i svaret att syftet med regeringspolitiken äratt skapa en ökad rörlighet på bostadsmarknaden.Oavsett vad man anser är det svårt att leda i bevisatt högre kostnader och sämre standard inyproduktionen leder till att fler kommer attefterfråga nya lägenheter. Om man lyckas hitta enenda ekonom eller expert på bostadsområdet sombekräftar den teorin, blir jag mycket överraskad.Vad jag förstår får vi anledning att återkomma tillbostadspolitiken i nästa replik.Jag skulle vilja ta upp ett mer filosofiskt perspektivpå detta svar. Jag sade i mitt första inlägg att detfinns en ton i svaret, som jag tror är viktig. Politikhandlar om att vidta åtgärder, men också om vilkeninställning vi har och vilken samtalstonen är isamhället. Det som oroar mig är inte bara vadregeringen gör i praktisk handling. Jag är ocksåorolig för samtalstonen. Regeringen säger att dettaär den enda vägen och att alternativet tillregeringens politik är kaos och elände. Jag tror med det gör många ungdomar uppgivna. Detär inte en inställning som gör att unga människorkänner att deras synpunkter är viktiga, att de är enresurs, som det står i svaret. Det är inte den signalsom gör att de känner att det är viktigt att föra framsina åsikter.Jag skulle vilja påstå att det som händer, denattityd som åtminstone en del av regeringensledamöter visar -- stöddigheten, trosvissheten, taletom den enda vägen och den enda sanningen -- ärnågot av de moderata medelåldringarnasintellektuella statskupp: Vi har sett sanningen. Vihar sett ljuset. Ni andra skall inte besvära er. Ni haringet att tillföra.Det var detta jag menade när jag sade att dettainterpellationssvar är oerhört viktigt. Det utgör entydlig kontrast till den attityd som tyvärr många iregeringen visar.Anf. 43 ():Fru talman! Jag tvingas göra den tolkningen attstatsrådet svarade på mina sex frågor i en endamening, när hon sade: Vi är alla överens om alltingi regeringen. Jag beklagar djupt det beskedet. Detinnebär att tycker att det inte ärviktigt med slöjd och hemkunskap i skolan, att detär bra att sätta betyg i lågstadiet, att det är bra attvärdera barn i pengar. Det innebär att hon tyckeratt det är bra att man inte satsade på det tredje åreti gymnasieskolan, att det är bra att man går emotpåbyggnadsutbildningen och att det är bra att mangör stora nedskärningar i satsningarna på miljön.Jag beklagar verkligen om man är så ense iregeringen.Jag vill gärna återkomma till att det finns en storskillnad mellan vad som sägs i ord och denpraktiska handlingen i regeringen. Jag skulle kunnatravestera ett av de mera kända talesätten i Bibelnoch säga att rösten kanske är , menhänderna är . 44 Civilminister ():Fru talman! Jag hoppas att jag fortfarande har minaegna händer.Jag börjar med att bemöta .