prot · GF0974 · 1992-03-11 00:00:00 — Jag kan försäkra attvi i ledning har mycket omfattandediskussioner om huruvida det budskap som vi skallgå ut med också är etiskt försvarbart, om huruvidavi kan stå för det och även om vad som sker om viskulle hamna i en situation där vi har att genomföradet.Den bild som Socialdemokraterna nu ger av detekonomiska läget är att bekymren praktiskt tagethelt beror på konjunkturen, men då har man glömtallt vad man har sagt tidigare när man har erkänt attvi har haft och har omfattande strukturproblem.Låt mig säga några ord om den socialdemokratiskapolitiken i opposition, t.ex. när det gäller attminska offentliga utgifter. Den budget som AllanLarsson lade fram , den enda han ficklägga fram, slutade med ett underskott på praktiskttaget . Det visar sig nu att det kommer att bliöver 50 miljarder i underskott för det budgetår somden budgeten avsåg. Det är tiderna prognosmiss.Jag tycker att även Socialdemokraterna skullekänna ett ansvar för att i det läget begränsaoffentliga utgifter, men sanningen är att vi har fåttmycket litet stöd på den punkten.Anf. 21 HANS () replik:Herr talman! ifrågasatte vår viljaatt medverka till att hålla inflationen nere på en lågnivå med hänsyn till att vi föreslår en del åtgärder iden konjunktursituation som föreligger. Mendet är inte något motsatsförhållande häremellan.Vi konstaterar att det inte finns någonkapacitetsbrist vare sig när det gäller arbetskrafteller produktionsresurser som skulle göra att vi intekan expandera på de områden där vi medsamhällets medverkan kan åstadkomma en sådanexpansion, t.ex. inom byggandet.Att byggandet inte kan ersätta en expansion inäringslivet är väl självklart, men om man inte kanuppnå det allra bästa, är det väl ingenting somhindrar att man eftersträvar att uppnå det nästbästa.Lars säger vidare att man får mycketlitet hjälp när det gäller att spara på de offentligautgifterna och att hålla budgetunderskottet ischack. Jag vet inte på vilken grund LarsLeijonborg drar den slutsatsen. I den redovisningsom vi har överlämnat både tillfinansdepartementet och till finansutskottet har viett lägre budgetunderskott både för det kommandebudgetåret och för helår än vad regeringen harredovisat. Även när vi bortser från de 5 miljardertill som tog upp harvi ett bättre saldo än vad regeringen har.Kan det tolkas så att vi skulle vara ovilliga att varamed om att stärka de offentliga finanserna?Vad vi är emot är det sätt att dra in pengar på somni har rekommenderat. Ni har föreslagit slopandeav förmögenhetsskatten på arbetande kapital,sänkning av uttaget av inkomst- ochförmögenhetsskatt, successivt slopande avförmögenhetsskatten, sänkning av arvs- ochgåvoskatten, sänkning av skattesatsen påkapitalinkomster, sänkning av reavinstskatten påaktier och på bostadsrätter o.s.v. Jag kundefortsätta att läsa ur finansutskottets lista.Det är de 9 miljarderna jag talar om. Dessa skallman ensidigt överföra till kapitalägarna i det härlandet. Och så skall man ta pengarna från dem somredan i dag har en nog så besvärlig situation genomatt införa karensdagar, sexdubbla ersättningen tillarbetslöshetskassan, dra in påvuxenundervisningen, ta bort deltidspensionen etc.Lars har uppfattat saken korrekt: Denpolitiken ställer vi inte upp på.Anf. 22 () replik:Herr talman! Vi är långsiktigt överens om attskatterna skall sänkas och att utgifterna skallsänkas. Då föreslår vi för vår del ett antalutgiftssänkningar: införande av karensdagar,förändringar i arbetslöshetsförsäkringen,förändringar i finansieringen avarbetslöshetsersättningen m.m. Praktiskt taget alltdetta säger socialdemokraterna nej till. I ställetföreslår de högre skatter.Vi får alltså inte på någon av punkterna stöd för delångsiktiga förslag som båda sidor ändå säger sigvilja åstadkomma. Detta, tycker jag, har ettomisskännligt drag av opportunism.Socialdemokraterna i opposition är inte beredda attfullfölja de åtgärder som de talade om iregeringsställning. Sanningen är också den attnågra av de skattesänkningar som talade om var sådana som socialdemokraternaockså hade långtgående funderingar om att föreslå.Jag vill påminna om det jag sade i mitt tidigareinlägg om den fördelningspolitik ni förde med höginflation och devalvering . Denna ärverkligen ingenting att önska tillbaka. Den politikvi bedriver lägger grunden för en tillväxt och ger ossdärmed förutsättningar att också slå vakt om en brafördelningspolitik framöver.Förste vice talmannen meddelade att HansGustafsson anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 23 ():Herr talman! I regeringens arbete -- alltifrån denförsta propositionen -- har delångsiktigt nödvändiga åtgärderna varit grunden förpolitiken. För att trygga och utveckla välfärden,skapa utrymme för offensiva miljösatsningar ochkonkreta insatser för världens fattiga har en radbeslut fattats och förslag presenterats i syfte attåstadkomma en uthållig och varaktig tillväxt iekonomin. Många av förslagen och besluten karaktären att de verksamt bidrar till attförbättra ekonomins funktionssätt. Syftet har varitatt komma åt de många och stora automatiskautgiftsökningar som finns inbyggda i systemen --system vilkas träffsäkerhet ibland varit begränsadoch vilkas fördelningseffekter i praktiken inte blivitde avsedda.Socialdemokraterna håller i sin ekonomiska motionmed regeringen om att strukturomvandlingen avekonomin inte bör bromsas upp, och att denekonomiska politiken måste bidra till att hålla nerekostnadsutvecklingen och förbättrakonkurrenskraften. Regeringen, liksomSocialdemokraterna, ser detta som centralt omsysselsättning och välfärd skall kunna bibehållas.Socialdemokraterna framhåller också att det ärnödvändigt att de offentliga utgifternas andel avBNP successivt sänks och att penning- ochvalutapolitiken inriktas på att värna kronans värde.Men längre fram i den socialdemokratiskamotionen kan man läsa att lägre skattetryck skallåstadkommas genom höjda skatter. Mindreoffentlig sektor skall åstadkommas genom attkommuner lockas dra på sig långsiktigadriftkostnader. Mindre offentliga utgifter skallåstadkommas genom införande av räntelån sombygger upp en framtida kostnadsbomb för staten.Låg inflation skall åstadkommas genom enpåspädning av den inhemska efterfrågan. Påpapperet klarar Socialdemokraterna sitt egetbudgetsaldo genom att nypa fem engångsmiljarderfrån Stadshypotekskassan.Det görs alltså knappast några försök avSocialdemokraterna att koppla ihop den långsiktigastrukturpolitiken med förslagen tillstabiliseringspolitiska åtgärder. För ett landsregering måste det centrala vara att koppla ihop dekortsiktiga åtgärderna med de långsiktiga. Annarsblir det som för barnet som kissar i byxorna -- försttillfälligt varmt och skönt, sedan kallt och hemskt.Herr talman! Vi kristdemokrater är övertygade omatt socialdemokraternas recept att möta Sverigesekonomiska problem med mer skatter, ökadoffentlig sektor och mer av detaljregleringar intefrämjar utveckling vare sig på kort eller pålång sikt. Alla i finansutskottet är också så insatta iden ekonomiska politiken att de vet att beslut somriksdagen fattar i vår får genomslag långt fram itiden, liksom att dagens verklighet till stor del berorpå tidigare beslut.Låt oss se tillbaka . Den inhemskaförbrukningen hölls tillbaka under första halvan avårtiondet, för att de resurser som skapades dennatid skulle användas för sparande och förbättradbytesbalans. Men har förbrukatmer resurser än vad landet har producerat. Vi harlevt över våra tillgångar. Och det var den privatakonsumtionen som stimulerades kraftigast.Att viljan fanns hos åtminstone några i densocialdemokratiska regeringen att fortsätta på densträvsamma vägen framgår inte minst av Kjell-OlofFeldts bok. Men det Socialdemokratiska partietförmådde inte gå vidare, förmådde inte att underhögkonjunkturåren reformera den offentligasektorn och angripa de långsiktigt svällandeutgiftssystemen. Socialdemokraterna ville aldriginse att höga skatter ibland faktiskt kan vara avondo. Och det är samma visa som upprepas. Nitog, under ledning, viktiga beslut desista åren för att angripa de långsiktiga problemen.Kronans koppling till ecun, ansökan om EG-medlemskap och prioriteringen avinflationsbekämpningen är exempel på detta. Mennu i opposition hemfaller ni åt den gamla trallen:mer skatter, mer riktade bidrag, begränsadvalfrihet o.s.v. Och i praktiken nonchalerar ni detfaktum att en varaktigt låg inflation är det bästa, jadet enda sättet, att klara en vettigfördelningspolitik och en hög sysselsättning på sikt.Hans Gustafsson sade i sitt inlägg att han varförvånad över att kds och med tankepå det sociala engagemanget kan ställa upp påregeringens politik. Orsaken är att vi inser att detkrävs en stabil ekonomi och att vi inte kan leva övervåra tillgångar om vi skall klara de höga socialaambitioner som vårt parti har.Om vi tar sjukvården som exempel kan vikonstatera att vi fått till stånd en översyn avsjukvårdens finansiering och organisation för att sehur skall klara 90-talets stora behov ochproblem. Det handlar då inte om att kasta in pengarunder i sjukvårdssystemet -- det handlar omatt se över hela systemet för att undersöka hur viunder 90-talet skall klara de växande behoven. Hurskall vi organisera sjukvården, hur skall vi klarafinansieringen, hur skall vi använda pengarna på ettbra och effektivt sätt?Vi vet att statens och kommunernas ekonomi ärkommunicerande kärl; detta är ett direkt citat frånAllan . Regeringen föreslår vissaneddragningar, som kommer att presenteras ikompletteringspropositionen längre fram.Socialdemokraterna ger då t.ex. genom HansGustafssons inlägg sken av att de är emot detta. Ertbudgetförslag bygger på att ni accepterarindragningarna, men ni skriver i texten litet merallmänt att ni kan tänka er andra former eller attni kan överväga att spara på ett annat sätt. Fråganmåste då gälla: Vad vill ni socialdemokrater? Villni göra indragningar från kommunerna för att klarastatens dåliga ekonomi eller kan ni ordnafinansieringen av de 7,5 miljarderna på annat sätt?Och hur gör ni i så fall? Jag misstänker attStadshypoteks kassa är ganska tom efter det att nihar tagit dessa första 5 miljarder.Herr talman! Ny demokrati säger att partiet stöderregeringens politik i allt väsentligt. Man vill bara attdet skall gå snabbare med allting. Problemet ärbara att några konkreta förslag om hur detta skallgå till inte står att finna i Ny demokratis motion.Tvärtom skulle Ny demokratis politik undergrävastabiliteten i den svenska ekonomin på ettkatastrofalt sätt. Att exempelvis finansierasänkningar av arbetsgivaravgifterna medengångspengar från arbetslivsfonderna är ettexempel på hur man inte bör göra för att gåsnabbare fram med något slagsstrukturomvandling.Dessutom är det litet märkligt att se hur Nydemokrati sviker sina löften. För några månadersedan ville Ny demokrati inte spara pengar genomatt skjuta på barnbidragshöjningen . vill despara pengar på barnbidragen genom att göra dembehovsprövade. I valrörelsen ville Ny demokrati . vill de inte ha någon. Ivalrörelsen sade att trekarensdagar var självklart -- ''det inser ju varendamänniska'', sade han i TV. är det lika självklartatt i stället sänka ersättningsnivån under 14 dagar.Problemet med Ny demokratis förslag är att detdrabbar de långtidssjuka, medan regeringens tvåkarensdagar drabbar oss korttidssjuka. Genomhögkostnadsskydd skyddas dessutom de som harmånga insjuknandetillfällen. Får Ny demokratisom de vill skall alla få bara två tredjedelar av sinlön . Det skulle slåhårt mot de svaga, och det tror jag faktiskt att manbegriper ute i verkligheten.Herr talman! Vi befinner oss i ett bekymmersamtekonomiskt läge, mitt i det ''arbetslöshetensstålbad'' som förre finansministern för. Den stora arbetslösheten är oroande,inte minst risken för att allt fler blirlångtidsarbetslösa. Jag tror att vi alla är medvetnaom de risker som långvarig arbetslöshet medför pådet mänskliga planet. Det finns all anledning att tadetta på allvar. Satsningar på aktivautbildningsinsatser, åtgärder genom AMS,ungdomspraktikplatser, förbättrade villkor försmåföretag och investeringar i infrastruktur ärviktiga ingredienser i regeringens politik för attlindra just detta stålbad som den nya regeringen fåttta över. Framför allt är det trots allt så att en politiksom skapar goda förutsättningar för industri ochnyföretagande är den politik som kan skapalångsiktigt trygga arbetstillfällen och återge Sverigeen position som en ledande industrination.Herr talman! En sund och stabil ekonomi ärlivsviktigt för att vi skall kunna förverkliga de högasociala och miljömässiga ambitioner som vikristdemokrater har. Vi tror att en förutsättning fören fungerande marknadsekonomi är en gemensametik, ett personligt ansvarstagande och ettförhållningssätt präglat av hederlighet ochrättssäkerhet.Vi är också medvetna om att det tar tid att räta uppen misskött ekonomi. kan också de åtgärderman tvingas vidta upplevas som smärtsamma. Mennär konjunkturen vänder uppåt och harrustats att möta de nya utmaningar som 90-taletbjuder på kommer nog alla att uppleva att det i sinahuvuddrag var en riktig politik som regeringenvågade föra.Jag vill med detta yrka bifall till hemställan ifinansutskottets betänkande nr 20.Anf. 24 BO G JENEVALL (nyd) replik:Herr talman! Det var litet överraskande att få kritikfrån den borgerliga sidan, av . Jagtrodde faktiskt att regeringspartierna var ganskaglada för att vi ändrade ståndpunkt den 5december. Det gjorde vi inte bara för att ändraståndpunkt, utan därför att det ekonomiska lägetvar mycket allvarligt. Allt var fokuserat på vad somskulle ske i finansutskottet . Hade vitjuraktigt stått fast vid vår ståndpunkt hade detsannolikt fått mycket allvarliga konsekvenser försvensk ekonomi.Jag medger att våra övriga förslag ofta ärannorlunda, litet kontroversiella, men vi villförsöka föra fram någonting nytt i politiken. Vitrodde kanske i vår enfald att förslag skullediskuteras, för och emot, och ventileras i utskotten,men det förekommer över huvud taget ingendiskussion alls i utskotten. Ställer man en fråga ochbegär en diskussion får man ingen sådan. Förslagmåste tillföras, och förslag måste debatteras. Dekan vara bättre eller mindre bra, men de tillför i allafall någonting, och ofta kommer det något gott avnya vinklingar.Kds hade inte samma press på sig som vi när bådapartierna kom in i . Vi var tvungna att tafram en helt ny ekonomisk politik, från praktiskttaget ingenting. Det finns vissa saker där som interiktigt hänger ihop och vissa saker som kan verkanaiva, men det är alltså vår första ekonomiskapolitik som vi lägger fram. Jag lovar att den blirbättre nästa gång, men vi kommer att fortsätta attlägga fram kontroversiella förslag och att försöka fådebatt om dem -- jag hoppas att deltar i de debatterna.Anf. 25 () replik:Herr talman! Till Bo G Jenevall vill jag säga att jagsjälvfallet är tacksam för att Ny demokrati stödderegeringens politik -- det var viktigt förtilltron till den ekonomiska politiken. Det är intedet jag kritiserar.Vad jag vill peka på är bristen på konsekvensmellan valrörelsebudskapet, framför allt när detgäller karensdagarna, och det budskap Nydemokrati nu går ut med. I valrörelsen var trekarensdagar självklart -- observera att det var tre,inte två -- och är det lika självklart att ta framen ny modell, som slår hårdare mot delångtidssjuka.Jag har full förståelse för att det kan vara tufft attskriva ihop ekonomiska motioner på den korta tidsom står till buds då man är ny i . Jaghjälpte själv med de ekonomiskafrågorna då han satt i undercentersamverkan. Vi fick börja i stort sett från nollatt jobba med detta.Ambitionen att ha konsekvens i budskapet och enlångsiktig linje kunde vara högre än den harvarit i Ny demokrati. När det tar sig så konkretauttryck som i karensdagsdebatten finns detanledning att påpeka detta.Anf. 26 BO G JENEVALL (nyd) replik:Herr talman! Jag skulle verkligen önska att det bleven debatt om de här frågorna och inte bara ettreplikskifte i kammaren. Jag tycker att StefanAttefall och jag, och kanske några fler, skall sättaoss ned och prata litet om karensdagarna.Vi har inga låsningar, som andra har. Jag tror att deflesta partierna sitter bergfast i den politiskaretoriken. Det gör inte vi, av två skäl. För det förstahar vi ingen politisk retorik, eftersom vi är nya, ochför det andra är vi mera pragmatiska och villförsöka se saker och ting ur det perspektiv sområder för dagen. Vi försöker finna ett system som ärså heltäckande som möjligt.När man skall fatta beslut har man ofta ett annatbakgrundsmaterial än man hade undervalrörelsen -- vi lever i en föränderlig värld. Manborde också titta på resultatet av detsjukförsäkringssystem som vi har för närvarande.Det har naturligtvis -- visserligen på grund avarbetslösheten -- haft positiva ekonomiska effekter.Det är mycket som skall värderas. Jag efterlyseroch ser fram mot en saklig diskussion.Anf. 27 () replik:Herr talman! Det vore klädsamt om Jenevalls merökmjuka framtoning här kunde vidarebefordras tillIan . Han har ju den stilen att hansäger att man inte tänker i regeringen, inte beaktarvettiga förslag, att man inte använder huvudet iSveriges riksdag. När man ser på TV och läsertidningar får man uppfattningen att det är detbudskapet han vill framföra till folk.Alla dessa tankar, exempelvis förslaget omkarensdagar, har analyserats ordentligt iregeringskretsen, och man har kommit fram är det bästa för att skydda dem somverkligen behöver samhällets stöd i form av ensjukförsäkring, utom de korttidssjuka, som får taden här bördan. Det är det som är poängen. Denattityden borde, som sagt var, vidarebefordras äventill Ny demokratis partiledning.Förste vice talmannen anmälde att Bo G Jenevallanhållit att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 28 HANS () replik:Herr talman! sade att det var svårtatt finna några förslag till en politik i vår motion ochi våra reservationer. konstaterade han attdet med vår politik bar utför. Det får väl vara någonrim och reson! Antingen finns det inga förslag, ochdå kan man inte ha någon mening i frågan, om detskulle gå utför eller uppför med vår politik, ellerockså finns det förslag och då kan man ha enmening om den saken.Jag säger inte detta för att var kittslig mot StefanAttefall, utan därför att det är symtomatiskt för denhållning som kds intar. Kds vill framstå som ettetiskt och socialt parti men ställer sig påregeringssidan, där man vill övergå tillprivatiseringar, marknadsekonomi och enorättfärdig fördelningspolitik. I längden går detinte att ha två motstridiga ståndpunkter. Det är engammal kunskapsteoretisk sanning. Ni måste väljaoch ställa er antingen på den ena sidan eller på denandra.Stefan Attefall talade som en marknadsekonom.Det behövs en stark ekonomi, sade han. Men detråder väl inga delade meningar om det. Vi strävaroch kämpar väl alla och från alla partier, för att viskall ha en bra tillväxt, för att vi skall ha en stabilekonomi. Har vi en stabil ekonomi är detnaturligtvis inte så svårt att fördela resurserna -- detär när ekonomin är svag, när resurserna är små,som det är svårt att göra fördelningen. Det är dåsom ståndpunkterna sätts på prov, det är då somsolidariteten prövas, det läget befinner vi oss . Vi har en dåligtillväxt, vi har inte så mycket att fördela som viskulle önska. Då är det viktigt att vi fördelar det vihar så rättvist och bra som möjligt.Jag hade följt vad skrevoch lyssnat till kds budskap, och jag trodde därföratt ni ville vara med och åstadkomma en solidariskfördelning av knappa resurser. Men jag finner att nipå punkt efter punkt ställer upp på en politik somgår i en annan riktning -- jag läste tidigare uppnågra punkter, och jag skulle kunna fortsätta. Denpolitiken går inte att förena med ert budskap,. 29 () replik:Herr talman! säger att jag har sagtatt det inte finns några förslag i densocialdemokratiska motionen. Jag känner inte igendet. Vad jag försökte säga var att det inte finnsnågon koppling mellan långsiktiga och kortsiktigaåtgärder. Det är det som är det allvarliga. Det harockså flera andra talare här sagt.Jag tror på marknadsekonomin, men jag tror intepå en ohämmad marknadsekonomi. Jag tror på enmarknadsekonomi med sociala och ekologiskaramar. Men jag tror att man måste bygga påmarknadsekonomins unika och effektiva sätt attfördela resurser och skapa resurser, för att manskall kunna bygga upp ett bra välfärdssamhälle.Hans Gustafsson sade att det är när resurserna ärknappa som solidariteten sätts på prov. När ekonomin är dålig måste man göra tvåsaker: Man måste se till att man får till stånd ensund, långsiktig och uthållig utveckling, och det görman genom att på olika vis sätta fart på ekonomin,genom att inse vad sund, effektivmarknadsekonomi kräver. Men man måste också setill att besparingarna inte slår mot de verkligt svaga,och de svaga är för mig inte alla löntagare, allabarnfamiljer eller alla människor i , utan detär de handikappade, som får ökade resurser i åretsbudget, det är de fattiga människorna i ,som får mer i bistånd än vad de fick avSocialdemokraterna, det är de långtidssjuka, somskyddas, och det är de arbetslösa -- vi försöker sättain enorma resurser för att ge dem en socialt vettigsituation medan de är arbetslösa men också för attge dem utbildning och för att genom andra insatserskapa jobb.Det är detta det handlar om -- att prioritera ochlägga fram förslag som gör att man inte slår motdem som verkligen är utsatta. Vi vanliga människorfår då ta på oss karensdagen, utebliven avdragsrättför fackföreningsavgiften, etc., för att klara deekonomiska problem som den här regeringen harfått ta över.Ang. 30 HANS () replik:Herr talman! Om man har den uppfattning somStefan Attefall nu framfört förstår jag inte hur mant.ex. kan vara med om att avskaffa möjligheternaför folk att få delpension. Är det inte ganska rimligtatt folk som har jobbat och slitit och har detbesvärligt får en rimlig chans att trappa ned sittyrkesverksamma liv? Vore det inte rimligare än attdela ut 9 miljarder till höginkomsttagarna?Är det ändå inte så att det bland de äldre är mångasom lever väldigt knapert på grund av att de barahar folkpension och pensionstillskott och sombehöver vårt stöd och vår hjälp? I stället flyttar manöver pengarna till kapitalägarna. Det kan inte varaså att kds sociala ambitioner bara gällerhandikappade och dem som bor utanför Sverigesgränser. Era sociala ambitioner har ju åtminstonetidigare gått betydligt längre -- ni har varit med omatt vilja ge en god omsorg åt människor i vårtsamhälle.Jag hoppas att jag inte missförstått sade att han tror på marknadsekonomin meninte helt och fullt, utan samhället måste ändå ha ettbetydande inflytande, om jag fattade honom rätt. Iså fall måste jag konstatera att kds har hamnat i felregering. Det är inte de åsikterna som omhuldas avregeringen.Det är tvärtom så att den här regeringen vill föra enicke-politik. Dess högsta mål är att politikerna skalllägga sig i så litet som möjligt och att marknadenskall ha så mycket som möjligt att säga till om. Detär målet för politiken enligt vad regeringen självsäger: Politikerna lägger sig i för mycket -- de skalllägga sig i mindre -- men marknaden skall ha meratt säga till om!Om inte delar den uppfattningenhar han bara bekräftat vad jag inledningsvis sade,nämligen att det inte kan gå länge för kds att varakvar där ni är, om ni inte skall göra avkall på eragrundläggande principer.Anf. 31 () replik:Herr talman! Läser man regeringsförklaringen serman, tycker jag, att det där finns en klar grund fören marknadsekonomi med både sociala ochekologiska ramar.