prot · GG0915 · 1992-11-03 00:00:00 — För övrigt tycker viatt det vore en mera solidarisk lösning.Nödvändigheten av en sådan lösning föreligger sålänge regeringen inte inser att har väldigtstora problem.Jag har ännu inte fått något svar på min fråga: Vadtänker göra för att kommunerna inteskall bli tvingade att höja taxorna?Anf. 110 ():Herr talman! Krisnätterna har säkert varithälsosamma. Det är statsrådet och jag överens om.De har lett till att vi har blivit överens omproblemen. Däremot är vi ännu inte överens omslutsatserna.Statsrådet skriver i sitt svar att vi måste få nerinflationstakten. Visst, det är rätt. Problemet ärbara att de hyreshöjnings- ochboendekostnadshöjningskrav som föreliggerfaktiskt utgör ett hot mot den låga inflationstakten.Statsrådet skriver vidare att vi måste brytamonopolen. Visst, men den utslagning som just nusker inom byggsektorn riskerar att förstärkamonopoltendenserna, dvs. att medverka till attännu fler monopol skapas.Statsrådet skriver också att vi måste röja undan dehinder som finns för rörligheten. Visst, det är sant.Problemet är bara att slutsatsen då blir att riskenmed den politik som bedrivs -- dvs. att manlägger ökade kostnader på nybyggda hus -- är attdet blir minskad rörlighet.Problemen är således riktigt beskrivna, menslutsatserna är galna.Anf. 111 Statsrådet ():Herr talman! Att höja kommunalskatten med 1:20innebär att man begär att medborgarna skall hållaigen, därför att kommunpolitikerna inte skallstrama åt. Det tycker jag är en ansvarslös politik,och det tror jag att de flesta tycker.90-talet är det decennium under vilket vi så snabbtsom möjligt måste reda ut vad kalasen under 70-och 80-talen ställt till med.Det är självklart att de partier som har träffatuppgörelserna är medvetna både omproblemställningen i svensk ekonomi och om vilkaeffekter de föreslagna åtgärderna kommer att få.Om man accepterar en indragning av 3 miljarder1994, beror det naturligtvis på att det finns en insiktom att nivån även efter den neddragning som skerbeträffande 1993 är för hög. Om man bedömde inte borde ha genomfört neddragningen för1993, fanns det ju ingen anledning att spä på 1994.En bedömning som vi alltså är överens om gällersåväl den neddragning som sker 1993 som den somrör 1994. Det kommer att få en del effekter, mendet behöver naturligtvis inte innebära fullt ut likastora hyreshöjningar. Den saken får hyresgästernaoch andra parter diskutera vid förhandlingen.Anf. 112 ():Herr talman! Jag är ledsen att behöva konstateraatt statsrådet inte har några lugnandesvar att ge till alla dem som inte klarar av att betalasin hyra.Anf. 113 ():Herr talman! För den oinvigde kan svaret tyckasvara att vi är överens om de 3,4 miljarder kronorna.Det är dock viktigt att framhålla att vi inte villelägga ut det hela så som ni gjorde. Det är dehyreskostnaderna som vi nu diskuterar.År 1994 blir en senare fråga som det kommer att blidebatt om här i kammaren.Branschen blöder. Det är klart att 80-talet är ettförlorat decennium. Men också 90-talet kommeratt vara ett förlorat decennium för helabyggbranschen. Det gäller byggjobbare,konstruktörer, arkitekter osv. En hel generation avdessa går förlorad. Det är också det som föranlederoro bland människor i byggbranschen och bland deboende.Anf. 114 ():Herr talman! signalerade i slutet avsitt svar krafttag för ett förändringsarbete. ärkrisen mycket omfattande, och folk tvingas i storutsträckning att lämna sina hem. Många människortvingas ju att sälja sina bostadsrätter och villor.Antalet vräkningar ökar. Det gäller människor sominte kan betala sina hyror.Är det inte dags att, som vi har diskuterat tidigare,tillsätta en parlamentarisk utredning som ser överdetta och får i uppdrag att lägga fram ett förslag tillbostadspolitik med en bred politisk förankring istället för den högerpolitik som bedrivs ochsom faktiskt innebär att folk tvingas gå från hus ochhem?Anf. 115 ():Herr talman! Jag har faktiskt ännu inte fått någotsvar på min fråga om vad regeringen tänker göra föratt kommunerna inte skall genomföra de olika storataxehöjningar som är aviserade. Många hyresgästeroch andra boende ute i landet väntar fortfarande påbesked från statsrådet.Anf. 116 ():Herr talman! Stöd till investeringar ochombyggnader innebär ett klart nej tillmarknadshyror. Det handlar ju om åtgärder för attunderlätta för dem som drabbas allra hårdast. Intenågot av de förslag som vi har fört fram här i dagstrider på något sätt, som jag ser saken, mot denkrisuppgörelse som träffats.Tvärtom borde vi använda erfarenheterna frånkrisuppgörelsen också när det gäller den kris somvid drabbar många människor.När räntan rusade i höjden var regeringen klok nogatt be Socialdemokraterna att hålla regeringen ihanden. Resultatet blev bevisligen gott, somstatsrådet själv har påpekat. Om statsrådet är likainsiktsfull när det gäller det faktum att människorhotas av en hyres- och boendekostnadskris och om man kommer till osssocialdemokrater, lyssnar på oss och ber om hjälpfrån oss med att hitta konstruktiva lösningar, kanvi -- det är jag övertygad om -- mildra effekterna . Men det fordrar att man släpper dettamed prestigen, att man har förmåga att anpassaåtgärderna till den faktiska utvecklingen.Anf. 117 Statsrådet ():Herr talman! Det är bra att Socialdemokraternagenom krisuppgörelserna har insett att manbehöver spara uppemot 30 miljarder beträffande deoffentliga utgifterna. Så har det inte låtit tidigare.En av frågeställarna betecknar detta somhögerpolitik. Det må så vara. Men det är en saksom i så fall får diskuteras internt. Vad Sverigebehöver är just en sanering av ekonomin för attkunna klara verksamheten. Därför går det inte attkomma med krav som innebär nya statliga utgifter.Däremot är det viktigt att se till att man, när fattadebeslut fullföljs, gör det så rättvist som möjligt ochatt detta när det gäller bostadspolitiken sker på ettsådant sätt att behovet av hyreshöjningar begränsasså långt som möjligt. Det är en självklarhet. Mendet finns inte någon som inte kommer att känna avatt vi har misskött svenskekonomi och att särskilt 80-talet var ett förloratdecennium. Vi skall dock göra vad vi kan för attbegränsa effekterna.Sedan tycker jag att det är märkligt att man, såbestämt som gör, ifrågasättermarknadshyror. Principiellt är det väl ändå så, attom det finns motstånd mot hyreshöjningar, bordesådana undvikas. Inte skall hyresgästerna se tillbostadsföretagens bästa i det avseendet.Anf. 118 ():Herr talman! Statsrådet försöker här geett intryck av att vi i krisuppgörelserna har blivitöverens om allting. På en punkt kan vi emellertidge ett alldeles klart besked här . Väldigt mångaboende kommer faktiskt inte att drabbas av någonsom helst boendekostnadshöjning vid årsskiftet.Men samtidigt drabbas andra avboendekostnadsökningar om i månaden.När bördorna fördelas så orättvist kommer visocialdemokrater att reagera och protestera. Vikommer också att lägga fram förslag som innebäratt åtgärderna får en rättvisare profil. Så kommervi alltid att göra.Trots krisuppgörelser t.ex. kommer vi alltid attdriva kraven på rättvisa. Framför allt i svåra tider,då det fordras uppoffringar, är det det särskiltviktigt att sätta den rättvisa fördelningen främst.Anf. 119 Statsrådet ():Herr talman! Om problemet med svensk ekonomiär att vi har för stora offentliga utgifter, gäller detsjälvfallet att minska utgifterna och att inte hittanya utgifter. Ett sätt att begränsa utgifterna är ju attgenomföra besparingar inom ramen för debostadssubventioner som har utformats på ettsådant sätt att det egna syftet motverkats -- t.ex. attkostnadsökningar dolts. och jaghar tidigare diskuterat dessa saker.Faktum kvarstår att vi nu har fått en gemensambedömning av problemställningen i svenskekonomi. Vi har ju under levt över våratillgångar. Vi kommer att genomföra besparingarpå i storleksordningen i deoffentliga utgifterna. Detta har vi genomuppgörelsen med Socialdemokraterna ett brettparlamentariskt stöd för. Det tycker vi är bra.Överläggningen var härmed avslutad.20 § Svar på fråga 1992/93:128 omskattskyldigheten för föräldrakooperativdaghemsverksamhetAnf. 120 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta avseendeskattskyldigheten för föräldrakooperativdaghemsverksamhet.Föräldrakooperativ daghemsverksamhet drivsnormalt i form av en ekonomisk förening, eftersomkooperativet främjar föräldrarnas egna intressengenom ekonomisk verksamhet. Sådana föreningarhar rätt att göra avsättningar tillskatteutjämningsreserv (surv). Under förutsättningatt bidrag och avgifter från föräldrarna inte äralltför stora i förhållande till utgifterna bör dåskatteplikt för inkomst inte uppkomma.Frågan om ideella föreningar bör ha rätt att görasurvavsättningar -- dvs. avsättningar tillskatteutjämningsreserv -- utreds avstiftelse- och föreningsskattekommittén.Anf. 121 ():Herr talman! Det förhållandet att Riksskatteverketi sin skrivelse till de lokala skattemyndigheterna tarställning till det mesta när det gällerbarnomsorgsverksamhet och att det skulle varafråga om näringsverksamhet -- utom möjligen närdet gäller att ta hand om sina egna barn ellergrannens -- kan få en del oönskade konsekvenser.Människor bildar ju kooperativ för att ordna sinbarnomsorg på ett personligt sätt i samverkan medandra. Risken är naturligtvis att konsekvensen avden syn som redovisar blir att endel människor tvingas arbeta inom ramen för vadsom gäller för juridiska personer, även om man inteönskar det. Syftet med politiken för närvarandeskall ju vara att få till stånd en mångfald inombarnomsorgen. I vissa fall kan ett aktiebolagnaturligtvis vara en bra lösning. Men jag tror att deti de flesta fall handlar om enklare lösningar,exempelvis i föräldrakooperativ form.Statsrådets svar är kort. Men det innehåller, tyckerjag, en hel del som är intressant. Det vill jag gärnatacka för. Såvitt jag förstår skiljer sig statsrådets synpå detta något från säger nämligen i sin skrivelse:''Daghemsverksamhet inom ramen för en ideellförening bör alltså behandlas enligt reglerna förnäringsverksamhet bedriven av en ideell förening:''Vidare sägs det på ett annat ställe i skrivelsen: ''Såkan t.ex. när verksamheten bedrivs inom ramen fören ideell förening avsättning enligt Surv-reglernainte ske. ''Det måste väl ändå innebära, statsrådet, att detföreligger en differens i fråga om hur man uppfattarden här frågan.Anf. 122 Statsrådet ():Herr talman! Det innebär, som jag säger i svaret,att frågan om huruvida ideella föreningar skall hamöjlighet till surv-avsättning utreds.Här råder en konflikt, för de flesta, även jag, tyckeratt ideella föreningar så långt möjligt inte börbeskattas. Om de däremot bedriver sådanverksamhet som kan konkurrera mednäringsverksamhet, måste man ha skatteregler sominte missgynnar den ordinarienäringsverksamheten. Det är denna konflikt somskapar problem, både för ochnaturligtvis för riksdag, som har att fattabeslut som gäller beskattningsfrågor. Detta måstevi titta på.När det gäller daghemsverksamheten finner jag attdet i normala fall inte skall vara några problem rentskattemässigt, för den typen av stora överskott lärman knappast göra i vanlig föräldrakooperativverksamhet.Anf. 123 ():Herr talman! Jag delar statsrådets uppfattning heltoch hållet.Här handlar det om att ett kooperativ kanske får ettöverskott på 10 000, 20 000 eller påett år och vill föra över denna summa två, föratt då göra en investering. Då vore det olyckligt ompengarna skulle försvinna till beskattning.Jag vill ändå tolka statsrådets svar på det här sättet:De föräldrakooperativ som arbetar under deförutsättningar vi talar om kommer faktiskt inte attbli skattskyldiga, eller hur skall jag se på detta?Anf. 124 Statsrådet ():Herr talman! Föräldrakooperativen är, i den månde gör en vinst som överstiger möjligheten tillreserveringar, skyldiga att betala skatt på detbeloppet. Då är det ju en vinst på verksamheten.Man kan inte komma ifrån att det blir så.När det gäller ideella föreningar finns det en delproblem som måste hanteras. Det går inte för migatt göra några sådana uttalanden här . I denmån det finns behov av att drivadaghemsverksamhet i en ideell förening får man,när man startar verksamheten, vara noga med attse efter vilka skatteregler som gäller och se tillatt man inte hamnar i en situation där man kan blivinstbeskattad, om man ser det som ett problem.Framtiden kan ju innebära vissa förändringar iskattereglerna, men det kan jag inte säga något omi dag.Anf. 125 ():Herr talman! Avslutningsvis kan det vara intressantatt få veta när denna utredning beräknas vara klar.Det är uppenbart att det är angeläget att få till stånden lösning på de här gränsdragningsproblemen.Anf. 126 Statsrådet ():Herr talman! Det kan jag inte på rak arm säga nu.Men detta är ett litet problem i det stora hela. Detstora och viktiga är att föräldrakooperativen inormalfallet drivs inom ramen för en ekonomiskförening, och då finns inte de här problemen. Dåhar man surv-avsättningsmöjligheter.Överläggningen var härmed avslutad.21 § Svar på fråga 1992/93:45 om om uppgiftsinsamlingAnf. 127 (m):Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen avser att vidta för att minskaSkolverkets krav på statistiska uppgifter frånkommunerna.I det nya mål- och resultatorienterade styrsystemetför skolan har uppföljningen en utomordentligtviktig roll att spela. Genom uppföljningen gesstatsmakterna den återkommande beskrivning avskolan som behövs för att initiera nödvändigakorrigeringar. har ansvaret för attuppföljningen får en hög kvalitet och att denbeskriver verksamheten i relevanta avseenden. Idet uppföljningssystem som verket har utformatutgör insamlingen av statistiska uppgifter frånkommunerna endast en del. De årligatillståndsbeskrivningar, som utförs av , och det nationella provsystemet ärandra beståndsdelar i uppföljningssystemet.Jag vill erinra om att uppföljningssystemet harinförts i full omfattning först fr.o.m. innevarandebudgetår. Jag finner det naturligt att systemetunder ett uppbyggnadsskede kommer att behövakorrigeras när det t.ex. gäller vilka uppgifter sombör inhämtas från kommunerna. I hög grad är dettaen process som utformas i dialog mellankommunerna och . Jag anser inte helleratt det är meningsfullt att nu gå in och värdera delarav systemet. Det är nämligen, enligt minuppfattning, värdefullt att ges ett odelatansvar för att, utan pekpinnar från regering ochriksdag, utforma ett helt uppföljningssystem. Enförsta samlad bedömning av systemets resultat kanske i samband med beredningen av den fördjupadeanslagsframställning som skall läggafram . Först då kan de enskilda uppgifternasbetydelse för helheten värderas.Anf. 128 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret på minfråga. Jag delar uppfattningen att det är nödvändigtatt noga följa och värdera utvecklingen i skolorna,så att riksdag och regering, som statsrådet säger,kan initiera nödvändiga korrigeringar.Men de uppgifter som kräver in är,enligt min uppfattning, mer en resursinventering änen resultatuppföljning. Vad tjänar det till,statsrådet, att kräva in uppgifter för varje lärare ochskolledare i , i gymnasieskolan, ikommunal vuxenutbildning, i särskolan, ivuxenutbildning för psykiskt utvecklingsstörda ochför lärare och skolledare i svenskundervisning förinvandrare? Man kräver in uppgifter om''personnummer och befattning, fastställdundervisningstid, tillfällig undervisning, tillfälligfrånvaro, tjänstgöringens omfattning, eventuelltjänstledighet samt anställningsslag (anställningmed eller utan tidsbegränsning), fastställdundervisningstid, tillfällig undervisning samttillfällig frånvaro med uppdelning på stadium,grupp av studievägar och nivå.''Anf. 129 (m):Herr talman! Det kan låta bestickande när man gören sådan där uppräkning. Det verkar litet märkligtatt alla de här synpunkterna skall lämnas in. Menjag vidhåller att inte nu ha några synpunkter pådetaljer i de uppgifter som hämtas in. Det här ärförsta gången man samlar in uppgifterna. Jag troratt det sker en prövning successivt.Däremot är det faktiskt intressant att ta reda påvilka resurser som finns ute i kommunerna, hurmånga lärare som finns osv. Kommunerna har fåttstor frihet. För att kunna analysera orsakerna tillskillnader i resultat, kan det vara värdefullt att vetavilka resurser man har haft att arbeta med. Det kanvara nog så viktigt.En viktig synpunkt när kommunerna har kommitmed kritik mot insamlingen har emellertid varit attvi har minskat kravet på uppgifter frånkommunerna. var det en rad olikamyndigheter som krävde in olika typer avinformation. Det sägs att antalet blanketter i detäldre systemet uppgick till ett hundratal. fårman allting samlat. Det kan ge ett intryck av attvara väldigt mycket, det är ändock mindre.Anf. 130 ():Herr talman! Jag tycker att det är ringa tröst att detvar ännu värre byråkrati tidigare, med ännu störreadministrativa bördor på kommunerna. Jag tror attvi är överens om att vi vill underlätta förkommunerna, minska byråkratin, minska deadministrativa bördorna.Jag vill ta fasta på den öppning som ändå finns istatsrådets svar. Där står att systemet kan behövakorrigeras. Jag är för min del övertygad om att detblir nödvändigt att korrigera systemet.Det står också att en sådan korrigering skall ske ien dialog med och kommunerna. Låtoss gemensamt se till att det verkligen blir endialog. Det nuvarande systemet uppfattas påmånga håll ute i kommunerna mer som ett diktat änsom en dialog.Överläggningen var härmed avslutad.22 § Svar på fråga 1992/93:102 om stödet tillhörselskadade eleverAnf. 131 (m):Herr talman! har frågat omskolministern är beredd att vidta åtgärder för attsäkra stödet till hörselskadade elever.Som skolminister vill jag naturligtvis att alla eleverefter bästa förmåga, alldeles oavsett om de ärhandikappade eller ej, skall kunna tillgodogöra sigden utbildning som erbjuds.Enligt regeringsdeklarationen avser regeringen attförelägga förslag om en utvidgadrättighetslagstiftning för handikappade. Syftet meddetta är att öka tryggheten och valfriheten förberörda individer. En sådan rättighetslagstiftninginkluderar självfallet också de gravt hörselskadadeeleverna.Statens institut för handikappfrågor i skolan har isin anslagsframställning uppmärksammat dehörselskadade elevernas situation. Regeringen ärför närvarande djupt engagerad i budgetarbetetoch jag kan på förhand tyvärr inte säga någontingom vilka prioriteringar som kommer att göras.Anf. 132 ():Herr talman! Jag vill tacka skolministern för svaret.Jag tycker att det är viktigt att skolministern harsett och konstaterat den oro som finns blandföräldrar till hörselskadade barn.De kraftiga indragningar som regeringen gör frånlandstingen innebär att landstingen ser över sinverksamhet utomordentligt hårt. Risken äruppenbar att verksamhet som inte är direktsjukvård, kollektivtrafik eller någon annan avlandstingets primära verksamheter kommer i kläm.Grupper som har stora behov kommer i kläm i dehär sammanhangen.Från staten utgår bara i bidrag tilllandstingen för hörselkonsulentverksamheten.Behovet av verksamheten är utomordentligt stort.Det tror jag att vi kan vara ense om. Det blir intemindre av att kommunerna gör så storaindragningar att risken är stor att just dehandikappade barnen kommer i kläm.Självfallet kan jag inte be statsrådet att svara på hurbudgeten kommer att se ut. Men det jag vill fråga ärom skolministern är beredd att på något sätt säkrakonsultstöd till hörselskadade barn.Anf. 133 (m):Herr talman! har staten gett ett stöd,som dock inte har räknats upp, till landstingen förden pedagogiska hörselvården. Det är väl enmarkering av att vi har sett det som värdefullt ochviktigt att den typen av stöd ochkonsulentverksamhet finns utbyggd över nästanhela landet.Jag är väl medveten om de indragningar ochsignaler som successivt kommer. Det har ocksåbelysts av . Jag har inte tagit ställning än tillexakt vilken lösning man skall välja. Men det äralldeles självklart att hörselskadade elever måsteupptäckas och få det stöd som krävs för att derasskolgång skall kunna fungera. Det tycker jag är enav de viktigaste uppgifter vi har, att se till att elevermed olika handikapp ges likvärdiga möjlighetersom andra elever att ta del av den undervisning somalla skall få i det här landet.Anf. 134 ():Herr talman! Jag kan självfallet inte kräva attskolministern nu skall ta ställnig till formen förstödet. Men jag tycker att det är angeläget att detredan nu har sagts i kammaren att skolministern ärberedd att säkra stöd för de här barnen.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslöt på förslag av förste vicetalmannen att ajournera förhandlingarna till kl.18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.23 § Svar på fråga 1992/93:114 om ersättningentill privatpraktiserande läkareAnf. 135 Statsrådet ():Herr talman! My har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta för att ändra reglerna såatt en pensionerad läkare får samma ersättning somen icke pensionerad läkare.My uppger att en allmänläkare som äransluten till i samband med sinsextiofemte födelsedag får en reduktion aversättningen per patientbesök . uppger vidare att kostnaderna för läkarensverksamhet dock är desamma som tidigare liksomhans yrkeskunnande och kompetens. Därför börersättningen för hans verksamhet inte decimerasefter . Detta skulle, hävdar ,vara liktydigt med att han inte skulle vara betrodd.I dag består läkarvårdstaxan av en normaltaxa ochen särskild taxa. Den särskilda taxan är lägre ännormaltaxan och gäller fr.o.m. det år då läkarenfyller . Läkarvårdstaxan är indelad i sju olikaarvodesgrupper. Skillnaden mellan normaltaxanoch den särskilda taxan i arvodesgrupperna 1 och 2är resp. . Motsvarande skillnad iarvodesgrupperna 3--7 är ca 13 %.Den särskilda taxan trädde i kraft den 1 januari1980 som ett resultat av taxeöverläggningar mellanRiksförsäkringsverket och Läkarförbund.Detta motiverades med att äldre privatläkare viddenna tidpunkt hade lägre kostnader, bl.a.beroende på att de inte längre betalade någonsocialavgift. Förhållandet har dock förändrats, ochdet finns goda skäl att pröva frågan på nytt. Fr.o.m.1991 betalar äldre privattandläkare ochprivatläkare den särskilda löneskatten på 21,85 %enligt lagen 1990:659 om särskild löneskatt på vissaförvärvsinkomster.För närvarande pågår en översyn avläkarvårdstaxan i den s.k.Specialisttaxeutredningen i vilken ingår enprövning av skälen för och emot ett bibehållande avden särskilda taxan. Utredningen kommer den 17november , dvs. , att överlämnasitt förslag om förändringar av läkarvårdstaxan tillmig. Enligt min mening bör ett ställningstagandetill den av My väckta frågan anstå till dessutredningens förslag lagts fram och beretts isedvanlig ordning.Anf. 136 MY ():Herr talman! Jag ber först att få tacka statsrådet försvaret. Av detta framgår att utredningen rörandeläkarvårdstaxan tydligen också haruppmärksammat den orättvisa som råder vadgäller ersättning till den privatpraktiserande läkaresom fortsatt är yrkesverksam eftersextiofemårsdagen.Min fråga var föranledd dels av den ekonomiskaorättvisa som föreligger, dels av det synsättsom vårt samhälle har på den äldre människan. för mig outgrundlig anledning anses i många fall,att i och med att en människa uppnår den avsamhället stipulerade pensionsåldern försvinnerhennes duglighet över . Nämnda samhällehar ibland en tendens att inte fortsatt vilja utnyttjahennes kunnande och erfarenhet.Vad gäller läkarkåren, som vi nu diskuterar, anserjag att vi inte minst utifrån bristande läkartillgång iett eventuellt husläkarsystem måste ta till vara deäldre läkarnas kompetens och arbetsvilja, bl.a.genom att inte ekonomiskt diskriminera dem.Den 17 november kommer alltsåSpecialisttaxeutredningen att lämna sitt förslag tillstatsrådet. Jag hoppas att man kommer att föreslåatt reglerna för den ekonomiska ersättningen tillpensionerade läkare ändras så att det jag bedömersom rättvisa uppstår.Statsrådet menar att ett ställningstagande till fråganbör anstå till dess utredningen har lagt fram sittförslag och det beretts i sedvanlig ordning. Jag harfull respekt för detta.