prot · GG0916 · 1992-11-04 00:00:00 — Brottet upprepadesnyligen för , och de ansvariga dömdespå fler punkter än vad som tidigare förekommit iSverige.Lagen om hets mot folkgrupp innebär att det ärförbjudet att göra uttalanden som innebär enmissaktning på etniska och liknande grunder motutpekade grupper. Det viktiga är att inse vad ordet''missaktning'' innebär. Det är egentligen interelevant om uttalandena är sanna eller falska, utandet väsentliga är sammanhanget, dvs. om yttrandetfälls i ett sammanhang där det är uppenbart attsyftet är att sprida hat och just missaktning mot enutpekad grupp.Alla känner till den traditionella typen avantisemitisk eller annan rasistisk propaganda,nämligen att beskylla hela grupper för att generelltsyssla med t.ex. brottslig verksamhet, förgiftning avbrunnar, spridning av pornografi, droger eller vaddet nu kan vara. Detta är klassiskt och ingick inazisternas propaganda. i Stockholmsysslade också med precis den här typen avpropaganda. Det var bl.a. det som de ansvarigadömdes för. I den moderna antisemitismenförnekar man dessutom nazisternas brott motjudar.Det är nödväntigt att vi inser att just dettaförnekande är själva grundbulten i all nutidaantisemitisk propaganda. Det är den punkt som allannan hets först måste passera för att över huvudtaget kunna nå ut till en lyssnande publik. Omhetsen i denna form och förnekandet av förintelsenkan legitimeras, har man en ursäkt för all annanantisemitisk hets.Om förintelsen aldrig ägt rum, måste ju några haljugit ihop det hela. Vilka har då gjort det? Kan detvara några andra än dem som utpekas, nämligenjudarna? Syftet är, och det sägs uttryckligen i de härkretsarna, att öppna vägen för en upprepning.Dess värre gjorde när frågan om denhär propagandan från var uppe enomöjlig distinktion. Man försökte att skilja mellanuttalanden där förintelsen förnekas i störstaallmänhet och uttalanden om att det är judarna somhar ljugit ihop det hela. De senare uttalandenafälldes, och de förra skulle kunna vara acceptabla.Detta är ett fundamentalt misstag av hovrätt.Den intellektuella skillnaden mellan lögn ochjudisk lögn är nämligen i detta sammanhangnaturligtvis intellektuellt helt ogripbar.Dess värre gör också KU ett fundamentalt misstag.Man resonerar i sitt betänkande som om det härvore fråga om åsikter i någon form av debatt. Mendet förs över huvud taget icke någon debatt mellanhistoriker -- vilket ibland dess värre påstås ipressen -- om huruvida förintelsen skulle ha ägt rumeller inte.Det finns inte någon historisk skola som påstår attförintelsen inte har ägt rum. De som sysslar meddet här är nazistiska propagandister. Det är inteheller något nytt fenomen. Det är alltså inte frågaom nya rön av något slag. Denna verksamhet sattei gång i stort sett som andra världskrigetslutade. Att då resonera som vore det fråga omåsikter i en debatt är att på något sätt helt och hålletmissförstå vad det här gäller och vad syftet är.Det relevanta när man har att ta ställning till ompåståenden innebär hets mot folkgrupp eller ej ärsammanhanget. Det är möjligt att det teoretisktfinns sammanhang där förnekandet av förintelseninte skulle innebära hets mot folkgrupp. tänka sig ett slags revysammanhang, därnågon parodierar nazistiska propagandister. Mensom de här påståendena normalt framförs tror jagatt varje balanserad och förnuftig person inser attdet bara finns ett enda syfte, nämligen att utsåmissaktning mot judar som grupp.Detta går KU till stor del förbi. Jag tycker det är eninställning som i längden kommer att visa sigohållbar. ser vi ju en intensifierad propagandapå exakt det här temat, som i andra civiliserade ochdemokratiska länder har lett till att man förtydligatlagstiftning som redan finns. Regeringen bör avriksdagen få i uppgift att se över detta. Därför yrkarjag bifall till motion 1991/92:K410.Anf. 101 ():Herr talman! Egentligen vill jag inte stå här ochenbart upprepa det som redan har sagts, utan jagvill framför allt instämma i det som MargaretaWinberg och här harframfört.När det gäller frågan om hets mot folkgrupp -- ochhär bör det ske en förstärkning, så att det ocksågäller de homosexuella -- tycker jag attkonstitutionsutskottet har ''rasslat över'' detta litetonödigt snabbt.Utskottet skriver ju att det gäller ''att finna denrätta avvägningen mellan yttrandefrihetsintressetoch skilda gruppers behov av skydd motnedsättande omdömen eller kritik. mening saknas det mot bakgrund avvikten av vidast möjliga yttrandefrihet anledningatt utvidga förbudet -- -- --. ''har man sagt att regeringen noga skallfölja frågan och återkomma till medlagförslag, om regeringen skulle få information omatt sådana yttranden fällts om homosexuella somkan liknas vid hets mot folkgrupp. Så har faktisktvarit fallet.Utskottet anser tydligen numera att homosexuellaär mindre skyddsvärda än t.ex. etniska grupper ochatt det i valet mellan yttrandefrihet och skydd fördessa är de homosexuella som drar det kortastestrået.Motion 1991/92:So292, som jag och BarbroWesterholm har väckt och som berör den härfrågan, liknar väldigt mycket redan ställdabifallsyrkanden. Jag har därför inte någotytterligare yrkande, utan jag kommer att stödjadessa.Anf. 102 ():Herr talman! Det finns ett starkt engagemang i denhär debatten om skyddet för de mänskligarättigheterna. Det är mycket bra. Det handlar juinte bara om lagstiftning utan också omopinionsbildning.Redan nu finns det mycket starka formuleringar ivår grundlag om skyddet för de mänskligarättigheterna. Genomgående för de problem somhar räknats upp här av , , , , och just att det inte finns bra möjligheter att i Sverigefå en prövning beträffande kränkningar av demänskliga rättigheterna -- även om det finns väldigtfina formuleringar.Det är inte säkert att ett förstärkt grundlagsskyddautomatiskt innebär en förstärkning förrättsprövningsmöjligheten. Det som är etthoppfullt inslag här är, som var innepå, om vi kan inkorporeraEuroparådskonventionen. Nästa fråga kommer dåautomatiskt: Hur kan man pröva kränkningarna avde mänskliga rättigheterna? Det är en väldigt viktigfråga hur man får till stånd en nationell prövning avkränkningar av de mänskliga rättigheterna, så slipper att gå till för att få uppsådana frågor.Det är alltså en mycket positivutvecklingsmöjlighet när det gäller att lösa storadelar av den problematik kring vilken argumentradats upp tidigare i debatten.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 18 §. )11 § Återvinning vid ackord och konkursFöredrogslagutskottets betänkande1992/93:LU1 Återvinning vid ackord och konkurs.Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 18 §. )12 § Sakrättsliga frågor m.m.Föredrogslagutskottets betänkande1992/93:LU2 Sakrättsliga frågor m.m.Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 18 §. )13 § Introduktionsersättning till flyktingar ochvissa andra utlänningarFöredrogssocialförsäkringsutskottets betänkande1992/93:SfU1 Introduktionsersättning tillflyktingar och vissa andra utlänningar (prop.1991/92:172)Anf. 103 (nyd):Herr talman! Regeringen föreslår att riksdagenskall anta en speciallag för flyktingar. Kommunernaskall kunna bevilja introduktionsbidrag i stället försocialbidrag, om flyktingen eller utlänningen följeren särskild plan som upprättats av kommunen.Av propositionen framgår att den föreslagna lagenblir utan verkan, om flyktingen inte accepterarupplägget till introduktionsplan. Följden lär bliprecis som vi sagt i vår motion, nämligen att denutländske medborgaren endast kommer attacceptera lagen om den medför en större ersättningän om socialtjänstlagens normer skulle tillämpas.Förslaget är enligt min mening helt oacceptabelt.Idén om att introduktionsersättningen är koppladtill en motprestation är bra. Men efterstom maninte lär kunna neka den som avbryterintroduktionsprogrammet sedvanlig socialhjälp,bygger man upp ett dubbelsystem med åtföljandedyrbar byråkrati. i har isitt remissvar påpekat att förslaget kan komma attmedföra ökad byråkrati med fler utrednings-,kontroll- och samrådssituationer. I propositionenanges att det i normalfallet inte skall kunna beviljassocialbidrag för den som bryter programmet. Menjag förstår inte hur man praktiskt skall kunna skiljapå dem som från början vägrar att vara med iprogrammet och dem som senare avbryter påbörjatprogram.Den föreslagna introduktionsersättningen innebären säråtgärd för flyktingar. Eftersom dennasäråtgärd kommer att innebära att man gerflyktingen högre bidrag än den svensk som sökersocialbidrag, är förslaget diskriminerande motvanliga svenskar. Av propositionen framgår att omkommuner väljer att läggaintroduktionsersättningen på en högre nivå änsocialbidragsnormen, kan detta på kort sikt leda tillökade kostnader för kommunerna.Har kammarens ledamöter verkligen klart för sigatt den föreslagna introduktionsersättningen kankomma att bli högre än motsvarande socialbidrag,att svenska socialbidragstagare skall få mindre änen flykting som genomgår ett av kommunenfastställt introduktionsprogram? Att det verkligenförhåller sig så framgår tydligt av propositionen.Statsrådet säger: ''En flykting som anseratt introduktionsersättning inte ger en skäligförsörjning har möjlighet att söka kompletterandesocialbidrag. Ett beslut av kommunen att då vägrasocialbidrag kan överklagas. ''Av propositionen framgår således att vi kommer attfå ett dubbelsystem, om kommunen inte lägger sigpå samma nivå som socialbidragsnormen ellerhöjer nivån över socialbidragsnormen. Det faktumatt man ändå lägger fram ett sådant här förslagbygger på tanken att de totala kostnaderna på siktskall bli lägre genom att flyktingen accepterar attlära sig svenska, få en samhällsintroduktion och fåutbildning. Är det inte fantastiskt att vi skall införasärskilda ersättningar för att flyktingen skallacceptera möjligheten att lära sig svenska språket?Är det inte en självklarhet när man söker sig enfristad i ett nytt land?Jag upprepar vad i -- somnog är ganska väl bevandrad i problematiken kringasylsökande/socialbidrag -- sagt, nämligen att det ärlämpligare att kommunens möjlighet att ställa kravregleras i socialtjänstlagen i stället för att särlagarskapas för flyktingar.Nog om detta.I vår motion 1991/92:Sf42 yrkar vi avslag påpropositionen om introduktionsersättning tillflyktingar. Men vi har också begärt förslag frånregeringen om en sådan ändring avsociallagstiftningen att utländsk medborgare intemedges högre bidrag än av kommunenssocialbidragsnorm . Imotionen anger vi en tvåårsperiod som en tänkbartid. Vi har också hos regeringen begärt enutredning om utländska medborgares försörjninggenom lån i stället för genom bidrag.Bakgrunden till våra förslag, som i motionen angesi tre att-satser, är först och främst -- och det häranser jag vara helt självklart -- att man inte skall geen utlänning större bidrag än en svensk medborgarekan få. Detta blir både möjligt och troligt, eftersomkommunerna sannolikt siktar på en bred anslutningav flyktingarna till introduktionsprogrammet.Våra resurser -- jag tänker då på det gigantiskabudgetunderskottet -- är dessutom knappa, varfördet gäller att hushålla med pengarna. Det är ett avskälen till att vi föreslår en reducering avsocialbidragsnormen för flyktingar och andrautlänningar som omfattas av det kommunalaflyktingmottagandet. Någon tror kanske att det blirknapert att klara sig på av socialbidragsnivån.Men jag tror att alla är överens om att ingenbehöver svälta på en 80-procentig svensksocialbidragsnivå.Vårt tredje delförslag om en utredning för attbelysa utländska medborgares försörjning genomlån i stället för genom bidrag har inte heller vunnitgehör i utskottet. Men jag upprepar att en sådanutredning skulle vara välgörande för den framtidadebatten om vår flyktingpolitik, oavsett vilkaslutsatser utredningen kommer fram till.Herr talman! Jag yrkar bifall till Ny demokratisreservation, och yrkar jag avslag påutskottets hemställan.Anf. 104 (m):Herr talman! En ny ersättningsform,introduktionsersättning, föreslås bli införd ochgälla flyktingar. Personkretsen definieras ipropositionen. gäller följande.En flykting som har beviljats uppehållstillstånd ochsom har blivit kommunplacerad har, liksom allasvenskar, rätt till bidrag för sin försörjning, om hansbehov inte kan tillgodoses på annat sätt. Dettastipuleras i socialtjänstlagen. Den ärflyktingen som regel helt beroende av socialbidrag.Kommunerna erhåller under två årschablonersättning av staten för att täckakostnaderna för flyktingar innan dessa har blivitintegrerade i samhället och i arbetslivet.Kommunerna kan disponera dessa pengar, göraprioriteringar av åtgärder i syfte att underlättaflyktingens integration. Dessa medel skall ocksåtäcka kostnaderna för socialbidrag till den enskilde.Utöver socialbidrag kan andra former avsamhällsstöd utgå, t.ex. studiestöd ochutbildningsbidrag.Individuella introduktionsplaner för den enskildeflyktingen skall upprättas i samråd med denne.Erfarenheterna visar att betydandeeffektivitetsvinster skulle kunna uppnås, om deolika former av samhällsstöd som utgår kundesamordnas.Systemet med socialbidrag är ofta passiviserandeoch kan ge fel signaler till de flyktingar somkommer till . Visserligen kan krav ställas påatt flyktingen skall medverka i olika aktiviteter, ochdetta görs också på många håll. Men det äromvittnat att alltför många flyktingar hamnar i ettensidigt beroende av socialbidrag utan atttillräckliga krav på motprestation föreligger.Den särskilda introduktionsersättning som nuföreslås kan ännu tydligare än vid utgivande avsocialbidrag kopplas till krav på ett deltagande i ettintroduktionsprogram och utbetalas på ett sådantsätt att den ökar motivationen hos den enskilde attmedverka.Syftet är givetvis att påskynda en integration genomatt ersättning är kopplad till motprestation. Vidareär syftet att kompensera flyktingar förbaskunskaper, främst i det svenska språket -- dettasom en första grundförutsättning för att kunnakonkurrera i det svenska samhället och isamhällslivet. Det är därför mycket viktigt att denenskilde flyktingen aktivt deltar i en introduktion.En förutsättning för att en utbetalning skall ske ärenligt förslaget att flyktingen följerintroduktionsplanen och svarar upp mot de kravsom ställs. Om flyktingen avbryter sitt deltagandei en introduktionsutbildning, skall socialbidrag inteautomatiskt utgå som en sorts alternativ, annat änmöjligen tillfälligtvis.Kommunerna skall själva besluta i frågorna, ochnivån på ersättningen bör inte vara lägre änsocialbidragsnormen -- som ju annars äralternativet för den enskilde flyktingen.Dessutom skall det sägas att socialbidragsnormenvarierar ute i landet. Det är alltså inte samma normi hela landet.Introduktionsersättningen bekostas inom ramenför den schablonersättning som kommunernaerhåller och medför därför inte högre kostnader församhället.Sammanfattningsvis är förslaget bra från flerasynpunkter. Signalerna till flyktingarna är klara.Ersättningar kopplas till prestationer, och denenskildes motivation att prestera något tordedärmed öka. Vidare ser omgivningen att kraven påersättning är kopplade till just en motprestation.Troligen leder också förslaget till att förenklingaroch administrativa vinster kan uppstå.En bred majoritet i utskottet har ställt sig bakomutskottets skrivning. Som vanligt mäler sig, tyvärr,Ny demokrati ur gemenskapen. Nydemokraternasmotion, till vilken har yrkat bifall,innebär en särlagstiftning för flyktingar ochinvandrare och är oacceptabel. Nydemokraternatycks tona ner vikten av att just en motprestationföreligger och begärs av den enskilde flyktingen. Istället spelar man på något slags fördom attflyktingar får en priviligerad tillvaro på samhälletsbekostnad. De skall hänvisas till att leva på en lägrelevnadsnivå än vad andra svenska gör, tycks manmena. Tala om diskriminering i det här fallet!Risken är ju då påtaglig att många flyktingarpassiviseras och aldrig får en chans att integreras idet svenska samhället. Det tycker vi är mycketbeklagligt.Situationen för flyktingar i , liksom förmånga svenskar, är svår . Det finnsen hel del att säga om flyktingpolitiken i stort.Därför är det särskilt viktigt att vi nu ökareffektiviteten i introduktionsskedet, till båtnad förde enskilda flyktingarna och för samhället i stort.Nydemokraternas förslag och tankegångar är intekonstruktiva utan präglas i någon mån av ett cynisktspel med fördomar.Jag yrkar bifall till utskottets hemställan och avslagpå Nydemokraternas reservation.Anf. 105 (nyd):Herr talman! tar upp frågor kringden motion som vi i Ny demokrati har väckt i dethär ärendet.Till att börja med vill jag höra om att det är rimligt att flyktingar kan få högrebidrag än vad socialbidragsnormen medger. Detframgår nämligen av den gjorda utredningen och avpropositionen att det på kort sikt mycket väl kan bliså. Men man förväntas vinna fördelar på lång sikt.Gustaf von säger också här att vi har tonatner detta med motprestation. Men då lyssnade hannog inte på vad jag sade i mitt anförande. Alldelesi början sade jag att idén om attintroduktionsersättningen skall vara kopplad till enmotprestation är bra. Men eftersom man inte lärkunna neka den som avbryterintroduktionsprogrammet sedvanlig socialhjälp,byggs ett dubbelsystem upp med åtföljandebyråkrati. Det är just det här med dubbelsystemoch åtföljande byråkrati som bl.a. iStockholm i flera olika att-satser i sittremissyttrande som är infogat i föreliggandepropositione vänder sig mot.Det är alltså inte bara vi i Ny demokrati som serbekymmer med att den härintroduktionsersättningen införs. Den lär ju bliinförd. Men vi får hoppas att harrätt när han förmodar att det blirsamordningsvinster när det gäller bl.a. utbildningoch socialbidrag och att flyktingen på ett bättre sättskall inlemmas i det svenska samhället. Det återståralltså att hoppas att får rätt.Anf.106 (m):Herr talman! Bidragsnivån kan givetvis vara någothögre än socialbidragen. Men det beror på attresurserna sammanläggs. får ju människorsocialbidrag. Vidare får de vissa andra stöd. Tankenär att man skall lägga ihop dessa just för att kunnafå till stånd en sorts kontrakt med den enskilde.Bryts det kontraktet från den enskilde flyktingenssida och han inte vill genomföra sin del av det hela,innebär det att introduktionsersättningen intelängre betalas ut. Man hänvisas till socialbidrag.Där kommer i fortsättningen, och så är det redannu, socialsekreterarna att vara relativt hårda. Detär de redan gentemot svenskar. Detta ommotprestation gäller ju inte bara flyktingar, utanäven många svenskar har numera så att säga ensådan relation till de sociala myndigheterna.Jag tycker att det här förslaget borde gå i denriktning som Nydemokraterna önskar. Det ställs iförslaget ett klart krav på motprestation när detgäller det som man gör och det som man får. Det ärväl något som Nydemokraterna länge har efterlyst.Därför framstår er attityd som att ni tonar nedmotprestationen.En person som lever på avsocialbidragsnormen, vilken dessutom varieraröver landet, kanske inte är så särskilt motiverad attså att säga ge järnet och att på olika sätt ställa upppå program för att utveckla sig. Detta förslag bordealltså gå i er riktning.Anf. 107 (nyd):Herr talman! Den här frågan har ju litet olikadimensioner. Det som jag först och främst vändermig mot är att man inför en dubbel möjlighet förflyktingar att få socialbidrag ellerintroduktionsersättning. Jag tycker att det är riktigtatt det krävs en motprestation. alldeles rätt i att vi anser att det skall vara pådet sättet i detta fall.Vårt andra förslag gäller att vi vill att det skall görasen utredning om andra former för detta. Det harinte någon exakt koppling tillintroduktionsersättningen. Att man skall ha enannan nivå på socialbidraget för flyktingar handlarju om en förändring i socialtjänstlagen. Detta finnsmed i denna uppläggning. Därför har vi tagit meddetta i den motion som rörintroduktionsersättningen.Anf. 108 (m):Herr talman! Vad jag tycker är litet betänkligt hoser nydemokrater är att ni här i står ochsäger att svenskar skall få socialbidrag, menflyktingar skall inte få avsocialbidragsnormen. Dessutom skall de, som LarsMoquist själv antydde, jobba för detta. Dettadoftar litet grand av diskriminering. Man gör frånbörjan dessa flyktingar till andra klassensmedborgare. Jag ställer inte upp på detta. Det skallvara ett effektivt system som fungerar och sominnebär att en ersättning inte betalas ut utan att detgörs något så att säga tillbaka, en motprestation.Det är ju detta som är hela kvintessensen med dethär förslaget. Men ni är ute och spelar på andrasträngar, och det tycker jag är litet oroande.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 18 §. )14 § Vissa socialförsäkringsfrågorFöredrogssocialförsäkringsutskottets betänkande1992/93:SfU2 Vissa socialförsäkringsfrågor.Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 18 §. )Meddelande om kulturutskottets betänkandenKrU1, KrU2 och KrU3Anf. 109 TREDJE VICE TALMANNEN:I kulturutskottets på föredragningslistan upptagnabetänkanden KrU1, KrU2 och KrU3 har avförbiseende namn fallit bort,dels på närvarolistan på de tre betänkandena, delsi den till betänkandet KrU2 fogade reservationen.Rättelse kommer att ske i det bundna trycket.15 § Arkeologiska kostnaderFöredrogskulturutskottets betänkande1992/93:KrU1 Arkeologiska kostnader.Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 18 §. )16 § betänkande1992/93:KrU2 Museifrågor.Anf. 110 ():Herr talman! Jag tänker i detta anförande yrkabifall till utskottets hemställan men främstuppehålla mig vid den del i utskottsbetänkandetsom berör relationen mellan Statens historiskamuseum och Nordiska museet.Jag skall först som en bakgrund, vilken finnsredovisad i betänkandet, markera att vi i riksdagenvid flera tillfällen har fattat principbeslut omsamhällets inställning till museerna och främst tillansvarsmuseerna. Dessa principiellaställningstaganden skall bilda grund för våraframtida ställningstaganden. De handlar omöverblick, om tillgänglighet och tillhandahållande,om expertmedverkan och om utvecklingsarbete.Statens historiska museum och ärfunktionsuppdelade årtalsmässigt. Det äregentligen detta som berörs i den motion somSocialdemokraterna har väckt och som utskottethar avstyrkt. Det årtal som har valts för dennauppdelning är 1520-talet.Utskottet har menat att det är en mycket rimliguppdelning. Den är självfallet historiskt betingad.Det svenska samhället och det svenska kulturlivetförändrades radikalt , då vi från att hahaft en katolsk tro under den kanoniska rätten ficken evangelisk-luthersk tro formulerad avstatsmakterna i . Den härfunktionsuppdelningen före och efterreformationstiden är, herr talman, den uppdelningsom gäller för dessa bägge museer.Historiska museet redovisar svensk forntid ochhistorien -- man samlar in,bearbetar och visar den delen av historien -- ochNordiska museet redovisar allt därefter. Det ärsjälvklart att det skall vara ett samarbete mellandessa bägge museer.Jag vill med en litet hälsning till , somskall tala efter mig, säga att jag egentligen anser attdet är en mycket marginell skillnad mellan vadutskottsmajoriteten tycker och vad reservanternatycker.Utskottsmajoriteten har sagt att en samverkanmellan de bägge museerna är önskvärd. Låt denfortsätta.I reservationen sägs det däremot att dennasamverkan skall utredas särskilt, så att den kanresultera i ett gemensamt ansvar.När vi läser motionen och reservationen tolkasdetta som att Socialdemokraterna anser att detframöver skall skapas en gemensam presentationoch ett gemensamt museum. Man skall tolkautskottsmajoritetens mening på ett sådant sätt att vimenar att den nuvarande funktionsuppdelningen ärmycket rationell och riktig, historiskt och kulturelltbetingad.Med det anförda, herr talman, yrkar jag bifall tillutskottets hemställan.Anf. 111 ():Herr talman!