prot · GF09120 · 1992-05-26 00:00:00 — Det är med etticke ringa beklagande som jag har konstaterat attGeorg tyvärr inte lever upp till denambition som han själv brukar ge uttryck för i deförslag som kommer från Socialdemokraternassida. Det kunde annars ha varit intressant attdiskutera möjligheter, men tyvärr fanns det intenågonting att hämta på den punkten.Anf. 306 ():Herr talman! Visst är det frestande att tvista omdetta när finansministern nu helt frankt säger, attdessa pengar har den borgerliga regeringen tagitfram. Jag tog fram dessa 10 miljarder genom detriksdagsbeslut som fattades . Vifattade beslut om att sätta i gång projekt istorleksordningen 10--11 miljarder. Det är ettfaktum. Sedan skall dessa projekt löpa under ettantal år, och de skall finansieras inom ramen för enplaneringsram om ytterligare 10 miljarder, vilketriksdagen uttalade sig för. Dessa pengar måstenaturligtvis fram i budgeten. Så var tanken iriksdagen , och jag har haft denuppfattningen.Man säger från många håll inom regeringskanslietatt dessa medel skall tas fram genom försäljning avstatliga företag. Men svävar finansministern påmålet och säger, att det kan man inte vara alldelessäker på.Anf. 307 Finansminister ():Herr talman! Jag kan bara konstatera att vi imycket stor utsträckning har varit tvungna attsjälva finansiera de infrastrukturinvesteringar somnu har satts i gång sedan regeringsskiftet. Det fannsinte någon sådan fullständig finansiering framtagenav den tidigare regeringen.Dessutom är det, precis som , självfallet nödvändigt att fortsätta dettaarbete. Jag tror att det är till stor fördel förmöjligheterna att åstadkomma detta att man intebinder finansieringen av fortsattainfrastrukturinvesteringar till försäljning av statligaföretag, eftersom man då skulle riskera att råka itidsnöd. Det är angeläget att man inte rear bortstatens egendom, utan att man ser till att få brabetalt och därmed sälja . Det ärviktigt inte minst för de statliga företagen och deanställda i dessa företag.Anf. 308 ():Herr talman! Jag vill än en gång betona att dennuvarande regeringen inte har tagit fram någrabetydande belopp för infrastruktursatsningar, utanman rullar mina pengar. Det erkändestatssekreteraren i kommunikationsdepartementetvid den offentliga hearing som trafikutskottetanordnade.Det är bara en omdisposition och enomstrukturering av tidigare beslut som har skett.Man flyttar medel mellan olika projekt. Men de 10miljarder som den socialdemokratiska regeringentog fram, hade den nuvarande regeringen på bordetatt arbeta med. Det är angeläget att de kommer ifunktion så snabbt som möjligt. I övrigt är det frågaom de 2,2 miljarder som föreslås ikompletteringspropositionen.När det gäller framtiden lämnar finansministernmig i en ovisshet, och det oroar mig något.Anf. 309 Finansminister ():Herr talman! Att lämna iovisshet vore mig inte särskilt angenämt. Jag kandärför avslutningsvis försäkra attfinansiering för angelägna tillväxtfrämjandeinfrastrukturinvesteringar är en högt prioriteraduppgift för regeringen. Jag tror att denna uppgiftlöses bäst genom att man inte specialdestinerarpengar, utan att genom att man just har denna högaprioritering för dessa utgifter.Överläggningen var härmed avslutad.53 § Svar på fråga 1991/92:816 om statsbidragentill kommunernaAnf. 310 Finansminister ():Herr talman! har frågat mig om jagär beredd att i den fortsatta översynen avstatsbidragen till kommunerna arbeta för väsentligaförändringar till förmån för de hårdast utsattakommunerna.För den fortsatta översynen av statsbidragen skallen särskild expertgrupp tillsättas. Expertgruppenskall i första hand arbeta med en vidareutvecklingvad gäller strukturutjämningen mellankommunerna. Avsikten är att så långt det är möjligtskapa ett rättvist system, som ger likvärdigaekonomiska förutsättningar mellan kommunerna.Gruppen skall presentera sina förslag om ca ett år.Förändringar med anledning av denna översynavses träda i kraft fr.o.m. år 1995.Jag är mot denna bakgrund inte beredd att nudiskutera vilka förändringar som skall göras i detkommande statsbidragssystemet. Vi bör avvaktaexpertgruppens arbete och sedan göra de politiskaställningstaganden som krävs för att genomföraönskvärda förändringar fr.o.m. år 1995.Jag vill också påminna om att de övergångsreglersom regeringen har föreslagit just innebär att deförändringar som det nya systemet leder till införssuccessivt.Anf. 311 ():Herr talman! Jag vill tacka finansministern försvaret. Jag tror att det är viktigt att vi ocksådiskuterar dessa frågor. Beslutet om nya statsbidragtill kommunerna är ett av de största beslut somriksdagen någonsin kommer att fatta.I det förslag som ligger på bord har maninte nått målet. Man kommer inte att bidra tillutjämning. Det finns allvarliga invändningar urregionalpolitisk synpunkt och stora risker när detgäller välfärdens fördelning. Tilläggsbudgeten harkommit som en chock för många utsattakommuner. I tre län har man bara förlorare.Örebro län är ett av de länen. Hårdast drabbas demest utsatta delarna av länet, den s.k. halvmånenfrån och över tillHällefors och i Bergslagen. Det ärdelar där arbetslösheten är stor. Finansministernfick för någon dag sedan ett brev från alla partier iLaxå. Där spar man 17 milj.kr. redan i dag.Tilläggsbudgeten kräver ytterligare besparingar på18 milj.kr. Tillsammmans utgör detta avskatten eller en fjärdedel av verksamheten.I kräver tilläggsbudgeten en besparingmed . och hör till dekommuner som har landets högsta arbetslöshet -- iLjusnarsberg är den . De har sparat ochförändrat verksamheten , och krävs depå ytterligare besparingar på . De har tungäldreomsorg och höga kostnader förarbetslösheten. De är chockade av förslaget. Hurskall en expertgrupp kunna göra radikalaförändringar i förslaget? Hur skall dessa kommunerkunna tillförsäkra sina medborgare en rimligservice?Anf. 312 Finansminister ():Fru talman! Jag kan hålla med påen punkt, nämligen att det förslag som harpresenterats inte når hela vägen till målet om etträttvist statsbidragssystem. Det är också därför vihar expertgruppen -- eller kontrollstationen, omman så önskar kalla den -- för att vidareutveckla detstrukturindex och liknande som just har till syfte attskapa de likvärdiga förutsättningarna för enskildakommuner, för att nå hela vägen, så gott det nu ärmöjligt, till ett rättvist system.Det pratar om är egentligen enpolitik som tillför kommunerna så mycket pengaratt de inte behöver göra rationaliseringar,översyner och förändringar i den kommunalaverksamheten. Jag kan väl förstå att det finnsenskilda kommunalpolitiker som ser detta somönskvärt, och kanske också att numera förträder denna linje. Det varemellertid inte en linje som man alltid företräddei regeringsställning, av det enkla skälet att man dåockså hade ett ansvar -- som man ändå delvis tog --nämligen för att se till en sammanhängandeekonomisk utveckling. Arvet efter en del misstaghar lett till en sådan offentlig finansiell situation, attdet faktiskt är nödvändigt med båderationaliseringar och översyner inom hela denoffentliga verksamheten, och det går inte att göranågra undantag för kommunerna. Detta skulle i såfall medföra mycket svåra återverkningar, t.ex. viapenningpolitiken, som skulle göra enskildamänniskor arbetslösa, och medföra höjdprisökningstakt, med de mycket orättvisafördelningspolitiska effekter som följer av detta.Anf. 313 ():Fru talman! Jag tror att kommunalpolitikerna iLjusnarsberg och blir chockade när delyssnar till finansministern. Ser hon inte någontingav verkligheten? Ute i kommunerna pågår ettmycket omfattande besparingsarbete, som harpågått . Kommunerna går motmycket svåra problem, och ändå läggerfinansministern ut det tunga sparbetinget, sombygger på att finansministern förmodligen intekänner till de utsatta kommunernas verklighet.Det allra mest otäcka -- även om det inte gäller destörsta pengarna -- är att det inte görs någrabesparingar i de kommuner som har de absolutstörsta förutsättningarna att bidra. Varför är inteDanderyd och med och tar en del av de 5,2miljarder som kommunerna skall spara ?Anf. 314 Finansminister ():Fru talman! Jag förstår att för att återinföra någon form avRobin Hood-skatt eller liknande. Det är en debattsom har förts mellan våra partier under ett antal årnär denna skatt fanns. Det kan inte gärna varaförvånande för att jag inte harmedverkat till att behålla denna skatt, utan tvärtomvarit mycket angelägen om att den skulle tas bort.Det finns de som har invändningar av meraprincipiell natur mot en sådan skatt, där man alltsåtar ut skatt från invånare i en kommun, inte för attsköta de egna angelägenheterna, utan för andraändamål. Där utgår jag från att vi kommer att haolika åsikter.I den större frågan som är angelägen att diskutera,nämligen de ekonomiska förutsättningarna ikommunerna, beklagar jag att interiktigt förstår sambandet, att kommunernasekonomiska situation är beroende av hela landetsekonomiska situation. Det skulle inte vara tillnågon fördel för ellernågon annan kommun om den ekonomiskapolitiken innebar en hög inflation, en ännu högrearbetslöshet och en högre räntenivå.Anf. 315 ():Fru talman! Kommunerna går mot ett finansielltunderskott, som kommer att leda till en djuparbetslöshet och till ökade kostnader förarbetsmarknadspolitiken. Finansministern kangärna pröva en annan teknisk form än , men det är icke rimligt att de som har debästa inkomsterna inte får vara med och spara 5,2miljarder . Det är stötande.Ett skäl till att den borgerliga regeringen har såsvårt att få framgång med sina sparförslag kanskeär att man inte driver dem rättfärdigt, att man ärorättvis. Varför skall icke de rikaste vara med ochspara? Varför vågar man inte fortsätta användainstrument som extra skatteutjämningsbidrag föratt stödja kommuner som och ,som står inför så svåra problem?Anf. 316 Finansminister ():Fru talman! Jag kan bara konstatera att det finnsmedel avsatta i den kommunalekonomiska delen iden kompletteringsproposition som är avlämnad,just för stöd till särskilt utsatta kommuner, i formav medel för att åstadkomma den successivaövergången till det nya statsbidragssystemet.Spärreglerna, som jag utgår från att IngerLundberg är medveten om finns, kräver nämligenatt extra medel har anslagits för att de skall medgeatt förändringen slutar vid spärregelns inträdande.Det är ett antal hundra miljoner som är avsatta fördetta ändamål.Jag vill också påminna om att denhelt nya konstruktionen för statsbidraget -- som jaghoppas att vi för övrigt är överens om -- medger attkommunerna använder sina resurser på ett sätt sominnebär väsentliga effektivitetsvinster. När vi sertillbaka , tror jag att vikommer att finna, utifrån våra säkert i mångaavseenden gemensamma värderingar om socialvälfärd, att förändringarna har varit positiva förmänniskors välfärd och valfrihet.Anf. 317 TALMANNEN:Jag föreslår att debatten avslutas efter vardera ettinlägg.Anf. 318 ():Fru talman! Det här är en mycket kompliceradfråga, och det vore bra om vi kunde få belysa dennågot mer.Jag vill ändå uppmärksamma att finansministerninte har gett någon förklaring till att de allra rikastemedborgarna i landet skall ställas utanförbesparingarna, att finansministern icke har kunnatförklara hur en kommun som skallkunna möta en extremt tung och växandeäldreomsorg med det nya statsbidragssystemet.Friheten är vi överens om -- den finns i densocialdemokratiska motionen -- men när det gällerfördelningspolitiken är det tyvärr djupaskillnader mellan oss och regeringen.Låt mig ändå vädja till er, fru finansminister, attockså göra politiska bedömningar, att inte seförändringarna enbart som en teknisk fråga för enexpertgrupp. Det är utomordentligt viktigt att vikan få ett system som uppfattas som rättfärdigt.Anf. 319 Finansminister ():Fru talman! Jag tycker att det vore olämpligt av migatt uttala mig om den ekonomiska situationen ienskilda kommuner, så där kommer jag tyvärr attgöra besviken. Det är möjligt atthon känner väl till förhållandena i de kommunersom hon åberopar, men jag kan inte göra det.Jag beklagar att ser situationen så,att hon inte förstår att det som är allra viktigast frånfördelningspolitisk utgångspunkt är att få ordningpå inflationsutvecklingen, att inte få en så snabbprisökningstakt så att löneutrymmen äts upp avpriser, så att man får våldsamma omfördelningar avtillgångar. Det har varit en mycket orättvis ochgodtycklig fördelningspolitik, just på grundval avden snabba prisökning som skedde ,under den socialdemokratiska regeringspolitiken.Den har kulminerat i en lika orättvis,fördelningspolitiskt sett, ökad arbetslöshet, och detär just den typen av orättvisor som den härregeringens ekonomiska politik vill undvika.Överläggningen var härmed avslutad.54 § Svar på fråga 1991/92:845 om denkommunala ekonominAnf. 320 Finansminister ():Fru talman! har frågat mig omjag är beredd att vidta särskilda åtgärder för attgöra det möjligt för de genom regeringens förslagsvårast drabbade kommunerna att klara en rimligkommunal verksamhet. Som exempel anger GeorgAndersson kommun.Vid en sådan stor förändring avstatsbidragssystemet som regeringen nu harföreslagit är det oundvikligt att det blir kommunersom förlorar såväl som vinner jämfört med nugällande system. För att mildra effekterna vidövergången till ett nytt och rättvisare system harregeringen föreslagit vissa övergångsregler. För år1993 innebär reglerna att bidragsförändringen pågrund av själva systemförändringen maximaltkommer att uppgå till av summan avskatteintäkter och det s.k. referensalternativet.Mellan åren 1993 och 1994 föreslås attbidragsförändringen maximalt får uppgå till avsumman av skatteintäkterna 1994 och utfallet avutjämningsbidraget för år 1993.Regeringen har dessutom föreslagit ett särskiltbidrag för att underlätta övergången till ett nyttstatsbidragssystem och för att övergångsvisneutralisera vissa effekter av skattereformen.Kriterierna för hur detta bidrag skall fördelas ärännu inte fastlagda.Till detta kommer förslaget om en expertgrupp somskall vidareutveckla systemet vad gällerstrukturutjämningen mellan kommunerna.Förändringar med anledning av denna översynavses träda i kraft fr.o.m. år 1995.Mot denna bakgrund anser jag inte att det för denärmaste åren behöver vidtas några ytterligaresärskilda åtgärder utöver vad regeringen harföreslagit.Anf. 321 ():Fru talman! Jag vill tacka finansministern försvaret, men jag är inte säker på att man i Doroteakänner sig lugnad av svaret. Jag har ställt enprincipiell fråga, och det är klart att det är principervi skall diskutera här, men principer förstås oftabäst om man belyser dem med den faktiskaverkligheten som människor -- och i det här falletockså kommuner -- upplever, dvs. utfallet av enprincip.När Kommunförbundet nu hjälpt den lillakommunen att räkna på det här har mankommit fram till att kommunen 1993 förlorar drygt7 milj.kr. Det låter inte så mycket, men det är ca2 . skulle det röra sigom 16,6 milj.kr., motsvarande 4 500 per invånare,som försvinner. Det skulle motsvara enskattehöjning på 5:86. Men skatten i ärredan 32:85, så det finns liksom inte något utrymmekvar till taket så att man kan göra enkommunalskattehöjning.Det är klart att detta känns som en tvångströja fören liten kommun som , som är en av demsom drabbas svårast av det här regeringsförslaget.Men det finns många andra kommuner somdrabbas näst intill lika hårt. I mitt län,, finns ett antal andra som är i sammasituation.Nu hänvisar finansministern till övergångsregleroch bidrag. Så långt det har varit möjligt harKommunförbundet tagit hänsyn till det i sinaberäkningar. Min fråga är rakt av: Innebär detfinansministern säger att man i ändå kankänna sig relativt lugn?Trösta inte med att man kan rationaliseraoch skaffa fram en massa pengar på det sättet -- detfinns inga marginaler där; arbetslösheten är över8 %. Det måste därför lämnas några garantier försärskilda åtgärder för att jag skall kunna gå lugnadhärifrån.Anf. 322 Finansminister ():Fru talman! Jag vet inte riktigt vad GeorgAndersson menar med att man skall känna sig lugni . Jag kan bara konstatera att GeorgAndersson förmodligen vill att jag skall säga attDorotea och ett antal andra kommuner skall fåmera pengar. Det kan jag tyvärr inte göra -- denlösningen ligger inte inom ramen för denekonomiska politik som är nödvändig för att få nedarbetslösheten i och på andra ställen.Det är självklart, tycker jag, att den sektor variDorotea kommun ingår, som omfattar en ganskabetydande del av den svenska ekonomin, måstemedverka till den sanering som är nödvändig för attvi skall få bukt med inflation och ränteutvecklingoch se till att vi skapar jobb. Det är ändå jobbensom är det grundläggande både för kommunensekonomiska situation och, inte minst, för deenskilda invånarna. Det är -- det utgår jag ifrån --det grundläggande intresset i sammanhanget.Jag tycker att invånarna i och på en delandra håll har anledning att känna sig något meralugnade av regeringens politik än av GeorgAnderssons, eftersom han vill avskaffa detkommunala skattestoppet. Risken tycks vararelativt stor att man då skulle ta till ett antalskattehöjningar i olika kommuner. Jag tror att detskulle försämra invånarnas ekonomiska situationpå ett mycket otrevligt sätt.Anf. 323 ():Fru talman! Jag tycker att resonemanget är någotcyniskt. Det är inte mer pengar som är lösningenför fattiga kommuner, säger finansministern iklartext. De måste vara med och medverka isaneringen av landets ekonomi. Men det behöverinte de rikaste kommunerna, för att anknyta till denförra debatten, med . De behöverinte vara med i det fördelningssystemet och sanera,utan de fattigaste skall drabbas! Det är ju så manupplever det i dessa fattiga och hårt drabbadekommuner.Jag hörde finansministern säga i en intervju iradion -- jag tror det var -- att man inteskall slå ihjäl patienten. Det var ju ett drag avhumanism. Men här är det ju faktiskt fråga om attta död på den kommunala servicen och möjlighetenatt bo, leva och arbeta i en kommun som --jag kan också säga , ochBjurholm, som ligger snäppet efter. Hela Sverigeskall leva, heter det i regeringsdeklarationen, oftaupprepat av arbetsmarknadsministern. Men härgäller det tydligen inte.Anf. 324 Finansminister ():Fru talman! För mig är fördelningspolitik ettmycket viktigt område. Den bör man inte enbarteller ens huvudsakligen bedriva via kommunernasekonomiska situation.En fördelningspolitik som är rättvis och bra frånmedborgarnas utgångspunkt handlar om att ha ensådan ekonomisk styrka att man kan ha en bra ochväl fungerande generell välfärdspolitik och om attha en sådan ekonomisk bas att medborgarna kan fåstabila, riktiga jobb och reallöneökningar som inteäts upp av stora prisökningar. Det är just en sådanutveckling som dagens ekonomiska politik bäddarför.Tyvärr dras vi med en del bekymmersamma arvfrån tidigare perioder, och det tar någon liten tid attta sig igenom det arvet. Men det finns en hel delhoppfulla tecken, inte minst för invånarna i denorrländska områdena, inklusive Doroteakommun.Anf. 325 ():Fru talman! Om nu människorna i hadebjörnens egenskaper, så att de kunde gå i ide ochligga och vänta tills det våras i det borgerligaSverige och starten så att säga har kommit i gång,kunde det här ha varit något slags tröst. Men de harinte den möjligheten. De måste leva de närmastemånaderna och det närmaste året.Då talar finansministern om fördelningspolitik.Men hör inte finansministern hur det ekar? Att talaom fördelningspolitik i perspektiv av denproposition som finansministern har skrivit, där defattigaste drabbas, medan de rika inte behöverbidra! Spännvidden i den kommunala ekonominökar ju med det förslag som ni har lagt fram. Det ärdet tragiska.Anf. 326 Finansminister ():Fru talman! Vad är ute eftertycks vara en återgång till den typ avfördelningspolitik via kommuner som tidigarefördes och som manifesterades i attlåginkomsthushåll i vissa kommuner via sinkommunalskatt tvingades subventionerahöginkomsthushåll i andra kommuner. Jag tyckerinte att det är den allra bästa typen avfördelningspolitik.Jag tycker att det är viktigt att man inriktar sinafördelningspolitiska ambitioner på det som ärväsentligt, nämligen att se till att man har en såstark ekonomi att människor får jobb, att se till attmänniskor får inkomster som inte äts upp av högrepriser och att se till att ekonomin gör det möjligtinte bara att rädda utan att utveckla viktiga inslag ien generell välfärdspolitik, inte minst till hjälp fördem som tyvärr har blivit bortglömda i den avsocialdemokratin förda politiken.Anf. 327 TALMANNEN:Jag föreslår att debatten avslutas efter ytterligareett inlägg från vardera talaren.Anf. 328 ():sFru talman! Jag har bara att konstatera att jag fåråka hem till och säga till vännerna iDorotea och i att de nu måste dra åtsvångremmen väldigt hårt. Det blir inga extraåtgärder från regeringens sida. De rikastekommunerna behöver inte dra åt svångremmen,men ni här uppe ni får göra det, er storaarbetslöshet till trots, får jag säga. Det är ett kärvtbudskap, men det är så jag har uppfattat det, ochjag tror tyvärr att det också är så finansministernhar menat det.Anf.329 Finansminister ():Fru talman! Det är korrekt så till vida att jag inte ärberedd att utlova några mer pengar. Effekterna avden politik som föreslår kansynas behagliga i det mycket korta perspektivet,ungefär som att köpa en biljett till det stiligaskeppet -- det är ett mycket stort ochmäktigt skepp, och det ser vackert ut, det spelasdansmusik och det glittrar, men tyvärr sjunkerdetta skepp, och det vet alla. Jag tror inte attinvånarna i eller skulle vara betjäntaav det.Överläggningen var härmed avslutad.55 § Svar på fråga 1991/92:727 om alternativinom barnomsorgenAnf. 330 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig om det iden aviserade lagen om barnomsorg kommer attges en rätt för föräldrarna att välja de alternativinom barnomsorgen som de önskar.Den utvidgning av lagregleringen påbarnomsorgsområdet som jag har aviserat ikompletteringspropositionen syftar till attsäkerställa dels att det finns tillgång till barnomsorgför dem som efterfrågar det, dels att det finnsutrymme för andra alternativ än kommunalbarnomsorg. I samband därmed kommer också ettförslag om vårdnadsbidrag att läggas fram. Syftetmed förslagen är att öka småbarnsföräldrarnasvalfrihet.Jan ställer sin fråga mot bakgrund av attkommunpolitikerna i en kommun har beslutat attprivatisera en fjärdedel av verksamheten. Jag utgårifrån att dessa politiker inför valet för väljarnaredovisade sina avsikter att öka den privata andelenav produktionen av bl.a. barnomsorg och i valetfick mandat att genomföra den politiken. Jag harsvårt att se något anmärkningsvärt i att de nufullföljer sitt valprogram.Rent principiellt vill jag vad gäller fördelningenmellan olika driftformer säga följande. Den bör tillsist avgöras av föräldrarnas önskemåml såsom dekommer till uttryck i deras val av barnomsorg.Ansvaret för att det över huvud taget finns tillgångtill barnomsorg måste emellertid åvilakommunerna.Anf. 331 ():Fru talman! Jag vill tacka socialministern för svaret.Anledningen till att jag ställt frågan är det som förnärvarande händer i min hemkommun,. Det är sant att det gjordes klart ivalrörelsen att det skulle bli en ökad privatproduktion när det gäller bl.a. barnomsorgen. Menbudskapet var att det skulle ske enligt föräldrarnasönskemål, och det har också varit regeringensbudskap; man har kallat det här envalfrihetsrevolution.Efter att ha läst om det i tidningen träffade jag ihelgen föräldrarna från dagis iHelsingborg, bara ett av de befintliga dagis som nuskall privatiseras. De har inte ens tillfrågats. Detfinns inte en enda förälder som vill att dennabefintliga barnomsorg skall privatiseras. Men denkommer likväl att privatiseras.Och ingen av politikerna vill ens föra en dialog meddessa föräldrar, utan det är precis som det står iKommunalarbetaren -- det budskap somkommunstyrelsens ordförande har är attvalrörelsen är själva försäljningstiden, och den ärkort; resten av tiden verkställer vi det som väljarnahar köpt.