prot · GG0926 · 1992-11-18 00:00:00 — Det finnsgoda sakskäl för detta oavsett om det nu hade varitnödvändigt att göra det i det här sammanhangeteller inte.Min tveksamhet inför kommunernas situation haregentligen inte att göra med innehållet i detkommunala stödet. Jag är övertygad om att vikommer att få rätt att ge det stöd vi behöver i vårastödområden. Min tveksamhet har att göra med inför en laglighetsprövning som är ny iförhållande till kommunallagens regler omöverklagande av kommunala beslut. Det är jagtveksam till, men är, som jag har sagtberedd att godta det.Birgitta tog upp frågan om vad somsagts i olika remissinstanser angåendegrundlagsenligheten med ett EES-beslut.Remissinstanserna framförde det i ett tidigt skedeöver en promemoria, sedan ändrade man ilagrumsremissen och sedan har man anpassat sig ipropositionen. Ändå kvarstod en hel delfrågetecken, bl.a. för mig som har suttit i KU ochär intresserad av de här frågorna.Jag föreslog på EES-uskottet att vi gemensamt medKU skulle kalla till en öppen utfrågning om detta.Det gjorde vi. Då var en hel del av dem som hadeavgivit de kanske skarpaste yttrandena inbjudna.Vid denna öppna hearing konstaterades frånnärvarande specialister på statsrätt och juridik attEES-avtalet stod i överensstämmelse med densvenska grundlagen. KU har sedan följt upp detta isitt yttrande. Därmed tycker jag att den fråganverkligen har fått en allsidig och sakkunnigbelysning, och vi kan känna oss trygga för att vi intehar trängt oss alltför tätt inpå den svenskagrundlagen.Anf. 60 ()replik:Herr talman! Jag riktade min vädjan till HansGustafsson, eftersom han påpekade att han varbekymrad över att kommunernassjälvbestämmanderätt inskränktes. Det blir mycketbyråkrati för kommunerna. De måste anmäla tillregeringen allt de företar sig i näringslivet.Regeringen måste, vad jag förstår, inhämta NicGrönvalls och andras omdöme, om det somkommunerna tänker göra är lagligt enligt EES. Alltdetta borde vi kunna slippa genom att stryka denparagrafen i Lag om EES. Vi kan anta EES-avtaletutan att ha med den paragrafen i Lag om EES.Låt då någon klaga! Jag har svårt att tänka mig plötsligt, för att kringgå bestämmelser, skullebemyndiga kommunerna att med skattemedel görasaker som man inte får göra . Då finns det juall anledning att klaga på det. Jag tror alltså att denparagrafen kan strykas.När det gäller grundlagsenligheten gör juristernauppenbarligen olika tolkningar. Advokaten har alldeles skrivit i en artikel: ''Någotstöd för uppfattningen att det skulle medgesundantag för just grundlagsregler när det gällerkravet på att EES-rätt skall gå före svensk rätt finnsinte.'' Det är alltså hans uppfattning. Andra juristerhar haft andra uppfattningar. Sedan återstår det attse hur EG-domstolarna och EFTA-domstolenkommer att bedöma detta, om vi har rätt att hävdavår grundlag, eller om det blir omförhandlingar ochom i så fall sägs upp.Anf. 61 HANS () replik:Herr talman! Jag tycker inte att den del av som berör kommunerna är bra. Jag tyckeratt det innebär en viss inskränkning av denkommunala självstyrelsen och krångel på vissaområden. Men situationen är ju sådan att man intekan plocka ut det man tycker är bra och förkastadet man tycker är dåligt, utan man måste göra enavvägning. Det har jag gjort och funnit attfördelarna överväger.När det gäller frågan om grundlagsenligheten medEES-beslutet är det självklart att det finns olikameningar mellan olika jurister, liksom i alla andrayrkesgrupper. Vi har eftersträvat att vid den härutfrågningen samla de främsta experter vi anses ha ilandet när det gäller grundlagsfrågor. Vi hade ocksåkallat den främste opponenten, dvs. presidentenför hovrätten i , som i inledningsskedetgjorde det skarpaste yttrandet när det gälldegrundlagsfrågorna. Han konstaterade vid dennaöppna utfrågning att med den ändring som gjorts ipropositionen, som tog hänsyn till vad som hadeframförts, fanns inte något motsatsförhållande tillgrundlagsenligheten. Jag tycker att vi i utskottetverkligen har försökt att utan förutfattademeningar klarlägga denna fråga.Anf. 62 ():replikHerr talman! säger återigen inte bara kan välja det som är bra och inte tamed allt - russinteorin, alltså. Det råkar vara så attSverige är ett av de få länder på jorden därkommunerna är självständiga juridiska personer,som vad jag förstår också grundlagsskyddat har enviss självbestämmanderätt. Vi är alltså unika påden punkten.När det då står i avtalet att det finns starkabegränsningar när det gäller statligt stöd kan jaginte förstå att vi skall tolka det som om det skullegälla även kommunalt stöd. Vi har själva begränsatdet i kommunallagen. Kommunerna är juingalunda fria. Det råder stor enighet om att maninte skall stödja en massa företag hur som helst. Jaghar svårt att förstå varför vi skall dra inkommunerna i denna byråkrati när vi inte behövergöra det.Något annat som blir krångligt för kommunerna ärden offentliga upphandlingen. Det kan säkert varabra för stora svenska företag att få del av offentligupphandling i , om det nu fungerar. PeterSutherland kanske kommer att få rätt i att detaldrig -- åtminstone inte förrän mycket långt fram itiden -- kommer att fungera. Men hur blir det förkommunerna som, vid upphandling över enkostnad på när det gäller varoroch ca när det gälleranläggningar, på främmande språk och medinternationell upphandlingsteknik -- vilken ärmycket sällsynt här i -- måste lämna ut våraprojekt till internationell upphandling, för attdärefter vara tvungen att anta det lägsta anbudet --inte det för kommunen mest fördelaktiga anbudet,som sägs i vårt antagande av kommunalaupphandlingsreglementen?Eftersom propositionen om en lag om offentligupphandling nu föreligger, kommer jagförmodligen att motionera om detta. Vi har intehaft en sådan tidigare. Varför skall vi lägga bördorpå kommunerna, öka byråkratin och öka krånglet ilandet? Det är så onödigt att bjuda på detta alldelesi onödan. Precis som sade''Svenskarna äro snara att samtycka och sena attutrannsaka'' tycker jag att vi faktiskt bordeutransaka betydligt mer, innan vi i onödansamtycker till saker som är till vår nackdel.Andre vice talmannen anmälde att HansGustafsson anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 63 ():Herr talman! Jag dristar mig till att inleda mittanförande med att säga att det förefaller att varamed som med tandvärk. såfinns det där, och vi måste ta ställning till hur vi skallgöra. Vi kan naturligtvis tänka bort värken ochlåtsas att den inte finns eller göra något aktivt, somatt gå till tandläkaren. Det finns även en tredjevariant, nämligen att i elfte timmen ringa och sägaatt man av någon anledning vill skjuta upp besöket.Att gå till tandläkaren både kostar pengar och ärsmärtsamt. Vi gör det ändå i förvissning om eller itro på att det är den bästa lösningen.När det gäller det nu förestående är jagförvissad om att det finns saker som både kansmärta och kan kosta. Under beredningens gånghar jag emellertid inte funnit något som i sak skulleförändra den grundsyn på EG och på EES-avtaletsom vi Kristdemokrater har gett uttryck för i olikasammanhang.Det mobiliseras på sina håll ett starkt motstånd motEG och mot det negativa i integrationsprocessenmot EG som innebär. Alternativen:enbart ett nordiskt samarbete, ett samarbete medländerna utanför EG, eller ett samarbete med helavärlden skulle vara mer attraktivt, dvs.möjligheterna att göra något positivt av det ickeexisterande samarbetet skulle vara större änmöjligheten att kunna göra något positivt av detredan existerande.Förespråkarna för ett närmande till EG och depersoner som hälsar med välviljafinner vi främst inom näringslivet och inomexportindustrin. Skeptikerna återfinns främstbland de personer som inte har ett Europaberoendesom villkor för sin förvärvsinkomst -- det finnskanske en logik i det. Den senaste kritiken motavtalet är den snabba behandlingen. Jag har visstförståelse för den kritiken. Det har gått fort ochmaterialet som vi har att behandla är omfattande.Någon överraskning kan det ändå inte vara frågaom. Förhandlingsprocessen har pågått i ett antal år.Det här är en viktig fråga, men enheten har ändåvarit stor i om avtalets fördelar. Av denanledningen har också arbetet främst inriktats påatt lotsa den här textmassan genom byråkratin. Jagser också här en av förklaringarna till att vi fått dethär omtalade gapet mellan och folketutanför huset. Det rör sig om 129 artiklar, 49protokoll, 22 bilagor och 1 500 rättsakter, somnogsamt påpekats. Frågan är bara hur mycket mervi skulle lära oss om vi fick några månader extra förinläsning. Att säga vänta är ett annat sätt att säganej på.I talas det om de fyra friheterna, ochden fria rörligheten för personer lyfts fram som ettav de viktigaste inslagen. Friheten att få röra sigfritt, att få känna gemenskap med andra kultureroch folk är inte bara värdefull utan också ettlivsvillkor för att kunna bevara freden i ett genomhistorien sargat . Krig bygger på fruktan,fruktan för varandra och för nationalistiskasärdrag, som gör att grupper sätter sig över andragrupper och att nationer lägger under sig andranationer.Man talar om ''dom där''-folken, folket ute iEuropa som kommer hit för att leva på vår välfärd,som tar våra jobb och som för med sig knark ochelände, om vi godkänner . Vi präktigasvenskar har ju byggt upp ett paradis, som vi skallha för oss själva. Vi talar emellertid inte om att vihar kunnat bygga upp vår välfärd tack vare att viklarat oss från de två senaste krigen, vilka för röttresten av . Vi talar inte om den syn som manpå många turistorter har på oss svenskar. På mångahåll i alpländerna säger man: bevare oss försvensken. Vi talar inte heller så mycket om denarbetslöshet som ökar i , trots att vi stårpå egna ben utanför EG.Vi borde tala mer om att den som inte kan kännasolidaritet i smått inte heller kan känna solidaritet istort. Känner vi främlingskap med , hurskall vi då känna mot resten av världen?Herr talman! Det är många som fruktar ett starktEuropa. Själv fruktar jag mer ett iupplösning. Historien har ju lärt oss att en värld iupplösning är den bästa grogrund för despoter.Fri rörlighet av varor och tjänster betyder ocksåökad rörlighet. När det gäller ökad rörlighet förpersoner visar erfarenheterna från EG att denfaktiska rörligheten på arbetsmarknaden inte är såstor.När det gäller fri rörlighet för varor så kommer viatt få ett ökat transportarbete som, framför allt påvägsidan, inte är till nytta för miljön. Mångakritiker menar att det är ett tillräckligt skäl för attsäga nej till . Om vi förlängerkonsekvenserna av ett sådant resonemang räckerdet inte att bara se på avtalet, utan vi måste ocksåfråga oss om vi utifrån miljösynpunkt har råd medglesbygder, eftersom vi inte har råd att byggajärnvägar dit -- eller om miljön har råd medSverige.Vi har ett avståndshandikapp till övriga påca . Vi köper exempelvis från ,kobolt från och skrot på den öppnavärldsmarknaden. Vi tar hit det till , viförädlar det, varefter vi exporterar däravigen. I konsekvensens namn bör vi också funderaöver hur vi skall göra med vår tunga industri.EES-avtalet är ett europeiskt ekonomisktsamarbetsavtal som beräknas ge ökadtillväxt. Att stå utanför betyder inte att vi stannarkvar på nuvarande välfärdsnivå, en nivå som viredan får allt svårare att försvara och somförmodligen kommer att sjunka än mer.Vi borde i stället fråga oss: Vad skall vi göra medtillväxten? Jag menar att vi med den skall klaraförsörjningskvoten, som blir allt besvärligare. Medvåra trygghetssystem krävs det faktiskt en ökadtillväxt. Vi skall även använda tillväxten till attkomma till rätta med de negativa konsekvenserna,exempelvis den ökade rörligheten på varusidan,genom att satsa på ökad forskning kringmiljövänliga transportslag och genom att arbeta fören transportoptimering utifrån miljöns villkor. Viskall även använda den ökade tillväxten till attsänka den skuldbörda som har till oss i-länder.Med kommer vi in i ''förmaket'' tillEG. Vi får erfarenhet av en harmoniseradlagstiftning och av vilka positiva och negativaförändringar som det innebär. Det ger oss ett uniktinstrument för att känna på hur det blir inom EG.Skulle förändringarna bli för stora, och skulle detuppdagas dolda förpliktelser, som har ''mörkats'' iEES-behandlingen, vilket kritikerna framför, ärdet en värdefull erfarenhet som vi kan bygga vidarepå när vi skall ta ställning till EG . Detgår faktiskt att säga upp avtalet.Herr talman! Det är mycket fråga om tro ochmisstro. Tror vi på ett enat ? Tror vi på attdet ligger ett värde i att människor och nationersamarbetar? Tror vi på att den inre marknaden geross ett ökat handelsutbyte och en ökad tillväxt? I såfall skall vi inte börja processen med att säga nej tillavtalet.Anf. 64 (nyd):Herr talman! Det är mycket bra jobbat av HadarCars i utskottet. Det är duktigt av den förnärvarande frånvarande . Vi harfått höra om största avtal -- störst inte baraför oss utan också för EG -- och vi har behandlatdetta i största riksdag, med 349 personer,som aldrig är här, i varje fall inte på en gång.Herr talman! Jag är alltså nr 15 av 55 talare, och vihar nu hållit på i . EESvar ett mycket hett ämne och föranledde enuppskattad och intressant debatt, som nästan fylldekammaren -- jag undrade vad som hade hänt. Detvar kl. 9. Debatten verkadeganska intressant , och var det ungefärsom vilken debatt som helst. var lunchenviktigare än EES-avtalet.Det är antingen fel på EES eller på EES-debatten.Det kan också vara fel på metod attdebattera. Det är precis vad jag tror, eftersom vihär debatterar frågor när de redan är avgjorda. Detkan vara bra att veta för er som iakttar detta. Vi körbara en liten snygg show som avslutning, därBirgitta talar om var hon står -- precissom om det skulle vara någon överraskning.Allt har behandlats. Alla knapptryckare är klara.Allt är laddat för den dramatiska omröstningen,som sannolikt kommer att äga rum , omvi håller det här tempot.Här har t.o.m. skymtat en och annan partiledare.En av dem gick in och därpå ut igen -- det var herrWerner. Andra är inte här över huvud taget försådana här struntsaker. Men vi skall ge en stjärnatill statsministern, som med sin närvaro har hedratdenna tillställning, och även till några andra somvarit här.Man kan hoppas att den debatt som förs görnågon nytta -- den gör ingen nytta vad gälleromröstningen -- och det är att det blir en sakligEuropadebatt ute i Sverige.Jag får här en känsla av att debatten ärvänstervriden på ett ovanligt sätt. När jag harlyssnat till diskussionerna har jag kommit fram tillatt har två saker att välja mellan: antingenEuropa eller . Jag tycker för att valet låter ganska enkelt.Vpk, som det hette , har alltid varitemot det demokratiska . K var det förvisso,P vet inte var det är just , och V är det ju. Detenda som förvånade mig i debatten var att GudrunSchyman inte begärde replik på sin partikamratLars , men hon kommer väl att göra detpå mitt anförande.Det var också en annan sak som var rätt intressant.Ulf talade om fotboll. Det skulle hanaldrig ha gjort -- han spelar inte fotboll -- för hanfick ett gult kort av talmannen med en gång. Tänkteni på det? Sedan förklarade han för kammaren attEES-avtalet är som ett äktenskap, möjligen utanatt tänka på att många även i denna ärorikaförsamling har varit gifta . Kanskehan menade någonting med det han sade.Vi lever i en värld, och det är dags att dra slutsatserav detta obestridliga faktum. Vi har under lång tidstirrat på vår egen navel. Vi har fördömt, förmanatoch förvånat hela vår omvärld, men mycket sällandeltagit, aldrig tagit ställning för att delta -- det varmycket länge sedan. Det har varit politik,men det kan det inte bli . Vi gömde ossbakom järnridån, dvs vi hade den som ursäkt för attinte ta ställning. Men är vi där, och vi måste taställning. Vi måste besluta oss för vad vi skall göraframöver.Här har påpekats att av vår handel sker medEuropa, med den del av världen som EES-avtaletomfattar. Vi kan också konstatera, även om vityvärr inte har någon Europakarta här i stället förden fantastiska bonaden, att vi lever i , att viär européer och att vår historia är europeisk. SjälvaEuropatanken är god, därför att det gäller attundvika fortsatta krig.Ibland är det bra att se på alternativet. Vad tror niom alternativet med randstaten , som skullestå ensam? Hur ser ni det ur säkerhetssynpunkt, urmilitär synpunkt m.m.? Till vem skulle vi då ropapå hjälp? Vi tror ju alltid att andra skall hjälpa oss.Självfallet kommer att samordna sittförsvar, och varför skulle inte försvara sig?Det hör inte direkt till debatten , men detligger i frågans förlängning. Och varför skulle inteEuropa ha en militärmakt? Tanken är absurd. Vemskulle skydda fortbestånd om ländernainte gjorde det själva? Det skulle bli en koloss pålerfötter. Det kommer givetvis inte att bli så.Miljön skall man värna och vårda, och det fina meddet här är att vi kommer att tvingas att tänka rättoch att satsa rätt, där pengarna ger mest. Även därmåste vi blicka ut över ankdammen och senågonting annat. Vi kan t.ex. inte fortsätta attexportera den högsvavliga oljan, som vi gör i dag.Vi är ju duktigast i världen, och därför använder vilågsvavlig olja. Vi exporterar restoljan, som harextra hög svavelhalt, så att någon annan, som intehar några reningsanläggningar, kan bränna uppden. Ändå slår vi oss för bröstet därför att vi är bästi världen. kan vi inte lura någon,kanske inte ens oss själva -- men det är väl atthoppas för mycket.Vi kommer att tvingas att göra en nyttig översyn avde kedjebrevsreformer och ofinansierade löftensom politiker i har varit specialister på. oss själva förmåner, som vi säger att våra barnskall betala. I och med den fria rörelsen avarbetskraft och människor i , kommer manatt tvingas se över det här, och det blir nyttigt.Hur är det då med kvinnorna? Det är mångakvinnor som har talat här, framför allt länge, meninte så mycket om kvinnor. Därför skall jag göradet, eftersom jag är mest feministiskeman -- eller om det var minst. Jag har inga problemmed franska kvinnor. De som har en merimperialistisk kvinnosyn och vill styra hela världenkan möjligen börja med halva världen och försökapåverka de europeiska kvinnorna. Genom att vi gårmed i finns denna utomordentligamöjlighet för kvinnopartiet, m.fl.Europa bjuder in till allt detta på en gång -- är detinte fantastiskt?Det handlar mycket om attityder. Det handlar omhur vi ser på oss själva och på vår framtid. Vi talarofta i om att det finns problem. En del barnförväxlar ofta problem med eksem, som kliar,eftersom de vuxna jämt har så mycket problem.Om vi i stället för problem skulle se möjligheterna,finns det fantastiska sådana. Det är det vi måsteuppehålla oss vid nu framöver, dvs. vilkamöjligheter och vilka visioner vi har, i stället för atttala om vad som är så farligt -- det kommer någratyskar, som är feta, och fransmännen är konstiga,osv. Det förvånar mig att det är så få politiker blandde människor -- det finns många i landet -- som ärpositivt inställda till framtiden och till förändringar.Det är nyttigt för oss att inse att tåget har gått, dvs.att själva finns och att det finns avtal. Vi haren tendens att säga att de inte har frågat oss om lov.Men behöver inte alla länder fråga omlov, utan de gör saker alldeles själva. Det är alltsåpå gång. För vår del handlar det om huruvida viskall vara med, om riksdagsman i Skaraoch jag skall köra tåget tillsammans med någraandra, eller om vi skall hänga i nödbromsen längstbak och säga att det går för fort och att vi inte villvara med. Tåget går.Till er som är så rädda vill jag säga att vi kanåterkomma till äktenskap, förlovningar,skilsmässor och allt vad man har talat om. Det härär ett avtal med uppsägningstid. För mig ärdet egentligen den största svagheten med avtalet,men det kan vara en stor tröst för BirgittaHambraeus -- vars namn jag nu nämnde, så att honkan hoppa upp och köra ett par varv till enligtriksdagsordningen.En fråga som jag har saknat mycket är våtsnuset.Jag förstår inte hur denna debatt har kunnatklara sig utan våtsnuset, som är en av de störrefrågorna över huvud taget i . Jag tror inte attden frågan blir lika stor i riksdag somalkoholfrågorna. Såvitt jag vet finns det nämligeninte lika många våtsnusare somalkoholproblematiker och nykterhetsfanatiker här.Själv snusar jag endast norr om , och dettänker jag fortsätta med så länge jag har lust.Sedan går jag över till en negativ sak medEuropaanknytningen. Det har inte att göra medEES-avtalet eller med EG, utan det har att göramed Sverige.I dessa tider när man klarar sig bäst om man, sommin bänkkamrat , ärkonkursadvokat -- han har haft så mycket att göramellan varven att han knappt hunnit komma hit --är det viktigt vad vi gör i vår ekonomiska politik. Viskyller mycket av det vi gör på och EG. Deär mycket bra att skylla på. Men jag undrar om viinte försöker vara alltför duktiga européer. Snarthar vi den enda valuta som är knuten till deneuropeiska valutan: ecu:n. Alla andra valutorguppar och gungar. Om ni tror att detta med fastvalutapolitik är så fantastiskt klokt, vill jag baraupplysa om att japanerna, som anses vara ganskakloka, inte har en fast yen, utan den gungar och går.Även dollarn -- om ni har hört talas om den --gungar och går. flyter pundet och alla möjligaandra valutor. Men vi står fast.Rambo, förlåt uttrycket, riksbankschefen m.fl.försvarar. Vi har en klar kurs och biter oss fast ibordskanten. Jag är mycket rädd för vad som skallhända. Vi försöker visa att vi är goda européer föratt behaga , , Delors och andra,men vi glömmer bort våra egna problem.Nic sade att är det endariktiga Europapartiet. Det nämner jag här så atthan också kan få kommentera det. Själv undrar jagvad han menar med detta? Men det spelar nogingen större roll för han är jurist, så man behövernog inte ta det så högtidligt.Vad vi nu skall göra är att gå vidare medinformationen. Det skulle vara trevligt om det blevinformation och diskussion . Men detkommer det inte att bli, utan det kommer att blisom med ölburkar och annat. skall manskrämma ihjäl svenskarna för . Ett folk,som såg hotet om ölburken som en stor fara, finnsdet vissa möjligheter att skrämma med tyskar,fransmän och allt möjligt annat. Men jag hoppas attdet inte lyckas, utan att det verkligen blir en seriösdebatt och att diskussioner också förs ute blandfolk. Hit till kammaren går det inte att få särskiltmycket folk, men gå ut på gator och torg. Där är nivälkomna och kan bl.a. få träffa oss Nydemokrater.Det kan jag garantera. Vi brukar nämligen alltidträffa er.Sverige är en del av . Om det inte vore såilla så att det var som sade det,skulle det passa som en avslutning på detta kapitel.I och för sig gratulerar jag henne till den nyvunnaklarsynen att är en del av och intelängre är en del av , , ellernågonting annat.Det är fantastiskt att här få lektioner i demokratioch om hur demokratin skall återvinnas av varjegeneration. Här vevas det minsann på. Dettakommer från dem som inte borde ha någon somhelst trovärdighet vad det gäller internationellafrågor och utrikespolitik. Men, som sagt, ordet ärfritt.Herr talman! Låt mig få säga: Tänk kom viskulle gå med i på ett sådant sätt att vi hadeaptit på livet, energi och visioner. Då skulle Europabli vårt. Detta är precis motsatsen till att hänga inödbromsen längst bak i Europatåget när detfortsätter sin obevekliga färd in i framtiden.(applåder)Anf. 65 ():Herr talman! Jag tycker att debatten med anledningav det senaste inlägget i huvudsak har förts om ochmellan män. Jag vill t.o.m. ge eneloge för att hon mellan varven blandar sig i dennadebatt. säger att kvinnorna hartalat mycket, men det är inte en skugga av vadmännen har gjort.Jag tycker att denna debatt borde cirkla kring enalldeles särskild kvinna. Det är inget fransktfruntimmer, utan det är ett utomordentligt bestämtoch initiativrikt svenskt sådant, nämligen AnitaGradin.Anita var handelsminister under störredelen av den period då förhandladesfram. Hon engagerade sig med liv och lust i arbetet.Vi som hade möjlighet att träffa henne ganska oftakunde se detta.