prot · GF0957 · 1992-02-04 00:00:00 — Menregeringen har ännu inte gjort något för attbekämpa främlingsfientligheten och rasism.Vad gör regeringen konkret för att bekämpa denfrämlingsfientlighet och rasism som breder ut sigalltmer?1991/92:359 av (nyd) tilljustitieministern om information till brottsoffer omgärningsmans pågående frivård:Är justitieministern beredd att medverka till attbrottsoffren får en kontaktperson och därigenomfortlöpande information om pågående frivård ienlighet med regler som gäller kriminalvården iövrigt?1991/92:360 av () till statsrådet om tillstånd för banker att förvärvaorganisationsaktier i försäkringsbolag:Bara under vissa förutsättningar får en bankförvärva aktier i en ''bankfrämmande'' verksamhetsom ett försäkringsbolag. Dels kan det ske i rentplaceringssyfte inom ramen för av bankenskapitalbas, dels kan det ske om aktieförvärvet''ingår som led i organisationen av verksamheten''.Det senare förutsätter ett samarbete mellan bankenoch försäkringsbolaget och kräver ett särskilttillstånd. Tyvärr är det oklart på vilka grunderregeringen medger sådant tillstånd. givit S-E-Banken tillstånd att förvärvaen betydande aktiepost i med hänvisningtill bankens planer på samarbete medförsäkringsbolaget. Dessa samarbetsplaner fannsinte tillgängliga för de remissinstanser som någradagar före beslutet haft att yttra sig om S-E-Bankens ansökan. Enligt tidningsuppgifter vardetta samarbete också helt okänt för den tilltänktesamarbetspartnern i . Denna ytterstexklusiva samarbetsplan presenterades förstatsrådet och hemligstämpladesomedelbart i finansdepartementet.Jag vill därför fråga statsrådet vilka grunder ger regeringen tillstånd för bankeratt förvärva organisationsaktier i försäkringsbolag?7 § Svar på frågorna 1991/92:355 och 357 omenad kamp mot främlingsfientlighet och rasismAnf. 20 Statsminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen avser vidta mot den terrorismsom nu breder ut sig. har frågatom jag är beredd att ta initiativ till att ena vårt folktill en gemensam kamp mot främlingsfientlighetoch rasism och för förståelse och tolerans.Låt mig först konstatera att vi aldrig får accepteraatt människor inte kan känna sig trygga i sina hem,på sina arbetsplatser eller på gator och torg. Varjevåldsbrott som begås i vårt samhälle är ettmisslyckande för rättssamhället.Det är rättsstatens mest grundläggande uppgift attsvara för människors säkerhet. Denna trygghetskall gälla alla inom detta lands gränser: svenskamedborgare oavsett härkomst, flyktingar, turistereller människor som kommit till för att booch arbeta; alla omfattas vi av rättsstatens skydd;alla har vi rätt att kräva att vi skall slippa utsättasför våld eller trakasserier.Den senaste tiden har vi upplevt en rå och brutalkriminalitet riktad mot människor som kommit hitfrån andra länder för att leva och arbeta i Sverige.Vi upprörs och oroas av de tendenser tillsystematisk förföljelse som kan spåras i den senastetidens händelser. Regeringens uppfattning, somnyss redovisats, är klar: dessa våldshandlingar skallbekämpas med den demokratiska rättsstatens allamedel. Det handlar om mördare och våldsmän,som skall spåras upp, dömas och straffas.Justitieministern har redogjort för de insatsersom regeringen har föreslagit för att förstärkaresurserna till brottsbekämpningen. Det är delvisett långsiktigt arbete, men i ljuset av vad somhänt -- inte bara i utan också på andraplatser i vårt land -- har det blivit än tydligare attkampen mot brottsligheten måste stå högt påriksdagens och regeringens dagordning.När det gäller de aktuella våldsbrotten kan jagkonstatera att polisen har satt in alla tillgängligaresurser i jakten på de våldsverkare som med storbrutalitet terroriserar oskyldiga människor.Rikskriminalen och säkerhetspolisen medverkarockså i spaningarna, och regeringen utfäste i går enbelöning på till den somkan lämna tips som leder till att brottslingarnagrips.Många av de nya svenskarna, som i flera fall harflytt till från förtryck och våld, känner entilltagande oro för sig själva och sina familjer. Deskall veta att rättsstatens institutioner är till för attvärna deras trygghet och att ingenting är viktigareän att också de som känner sig hotade ochoroade skall kunna leva i trygghet och säkerhet.Med stor tillfredsställelse noterar jag också att detpolitiska är enigt om vikten av att dennavåldsvåg bekämpas med full kraft. Den politiskaenigheten, som bl.a. kom till uttryck i ettgemensamt uttalande , är tillgång och en viktig signal till dem som kännerotrygghet, att de har stöd i det demokratiskaSveriges politiska institutioner.Men det kanske allra viktigaste och mest trösterikai dag är att det dessutom finns en bred folkliguppslutning bakom de värden som vårträttssamhälle bygger på: respekten förmänniskovärdet och respekten för den enskildaindividen, alldeles oavsett hudfärg, religion ellerhärkomst.Det är många unga som med full kraft protesterarmot det som sker. Det är de som i kyrkor ochsamfund tänder ljus och ber för dem som skadatsoch inte minst för deras familjer. Och det är alla desom från olika samhällsskikt och skilda politiskaläger samlas som frivilliga vakter för att med sinblotta närvaro skydda utsatta. Åtskilliga tusentalsmänniskor i gör just nu en beundransvärdinsats för att visa sin avsky för dessa nidingsdåd ochför att ge sitt stöd till brottens offer.Vi politiker har genom vår ställning ett särskiltansvar att uppträda som föredömen och med stortydlighet deklarera vår hållning. Vi gör det sompolitiker, men vi gör det framför allt sommedmänniskor. Men det skulle vara deklarationertill ingen nytta om inte människor i sina hjärtanhyste medkänsla med dem som drabbas.Denna nationella uppslutning är i sig ett uttryck förde möjligheter vi har att övervinna den rädsla ochden misstänksamhet som tyvärr också finns i vårtland, en rädsla som alltför ofta slår över ifrämlingsfientlighet och i värsta fall i ren rasism.Det är nämligen min bestämda övertygelse attfrämlingsfientliga attityder kan bekämpas baragenom en fri och öppen debatt och genom ökadkunskap om vår egen och andra länders historia ochkultur.Just nu pågår en sådan debatt i hela , därförespråkarna för frihet, humanism och respekt förmänniskovärdet försvarar vad som är dendemokratiska rättsstatens ideal och innersta kärna.Och det är en debatt som vi kommer att vinna,därför att innerst inne bär vi alla med oss insiktenom att det är i toleransen och i människokärlekensom det civiliserade samhällets grund ligger.Anf. 21 ():Herr talman! ''tillhör en av dem somfick politisk asyl i ; hon flydde nazismen.Hon fick senare . Hon skrev,kanske sammanfattande, så här: En främling bäralltid sitt hemland på armen likt ett föräldralöstbarn åt vilket hon kanske blott söker en grav.Det är hennes och oändligt många andraserfarenhet och smärta som hånas. Rasismen ärnämligen människoförakt och förnekelse avhistorien. ''På detta sätt inleder en artikel iAftonbladet om rasism. Jag tycker att det ärviktigt att markera att vi nu ställer oss på NellySachs sida i kampen mot rasismen ochinvandrarfientligheten.Jag vill tacka statsministern för svaret. Dessutom fick vi uppleva att statsministerninnan han lämnade sitt svar lät två av sina ministrarpresentera, som jag tycker, utmärkta svarinnehållande en rad förslag till åtgärder som jag ärmycket tacksam för.Vad vi egentligen har saknat är just attstatsministern och regeringen ställer sig i spetsenför kampen mot invandrarfientligheten ochrasismen. Statsministern borde finnas i främstaledet. Det skall inte behövas frågor från ossriksdagsledamöter för att regeringen skall kommahit och argumentera och redovisa sina åtgärder.Tack alltså för det som sagts . Jag tyckernämligen att frågan är så viktig att den bör lyftasöver partigränserna. Därför efterlyser jag litet merav engagemang och, låt mig säga, medkänsla frånjust statsministern.Anf. 22 ():Herr talman! Jag ber att få tacka för svaret på minfråga. Det som händer nu i vårt land ärfruktansvärt. Människor som flytt från sinahemländer därför att de där utsatts för våld ochterror utsätts nu för samma saker i vårt land. De fårleva i ångest för sina egna och för sina barns liv.Liksom alla andra känner jag den djupasteförtvivlan och skam över det som händer. Jagkänner också att det är allas vårt ansvar att göranågonting åt detta.Jag har ställt min fråga till regeringen, inte därföratt jag tror att det framför allt, eller enbart, ärregeringen som kan göra någonting, utan därför attdet är allas vårt ansvar, således också regeringensansvar, att göra någonting.Jag tycker precis som föregående talare att ettaktivt agerande har saknats. I går utlystes enbelöning på 1 milj.kr., men det är försent. Det kunde ha gjorts mycket tidigare. I en avdagens morgontidningar sägs det att statsministernöverväger om han skall hålla ett tal till nationen i dehär frågorna. Om jag får ge ett litet råd, tycker jagatt statsministern skall göra det, sommedmänniska, som en av oss andra i detta land. Jagtror också att det skulle ha varit betydelsefullt omregeringen hade arbetat mer aktivt. Det händermycket nu i vårt land. Många fina inititiv tas, ochdet är bra. Men här har vi saknat ett agerande frånregeringen.Statsministern sade i sitt svar att alla har rätt tillbeskydd. Åtminstone en av dem som brutalt blivitnedskjutna har begärt beskydd därför att han käntsig hotad. Han fick inte något beskydd. Jag undrarom statsministern delar min uppfattning att det ärupprörande att människor inte får det beskydd somde behöver.På litet handlar det om en fri och öppendebatt, säger statsministern. Ja, det är sant! Detbehövs en fri och öppen debatt, om vi skall kunnakomma till rätta med dessa problem, men detbehövs också ett annat agerande från samhälletsegna myndigheter.Jag skall bara ge ett exempel. fick jag ta delav uppgifter om en man som skulle utvisas. Hanutvisades efter det att hans hustru hadeavlidit. Familjen hade inte ens rätt att ordnabegravningen. När vårt samhälles egnamyndigheter hanterar människor på det sättet,rycks en av de viktigaste förutsättningarna undanför kravet att alla andra skall visa respekt. Jagundrar om regeringen avser att åstadkommaförändring på den punkten.Anf. 23 Statsminister ():Herr talman! När det gäller den typ av företeelsersom senast tog upp måste dettavara någonting som alla reagerar emot. Så får detinte gå till.Nu vet vi alla att vårt mycket noggrant byråkratisktuppbyggda samhälle, statsapparat, har en tendensatt få till konsekvens att byråkratiska misstag iblandgörs som ter sig närmast omänskliga till sinaeffekter. Det är inte säkert att det beror på illviljanhos någon enskild tjänsteman, men systemet harblivit sådant att omänsklighet ibland blir enkonsekvens av det som inträffat.Låt mig svara på den direkta frågan från AnnikaÅhnberg om rätten till skydd, att det ytterstsjälvfallet är en fråga för polisen att göra enprioritering av de relativt ringa resurser som polisenhar. Men åk i , även om detinte är valkrets, med polisen ochse hur få det faktiskt är som skall skydda allt detsom skall skyddas, alla människor som känner sigoroliga, rädda eller hotade på ett eller annat sätt idenna storstad med den nattliga djungel somstorstäderna alltid är förknippade med. Det är ensvår prioriteringsfråga. kan misstag begås.Jag känner inte till omständigheterna i det konkretafall som här nämns, men vi skall vara medvetna omatt det faktiskt finns begränsningar.Det sägs att vi skall hålla ett tal till nationen. Jagtycker att vi skall tala till nationen här i , alla. Vi hade en manifestation i dennakammare . Vi hade en debatt härden . Jag tycker att det var litet synd attdebatten och manifestationen inte fick detgenomslag i bl.a. massmedierna som jag så här iefterhand tror hade varit bra i ljuset av det somdärefter har hänt. lever vi vårt eget liv idenna kammare, det finns en nation utanför som viinte når. Det är beklagligt. Kan vi hitta former föratt överbrygga detta och kan vi hitta former där jagsjälv kan medverka på ett eller annat sätt, är jagförvisso mycket öppen för det. Det pågår en deltankearbete.Anf. 24 ():Herr talman! När det gäller att nå utanför huset fårväl statsministern tala för sig själv. Det finns annarsett bra sätt, och det är att gå ut ur det här huset.En av de många saker som görs runt om i landet äratt många människor, just med tanke på att polisensresurser är så begränsade, är tillsammans med sinamedmänniskor i affärer, kiosker, hos dem som ärutsatta och lever under hotet. Jag vill gärnauppmana statsministern att också ta chansen attvara med i detta viktiga arbete.Jag skall nämna ett annat exempel där jag tycker attsamhället självt -- då menar jag myndigheter ochoss politiker -- inte tillräckligt aktivt agerar. Detnämndes tidigare att en utredning har föreslagit skulle kunna kriminalisera det som kallasorganiserad rasism: organisationer som är uttalatrasistiska, som är beredda att använda våld ocharbetar för det, människor som stöder sådanaorganisationer och deltar i deras verksamhet.Förslaget lades fram . Förslaget är utepå remiss och kommer att så vara till halvårsskifteti år. Är det rimligt att det får ta så ? Efterremissbehandlingen skall regeringen hanterafrågan, och sedan skall det komma till oss iriksdagen. Det är ett av de allra mest akuta ochallvarliga politiska problem som vi har som dethandlar om. Är det då rimligt att det får ta så långtid? Hur har man tänkt från regeringens sida dåman låter dessa viktiga frågor dra ut så långt påtiden? Fri och öppen debatt är viktig, men dethandlar också om vad vi gör som politiker ochmyndigheter.Anf. 25 ():Herr talman! Jag tycker som statsministern att detär viktigt att regeringschefen gör sina deklarationerhär i . Han skall självfallet också gå ut.Men jag saknar fortfarande litet grand av enmanifestation från statsministerns sida. Det skallvara en klar markering.Jag är glad över manifestationen i . Jagtog själv initiativ till den. Jag tycker att den var bra.Jag hör att statsministern gång på gång åberopar tilldet anförande som han höll där. Jag tycker att bådehans, talmannens och anförandenvar bra. Men har händelserna utvecklat sig i änallvarligare riktning sedan vi hade dennamanifestation. Därför är det viktigt att vi numarkerar klart och tydligt.Katalogen i statsministerns svar är bra.Uppräkningen är bra. Men vad gör vi gemensamt?Anf. 26 Statsminister ():Herr talman! Först helt kort till frågade: Är det rimligt att remisstiden är lång?Det är rimligt att remisstiden är normal. Det är ettmycket svårt avvägningsproblem. Kan manlagstifta mot värderingar, kan man lagstifta motåsikter? Någonstans kanske man kan det, men detär inte alldeles säkert. Jag tycker att det är rimligtatt vi för debatten i den ordning som vi har beslutatfrån början. Det återstår att se vilken slutsats vikommer till. Jag tycker att vi skall frikoppla dendiskussionen från den här.Jag är tacksam, , för de idéer,förslag och uppslag som kan komma. Iblandvacklar vi alla litet i den här debatten. Vi hade enmanifestation och konstaterade att det inte gick.Det gjordes ett gemensamt uttalande avsamtliga partiledare. Det blev knappt någon rad itidningarna. Det nådde inte ut. Jag vet inte vad detblir av den här debatten. Det är möjligt att detkrävs någonting som är alldeles extraordinärt föratt det skall nå ut, men då skall vi göra någontingsom vi alla anser vara lämpligt, värdigt ochvärdefullt. Kan vi föra en dialog och uppnå enöverenskommelse om vad vi kan göra ytterligareutöver vad som har gjorts, tror jag att det faktisktockså kunde vara av värde med tanke på framtiden.Anf. 27 ():Herr talman! Jag tror att statsministern på den härpunkten bör ta ett samtal med talmannen, eftersomjag tror att talmannen umgås med planer på att göranågot ytterligare. Jag menar att regeringen ochriksdagen gemensamt borde markera mot dettafruktansvärda, meningslösa våld som vi uppleverdag efter dag -- mord, mordförsök och andra illdåd.Det är nödvändigt att vi säger ifrån. Jag förstårstatsministerns situation, för även omstatsministern inte är någon landsfaderstyp, är detnödvändigt att markera kraftigare än hittills.Anf. 28 ():Herr talman! Jag kan inte påminna mig att jagnågonsin har hört statsministern i något anförandetala om hur värdefulla de insatser är som människorsom kommit hit från andra länder gör för oss.Margareta t.ex. kom ju med ett förslagunder informationsstunden. Jag tycker det skullevara både en extraordinär och mycket bra åtgärdom statsministern i ett anförande framhöll de härsakerna.Sedan håller jag naturligtvis med om att det är enmycket grannlaga fråga om man skall kriminaliseraorganiserad rasism. Självfallet skall människor harätt att ha sina åsikter. Det är inte någonting somifrågasätts. Men när åsikterna tar sig i uttryck ihandling som åsidosätter den grundlägganderespekten för alla människors lika värde och somsätter demokratin ur spel, måste vi dra upp gränser.Anf. 29 Statsminister ():Herr talman! I det senare fallet, ,är det inte brist på lagar som gör att vi inte kanförhindra våldsdåden. Det finns fullttillfredsställande lagar som förbjuder mord påmänniskor i det här landet. Problemet är att vi intefår tag på gärningsmannen. Vi vet inte vem det är.Det är kanske en isolerad människa med ett störtpsyke, en människa som det är svårt att nå. Det ärkanske bara polis eller t.o.m. andra vårdandemyndigheter som kan ta sig an just detifrågavarande fallet. Det är inte fråga om bristen pålagar i just det här fallet.Sedan till den mycket vidare frågan som delvis ärannorlunda, nämligen att nå ut till vad jag trorBirgit refererade till som vardagslivetsvärderingar eller vardagslivets samtal. Att påverkapå det här området tror jag inte heller är en frågaom lagar. Det gäller debatt och dialog och det gällerden information som kan finnas. Låt mig hänvisatill kammarens protokoll från när detgäller det som efterlyste.Nu hann jag inte på grund av den korta taletidensvara på fråga. Jag beklagardetta och ber att få återkomma.Anf. 30 ():Herr talman! Det finns mycket mer att säga, ochjag skall eftersom massmedierna tydligen bevakarden här lilla frågestunden passa på att göra klart attden är den internationella dagen föravskaffande av rasdiskriminering och inte den 21februari som har sagts i debatten. Den 21 marsinleds också veckan för solidaritet med folk somkämpar mot rasism och rasdiskriminering. Så vi haranledning att ställa upp både nu den 8 på Skansenvid den folkiga aktionen mot rasism -- HasseAlfredson bjuder oss på entré -- och ,liksom också just den internationella dagen föravskaffande av rasdiskriminering, den 21 mars.Anf. 31 ():Herr talman! Vi talar ju om både det korta och detlånga perspektivet. För de fruktansvärda saker somredan har hänt har vi lagar som kan reglera, men vitalar alltså också om det långsiktiga perspektivet,allt det som händer innan en enskild människa ellermänniskor i grupp -- vi vet ju inte vad det är frågaom -- utför de fruktansvärda handlingarna. Det ärdärför som det är viktigt både med den friadebatten och med lagar och regelverk. Det kan intevara antingen -- eller. Det är både -- och. Det är litetmärkligt att höra att statsministern, som annarsalltid talar om vikten av lagar och regler motbrottslighet, är så benägen att just när det gällerden här typen av brottslighet mera tala om den friaoch öppna debatten och mindre om behovet avlagar och regler.Anf. 32 Statsminister ():Herr talman! Jag får den här gången börja med attsvara , för annars blir detalldeles galet.När det gäller olika typer av manifestationer vill jagnämna att talmannen och jag har talat medvarandra om ytterligaremanifestationer som kan komma i fråga inomriksdagens ram. Vad som därutöver kan göras kan,enligt min mening, också diskuteras. Här finns deten del uppslag som jag tror kan vara av värde justnär det gäller att nå in i människors hjärtan ivardagen för att bekämpa eller upplysa om devärderingar som ibland kan bli en grogrund försådant som vi har fullt tillfredsställande lagar att påolika sätt bekämpa.Karl-Erik Svartberg påpekade att jag kanske inte ärden idealiske landsfadern. Nej, jag har inte alltidframstått som en sådan. Inte heller har jag alltidhaft ambitionen att vara en landsfader. Jag ärsmickrad över den efterfrågan på landsfadersrollför mig som bl.a. kom med.Anf. 33 ():Herr talman! Jag vet inte om jag efterfrågadelandsfadersrollen. Men jag efterfrågar enstatsminister som med medkänsla och engagemangtar sig an problemet och gör en insats genom att justställa sig i spetsen i kampen motinvandrarfientlighet och rasism.Sedan håller jag med statsministern om att det är ivardagen som var och en kan göra en insats. Därförvill jag för min del avsluta med några ord urhebréerbrevet som man kan tänka på då och då. Därstår det följande: ''Håll broderskärleken levande.Kom ihåg att visa gästfrihet, ty det har hänt att desom har gjort det haft till gäster utan att vetaom det. ''Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1991/92:359 om informationtill brottsoffer om gärningsmans pågåendefrivårdAnf. 34 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig omjag är beredd att medverka till att brottsoffren fåren kontaktperson och därigenom fortlöpandeinformation om pågående frivård i enlighet medregler som gäller kriminalvården i övrigt. I fråganhänvisar han till de allmänna råd somkriminalvårdsstyrelsen har utfärdat angåendeinformation till den som utsatts för våldsbrott ellerhot om våld.Av dessa framgår att den som har utsatts förvåldsbrott eller hot om våld vid behov skallinformeras om på vilket fängelse gärningsmannenär intagen och när det blir aktuellt medpermissioner eller annan vistelse utanför fängelsetsamt han skall friges.Målsäganden skall också informeras om tidpunktenför frigivning samt om rymning och uteblivandeefter permission. De allmänna råden tar alltså siktepå personer som dömts till fängelse.Några motsvarande rekommendationer finns inte ifråga om personer som står under övervakninginom frivården. Eftersom den övervakade vistasute i samhället, kan av naturliga skäl inte på sammasätt som i ett fängelse den dömde bevakas dygnetrunt, och man kan inte heller hålla brottsoffretinformerat om var den dömde befinner sig.Frivårdsmyndigheten kan däremot naturligvis, påbegäran av ett brottsoffer, informera om vad somgäller beträffande t.ex. övervakningen av en vissperson inom ramen för reglerna om sekretess. Jagtror däremot inte att frivårdsmyndigheternagenerellt skall ha kontaktmän för olika brottsoffer.Anf. 35 (nyd):Herr talman! Jag tackar justitieministern försvaret. Men det kan inte vara brottsoffrens fel attfrivården fungerar dåligt. Min uppfattning är attövervakningen inte alls fungerar, i synnerhet ivissa regioner. Eftersom övervakningsarbetet ärdåligt betalt, får man inte den kvalitet på frivårdensom eftersträvas. Dessutom är det nödvändigt medprofessionella övervakare, om inte generellt sååtminstone i vissa besvärliga fall. En generellöversyn av frivården vore på sin plats.Anf. 36 Justitieminister ():Herr talman! När det gäller frivårdens resurser ochmöjligheter att fylla sina funktioner ligger det i ochför sig en del i vad sade. Därför harvi i budgetpropositionen pekat på möjligheterna tillomdispositioner och förbättringar just inomfrivården. Detta är kopplat till de brister som haruppstått men också till de planer påen utökning av samhällstjänst och kontraktsvårdsom den nuvarande regeringen har. Vårförhoppning är att frivården skall få störremöjligheter att hålla en hög kvalitet, även om detinte i varje situation löser de problem som LarsAndersson pekade på.Anf. 37 (nyd):Herr talman! Vad jag ytterst menar är att denbehjärtansvärda insats som regeringen har gjortgenom att införa livvakter kommer att kräva störreresurser om frivården fungerar dåligt. Vissapersoner som jag känner till kommer då att ha rätttill livvaktsskydd enligt de regler som regeringenhar fastställt.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1991/92:301 omdataregistersäkerhetenAnf. 38 Finansminister ():Herr talman!