prot · GF0967 · 1992-02-20 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1991/92:67Torsdagen den 20 februariKl. 12.00Meddelande om information från regeringenAnf. 1 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Såsom framgår av föredragningslistan lämnararbetsmarknadsminister ieftermiddag information omarbetsmarknadspolitiska åtgärder för ungdomar.Informationen lämnas efter debatten omregeringens ekonomiska politik.1 § Anmälan om kompletteringsval tillkrigsdelegationen och valberedningenFörste vice talmannen meddelade att moderatasamlingspartiets riksdagsgrupp på grund avuppkomna vakanser efter anmältCarl Bildt som ny ledamot i krigsdelegationen ochKnut som ny ledamot i valberedningen.Förste vice talmannen förklarade valda tillledamot i krigsdelegationenCarl Bildt (m)ledamot i valberedningenKnut ()2 § AvsägelserFörste vice talmannen meddelade att () avsagt sig uppdraget att vara ledamot isocialutskottet.Kammaren biföll denna framställning.Förste vice talmannen meddelade att () avsagt sig uppdraget att vara ledamot iarbetsmarknadsutskottet.Kammaren biföll denna framställning.3 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 14 februari.Anf. 2 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Till de båda första interpellationerna finns nuanmälda sammanlagt nio extra talare.Eftersom det är önskvärt att vi hinner avsluta allainterpellationsdebatterna före de muntligafrågorna vill jag vädja till de anmäldatalarna att såvitt möjligt koncentrera sinaanföranden i debatten.4 § Svar på interpellation 1991/92:89 omhemkunskapsämnetAnf. 3 (m):Herr talman! har frågat mig vilkaöverväganden som ligger bakom direktiven tillläroplanskommittén beträffandehemkunskapsämnet.Läroplanskommittén skall generellt pröva vilkaämnen som bör ingå i timplanen. En sådan analysmåste bygga på en bedömning av de krav som börställas dels utifrån skolans ansvar att förberedaeleverna för rollen som samhällsmedborgare, delsutifrån skolans ansvar för att förbereda för fortsattastudier i gymnasieskolan. Av direktiven framgårockså att denna bedömning skall ske mot bakgrundav en analys av ämnesstrukturen i ett internationelltperspektiv.Enligt direktiven bör kommittén utgå från att engaranterad undervisningstid skall anges för vissaämnen. Dessa har valts ut mot bakgrund av enanalys av de områden som, enligt min ochregeringens uppfattning, måste utvecklas inomdagens skola för att möta framtidens krav. Dethandlar då dels om de krav som bl.a.internationaliseringen ställer, dels om ambitionenatt stärka ämnenas ställning.Språkprogrammen skall stärkas, vilket innebär attkommittén måste avsätta tid för dessa. Valfrihetenbåde för föräldrarna och eleverna skall öka.Utrymmet för intresseval bör öka i helagrundskolan. Kommittén skall därför inom ramenför timplanen avsätta tid för både elevernaspersonliga val och för den profilering den enskildaskolan väljer. Detta innebär att det är nödvändigtatt kommittén överväger vilka ämnen som skall varaobligatoriska för alla, motsvarandegymnasieskolans kärnämnen, och vilka som kanerbjudas som avsätts i timplanen förpersonliga val och för skolornas egen profilering.Avsikten är att denna prövning skall kunna skerelativt fritt utifrån de resonemang jag tidigarenämnt och, vilket gäller för kommitténs arbete i sinhelhet, utifrån efarenheter av nu gällande läroplan,resultat av forskning, utvecklingsarbete ochutvärderingar.Inga Berggren vill i sin interpellation få svar påfrågan om vilka överväganden som ligger bakomdirektiven om att hemkunskap inte skall fågaranterad undervisningstid. Först och främst ärdirektiven inte utformade så. Detta är en möjlighetsom läroplanskommittén fått i uppdrag att belysakonsekvenserna av. Ett viktigt skäl att över huvudtaget ha en läroplanskommitté är att den skall fåtänka fritt och klokt. När sedan kommitténredovisar ett förslag i den ena eller den andrariktningen, får vi läsa deras motiveringar och bildaoss en uppfattning. Jag vill alltså inte nu föregripadenna analys i annan mening än att konstatera attdet nuvarande hemkunskapsämnets innehåll, omämnet inte blir obligatoriskt vid den slutligabedömningen, till vissa delar då sannolikt bör ingåi andra ämnen. Jag tänker t.ex. på de nuvarandehuvudmomenten konsumentekonomi och miljö.Jag vill avslutningsvis också betona att jag har stortförtroende för att elever och föräldrar kan och villta ett större ansvar för utbildningen. Jag ärövertygad om att de kan göra rationella val. Att ettämne blir möjligt att välja innebär inte heller att detförsvinner från skolan eller att det allmänt ansesmindre viktigt.Anf. 4 INGA ():Herr talman! börjar något nytt! Dels används''frågetalarstolarna'' vid eninterpellationsdebatt, dels är det premiär för migatt tala i kammaren.Jag vill börja med att tacka för svaret.Det är bra att utgå från en garanteradundervisningstid som ett mått på mängden kunskapsom eleverna skall presenteras. Då råder det ingettvivel om vilket mål som skall uppnås. har getts utgångspunkter föratt utveckla dagens skola och för att mötaframtidens krav är också mycket väsentligt. Skolanskall naturligtvis inte vara en isolerad ö i de snabbaförändringarnas tid. Jag delar även så statsrådetsuppfattning att läroplanskommittén skall få tänkafritt och klokt. Inte desto mindre vill jag redan idetta skede framföra en del synpunkter.Vi lever i en förändringens och omdaningens tid.Den nya regeringens strävan att skapa Europasbästa skola ligger därför väl i tiden. I direktiven tillläroplanskommittén slås det fast att det är skolansoch föräldrarnas delade ansvar att förbereda barnoch ungdomar för rollen som samhällsmedborgare.Dock är det skolans huvuduppgift att ge godakunskaper och färdigheter.Detta är också en syn jag fullt och fast delar.Funderingar, tankar och frågor -- inte bara en utanmånga -- har väckts av de formuleringar i direktivendär det talas om att ''vissa av de nuvarandeobligatoriska ämnena förs över till de ämnen somkan erbjudas inom ramen för elevernas personligaval eller inom ramen för den profilering denenskilda skolan väljer.'' Med stor säkerhet kanpåstås att det inte bara är jag som uppfattat dettasom att det finns tankar på att hemkunskap, slöjdoch barnkunskap inte skall ges garanterad tid i dennya läroplanen.Mitt syfte med denna interpellation är helt enkeltatt få i gång en nyanserad och fördjupad debatt iförsta hand om ämnet hemkunskap.Varför är det då så viktigt med hemkunskap?Jo, jag har uppfattningen att det föränderligasamhället kommer att ställa än större krav på vårtkunnande om kost och hälsa, ekonomi och miljö, iteori och praktik. När jag talar om vårt kunnandeinbegriper jag naturligtvis både män och kvinnor.För individen och den stora världen blirgrundläggande kunskaper inom dessa områden alltviktigare. För familjen och den lilla världen ärfärdigheter som att planera ekonomi, inköp ochutföra vardagslivets varierande uppgifter en stortillgång -- inte minst ur perspektivet attförvärvsfrekvensen bland kvinnor i ärmycket hög. Dessutom har förvärsarbetstidentotalt minskat de senaste decennierna.Den dominerande bilden är att fritiden är hemmetssfär för både föräldrar och barn. Det är också mothemmet och aktiviteter hemma som manhuvudsakligen orienterar sig, antingen det gällerarbete eller fritid.Benämningen hemkunskap kan ge sken av ettenkelt ämnesinnehåll som lätt kan läras ut.Ingenting kan vara felaktigare. Jag kan dock hållamed om att det är förknippat med svårigheter atthitta en beteckning som enkelt uttrycker vad dethandlar om. Kanske ''Home Economics'' bättrebeskriver ämnet. För mig handlar det om atteleverna skall få kunskaper om att rationellt ochekonomiskt sköta hemmet och boendet och om attanvända sina egna och våra gemensamma resursermed förnuft.Ett annat sätt att fånga in vad saken gäller är attlikna varje hushåll vid ett företag i miniatyr, ettföretag som har en viss summa pengar som skallanvändas på bästa möjliga vis. För detta krävs enallsidig utbildning, där teori och praktikkompletterar varandra.För företaget hushållet är det lönande att hahushållsekonomiska kunskaper. Det blir viktigt attkunna utnyttja sina resurser. Då menar jag både tidoch pengar och de individuellaproduktionsförutsättningarna som finns i företaget.De skall utnyttjas så att de svarar mot prioriteradebehov och önskningar om standard ochlivsinnehåll.Fel och onödig konsumtion ger inte baraprivatekonomiska bekymmer utan påverkar bådemarknaden och miljön. Det är vi som konsumentersom avgör vilken produktion som efterfrågas ochsom därmed blir lönsam. Det är vi som genom våraval av varor påverkar mängden av avfall och sopor.Att kunna planera ekonomi och inköp sparar tidoch pengar både åt hushållen och samhället. Det ärmin bestämnda uppfattning. Därför börutbildningen i hemkunskap ges garanterad tid igrundskolan.Anf. 5 ():Herr talman! Jag tänkte i mitt inlägg riktat tillstatsrådet inte ta upp betydelsen avmotorisk träning i skolan eller hur viktiga de treämnena barnkunskap, hemkunskap och slöjd är föratt föra vårt kulturarv vidare, än mindre dessaämnens ämnesinnehåll. Jag vet att interpellationenegentligen bara rör ämnet hemkunskap. Men desynpunkter jag har att föra fram rör dessa treämnen samfällt.Jag vill, i stället för att gå in på ämnesinnehållet, taupp dessa ämnens betydelse när det gällerinlärning. Det är ju vad det är frågan om i skolan --inte att lärare skall lära ut, utan att elever skall lärain eller lära sig. Då behövs fler sinnen än dem mananvänder när man lyssnar eller när man använderpapper och penna. Man behöver så att sägaminneskrokar att hänga upp sina kunskaper på.Dessa minneskrokar, som gör inlärningenmeningsbärande och begriplig, formas när vianvänder lukt, smak och känsel förutom våra ögonoch öron.Jag anser att alla lärare i grund- ochgymnasieskolan i första hand är matte- ochspråklärare. Genom att använda språk och matte isammanhang som både luktar och smakar och därdet dessutom har betydelse för resultatet om manhar läst och räknat rätt, ökar motivationen. Mankan ta på resultatet, när man har räknat rätt i ettrecept och när man har tytt beskrivningen rätt. Mankan ta på det, lukta och smaka, och kanske erbjudaandra att smaka på resultatet. Räknar man fel ellerläser fel, får man en oätlig soppa i stället för t.ex. deläckra bullarna. Den felräkningen eller felläsningengår inte att sudda bort. Självfallet anstränger mansig extra då.Det eleverna gör i dessa tre ämnen gör de dessutomofta inte bara för sig själva. Resultatet kommerockså deras kamrater till del. Det är ännu ett skälatt anstränga sig maximalt.För språkens, svenskämnets och mattens skull ärdet av stor vikt att dessa tre ämnen garanteras tid itimplanen. Det är inte heller en tillfällighet att i dennya lärarutbildningen kombineras t.ex. matte ochhemkunskap eller matte och franska. Det blirnaturligtvis en extra dimension i inlärningen omman har exempelvis en hemkunskapslektion påfranska, där man verkligen använder språket i dessrätta sammanhang.Ett annat skäl till dessa ämnens vikt är derashistoria. Hemkunskapsämnet infördes i svenskaskolor . Det var vid industrialismensgenombrott, när familjer flyttade från landsbygdtill stad och både man och hustru arbetade utanförhemmet. De nedärvda kunskaperna omhushållning blev mer och mer urvattnade. Detbidrog till att många hem kom att lida av misär. Föratt ersätta den försvunna kunskapsöverföringenbörjade man undervisa unga flickor i ämnethemkunskap -- var inte jämställdhetenså särskilt genomförd. Det var för att de helt enkeltskulle klara sin och familjens ekonomiska situation.Skillnaderna mot hur det är är naturligtvismycket stora. Jag vill ändå påstå att vi harnågonting att lära av dåtidens synsätt.Stora pengar går igenom våra hushåll. Denförmåga vi har var och en att hushålla påverkar intebara den egna familjeekonomin utan också landetsekonomiska situation.Jag kan ta ett exempel. satt jagi min kommuns socialnämnd. Jag tyckte attkonsumentverkets normer för hushållskostnadervar mycket höga. Jag lät min familj varaexperimentpersoner och försökte leva efterkonsumentverkets normer. Vi var fempersoner i familjen. Jag klarade inte det, dvs. jagklarade inte att göra av med så mycket pengar somjag enligt normer borde göra.De kunskaper jag har tycker jag skall komma allatill del. Vi skall alla känna att vi har makt över våregen vardagssituation, genom att vi kan klara av vårvardagsekonomi. För att ökainlärningsmöjligheterna när det gällerbasfärdigheterna att läsa, tala och räkna och förvåra familjers ekonomiska situation hoppas jag attläroplansgruppen kommer fram till att dessa treämnen är ovärderliga för svenska skolbarn.Anf. 6 (m):Herr talman! Jag tänker inte diskutera enskildaämnen innan jag har fått någon analys och konkretförslag. Jag delar uppfattning vad gällervikten av att hitta en formel förämnesuppsättningen som ger eleverna både faktaoch möjligheter att tillämpa kunskaperna.Regeringen är väl medveten om att inlärningenökar när eleverna får utveckla alla sinnen. Det ärnågonting som präglar direktiven.Jag vill gärna uppmärksamma på att detre ämnen där vi har begärt förslag på kursplaner ärsvenska och matematik, som kan sägas varatraditionella teoretiska ämnen, och musik, somanses mer praktiskt. Denna etikettering tycker jagdelvis är felaktig. Jag ställer inte upp på indelningenav enskilda ämnen på schemat i dag.Man hävdar ett en del ämnen är praktiska och endel teoretiska, men det är en myt att hemkunskapskulle vara enbart ett praktiskt ämne eller attbiologi skulle vara enbart teoretiskt. Hemkunskapinnehåller, som en del har påpekat här, lagstiftningoch mycket av teori och faktapluggande, även omman har tillämpning av olika kunskaper pålektionerna.Ett ämne som biologi är likartat uppbyggt. Dethandlar om faktakunskaper, men också om t.exexkursioner och fågelstudier.Inger sade att hon har en mängd kunskapersom hon har haft stor nytta av, och det har vi alla.Men att få med alla dessa moment somobligatoriska i undervisningen är omöjligt. Denekvationen kommer inte att gå ihop. Vi kommer atttvingas göra mycket bestämda prioriteringar när viså småningom skall införa en ny läroplan. Detbrukar inte minst i ofta påpekas att detfinns mycket som är viktigt men som inte inryms iskolarbetet. Det är därför som jag menar att manskall vänta på analyserna av läroplanskommitténsarbete innan man har en bestämd uppfattning.Anf. 7 INGA ():Herr talman! I mitt första inlägg koncentrerade jagmig på de allmänt hushållsekonomiska aspekternapå ämnet hemkunskap. Låt mig nu ta upp fråganom kost och hälsa.Att sambanden mellan kost och hälsa är stora är välkänt . När det gäller att förebygga cancer ochhjärt--kärl-sjukdomar är denna kunskap viktig.Bästa sättet att åstadkomma beteende- ochattitydförändringar är att föregå med godaexempel, att helt enkelt utföra en handling, i dethär fallet att laga god, spännande och näringsriktigmat.Grundläggande kunskaper behöver vi alla.Bokstäver måste vi kunna för att bl.a. kunna skrivavåra namn. För att kunna räkna våra pengar måstevi ha lärt oss siffrorna. Näringsämnen måste vikänna till för att må bra. Så långt är allt gott och väl,men hur är det med tillämpningen och övningen avkunskaperna? Låt mig ta ett exempel.Många tidningar har telefon- eller brevrådgivning,bl.a. då det gäller frågor om mat, kost ochekonomi. Där redovisas erfarenheter av kvinnoroch män som har teoretiska kunskaper och stormedvetenhet om exempelvis sambanden mellankost och hälsa, men det som man frågar och undraröver är hur de egna kunskaperna skall tillämpas --helt enkelt: Hur gör jag? I brist påfärdighetskunskap stillar man sitt samvete genomatt gå till hälsobutiken eller apoteket.I svar kan jag skönja följandetankelinje: om ämnet vid den slutgiltigabedömningen inte blir obligatoriskt, kommersannolikt vissa delar av hemkunskapen att ingå iandra ämnen. Dessa delar är konsumentekonomioch miljö, som då skulle bakas samman med andra,obligatoriska ämnen. Är det rätt uppfattat?Som jag ser det tappar man under sådanaförhållanden helheten och det naturligasammanhang där dessa ämnen trots allt hörhemma.Jag vill ställa ytterligare två frågor. Vilken ärstatsrådets egen uppfattning om hemkunskapensframtid? Skall ämnet vara obligatoriskt för alla ellerfrivilligt, grundat på personligt val? Dessutom voredet intressant att höra statsrådet utveckla sinatankar om hur den tid bör användas som skallavsättas för skolornas egen profilering.Anf. 8 () :Herr talman! Jag håller med statsrådet om att det är trängsel på timplanen, men viden lycklig förening kan faktiskt ett plus ett bli tre.Jag menar att om två ämnen -- och jag nämnde t.ex.franska och hemkunskap -- kan befrukta varandra,vinner man någonting i stället för att förloranågonting. Jag tycker att det skulle vara värdefulltom man undersökte den möjligheten.Anf. 9 ():Herr talman! sade i denallmänpolitiska debatten att flera talare förstoradeupp frågan om hemkunskap, slöjd ochbarnkunskap, enligt direktiven bara skulle bli litetnärmare belyst. Men det går inte att komma ifrånatt dessa ämnen har pekats ut i direktiven. De ärdärmed de enda som regeringen vill ha belysta ochsom -- får man förmoda -- kan tänkas bli frivilliga.Hemkunskap infördes som ett frivilligt ämne förflickor 1897 och blev obligatoriskt för flickor ochpojkar 1950. Man kan se ett samband mellanbehovet av hemkunskap och kvinnors yrkesarbete.Om hemkunskap skulle bli ett frivilligt ämne tar viett steg tillbaka, och det gör vi i så fall när behovetav ämnet är större . De flesta avSveriges kvinnor yrkesarbetar . Dengemensamma tiden för föräldrar och barn i hemmetär begränsad, och hemkunskap och s.k. praktiskaämnen gäller inte privatsaker som man har ansvarför bara i hemmet och som förälder, utan i ämnethemkunskap ges kunskaper för vilkas förmedlandedet fordras utbildad personal, precis som i vilketämne som helst.De viktiga frågorna här är: Vad är kunskap? Vilkenskola skall vi ha? Vilka människor skall vi ha? Skallvi ha en elitskola med stark segregation eller enskola för alla, som ger en bred kunskap som bas förfortsatta studier och ett bra liv?Det har diskuterats en hel del om vilka ämnen somär praktiska eller inte. Det är inte vad vi kallarhemkunskap som är det viktiga, utan innehållet ochundervisningssättet. Kombinationen av praktisktoch teoretiskt arbete förbättrar inlärningen på ettsätt som man borde ta efter i andra ämnen.Dessutom ligger undervisning i hemkunskap i ettblock, vilket gör att eleverna hinner tränga in iämnet. Också detta borde man ta efter vidschemaläggningen i skolan. Kombinationen avpraktiskt och teoretiskt illustreras bra i följandekinesiska ordspråk: Det jag hör, det glömmer jag,det jag ser, det kommer jag ihåg, det jag gör,begriper jag.Undervisningen i hemkunskap har som mål attutbilda elever till kompetenta beslutsfattare i frågorsom rör deras vardagsliv. Det är förmågan atthantera vardagsbesluten, att ha kontroll över sinoch familjens vardag, som bygger upp självkänslanoch leder till personlig frihet som har direktinverkan på utvecklingen i samhället.Hemkunskap skall ge kunskap på många angelägnaområden: privat ekonomi, resurshushållning,miljö, kost och hälsa samt naturligtvis jämställdhet.Det handlar om kunskap som de traditionellaakademiska ämnena har mycket svårt att erbjuda.Om det här ämnet skulle försvinna somobligatoriskt ämne, skulle elever förloraviktiga kunskaper. Vi behöver kreativa, skapandemänniskor för att bli konkurrenskraftiga i EG-sammanhang. Det räcker inte medspråkkunskaper. Teknisk-praktisk kunskap ärviktig för att utveckla personligheten, och därförmåste detta ämne även i framtidens skola varaobligatoriskt.Anf. 10 ():Herr talman! När jag läser svaret påinterpellationen om hemkunskapsämnet igrundskolan blir jag en aning förbryllad.Skolministern talar i svaret om att möta framtidenskrav, bl.a. internationaliseringen. Så långt harskolministern rätt, men jag anser att skolministerngör en något felaktig bedömning om hon enbartlyfter fram språkämnena.Vad hjälper aldrig så goda språkkunskaper om maninte har goda kunskaper i frågor som rörvardagslivet? Morgondagens samhälle kräverhandlingsberedskap i just vardagslivet. När t.o.m.EG:s utbildningsministrar i en resolution säger attkonsumentundervisningen skall ingå i denobligatoriska skolundervisningen, med syftet attskapa ekonomiskt ansvariga konsumenter i det nyaEuropa, skall skolelever få sinagrundkunskaper i ämnet hemkunskap försämrade!När nära en fjärdedel av vår totala konsumtion gårtill mat är det inte längre givet att grundskolansläroplan skall ge eleverna kunskaper omlivsmedlens inköp, om deras användning och omderas betydelse för folkhälsan!Ämnet hemkunskap vill jag benämna som etttvärvetenskapligt ämne. Här kan elever på ettpraktiskt sätt tillämpa andra inlärda fakta sommatematik, biologi, kemi och svenska språket, ochinlärningsförmågan i de teoretiska ämnena kanförbättras. Men det handlar också om den privataekonomin, hushållning med resurser, miljö, kulturoch jämställdhet. Många forskare menar också attden praktiska tillämpningen är det allra bästa sättetatt åstadkomma såväl beteende- somattitydförändringar.För att klara den arbetsintensiva situation sommånga hushåll befinner sig i gäller det att kunnakombinera yrkesarbete och hemarbete på ett såvettigt sätt som möjligt. Här ärvardagskunskaperna mycket väsentliga.Det skulle vara olyckligt, om hemkunskapen skullefå den placering på rangskalan som jag tycker migutläsa av skolministerns svar, nämligen att vissadelar av hemkunskapen sannolikt får ingå i andraämnen eller bli frivilligt ämne. Gör man så, har manverkligen klassat ner inhämtandet avvardagskunskaper.Till årets riksdag har en lång rad motioner väcktsom hemkunskapen i . Det tycker jagvittnar om att det finns ett brett stöd i för att hemkunskap skall tilldelasgaranterad tid på schema. Eftersomjag har den förhoppningen att skolministern tillhörde lyhördas skara, vill jag säga att skolministernomgående bör vidarebefordra dessa sinaler till denarbetande läroplanskommittén.Anf. 11 (m):Herr talman! Först och främst blir jag litet arg. Somyrkesarbetande kvinna med små barn känner jagmycket väl till vilken vikt vardagsproblemen har.Jag är också alldeles övertygad om att min son ochandra unga män och kvinnor behöver mycketkunskap på det området.Marianne tog upp det förhållandet att arbetar de flesta kvinnor. Det är riktigt. Det ärockså riktigt att kvinnor är mer välutbildadeän tidigare. Därför tror jag att de tillsammans medbarnens fäder och barnen själva har förmåga att inågon liten utsträckning välja vilka moment ochämnen som skall ingå i barnens utbildning. Om detgäller det ämne som vi nu diskuterar eller någotannat får vi återkomma till, men jag tror att det ärrimligt att ha den uppfattningen att modernamänniskor -- föräldrar, barn och ungdomar -- intebehöver beslut om varje timme påschemat.När vi diskuterar obligatorium och frivillighet somprincip, är det ju inte sagt att obligatorium ochfrivillighet behöver gälla generellt under skoltiden.Det kan gälla vissa delar av utbildningstiden.Läroplansarbetet omfattar -- som jag hoppas attalla är medvetna om -- grundskola, gymnasium ochkomvux. Det är ett ganska vidsträckt område, omman så säger.Stina var förbryllad över minaslutsatser i direktiven. Jag vill bara påpeka attdirektiven är ingenting som jag har fantiserat ihop.Det är regeringen som har antagit direktiven, och iregeringen ingår även . Jag tror att detfinns många uppfattningar om ämnen och vadinnehållet borde vara i den framtida läroplanen.Det är därför regeringen har valt att ge kommitténmycket vida ramar, så att vi skall få ett så braunderlag som möjligt att diskutera utifrån.Jag tror att det är viktigt att man i den diskussioneninte tror att jag skriver ner mina egna personligaidéer om ämnen. Jag tänker inte heller stå här italarstolen och säga vad jag tycker om än det ena,än det andra ämnet. Jag tror att det skulle uppfattassom att skolministern har en bestämd uppfattning,och det vore helt fel.Såsom också har framförts i den här diskussionen,är min uppgift att lyssna -- på forskning, vetenskap,experter, riksdagsledamöter och allmänhet -- innanjag lägger fram en proposition för . Såmina personliga uppfattningar avslöjar jag nog barahemma.Anf.