prot · GG0935 · 1992-12-01 00:00:00 — Ca20 % av mellanstadiebarnen har plats i denna.Från nästa år kommer enligt stadsfullmäktigesbeslut fritidshemsverksamheten att avvecklas i sinnuvarande form. Ansvaret för att bedrivamotsvarande verksamhet läggs över på skolan somfår särskilda medel därför. Medel avsätts också förbarn med behov av särskilt stöd.Det är ännu för tidigt att bedöma konsekvensernaav denna omläggning. Rent principiellt harregeringen emellertid inga invändningar mot attkommunerna prövar nya och billigareverksamhetsformer.Huruvida beslut i juridisk meningstrider mot socialtjänstlagen ankommer inte på migeller regeringen att pröva. En sådan prövning fårske i domstol efter eventuellt överklagande.Jag är mot den bakgrund jag nu redovisat inteberedd att vidta några särskilda åtgärder medanledning av beslut.Anf. 145 ():Herr talman! Jag tackar socialministern för svaret.Jag hade nog inte väntat mig något svar på fråganom vilka åtgärder regeringen tänkt vidta medanledning av socialtjänstlagens §§ 13 och 15. Menjag har svårt att förstå att socialministern inte hållermed mig om att just dessa paragrafer väldigtentydigt talar om skolbarnens rätt till enbarnomsorg. Sedan kan vi diskutera formerna. Detär inte så, att jag anser att nämnda verksamhetbehöver ske inom barnomsorgens ram. Den kanmycket väl ske inom skolans ram. Andra, det kanjag försäkra, kommer att få frågan prövad. Bl.a.har enskilda föräldrar här i gjortpolisanmälan. Jag vet också att andra kommer attöverklaga beslutet enskilt för sitt barn.Det talas här om skolan. Jag tror att integreringenär en bra form. Men det finns ändå anledning attkänna viss oro. Exempelvis i har detansvariga skolborgarrådet i den diskussion somförekommit i pressen sagt -- fritt återgivet: När nuföräldrar och andra inte följer reglerna, behöverinte heller vi göra det. När ett ansvarigtskolborgarråd uttalar sig på det viset tycker jag attdet finns anledning att känna oro.Jag undrar därför om det inte finns något sätt förregeringen att ta upp de här frågorna på, motbakgrund av att enskilda barn uppenbarligenkommer att komma i kläm. Jag vet attsocialministern i en intressant intervju i TCO-Tidningen har tagit upp frågan och uttryckt en vissoro i just dessa avseenden.Anf. 146 Socialminister ():Herr talman! Det är riktigt att jag naturligtviskänner osäkerhet om hur det kommer att te sig iStockholm. Det är en ganska kraftig nedskärningav anslagen i , från 100 till 30 miljonerkronor. Ingen kan naturligtvis säga om det gåratt bedriva en tillfredsställande verksamhet förmellanstadiebarnen med detta kraftigt reduceradeanslag.Jag kan konstatera att skolborgarrådet har gjortuttalanden -- som också var innepå -- som antydde att hon åtminstone skulle ha velatgå ännu längre än vad som blev fallet enligtfullmäktigebeslutet.Vi kommer att följa detta med stort intresse. Jagtror att detta är en verksamhet som går atteffektivisera. Jag tror också att det är bra attintegrera skolverksamheten och skolbarnomsorgenpå det sätt som man nu kommer att göra. Omanslagen kommer att räcka till att bedriva entillfredsställande verksamhet kan vi ännu inte säganågonting om.Som sagt kommer jag att följa verksamheten. Omdet inte utfaller på ett tillfredsställande sätt får vi sevad vi då skall göra.Anf. 147 ():Herr talman! Just i frågan hur man integrerarbarnomsorgen för skolbarnen ochskolverksamheten har jag ett mycket bra egetexempel från , därflera av mina barn går. Där har man redangenomfört integrationen. Den fungerar på ettypperligt sätt. Jag är oerhört nöjd med den skolaoch barnomsorg som där finns.Med det här beslutet i ryggen harstatsdelsnämnderna, som ju borde vara fri attbestämma det man vill, redan föregripitfullmäktigebeslutet och bestämt att avskaffamellanstadieverksamheten. Det gör attintegrationen inte kommer att fungera. När manstartade den var avsikten precis att få enfungerande heltidsomsorg för barnen.Överläggningen var härmed avslutad.25 § Svar på fråga 1992/93:262 om och demänskliga rättigheternaAnf. 148 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig vilkakrav på förbättrande av de mänskliga rättigheternasom jag ställt till vice premiärminister har ställts med anledning av att denne iförra veckan besökte på min inbjudan.Från svenskt håll har vi särskilt efter de tragiskahändelserna på i ijuni 1989 för de kinesiska ledarna framhållit denoro vi känner för de mänskliga rättigheterna i Kina.I maj, när en annan kinesisk vice premiärminister,, besökte , presenteradeutrikesministern för honom en lista på 30 personersom begärt frigivning av ellerupplysningar om.Genom att återkomma till detta ämne vid alla vårakontakter med kinesiska företrädare vill vi frånregeringens sida klargöra, att vi inte ser denna frågasom interna angelägenhet utan som någotsom vi och det internationella samfundet harlegitimt intresse av att bevaka. har gett sittstöd till de värderingar som har uttryckts i bl.a. . Det vill vi ta fasta på när vi diskuterar deär frågorna med kinesiska företrädare. Budskapetär att vi till dess en tydlig förbättring har inträttkommer att fortsätta påtala brister i fråga ommänskliga och medborgerliga rättigheter i Kina.Direkt efter de blodiga händelserna i i juni1989 avbröt det officiella besöksutbytetmed . Detsamma gjorde de flesta västländer.Först och gradvis har kontakternaåterupptagits från västvärldens sida.Vi anser att det är av största vikt att hålla en dialogöppen med kinesiska företrädare, som vi självaväljer att träffa. Detta ger oss tillfälle att framföravåra kritiska synpunkter på sätt att hanterade mänskliga rättigheterna i sitt land.Kina är en stor och viktig nation, som är permanentmedlem i och en viktig aktör påden världspolitiska arenan. har också ettomfattande handelsutbyte med . Det är ettsvenskt intresse att även av det skälet ha dialog ochutbyte med detta land.I mina och andra regeringsrepresentantersöverläggningar med den kinesiske vicepremiärministern framhöll vi, att vi serökad respekt för mänskliga rättigheter och enutveckling mot ökad demokrati som viktigaförutsättningar för fred och ekonomisk utveckling iKina. Även frågan om togs upp underöverläggningarna.Anf. 149 ():Herr talman! Jag får tacka socialministern för detutförliga och tydliga svaret beträffande framstötenom de mänskliga rättigheterna i . Jag tycker attdet var viktigt att få klarlagt vilka propåer somsocialministern gjorde mot bakgrund av att ZhuRongji i massmedia uttalade sig väldigt tydligt attvi i inte hade någonting att göra med denkinesiska modellen för demokrati, utan man hardär sin modell för demokrati. Det är faktiskt intedet beskedet som vi har fått vid våra samtal medandra kineser och tibetaner som drabbats av denkinesiska modellen för demokrati.I svaret säger socialministern att också frågan omTibet togs upp. Då vill jag fråga: Dryftade ni ocksåfrågan om en utsänd från , somutrikesministern uttalade sig ganska positivt omtidigare ?Anf. 150 Socialminister ():Herr talman! Svaret på den sista frågan är att jagvid mina samtal med tog upp detta. Omockså utrikesministern har gjort det vågar jag intesvara på. Men frågan har under alla förhållandenvarit uppe vid dessa samtal.Det är riktigt att kineserna ofta hänvisar till attdetta med mänskliga rättigheter är en inreangelägenhet som vi inte skall lägga oss i. Men deerkänner att de själva engagerar sig ifrågor som andra länder på samma sätt skullekunna hävda är deras inre angelägenheter. mycket eniga om att det var viktigt att andraländer engagerade sig för utvecklingen i Sydafrika.Där har också kineserna visat ett aktivtengagemang. Man har haft besök av NelsonMandela i Kina.Sedan vi konstaterat att denna angelägenhet ocksåberörde och kom vi in på frågan ommänskliga rättigheter i . hade vidvåra samtal inga invändningar mot att vi ocksådiskuterade detta. Men den officiella kinesiskaattityden är naturligtvis den som han redovisade förpressen.Anf. 151 ():Herr talman! Det är oerhört viktigt att vi ständigtpåpekar bristerna i de mänskliga rättigheterna. Jagtror faktiskt att det har betydelse att samtligavästledare tar upp dessa frågor med de kinesiskaledarna. Jag tror inte att det är fullständigt utaneffekt, därför att kineserna är känsliga för vadvästvärlden tycker.Jag vet också att man planerar att öppnaTibet för ekonomiska insatser och för besökandeturister i en helt annan omfattning än vad mantidigare gjort. Då måste det ändå ligga i derasintresse att också förbättra förhållandena i ,där den kinesiska modellen för demokrati faktisktär som allra värst för de tibetanska medborgarna.Anf. 152 Socialminister ():Herr talman! Låt mig bara understryka att denökade öppenhet som kineserna visar på detekonomiska området med all säkerhet såsmåningom kommer att få betydelse också på detpolitiska området. En synpunkt som vi harförmedlat till kineserna är att ha en öppenekonomi, vara öppen för de intryck och impulsersom detta alltid ger till ett land. Det är svårt ilängden att ha ett slutet politiskt system.I det långa loppet kommer det inte att hålla, utandet uppstår en konflikt.De nuvarande kinesiska ledarna, inte minst ZhuRongji, verkar helt inställda på att man skallbehålla den öppna ekonomin och utveckla den. Detkommer förhoppningsvis att få konsekvenser förockså demokratin i så småningom.Överläggningen var härmed avslutad.26 § Svar på fråga 1992/93:222 om miljön ochbilmotorerAnf. 153 Miljöminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att medverka till för attstimulera inköp av de ur miljösynpunkt bästamotorerna.Den nya bilavgasförordningen (1991:1481) trädde ikraft . I den nya förordningenfastslogs dels grundläggande avgaskrav för tungafordon års modeller, dels vilka kravsom skall vara uppfyllda för att ett fordon skallkunna hänföras till miljöklass 1 resp. 2.Miljöklasserna definieras för både lätta och tungafordon. (Nya grundläggande avgaskrav för lättafordon var fastlagda .) Den 1 juli 1992trädde en ändring i lagen (1991:608) omförsäljningsskatt på motorfordon i kraft, sominnebar att fordon belastas med olikaförsäljningsskatt beroende påmiljöklasstillhörighet.I bilavgasförordningen har också dehållbarhetskrav som föreskrivs i bilavgaslagen(1986:1386) preciserats för såväl de gundläggandekraven, dvs. miljöklass 3, som miljöklass 1 och 2.Jag anser att fullgod funktion förreningsutrustningen under fordonets hela livslängdär av allra största betydelse. Hållbarhetskraven ärför närvarande den bästa mekanismen för attsäkerställa detta. Det finns ingenting som säger atten bil, som klarar utsläppsgränsvärdena i miljöklass2 när den är ny men som inte uppfyllerhållbarhetskraven, är att föredra frånmiljösynpunkt framför en bil som uppfyller kraven,inkl. hållbarhetskraven, i miljöklass 3.Däremot kan det nuvarande systemet med den nyahöga försäljningsskatten för tunga fordon som''bara'' klarar de obligatoriska kraven årsmodeller åtminstone temporärt leda till attförsäljningen av nya fordon blir något mindre,vilket i så fall medför att de nya avgaskraven förtunga fordon får ett mindre genomslag ifordonsparken än annars. Systemet medekonomiska styrmedel kopplade till miljöklassernases över inom regeringskansliet.Syftet med översynen är att de ekonomiskastyrmedlen skall ge god miljöeffekt somde skall vara förenliga med närmandet till EG.Anf. 154 ():Herr talman! Jag får tacka miljöministern försvaret. Jag kan instämma i vissa delar, inte minst iden delen som handlade om att grundtanken är attstyra med hjälp av ekonomiska styrmedel. Det ärgenerellt sett ett alldeles utmärkt medel. Men enligtmin uppfattning kan det inte fungera i den speciellasituation som jag har beskrivit.De köpare som finns på marknaden när det gällerbåde bussar och tunga lastbilar har att väljamellan de bästa motorerna som oftast är tillverkadei och betingar ett högre pris och mellandieselmotorer av utländsk tillverkning som har enlägre miljöklass. Orsakerna till att man inte väljersådana motorer som är bäst från miljösynpunkt ärnaturligtvis ekonomiska. Dessa motorer är dyrare.Eftersom tillverkarna inte kan uppfyllahållbarhetskravet, är köparna inte beredda attförutom det högre inköpspriset också betala den tillpriset kopplade skatten på . Självfalletväljer man då att köpa ett billigare fordon som frånmiljösynpunkt är förkastligt. Jag utgår ifrån attmiljöministern inte heller vill att sådana affärerskall stimuleras.Den möjlighet som står till buds för regeringen äratt använda sig av ett dispensförfarande för att geköparna en signal om att om de köper de frånmiljösynpunkt bästa motorerna, kan de bli befriadefrån den extra avgiften som kan uppgå till 65 000 kr.Min fråga är då: Är miljöministern beredd attmedverka till att införa någon form avdispensgivning och därmed underlätta för depresumtiva köparna?Anf. 155 Miljöminister ():Herr talman! Regeringen redogjorde redan i dens.k. dieselskattepropositionen för de åtgärder somhar vidtagits och de åtgärder som avses att vidtas.Man har påbörjat den översyn som jag talade omoch också angivit i huvuddrag vilken inriktning somden skall ha. I propositionen står det:De effekter som systemet har för miljön och förbilindustrin bör kartläggas i belysning av deerfarenheter som vinns. Särskild hänsyn måstetas till de krav som och ett kommandemedlemskap i ställer. En översyn med dennainriktning innefattande även de svenskabilavgasreglerna i övrigt har påbörjats inomregeringskansliet. Förslag som syftar till attstimulera en snabbare övergång till miljöklass 1 och2 kommer att övervägas i detta sammanhang.Vi senarelade ju också de nyaförsäljningsskattereglerna för tunga fordon av 1992års modell eller tidigare modeller.Det är de åtgärder som är vidtagna. Den översynsom nu pågår handlar i högsta grad om deekonomiska styrmedlen. Det finns en arbetsgruppsom består av representanter från berördadepartement, som ser över just möjligheten attändra de ekonomiska styrmedlen så, att de inte fårnegativa effekter.Anf. 156 ():Herr talman! Det låter bra, att man är beredd attgenomföra förändringar. Men är detekonomiskt fördelaktigt att satsa på de frånmiljösynpunkt minst lämpliga fordonen. Vi vet attbilaffärer av den klassen -- det kan t.ex. gällabussar -- är inte någonting som man gör medmycket kort framförhållning. Man måste liggamånader, halvår och kanske i något fall t.o.m. ettår i förväg. Det är speciella fordon som skall byggaspå ett speciellt sätt, vilket kräver en mycket långframförhållning.Det vore rimligt att ge dessa köpare möjlighet attkunna göra en bedömning av om de skall köpa detfrån miljösynpunkt bästa fordonet eller om de skallvälja ett från miljösynpunkt sämre fordon medhänsyn till de ekonomiska regler som regeringenhar satt upp.Anf. 157 Miljöminister ():Herr talman! Det är klart att man ibland haranledning att använda sig av modellen meddispenser. Men i det här fallet handlar det i förstahand om ettårsperioder och om att vid rätt tidpunktlägga fram förslag till regler som omfattar så mångasom möjligt och som ger minsta möjliga utrymmeför godtycklighet. Från den synpunkten är intedispenser någon träffsäker metod. Därför finns intedispenser med i detta sammanhang.Däremot gör vi allt vad vi kan för att snabbt se överden här frågan. Arbetsgruppen skall vara klar ifebruari för att vi därefter skall kunna genomförade förändringar som är nödvändiga.En del av det säljmotstånd som finns berorsom vi båda vet på den låga konjunkturen. Dethandlar alltså inte enbart om de nya reglerna.Anf. 158 ():Herr talman! Vi är säkert överens om att det finnsfler anledningar till köpmotståndet än dem som jaghär har åberopat.Intyg om att motorerna uppfyller dehållbarhetskrav som ställts skall utfärdas avtillverkare som fullständigt saknar möjlighet attövervaka såväl service som de driftsförhållandensom fordonet skall användas i. Personligen har jaglätt att förstå att man kan vara tveksam till attutfärda sådana intyg som garanterar att det som ärföreskrivet i detta sammanhang till alla punkterskall uppfyllas framöver. Pånågot sätt är det ändå ganska orimligt att belastatillverkarna med en regel av den här typen.Om dispenser inte är någon bra metod, kan jag dåförutsätta att man i helt enkeltomarbetar förutsättningarna och ser till att detställs nya krav som kan uppfyllas och som gör detmöjligt att köpa miljövänliga fordon, utan att detblir någon straffbeskattning?Anf. 159 Miljöminister ():Herr talman! I översynen vägs naturligtvis in olikafaktorer, även om den i huvudsak är inriktad påutforming av ekonomiska styrmedel, inte minstmot bakgrund av de regler som finns inom EG. Vimåste hålla en nära kontakt med EG för att kunnagöra våra regler så samstämmiga som möjligt.Överläggningen var härmed avslutad.27 § Svar på fråga 1992/93:246 omtillämpningen av plan- och bygglagenAnf. 160 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig om vilkaåtgärder jag är beredd att medverka till för att detlokala inflytandet skall öka vad gäller markensanvändning.Som bakgrund till frågan har Inga Berggrenredogjort för två ärenden som rör tillgänglighetentill markområden.Låt mig först konstatera att jag inte kankommentera enskilda ärenden, oavsett om de kankomma under regeringens prövning sombesvärsärenden eller ej.När det gäller det lokala inflytandet över markensanvändning kan jag informera om att regeringen itorsdags bemyndigade mig att tillkalla en särskildutredare med uppdrag att se över vissa frågor iplan- och bygglagen, m.m.Anf. 161 INGA ():Herr talman! Först vill jag tacka statsrådet svaret.Statsrådet har bemyndigats av regeringen atttillkalla en särskild utredare just med uppdraget attse över vissa frågor i , och detär bra. Vid en sådan prövning är det speciellt viktigtatt studera balansen mellan enskilda och allmännaintressen, ävenså att pröva möjligheten att öka detlokala inflytandet över markanvändningen.De exempel som jag har angivit i min fråga är säkertinte de enda där en detaljplan har upphävts genomett länsstyrelsebeslut. Min avsikt var naturligtvisinte att statsrådet skulle kommentera de enskildafallen, utan de skulle tjäna som exempel på hur detkan vara.Det handlar alltså om en kompletterandebebyggelse inom en mycket smal markremsa.Tillgängligheten till stranden hindras inte på någotsätt. Det rörliga friluftslivet kan utövas i lika höggrad som tidigare även med bebyggelse. Joggningoch promenader eller fågelskådning utmedstranden möter inte heller något hinder. Däremotär den här delen av mindrelämplig för bad -- den är minst sagt stenig. Detkommer att bli lättare att färdas till stranden omplanen genomförs, genom att en väg då anläggs.Betesmarken, som jag också talade om, ligger somen lucka mot havet, omgärdad av ett stängsel, ochdet gör att det på sitt sätt blir svårare att nåstranden.Jag kan ge ytterligare en belysning av området: Påen kuststräcka , vari planområdet ingår,upptas 400 m av allmänrättsligt tillgängliga ytor.Med fog kan påstås att generella bestämmelser oftaleder till att faktiska förhållanden och enskildaintressen får stå tillbaka. Jag anser att det ärkännedomen om och ansvaret för de lokalaförhållandena som gör att just det lokalainflytandet över markanvändningen behöver ökas.Delar statsrådet denna min uppfattning?Anf. 162 Statsrådet ():Herr talman! Jag tänker fortfarande intekommentera de två ärendena, men jag kan hållamed om att mitt svar är litet rumphugget på slutet,när det gäller vad översynen av plan- och bygglagenskall innehålla.I dag har vi presenterat direktiven till översynen,och de är väldigt omfattande. Direktiven byggerbåde på den femåriga tillämpningen men också påen förändrad samhällsutveckling, kopplad tillmiljöfrågor, krav på medborgarinflytande och kravpå förenklingar. Man kan säga att det finns tvådimensioner av lokalt inflytande i direktiven. Vikommer att titta på avgränsningen mellan allmännaoch enskilda intressen -- det är en uppgift förutredaren. Jag kan i nästa inlägg återkomma till hurjag ser på det lokala inflytandet.Anf. 163 INGA ():Herr talman! Jag blir naturligtvis glad för att GörelThurdin talar om vad direktiven handlar om ochnyanserar det som stod i svaret.Det är nämligen så att bostadsutskottet underriksmötet /92 vid två olika tillfällen har uttrycktsin förståelse för uppfattningen att ett generelltstrandskydd, som inte tar hänsyn till de faktiskaförhållandena, inte kan motiveras i alla lägen. Påmånga håll råder ett lågt eller inte någotbebyggelsetryck i strandnära områden. På andrahåll behövs ett skydd mot exploatering avstrandzonen. Utskottet har också förutsatt attregeringen skall uppmärksamma dessa frågor,vilket nu har skett.Det är speciellt viktigt att pröva hänsynen tillbefintlig bebyggelse, äganderätt ochfastighetsförhållanden, i synnerhet vidkompletteringsbyggnation. Min förhoppning ärnaturligtvis att den här översynen skall ske såsnabbt som möjligt, så att vi kan .....Anf. 164 får erinra om gällande tidsregler.Anf. 165 Statsrådet ():Fru talman! Vi försöker vid tillämpningen av denbefintliga lagstiftningen vara mycket noggranna närvi tittar på de enskilda och allmänna intressena. Detfinns fall där vi har ansett att det enskilda tar över,dvs. när det inte finns något allmänt intresse.När det gäller strandskyddsreglerna har ett arbeteredan påbörjats, genom att tre länsstyrelser har fåtti uppdrag att se om man kan hantera den befintligalagstiftningen mer flexibelt, t.ex. iöversiktsplaneringen, för att ta till vara möjlighetertill strandnära boende på ett annat sätt.För att återkomma till det lokala inflytandet, finnsdet alltså två dimensioner. Det finns en dimension,där vi har ett folkvalt styre i kommunen. Defolkvaldas inflytande är då ett lokalt inflytande.Den andra dimensionen är just den enskildemedborgarens möjlighet att vara med över huvudtaget i samhällsbyggandet och tycka till.Anf. 166 INGA ():Fru talman! Det som statsrådet nu uttryckerstämmer fullständigt med min uppfattning. Jagställer bara en enkel fråga: Finns det någontidsplan angiven för när arbetet skall vara färdigt?Anf. 167 Statsrådet ():Herr talman! Jag kan först säga att den somkommer att utreda det här heter är överlantmätare i . Han har fåtti princip på sig att göra utredningen färdig.Det är ett tufft program, men det är inte meningenatt vi skall skriva en ny lag. Vi skall förändra lagenefter samhällsutvecklingen och efter deerfarenheter vi har av tillämpningen under fem år.Det kan finnas vissa frågor som tidigareläggs tillvåren 1993, och det kan finnas kvarstående frågorsom utredaren får tid på sig med till våren 1994.Överläggningen var härmed avslutad.28 § Svar på fråga 1992/93:255 om detaljplanenför handelsändamålAnf. 168 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig närregeringen avser att lägga proposition om ändring iplan- och bygglagen avseende gällande detaljplanerför handelsändamål.Bakgrunden till frågan är att den 19februari 1992 (1991/92:BoU10, rskr. 112) beslöt omen ändring i , PBL, sominnebär att kommunerna inte längre har möjlighetatt i detaljplan precisera handelsändamål till en vissform av handel. Bestämmelsen gäller fördetaljplaner som antas efter den 1 april 1992.Bostadsutskottet anförde i sitt betänkande att detinte kan anses tillfredsställande att den någotförändrade synen på konkurrensens betydelse intefår genomslagskraft också i äldre planer och att denfrågan kunde behöva övervägas i ett störresammanhang. Utskottet överlät åt regeringen attbedöma i vilka former dessa ytterligareöverväganden borde ske.Regeringen bemyndigade mig att tillkallaen särskild utredare med uppdrag att se över vissafrågor i , m.m. Den av BertilDanielsson nämnda riksdagsbeställningen omfattasav de frågor utredningsmannen skall överväga.Anf. 169 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min fråga. I viss mån var svaret positivt,men på min fråga om när proposition kan förväntasgavs inget svar. Jag fick besked om att enutredningsman nu har tillsatts, och det är gott ochväl. Men här finns alltså inte något tidsperspektivangivet.Jag tror att det är mycket angeläget att denna frågafår en ganska snabb lösning.