prot · GG0938 · 1992-12-04 00:00:00 — Det skulleteoretiskt innebära att t.ex. passagerarna på enfärja från till skulle kunnabussas in i landet och där blikontrollerade. Såvitt jag förstår finns dennamöjlighet. Men i praktiken är detta helt omöjligt.Till sist, herr talman, skulle jag vilja ställa någrafrågor till statsrådet. Såvitt jag har förstått är man iDanmark, och framför allt i , mycketkritisk till EG när det gäller borttagandet avmöjligheterna till en stickprovskontroll. Kan manhoppas och tro att i de pågåendeförhandlingarna kommer att följa den linje som nuverkar bli den linje som ochStorbritannien kommer att följa, nämligen attförsöka behålla möjligheten tillstickprovskontroller?Anf. 27 Statsrådet ():Herr talman! Först och främst vill jag säga att jagtror att i och jag har heltsamma grundsyn i dessa frågor. Det råder ingettvivel om att det här nog är det besvärligasteproblemet som vårt samhälle står inför. använde ordet gissel. Ja, jag vill gärnaanvända precis samma ord. Det handlar om en böldi vårt samhälle som alla goda krafter måste samlaskring för att försöka bryta ner.Vidare är det bra, jag delar alltså också på denna punkt, att vi redan nufår en intensiv debatt i dessa frågor och att vidiskuterar alla de olika medel -- här är det inte frågaom antingen--eller, utan det är fråga om både--och -- som kan användas för att så långt detnågonsin är möjligt förverkliga målet, ettnarkotikafritt samhälle.Sten hänvisade till förhållandena iHolland och även i . Jag tycker också attde är minst sagt beklagliga. En tröst för mig är, somsituationen är , att det i varje fall finns enmycket stark folklig förankring i Sverigebeträffande den restriktiva narkotikapolitik som viför och att vi praktiskt taget inte har någonlegaliseringsdebatt. Men det här är ett slag som inteen gång för alla är vunnet. Det finns ju andra rösteri debatten. Därför är det viktigt att driva dengrundläggande ståndpunkten hårt i varjesammanhang.När det gäller de speciella frågor som StenAndersson har tagit upp om polisens ochtullmyndigheternas roll i det här sammanhanget villjag först säga att båda gör ett mycket värdefulltarbete för att minska tillgången till narkotika i vårtsamhälle. Det bästa beviset på det är de storabeslag som har gjorts och det faktum attutvecklingen närmast pekar på en ökad effektivitetfrån de båda myndigheternas sida. är detuppenbart att situationen inte är tillfredsställande.Den är inte tillfredsställande förrän den dagen detinte görs några beslag alls av narkotika, och då heltenkelt därför att vi har ett narkotikafritt samhälle.Hur skall vi då på bästa sätt kunna verka för attåstadkomma en sådan ordning, och vilkakonsekvenser skall vi dra av ett svensktmedlemskap i /EU?Som jag sade tror jag att det behövs ettarbete på alla fronter. Jag tror också att det fordrasett förstärkt samarbete internationellt både mellanpolismyndigheterna och mellan tullmyndigheternaför att det skall gå att komma till rätta medförhållandena. Det är inte så, att detta lösar allaproblem. Men mycken erfarenhet visar att debeslag som görs av tullen och polisen ofta harföregåtts av en omfattande spaning och av inkomnatips, inte minst från andra länder. Jag tror att denspaningen och det samarbetet mellanmyndigheterna i de olika länderna ger klartförbättrade möjligheter att göra fler beslag vid desvenska gränserna. Till den del knarket kommerfrån områden utanför EG/EFTA menar jag att denklara inriktning som EG har när det gäller enförstärkt kontroll vid yttergränserna bör kunnabidra till ett minskat tillflöde av narkotika. Det ärnaturligtvis viktigt att också vi blir en fast och starklänk i den här kedjan.Jag tror att vi också noggrant skall prövamöjligheterna att inte bara bevara utan också idelar stärka bevakningen av våra egna gränser. Tillstor del kommer ju gränser även framdelesatt vara s.k. yttre gränser. Där kan vi inte barabibehålla utan också förstärka samarbetet.När det gäller de andra gränserna är situationeninom EG/EU inte klar. Det pågår fortfarandediskussioner där om polis- och tullmyndigheternasroll -- bl.a. med sikte på just ett förstärkt samarbetemen också på, om jag har förstått saken rätt,möjligheterna till spaning, ingripanden,sticksprovskontroller och liknande.Vi har tillsatt en särskild utredning för att titta påvad kan göra i det här avseendet. Vi hargjort det både som ett led i det internationellasamarbetet och som en egen insats på området. Viskall ha klart för oss att en stor del av tullenspersonal befrias från ren pappershantering genomett medlemskap i och då kan användas förandra uppgifter. Vad jag här har talat om framstårsom en mycket angelägen sådan.Jag vill inte föregripa resultatet av utredningen.Men jag vill gärna säga att jag personligen har enmycket stark sympati för tanken på fortsattastickprovskontroller -- kanske kan det varaintensifierade sådana vid misstanke omnarkotikabrott.Anf. 28 i (m):Herr talman! Det är trots allt tullen som görde största beslagen. Jag tror att det handlar omdrygt av de beslag som görs i vadgäller illegal narkotika. Det är i och för siglättförklarligt. Polisen skall ju jaga efter knark somredan finns i landet. Det innebär att enormaresurser måste satsas. Det kostar mycket pengar.Jag kan förstå detta och att det måste vara så. Menatt i det läget föra diskussioner -- slutresultatetpåverkar kanske den mycket viktiga länkennär det gäller att förhindra att knark förs in iSverige -- om tullens verksamhet som, enligt minuppfattning, kommer att få sämre möjligheter, dvs.arbetet försvåras, har jag litet svårt att förstå.Jag accepterar passfrihet i , mellan EG:smedlemsländer. Men jag har svårt att förstå, ochframför allt har jag svårt att förklara för demänniskor som jag träffar, varför det beträffandeSverige inte kan vara precis som det är mellan denordiska länderna -- där råder det faktiskt sedanlång tid passfrihet, dvs. tullen har möjlighet att görastickprovskontroller. Om det visar sig att en tullarehar fel, händer det honom eller henne ingenting.Statsrådet och jag har rätt så lika uppfattning i denhär frågan. Jag hoppas, och vill tro, att även andraländers EG-ministrar har samma uppfattning ochatt resultatet i slutänden blir att det trots allt går attbibehålla den här stickprovskontrollen. Med tankepå vad den innebär är det ingen i somifrågasätter den. När det gäller knarket är det ju ensamlad nation som stöder de åtgärder som vidtas.Det gäller då vår förmåga och våra möjligheter attförhindra illegal knarkinsmuggling till Sverige.Herr talman! Jag ställde en fråga i slutet av mittanförande om och Storbritannienssituation. Såvitt jag förstår, för detta har jag sport,är de här bägge länderna ytterst intresserade av attbibehålla stickprovskontrollen även ifortsättningen. Jag skulle vilja höra vad statsrådethar för uppfattning i den frågan: Är det rätt, ochkommer att agera ungefär i den riktningen?Anf. 29 Statsrådet ():Herr talman! Jag konstaterar att StenAndersson och jag inte bara har samma grundsynutan också är överens om att inte bara tullens ochpolisens roll är viktig. Vi bör också prövamöjligheten att förstärka deras roll i det härsammanhanget. Inte minst kan en väg här vara attarbeta för ett förstärkt internationellt samarbete.Jag tyckte att jag gav ett ganska klart svar på denfråga som ställde. Jag sade att vitittar på möjligheterna. Vi har tillsatt en särskildutredning just för att titta på möjligheterna tillfortsatt stickprovskontroll. Också polisens rolltittar vi på i det här sammanhanget. Det är klart attde här myndigheterna delvis kompletterarvarandra, även om förutsättningarna som läget nuär -- jag är medveten om det -- är annorlunda.Personligen har jag mycket stark sympati för denhär tanken.Däremot vore det fel av mig att föregripa resultatetav diskussionen, där både tull- ochpolismyndigheterna är inblandade och där manmåste beakta en rad andra omständigheter som intebara avser narkotikan. Det är med dengrundläggande inriktningen som jag kommer attfölja gränskontrollgruppens arbete och att i sinomtid, tillsammans med regeringskollegerna,formulera en exakt svensk politik. Men dengrundläggande inriktningen är alltså densamma.Anf. 30 i (m):Herr talman! Jag ber om ursäkt för att jag kanskeär litet tjatig. Men jag vill upprepa att jag har hörtatt och aktivtprotesterar mot ett slopande av denstickprovskontroll som förekommer. Jag harfrågat om detta två gånger. Antagligen harstatsrådet missat min fråga.För tredje gången frågar jag: Är det rätt uppfattatatt det förs en intensiv debatt i ochStorbritannien, där man pekar på att de här bäggeländerna kommer att protestera kraftigt mot ettslopande av den stickprovskontroll som finns -- även gentemot de länder som är medlemmarav EG?Anf. 31 Statsrådet ():Herr talman! Exakt hur diskussionen går iStorbritannien och vet jag inte -- framförallt tänker jag då på hur pass jämförbar situationeni länderna är. Den brittiska debatten, som jag harförsökt att följa ganska noga, tar framför allt siktepå att hävda att hela brittiska området är enyttergräns. Detta bottnar ju i att ären ö och inte har gemensamma landgränser medandra länder. Därför vågar jag inte ge ett definitivtsvar på frågan om hur pass precist det som framförsav och i de härsammanhangen är. Inte heller vågar jag uttala migom hur pass tillämpligt det är på svenskaförhållanden. Därför svarar jag att min personligagrundsyn är positiv beträffande möjligheten attgöra stickprovskontroll. Vi skall i varje fall användade förstärkta resurser som tas i anspråk förandra ändamål -- för pappersarbete och liknande --vid de yttre gränserna. När det gäller de inregränserna är situationen sådan att det, åtminstoneenligt min uppfattning, är omöjligt att ge ettdefinitivt, klart svar och säga: Exakt så här skall viagera.Vi skall avvakta den interna diskussionen i EG. Avde praktiska erfarenheterna i EG kommer videssutom att dra slutsatser om hur vi bäst kan agerapå området för att nå de mål som jag har gemensamt. Jag kan försäkra, StenAndersson att den här frågan inte bara är högtprioriterad inom regeringen. Den ligger också migpersonligen varmt om hjärtat.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1992/93:42 om ökadejärnvägsinvesteringarAnf. 32 Kommunikationsminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen är beredd att omgående vidtaför att åstadkomma en snabb ökning avjärnvägsinvesteringarna, samt när regringen kanfatta beslut beträffande ett antal namngivnaprojekt. I mitt svar återkommer jag till vart och ettav de projekt som har angivit.Sedan den borgerliga regeringen kom till maktenhar utöver ordinarie anslag beslutfattats om . till snabbtågsanpassning påsödra stambanan, . till underhållsåtgärder påinlandsbanan, till en station i ,till och totalt tillvästkustbanan, norra stambanan, ostkustbanan ochArlandabanan. I detta ingår även ett brobyte överDalälven vid . har anslagits tillsysselsättningsfrämjande åtgärder avseende främstunderhåll. ökade produktion utöverordinarie anslag beräknas bli 1,9 mdkr.Detta skall ställas mot ordinarie anslagtill investeringar som är ca 1,4 mdkr. För år 1993beräknas den beräknade produktionen med extramedel till 2,5 mdkr och för till 2,4 mdkr.Jag vill också understryka att genom regeringenssätt att fördela pengarna på olika stråk kanutbyggnaden och sysselsättningen hållas igångbeträffande flera parallella projekt dettaökar det totala antalet sysselsatta i projekten.Som svar på fråga om vilkaåtgärder regeringen är beredd att omgående vidtaför att åstadkomma en snabb ökning avjärnvägsinvesteringarna kan jag meddela att detpågår arbete inom för att säkrafinansieringen av utbyggnaden av både järnvägaroch vägar i syfte att arbeten kan kommaigång.Georg har också ställt frågan närregeringen kan fatta beslut om ett antal namngivnaprojekt. Jag skall nu gå in på vart och ett av democh redogöra för planeringsläget.Först tar vi . Den ekonomiskarådgivare som regeringen tillsatte har idagarna lämnat sin slutrapport om hur vi kan byggaArlandabanan med ett så litet bidrag som möjligtöver statsbudgeten. kommer beslut att fattasom hur projektet skall bedrivas vidare, och jag villunderstryka att vårt försök att finna en annanmodell för investeringen i intekommer att innebära någon försening avtrafikstarten. utredningen om att finnaen ny finansieringsmodell pågår, pågår ocksåarbetena med att bygga två nya spår från Ulriksdaltill och arkeologiska undersökningardär den nya banan skall förläggas.Georg frågar mig också om medel tillostkustbanan. arbete medostkustbanan kan fortgå t.o.m. medtilldelade medel. Jag anser det synnerligenangeläget att utbyggnaden av ostkustbanan och E 4mellan och kan samordnas.Med detta räknar jag med att kostnaderna kanminskas med ca 100 mkr.Vad gäller har vi tillsatt , förre generaldirektör,som förhandlare om lokal medverkan ifinansieringen. Om han kan nå en uppgörelsesenast , räknar jag med attarbetena då kan starta mellan Tångaberg ochVarberg, mellan och Öringe samtKungsbacka och Fjärås.Stambanan genom övre fyller en viktigfunktion som länk till ochkontinenten för godstransporter. På stambanangenom övre investeras för . under1992 för att i första hand öka bärigheten förgodstågen.Till sist har frågat om tre mycketstora projekt, nämligen Nordlänken, Bottniabananoch Riksbangård syd. Som svar på denna fråga kanjag meddela att regeringen avseratt återkomma till under vårn med enproposition om en långsiktig investeringsplan förvägar och järnvägar där bl.a. dessa projekt ingår.Anf. 33 ():Herr talman! Jag vill först tackakommunikationsministern för svaret. Mensamtidigt beklagar jag att där inte finns någrabesked om en snabb ökning avjärnvägsinvesteringarna.Arbete pågår, heter det. Ja, det har jag naturligtvisförut sagt. Men det allvarliga läget påarbetsmarknaden och den djupa lågkonjunkturenkräver att en kraftfull extra satsning påjärnvägsinvesteringar görs nu.Beslutet kommer att fattas längre fram, heter detsenare i svaret. Det är till ringa tröst för de arbetaresom nu går arbetslösa och för de entreprenörer somnu hotas av konkurrs därför att de inte fåranläggningsjobb.Det finns en besvärande diskrepans mellan tal ochhandling hos kommunikationsministern. Det ärockså fortfarande svårt att få ett grepp om vad somfaktiskt har skett, och sker, om hur mycket som harbeslutats, om vilka pengar som snurrar runt ilöfteskarusellen och framför allt om hur det iverkligheten blev.Jag noterar att också bidrar tilldimbildningen. Det heter i svaret att den borgerligaregeringen bl.a. beslutat om ,vilket innefattar investeringar på bl.a.västkustbanan. Men den initierade vet attprojekten på den banan belagts med startförbud avregeringen. Därmed försvinner ur den potten 530miljoner som inte får användas förränförhandlingarna med kommunerna är klara. Detkan möjligen bli . Alltså bidrar hantill att skapa en bild av att det är tack vare denborgerliga regeringen som det nu satsas en halvmiljard på . I själva verket ligger alltstill.Regeringen hade en chans att göra en rejälextra satsning på järnvägar. anvisade då2,2 miljarder till infrastruktur, men av det gick bara150 miljoner till järnvägar. Varför dendiskrimineringen av järnvägssatsningarna?Arlandabanan har blivit en följetong. Densocialdemokratiska regeringen utredde såvälstatliga som privata alternativ. Vi var därmed klaraför ett ställningstagande . Men då satteMats i gång utredningskvarnen igen. CurtNicolin inkopplades, men inget nytt framkom avhans utredning. Då gick uppdraget till SalomonBrothers, och sägs det att beslut skall komma.Jag undrar: Har det nu framkommit något nytt?Vad kostar det nu för staten att byggaArlandabanan? När kommer beslutet? Vem skallvara huvudman för bygget? Att denna process inteskulle ha försenat projektet blir det allt svårare förkommunikationsministern att förklara och göratrovärdigt.Jag väntar fortfarande på besked om ostkustbanan.Där är förhandlingarna slutförda, och i det falletkan man inte hänvisa till pågående förhandlingar.Framför allt brådskar det med besked omsträckningen --. Det är ettobjekt som beräknas kosta . Ensamordning med byggandet av gersamordningsvinster. Kommunikationsministerntycker att det är angeläget. men det uttalandet haringet värde om inte regeringen fattar beslut.Jag noterar också att kommunikationsministerntycker att stambanan genom övre fylleren viktig funktion, och jag tackar för deterkännandet. Men vad tänker regeringen göra?Banverket har vid upprepade tillfällen presenteratförslag på objekt som skulle kunna sättas i gångomgående. Enbart inom finnsviktiga objekt. Det handlar där om investeringar på400--. De är av utomordentligtstor betydelse för att förbättra transporterna till ochfrån övre . Men besluten har hittillsuteblivit. Den borgerliga regeringen har trots stoltalöften, långa kataloger och omtalade paket inteförmått mer än i extra insatserpå stambanan norr om . Det är inte såimponerande.Banverket har med anledning avarbetsmarknadskrisen inventerat förutsättningarnaför tidigareläggning av objekt för att långsiktigtfrämja sysselsättningen och även tillväxten. Densenaste förteckningen gjordes i september månad.Där finns objekt för ca 6 miljarder, 6 000 miljonerkronor, som skulle kunna startas eller nästa år.Banverket har markerat behov av vissframförhållning. Man kan inte börja byggasamtidigt som besluten fattas. Genom attregeringen dröjt och fortfarande dröjer medbesked, är jag rädd för att den försuttit chansen attfå i gång någonting av allt detta under denna vinter.Detta är en mycket allvarlig försummelse. Det ärmot den bakgrunden som vårt förslag om enkommission för infrastruktursatsningar skall ses. Visocialdemokrater litar inte påKommunikationsdepartementets ledning i dessafrågor. Det tycks inte heller majoriteten itrafikutskottet och finansutskottet göra, eftersomman nu beslutat om ett särskilt uttalande för attpåskynda infrastruktursatsningarna.Anf. 34 ():Fru talman! På morgonnyheterna kunde man i daghöra att AMS har vissa svårigheter att handha såstora grupper arbetslösa som vi nu har i Sverige.Det gäller bl.a. att klara av att anordna passandeoch meningsfulla utbildningar för alla dessaarbetslösa.Det är litet märkligt, kommunikationsministern,att få ta del av sådana uppgifter när vi vet vilka storabehov som finns när det gäller att bygga uppinfrastrukturen. Det finns ett stort och uppdämtbehov av att bygga ut vårt järnvägsnät, inte minst ilandets norra delar. pågår enupprustning av norra stambanan, men denupprustningen går alltför långsamt. Detta är baraett område där aktiviteten behöver påskyndas.Men värre är, vilket man ser när man läserkommunikationsministerns interpellationssvar, vadsom sker när det gäller dessa nya framtidsprojekt.Man kan som exempel ta , somregeringen nu tydligen har lagt på is för gott. Varjegång den frågan berörs här i kammaren, skjutssvaret på framtiden.Nu säger statsrådet att regeringen skall återkommatill våren. Alla sådana luddiga besked frestar påtrovärdigheten, inte bara påkommunikationsministerns och regeringenstrovärdighet, utan också för oss alla som politiker.Vi är ute bland människor utanför denna kammareoch talar om hur viktigt det är med att satsa påinfrastrukturen när det är lågkonjunktur och vi såväl behöver dessa jobb. När det sedan inte händernågonting sprider sig ett allmänt misstroende motpolitiker i allmänhet och i synnerhet ettmisstroende mot oss politiker som sysslar just medkommunikationsfrågor.Så här kan vi inte hålla på. Det finns ettackumulerat behov av att starta byggen på en radområden. Om man skyndade på hela processen närdet gäller skulle man där kunnaåstadkomma en bra effekt genom att bygga bådefrån norr och från söder. Det skulle gå utmärkt attsätta i gång den typen av aktiviteter. från banans norra punkt, i , byggasöderut. Därmed skulle man få en god effekt närdet gäller jobben och naturligtvis en snabbt utbyggdkustbana utefter hela . Dessutomskulle man också kunna utreda en förlängning tillHaparanda via Kalix.Det har vid upprepade tillfällen i denna kammarenämnts möjligheterna att i norr bygga sammanjärnvägsförbindelserna med de i ochmodernisera dem. Det gäller inte bara järnvägensom sådan. Det gäller rent teknisktomaxlingsstationer och terminalhanteringar iHaparanda. Här finns det alltså utrymme förganska stora och omfattande moderniseringar avjärnvägens infrastruktur. Men då måste naturligtvisregeringen ta initiativ för att driva på utvecklingen.Vi kan som politiker inte bara tala omden, utan måste man också sätta kraftbakom orden.När tänker statsrådet göra detta när det gäller t.ex.Botniabanan och dess förlängning utefter helaNorrlandskusten, även upp till ? Vi äröverens om att vi behöver sätta fart när det gällerjobben och infrastrukturen. Vad är det som hindrarkommunikationsministern att fatta de avgörandebesluten? Vad väntar statsrådet på?Anf. 35 BO ():Fru talman! Jag vill fylla på med ytterligare någrafrågor om varför det tar så och varförregeringen inte kommer till skott i sådana härviktiga frågor.År 1986 skrev ABB och SJ kontrakt om tillverkningav snabbtåget X 2000. Grundordern avsåg 20tågset, med slutleverans --1994.Kontraktet innefattade även option på ytterligare20 tågset. Tiden för optionen gick ut den sistaseptember . SJ har meddelat att man förnärvarande inte kan köpa fler tågset av typen X2000 på grund av de höga lönsamhetskrav som ställspå SJ.Inom SJ utvärderas vilka kravföretaget skall ställa på det nya regionaltåg somskall köpas in för framtiden, EMU 90.Konstruktionstiden gör att produktionen av ett nyttsådant tåg tidigast kan komma i gång efterorder, dvs. , med fullproduktionstakt . En förutsättning föratt tillverkningen över huvud taget skall kunnaförläggas till är att företaget får nya orderpå X 2000. Eventuella exportorder kommer inte attkunna tas tillräckligt snabbt för att ge beläggningföre år 1996.Om inga nya order på X 2000 tecknas inom enrelativt snar framtid kommer därför produktionen iKalmar successivt att skäras ner för att helt upphöraunder januari, . Detta kommer i sintur att medföra att produktionen i ochVästerås kommer att påverkas så kraftigt att ävendessa verkstäder hotas av nedläggning. Därmedskulle svensk tågtillverkande industri upphöra.Sedan ett år tillbaka är produktionen iÖrnsköldsvik nedläggningshotad. Sammanlagtskulle detta betyda att ca 1 500 arbetstillfällen inomABB skulle försvinna. Minst lika mångaarbetstillfällen kommer då att försvinna hosunderleverantörerna.I som av regeringen kallas för''Infrastrukturens årtionde'' är det naturligtvisriktigt att lägger ner tiotals miljarder på nyaeller upprustade järnvägsspår. Men det är märkligtatt man inte gör motsvarande satsningar på nyafordon för att trafikera de nya spåren. Se nu till attoptionen utlöses, och hjälp till att rädda svenskjärnvägsindustri!Det andra exempel jag vill ta upp är de s.k.Malmöhusförhandlingarna, som ju syftar till attstaten tillsammans med kommunerna skallförbättra infrastrukturen i . SvenHulterström slutförde förhandlingarna i juni.Pengar är såvitt jag förstår reserverade för dessasatsningar. Men det händer ingenting. ställde en fråga här i kammaren, och dåsvarade kommunikationsministern att han behövdenovember månad på sig för att komma fram tillbeslut. Detta alltså , men okej då.Men , kommunikationsministern, är detdecember. Det finns nu plats, tid och skäl att lämnaett klart besked så att vi kan komma i gångmed arbetena, t.ex. med att elektrifiera bananMalmö--Ystad.Om man i många sammanhang, när det passar,påstår att 90-talet skall vara infrastrukturensårtionde, ökar förväntningarna. Då krävs beslutoch handlingskraft. De projekt jag har tagit uppskulle skapa och rädda många jobb i detkrisdrabbade Kalmarområdet men också i Skåne.Lämna besked nu -- inga långbänkar -- för Sverigemåste ha råd att arbeta.Anf. 36 ():Fru talman! Jag vill tackakommunikationsministern för den redovisning hanhar lämnat i detta interpellationssvar till GeorgAndersson. Det visar mycket tydligt att den mytman försöker skapa om att det inte händernågonting på infrastrukturområdet är felaktig.