prot · GF0981 · 1992-03-20 00:00:00 — Jag haralltid tyckt att det har varit fel att haförsöksverksamhet med organisatoriska lösningar.Det är möjligt att det här finns juridiska aspektersom man måste ta hänsyn till. Jag beklagar det i såfall.Jag brukar alltid tala historia, gå tillbaka till hursystem kommer till. Man skall komma ihåg attUSA:s försäkringssystem på vårdområdet bildadespå grund av ett misstag. Man fick stora problem,egentligen beroende på att man hade lönekontroll.Försäkringar innebar det enklaste sättet förföretagen att fuska. De gav folk sjukförsäkringar.Man fick ett försäkringssystem som blev litetfelaktigt.Detta späddes på av den federala makten, som gavBlue Shield- och Blue Cross-systemen monopol.Låt oss alltså inte dra några generella slutsatserbeträffande försäkringssystem på grundval av har gjort vissa historiska misstag i USA.Anf. 38 (nyd):Fru talman! Också jag vill kommentera dessaförsäkringssystem och framhålla att jag inte anseratt försäkringssystemen är självkontrollerande.Vad jag har sagt är att jag till skillnad från PontusWiklund tror att de är lättare att kontrollera än dengängse sjukvården. Det beror på att dessaförsäkringssystem skall bygga på enproducentoberoende sjukvård, där rollerna somproducent och finansiär skiljs åt. Därför fårpatienten i dessa system en starkare ställning.USA nämndes igen, och jag vill än en gångframhålla att jag bestämt tar avstånd från den typav försäkringssystem som där finns. BeträffandeUSA kan jag berätta det senaste, en skräckhistoriaom en läkare som blivit anmäld , kostnad av några varje gång.Han felbehandlade då sig själv och anmälde sigsjälv med krav på några för att hanhade blivit felbehandlad. Han fick rätt och han ficknågra miljoner dollar.Sådant skall vi inte ha hit. Tro inte att jag står fördetta!Vidare menade att jag kanske pratadei egen sak när jag tyckte att läkarna blir för mycketkontrollerade. Jag vill med anledning av det sägaatt vi läkare naturligtvis skall kontrolleras, men attjag känner att vi ibland är litet orättvist utsatta i ettsystem där vi skulle vilja ta hand om patienten påett bättre sätt än vad vi har möjlighet till.Jag har i min hand ett papper med en skiss av enkurva, vilket jag inte kan visa för kammaren mensom de som är nära talarstolen kan se. På skissenanges dels ett antal patienter som skall skickas hem,dels ett antal patienter som definitivt skall läggas in.Dessutom finns där en gråzon bestående avpatienter som kunde skickas hem, men som ocksåkunde läggas in.Många som befinner sig i gråzonen kan säga sig attde naturligtvis borde ha blivit inlagda. Mot dettakan sägas att det inte finns möjlighet att lägga in allapatienter i gråzonen -- det är kanske 100 personer.Men i det enstaka fallet kan det inte bevisas att detinte fanns en plats på sjukhuset för just den aktuellapatienten. Då kan jag utpekas, och det tycker jagär orättvist.Jag vill gärna bli kontrollerad, men jag vill blikontrollerad på ett sjyst sätt.Jag tackar för att hon säger att jaghar framhållit att det här gäller en symtomatiskföreteelse. Det är fråga om symtomen, men vi skallangripa orsaken. Sjukvården är bra, men i vissa fallär den kvantitativt otillräcklig, och låt oss då arbetamed den frågan.Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare inlägg.Anf. 39 Statsrådet ():Fru talman! Med anledning av av en skiss i A 4-format för oss somnärmast är inblandade i debatten kom jag att tänkapå klassiska sketch om ringaren,där de som var närmast intresserade av frågankunde samlas i predikstolen. underlättadesförevisningen av att vi inte är så många.Jag kommenterade inte för att hantalade i egen sak utan mera på temat att det enligtmin mening blir en litet steril debatt inom svensksjukvård, om man mellan dem som fattar beslut omden totala resursfördelningen, politikerna, ochpersonalen får ett ställningskrig, där den ena påståratt den andre har fel. Det var det som jag menademed mitt föregående inlägg på denna punkt.Jag har inte heller hävdat att vare sig skulle vara anhängare av detamerikanska systemet. Jag vet attMargit inte är det, och harförsäkrat att han är för en politik som innebär attvi skall fortsätta att ha ett obligatoriskt system försjukvård i och att avgifterna inte skall tas utefter inkomst utan efter risk. Jag tror honom närhan säger detta.Jag nämnde det amerikanska exemplet för attbevisa bara en enda sak, nämligen att det inte ärgivet att försäkringssystem leder till en bra kontroll.Margit framhöll att man inte skulle dranågra generella slutsatser från det amerikanskaexemplet. Hon karakteriserade det som har hänt iUSA som ett historiskt misstag, och det är lätt atthålla med om det. Det har också lett till att man harkvar ett system som inte är obligatoriskt.Förenta Staterna är det enda industrialiserade landsom inte har valt en obligatorisk modell. Man kanav detta dra några slutsatser. Man kan för det förstagöra den självklara iakttagelsen att inte alla är medi systemet. Många tiotals miljoner hamnar utanförsjukförsäkringssystemet. För det andra tycks ettfrivilligt sjukförsäkringssystem inte vara en garantiför låga kostnader, eftersom ärdet land i världen som lägger ned den störstaandelen av sina gemensamma resurser påsjukvården.Däremot vill jag inte från detta exempel draslutsatser om försäkringssystem som ärobligatoriska. Den diskussionen får vi föra på enhelt annan och riktigare bas.Fru talman! Eftersom jag har möjlighet att avslutadiskussionen vill jag notera att jag tycker att det varbra att den togs upp. Det är en viktig fråga som harställts av , nämligen hur vi ser tillatt det finns hyggligt med resurser i svensk sjukvårdoch att pengarna används på ett bra sätt. Jag hardock haft en från avvikandemening vad gäller metoderna för att komma dit.Debatten om att dela ut långtgående befogenhetertill något statligt organ för att gå in i konkreta falloch tala om att resurserna inte räcker får vi kanskeanledning att fortsätta.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositionerna1991/92:112 och 114 till skatteutskottet1991/92:160 till bostadsutskottetMotionerna1991/92:Sf26--Sf30 till socialförsäkringsutskottet1991/92:A13--A15 till arbetsmarknadsutskottet8 § BordläggningAnmäldes och bordladesProposition1991/92:126 Ändrade tillståndsregler förpersonaladministrativa personregisterKonstitutionsutskottets betänkande1991/92:KU28 Kungl. hov- och slottsstaternaSkatteutskottets betänkande1991/92:SkU23 Ändringar i 19 §kommunalskattelagenJustitieutskottets betänkanden1991/92:JuU7 Sexuella övergrepp mot barn, m.m.1991/92:JuU13 Anslag till justitiedepartementetm.m.1991/92:JuU14 Anslag till justitiekanslern1991/92:JuU15 Anslag till Svenskförfattningssamling m.m.1991/92:JuU16 Anslag till åklagarväsendetLagutskottets betänkanden1991/92:LU20 Anslag till patentverket m.m1991/92:LU21 Anslag tillkronofogdemyndigheterna1991/92:LU22 Anslag till bokföringsnämnden,m.m.1991/92:LU23 Ekonomiska föreningar, m.m.Utrikesutskottets betänkanden1991/92:UU9 Verksamheten inom Europarådet1991/92:UU10 Nordiskt samarbete1991/92:UU14 Vissa anslag m.m. inomutrikesdepartementets områdeSocialutskottets betänkande1991/92:SoU14 Kompensation till ensamföräldrarmed anledning av slopad skattereduktionp4p > betänkande1991/92:TU12 Köp av persontrafikNäringsutskottets betänkanden1991/92:NU17 Statliga företag1991/92:NU18 betänkande1991/92:AU10 Uppsägning av nr96 angående avgiftskrävandearbetsförmedlingsbyråer9 § Anmälan om interpellationery2 > y3 > Anmäldes att följande interpellationer framställtsden 19 mars1991/92:145 av () tillsocialministern om de hemlösas situation:''Det finns mer än 5 000 hemlösa i i dag.1 100 av dem är kvinnor och över 500 är uteliggare.Hjälp oss att ge dem en tallrik soppa, en smörgåsoch någonstans att sova. ''Denna uppmaning riktar tillallmänheten genom annonser i dagspressen.Välfärdssystemet håller på att braka ihop och''soppköks''-filosofin kommer åter till heders, ivälfärdslandet , , med en borgerligregering som satt upp ''valfrihetsrevolution'' på denpolitiska dagordningen! För mig är det en skam attinte alla människor kan garanteras tak överhuvudet och mat för dagen utan måste varaberoende av allmänhetens allmosor.De hemlösas situation har uppmärksammats avriksdagens socialutskott , genomenskilda motioner från olika partier och iskrivningar riktade till regeringen i olikabetänkanden.I betänkandet 1989/90:SoU14 kan man läsa ''-- -- --Utskottet anförde bl.a. att det delademotionärernas uppfattning om att det är ovärdigtett välfärdssamhälle att människor står helt utanbostad och att det också strider mot syftet i vårsociallagstiftning.'' -- -- -- ''Utskottet delademotionärernas uppfattning att det behövs ettstarkare engagemang från bostadsmarknadensparter beträffande missbrukarnas svårigheter att fåen egen bostad och såg med tillfredsställelse attsocialstyrelsen avsåg att ta initiativ tillöverläggningar med parterna. ''I betänkande 1991/92:SoU2 kan man läsa:''Utskottet har vid ett flertal tillfällen uttryckt sinoro över situationen med de många bostadslösa isamhället. Det rådande förhållandet är enligtutskottets mening oacceptabelt.'' -- -- -- ''Utskottetnoterar i sammanhanget att den nya regeringen iregeringsförklaringen uttalat att bostadspolitikenskall inriktas på att alla skall ha möjlighet till en brabostad till ett rimligt pris. ''Mot bakgrund av ovanstående vill jag ställaföljande frågor:1. Delar socialministern socialutskottetsuppfattning att dagens situation, med ett ökat antalhemlösa, strider mot syftet i vår sociallagstiftning?2. Om svaret på frågan är ja, vad tänker dåsocialministern göra för att rätta till situationen?1991/92:146 av () tillsocialministern om narkotikamissbruket blandinvandrare:I januari 1992 redovisade iStockholm en pilotstudie över missbrukare somuppehöll sig kring i omfattade en grupp missbrukare somutvalts att vara så representativ som möjligt förmissbrukare som hade för vana att besöka platsen.Studien visar att det finns ett relativt stort antalinvandrare som inte nås av den nuvarandenarkotikavårdens verksamhet. Inom denna gruppfinns en betydande användning av heroin, delvis iform av rökning, men i ökande grad också i form avinjicering.Den som har gjort studien, Abit Dundar, anser attinvandrarnas narkotikaproblem har en grogrundoch förvärras på flyktingförläggningarna.Sysslolösheten och de långa väntetiderna kan antasvara en del av problembilden.Jag vill med anledning av ovanstående frågasocialministern:1. Vad avser regeringen vidta för åtgärder för attförhindra spridningen av narkotika på våraflyktingförläggningar?2. På vilket sätt avser regeringen förbättrabehandlingsmöjligheterna för invandrare mednarkotikaproblem?3. Planerar regeringen att i detta sammanhang tanågra kontakter med invandrarorganisationerna?1991/92:147 av i (m) tillstatsrådet om den framtidautrikeshandeln om står utanför EG:-- EG klarar sig utan , men klararsig inte utan EG!Tyvärr har EG-debatten i stort handlat omöverstatlighet, ministerråd och annat som förmånga medborgare ter sig både tekniskt ochsvårbegripligt. De praktiska konsekvenserna förSveriges del om vi inte går med i EG har inte varitframträdande i debatten.EG är en sammanslutning -- på gott och ont -- avolika länder där man givetvis i första hand kommeratt se till de egna medlemmarnas intressen. Att EGskulle gynnsamt särbehandla och bibehållafördelaktiga avtal med ett land som inte är medlemär orealistiskt.Svenska folkets välstånd beror till stor del på vårhandel med . Om vi beslutar oss för attinte bli medlemmar i måste vi samtidigtacceptera betydande svårigheter för exporten tillEG. Den marknad vi då förlorar kommer att ledatill ett försämrat ekonomiskt och socialt välståndför många i Sverige.Hur påverkas utrikeshandel och vilkastrategier kan utvecklas i det fall vi inte blirmedlemmar i den europeiska gemenskapen?1991/92:148 av Per Stenmarck (m) tilljustitieministern om våldsbrottsligheten:Under den senaste tiden har vi kunnat konstateraatt ett antal grova brott har begåtts och att detinträffade har väckt uppmärksamhet över helalandet. Det har rört sig om människor som harblivit hänsynslöst dödade eller utsatta för grovtvåld.Vi har kunnat läsa hur de som har gjort sig skyldigatill dessa grova brott antingen har gått helt straffriaeller har fått uppseendeväckande låga straff. Dettahar med rätta gjort många människorutomordentligt upprörda.Kung valspråk, ''land skall med lagbyggas'', måste fortfarande vara ett fundament förvår samhällsordning. För att brottslighet skallkunna bekämpas, måste lagarna vara välförankrade i det allmänna rättsmedvetandet. Manmåste känna det stöd för den allmännarättsordningen, som följer av att den som brytermot lagen får ett kännbart straff.Allra allvarligast är brott mot andra människors liv,hälsa och frihet. Mot dessa brott måste samhälletsreaktion vara stark. Det är också mot dessa brottsom man kan finna stränga straff i 3 kap.brottsbalken.Domar, som avkunnas av svenska domstolar,förmedlar ett viktigt budskap till allmänheten. Devisar hur domstolarna tolkar och tillämpar lagen.Allmänheten får veta, genom straffets längd ochrättens domskäl, hur allvarligt ett brott är.Åklagare har offentligt uttalat sin irration över attdomstolarna nästan regelmässigt, när det gällerdenna typ av brott, frikänner eller utdömer straff istraffskalans nedre skikt.När en dom innebär att en våldtäkt inte ger längrestraff än om den sker relativtsnabbt, undrar många om domstolen dömt rätt ellerom lagen är fel enligt det allmännarättsmedvetandet. Den som skjuter enmedtrafikant för att denne kört om honom, dömstill fängelse. En rattfyllerist som kör ihjäl trekvinnor får sex månader.Det är inte minst mot denna bakgrund somallmänhetens kraftiga reaktion skall ses. Det finnsfå saker som skulle skada vårt rättssamhälle såsvårt, som om allmänheten förlorar tilltron till vårträttssystem, att staten inte klarar att upprätthållaordningen och tryggheten och att domstolarna intehar ambitionen att hänsynslösa våldsbrott skallrendera straff i straffskalans övre skikt.Förutom allmänhetens uppfattning, måste manockså ta hänsyn till hur den dömde själv uppfattardomen. En dom i straffskalans lägre skikt kan integärna uppfattas på annat sätt, än att rätten inteanser brottet särskilt allvarligt. Är detta detbudskap som samhället vill förmedla till denskyldige?I vårt rättssystem är det en grundläggande tanke,att den styrande och den dömande makten skallvara skilda från varandra. Detta begränsarmöjligheterna att ''ta domstolarna i örat'', ett kravsom annars har framförts. För nu är måttet rågat!Avser justitieministern föreslå straffskärpningar ibrottsbalken för att våldsbrottslingar ifortsättningen skall dömas till straff som står i rimligproportion till de begångna brotten?1991/92:149 av () till statsrådetBo Könberg om vårdsektorn:I kommunallagen 9:7 kan man utläsa ''att ledningenmåste kunna värdera vad man får ut av insattaresurser, inte bara att budgeterad ram hållits''.Detta kräver en kontroll och uppföljning somskapar produktionsinsikt och i sin tur gerförutsättningar för prioriteringar mellan olika delarav produktionen.Efterfrågan på sjukvård ökar somkunskapsutvecklingen inom vårdområdet kanförväntas medföra att flera sjukdomstillståndframgångsrikt behandlas, ofta med resurskrävandebehandlingsmetoder. Kraven på att kunna göra välunderbyggda prioriteringar kommer framgent attbli allt större.Det måste gå att värdera vad man får för pengarna,inte bara att i bästa fall konstatera att de räcker.Jag vill mot denna bakgrund fråga statsrådet: man annars kunna fördela begränsaderesurser?-- Hur tänker regeringen agera så att vi skullekunna få fram mätinstrument för att utvärderavården?-- Skall primärvården få resurserna föratt sedan få möjlighet att köpa tjänster frånlänssjukvård eller annan vårdgivare?-- Hur kan vi öka produktionsinsikten och få enbättre uppföljning gentemot patienten?1991/92:150 av () tillsocialministern om kvalitetskraven inomsjukvården:Privata sjukhus och operationskliniker har underde vuxit upp som svampar ur jorden.Men den privata sjukvården är ett laglöst land därdet inte finns regler -- varken för hur en privatoperationsklinik skall vara utrustad eller vilkaingrepp en läkare får eller inte får göra.Den privata vården har vuxit ut alltför vildsint ochliknar rena Vilda Västern. Vi vet vilka högakrav den offentliga vården ställer på sinverksamhet, och kraven borde vara lika höga påden privata sidan, säger en läkare inom den privatavården.-- Det är ju märkligt att vi skall behöva begärakontroll, men myndigheterna och lagstiftningen harinte hängt med, de har inte förstått vad som händerinom den privata sjukvårdssektorn nu när densläpps fri, säger en annan.Grundtanken i det nya sjukvårdssystemet är attpatienten skall bli konsument, men hur skall mankunna vara en tuff och bra konsument när man intevet vad det finns att välja på och när man inte vetvad som är bra eller dåligt, eller vilka krav man kanställa? Någon varudeklarerad sjukvård finns inte idag.Patienterna måste lära sig att ställa de rättafrågorna och de rätta kraven i förväg, innan de blirsjuka. Detta måste göras utifrån något annat än attannonserna är snygga och maten som serverasverkar god.I de nya köp-säljsystem som raskt införs i allt flerlandsting skall privata och offentliga klinikerkonkurrera. Vårdens pengar läggs påprimärvårdsområden eller särskildabeställarstyrelser som skall upphandla vård där definner det billigast och bäst. Regeringens planer påett nationellt sjukförsäkringssystem, där pengarnaskall följa patienten, kan innebära en formligexplosion för privatvården. Det kan komma att blislagsmål mellan offentligt och privat och mellanolika kliniker om skattebetalarnas pengar.Det första jag vill veta som patient är om jag harrätt till sjukvård. Sedan vill jag försäkra mig om attsjukvården är bra. För att detta skall vara möjligt ärdet nödvändigt att utveckla kvalitetskontroller ochmetoder för kvalitetssäkring. Detta saknas i dag.Mot bakgrund av ovanstående vill jag ställaföljande frågor:1. Tänker regeringen ta några initiativ för attinföra kvalitetskontroller och kvalitetssäkring inomsjukvården?2. Tänker regeringen ta några initiativ vad gällertillsynen av sjukvården så att patienternasrättssäkerhet och integritet skyddas i de nya ''köp-och säljsystemen''?1991/92:151 av () tillcivilministern om regionindelningen av statligamyndigheter:Många statliga myndigheter och verk har undersenare år genomfört genomgripandeorganisatoriska förändringar. Inte minst gällerdetta genom att regionindelning införts.Denna utveckling omfattar såväl statligamyndigheter som affärsdrivande verk. Även andraorgan genomgår en liknande omstrukturering.Vägverket, , , ,posten och SJ är på det regionala planet indelade iregioner med regionkontor. Sjukvården är indelad isjukvårdsregioner. Till detta kan läggas att privata,näringslivs- och fackliga organisationer också imånga fall har genomfört regionaliseringar. Såväldet militära försvaret som civilförsvaret är sedanlänge indelat i försvarsområden.Besluten om organisationsförändringar har i vissafall tagits av , i andra fall av berördmyndighet eller organisation. Länsstyrelserna harännu inte genomgått någon indelningsändring.Anmärkninsvärt är att de olika organensregionindelning sällan sammanfaller geografiskt. Isydöstra har ingen av de ovan nämndaorganen samma geografiska indelning påregionplanet.Detta förhållande gör att samarbetet mellan olikamyndigheter försvåras. Länsstyrelserna, som haratt bevaka frågor inom ett stort antalämnesområden, har svårt att på ett effektivt sätthandlägga ärenden när de regionala organen ärsplittrade i många olika regioner.Handläggningstiderna blir långa och resurserförbrukas genom att kontakter måste tas med olikaorgan, som har sina regionkontor i olika städer.Riksdagens beslut om samordnad länsförvaltninghar redan förfelats genom att viktiga funktionerflyttats från resp. län till regionkontor i andra län.I debatten om framtida anslutning till EGframhålles ofta nödvändigheten av att störreregioner än dagens län bildas. Härigenom skulleolika delar av landet bättre kunna hävda siggentemot olika regioner inom EG.Även om den statliga regionala indelningen kan habetydelse inför EG-inträdet får detta inteövervärderas. Det är inte främst administrativagränser som avgör vår förmåga att hävda oss i ettEG-perspektiv. Viktigare är att näringsgeografisktlikartade områden samverkar och uppträder enat.Denna målsättning är svår att uppnå genom denredan genomförda regionaliseringen av viktigaorgan.Länsindelningen är föremål förförnyad utredning och övervägande. Det hävdas attde nuvarande länen är för små och att någon formav storlän måste bildas. Detta arbete försvårasgenom den mängd regionindelningar, vilkasgränser inte sammanfaller, som redan etablerats.Det är en brist och ett allvarligt hinder för enlänsindelningsreform och för effektiv samverkanmellan myndigheter och andra organ att enlångtgående och splittrad regionindelning redangenomförts.Med hänvisning till vad som ovan anförts vill jag tillstatsrådet ställa följande frågor:1. Har regeringen gjort några övergripandebedömningar av de sammanlagda effekter som deovan beskrivna regionindelningarna medför församverkan och samarbete med länsstyrelserna ochandra organ?2. På vilket sätt påverkar den splittraderegionindelningen arbetet med enlänsindelningsreform?3. Avser regeringen att inför EG-anslutningenverka för att statliga myndigheter ochaffärsdrivande verk på regionnivå får enhetligindelning med inriktningen att hålla sammannäringspolitiskt likartade områden?1991/92:152 av () tillkulturministern om förvar av barn enligtutlänningslagen:I den lagrådsremiss om ändring i utlänningslagensom regeringen lämnat redogörs för enundersökning som gjort.Undersökningen redovisar hur bestämmelserna omförvar av barn tillämpats före och efter den 1 juli1990. I lagrådsremissen finns ingen redogörelse förhur polisen har använt sig av möjligheten att ställabarn under uppsikt.I förarbetena till nuvarande utlänningslag (prop.1988/89:86) sägs ''att det alltid måste övervägas omsyftet med ett förvarstagande i stället kan uppnåsgenom att barnet ställs under uppsikt''.Socialförsäkringsutskottet skrev också i sinabetänkanden /89:SfU19 och 22 ''att barnalltjämt måste kunna tas i förvar i vissa fall. Dettagällde enligt utskottets uppfattning endast i de falldetta var oundgängligen nödvändigt och sedan detnoga övervägts om syftet med åtgärden inte kan nåsgenom att barnet ställs under uppsikt.'' Utskottetvidhöll denna inställning i sitt betänkande1989/90:SfU19.Min fråga till invandrarminister är:Hur har polisen använt sig av möjligheten att ställabarn under uppsikt? Hur många barn har det gällt?Hur har det skett?p5p > den 20 mars1991/92:153 av () till statsrådet om ÄDEL-reformen:Äldre människor dör för att de skrivs ut förtidigt från landstingens sjukhus. Redan sju veckorefter det att kommunerna tagit över ansvaret förvården av färdigbehandlade äldre människor frånsjukhusen kan vi i tidningarna läsa sådana rubriker.Nu händer det som varnade för närÄDEL-reformen genomfördes. Vi var oroliga föratt den gråzon som tidigare fanns, när det gälldevem som skulle ha ansvaret för äldrefärdigbehandlade, skulle förvandlas till en än störregråzon som gällde gränsen mellan friska(färdigbehandlade) kommuninvånare och sjuka,dvs. de som skulle tas om hand av landstingen. Förvänsterpartiet blev mellanformen till en mystiskhybridvård där många kunde komma i kläm. Vibefarar att detta nu håller på att hända bara någramånader efter ÄDEL-reformens införande.Kommunerna är inte förberedda och därför dåligapå att organisera och ge medicinsk vård.Till detta kommer kommunernas svåra ekonomiskasituation, som regeringen nu ytterligare villförsämra genom den kraftiga indragningen avskattemedel på sju miljarder . Vårbedömning är att detta ytterligare kommer attförsvåra för kommunerna att ge en godhemsjukvård.Jag vill därför fråga statsrådet följande:1.