prot · GF0994 · 1992-04-08 00:00:00 — En liknande frågabehandlades ganska utförligt i det föregåendebetänkandet, som också berörde frågan om autism.Där beskrev utskottet ganska utförligt sittställningstagande. Det är inte som BjörnSamuelson sade, att vi tar detta med en klackspark.Det gör vi definitivt inte. Detta är ett svårt problemför dem som drabbas. Det finns all anledning att tadet på allvar. Men i utskottets betänkande nr 9 ochdelvis i betänkandet nr 11 har vi utförligt försöktbeskriva de olika verksamheter som finns påområdet.Betänkande nr 12 behandlar regeringens förslagom avskaffande av vissa anslag. Det gäller dåavskaffande av anslaget Bidrag till upprustning förgymnasier och anslaget Stimulansbidrag tillförbättringar av den fysiska miljön i skolorna. Närdet gäller stimulansbidragen till miljöförbättringar,finns det skäl att erinra om att i höstasökade innevarande budgetårs anslag -- 300miljoner -- med ytterligare 600 miljoner. Dennaåtgärd vidtogs som ett led i arbetet med att snabbtförbättra situationen på arbetsmarknaden. Av dettotala statliga anslaget på fördet här budgetåret har tilldelats de trestorstadslänen. Genom att förordningen omstimulansbidrag anger att bidrag lämnas tillkostnader för aktuella åtgärder varvidhuvudmannen själv skall svara för avkostnaderna, blir det totala beloppet förmiljöförbättringar i skolorna hela 1 800 miljonerkronor. Det är ju knappast något litet belopp.Björn drog ett exempel från Karlstadom hur illa ställt det är i kommuns skolor.Jag vet inte vilken majoritet man har haft i Karlstadde , men kommunpolitikerna därhar verkligen skött sina uppgifter illa, om skolornaär så dåliga. Som kommunpolitiker har jag alltidförsökt se till att man har ordentliga lokaler. Det ären av kommunpolitikernas viktigaste uppgifter attse till att man har ordentliga lokaler. Jag kan inte seatt det i första hand är som skall ta frampengar till detta. Vi har satsat mycket . Huruvidadet kommer mer pengar ikompletteringspropositionen får vi se . Jagtycker att man har satsat mycket pengar för dettabudgetår. Man har alltså föreslagit besparing förkommande budgetår.Fru talman! Jag yrkar bifall tillutbildningsutskottets hemställan i betänkandena 8,9, 11 och 12, och avslag på samtliga reservationer.Anf. 83 ():Fru talman! Jag vill först yrka bifall till vårmeningsyttring som berör mom. 7 i UbU11 och denmeningsyttring som berör mom. 2 i UbU12. Jagnöjer mig med detta.Bo Arvidson, ni har satsat mycket pengar,1,8 miljarder. Det är bra, men det saknasfortfarande en del. Jag är intresserad av att vetavilka argument för förbättring av arbetsmiljön nikommer att använda om det kommer pengargenom kompletteringspropositionen. Finns detnågra andra argument än dem som vi ochsocialdemokraterna har anfört för att detmångåriga programmet skall fortsätta? Det voreintressant att få höra dem i så fall.Även utrustningsbidraget tas bort. Jag tror att detär något som vi från måsteåterkomma till i samband medkompletteringspropositionen. Skälet till det är bl.a.att jag har sett att detta drabbar framför alltnaturvetenskapliga och tekniska utbildningar. Vihar problem med rekryteringen till dessautbildningar, både vad avser högre utbildning, t.ex.lärarutbildningen, och utbildningen inomgymnasieskolan. Jag tror att det är mycket viktigtatt man erbjuder en mycket högutrustningsstandard när det gäller dessautbildningar.Bo Arvidson, vilka argument kommer ni attanvända framöver när ni kanske kommer att föreslåpengar till förbättringar av arbetsmiljön ute iskolorna? Och varför var ni så motsträviga när viinförde stimulansbidraget i samband med attlärarna fick ett annat huvudmannaskap?Anf. 84 BO () replik:Fru talman! När det gäller utrustningsbidrag är detviktigt att slå fast att det egentligen borde varakommunerna som har ansvar för utrustningen. Vibör inte ha olika speciella bidrag. Därför tycker jagatt det är positivt att detta tas bort.Beträffande vad som kan komma att föreslås ikompletteringspropositionen, tycker jag att det ärviktigt att den markering som görs genom att detbidrag som har utgått tas bort är en signaltill kommunerna att det inte kommer att bli sådanabidrag i fortsättningen. Om man däremot avarbetsmarknadspolitiska skäl vill ta fram pengar föratt göra dessa insatser i skolan, är det alltså enarbetsmarknadspolitisk åtgärd.Anf. 85 () replik:Fru talman! I föregående debatt gav jag en delexempel på att principerna inte är så hållfasta närdet gäller vad som är kommunala och statligaangelägenheter, inte ens i dagens moderatleddautbildningspolitik. kan ju läsaprotokollet efteråt. Det handlar omrektorsutbildning, dompterande av kommunernanär det gäller hur de skall använda sina pengarframöver, osv.Bo Arvidson tog tidigare upp frågan om Karlstadoch arbetsmiljön i skolorna där. Detta var tvåexempel där jag snarare ville visa vad det handladeom. Alla skolor i är inte dåliga. Och iKarlstads kommun har majoriteterna skiftat. Förtillfället är det som styr och ställer --vad det nu månde leda till.Anf. 86 ():Fru talman! säger att besparingar skallgöras där de skadar minst, och så gör manbesparingar i skolans arbetsmiljö.Jag kan inte riktigt följa med i denargumentationen. Jag och socialdemokratin anseratt skolans arbetsmiljö är mycket viktig och att detskadar när man plockar bort ett stimulansbidragjust för upprustning av skollokaler, vilket vi anservara mycket viktigt.Som jag sade i mitt tidigare anförande handlar detom att vi värnar om dem som finns i skolan -- omeleverna, lärarna och annan skolpersonal. Vi vill attde skall ha en bra skolmiljö, en bra fysisk miljö. Vivill att de skall ha ventilation, att de inte väldigtsnabbt skall bli trötta, vilket vi vet är fallet i en heldel skolor, och att lokalerna skall varaändamålsenliga.Jag tror att kan hålla med mig när jagsäger att det nog har varit väldigt olika politiskamajoriteter i de kommuner där det har tillåtits skeatt man har sådana skollokaler. Han kanske villeantyda att detta hade skapats på den ena kanten.Men det tror jag inte är helt riktigt, eftersom vi vet,vilket själv sade, att det är tillstorstäderna som en stor del av detta bidrag utgår,och vi vet vilka som har styrt det. Jag tror därförinte att någon skall slå sig för bröstet i dettasammanhang.Det är alltså viktigt att upprustning av skollokalersker för skolans, elevernas och personalens skull.Bo Arvidson ville inte riktigt svara på om dettakommer att tas upp i kompletteringspropositionen,men han antyder att man får se. Och om detkommer att tas med är det avarbetsmarknadspolitiska skäl. Jag skulle önska attdet var av utbildningspolitiska skäl. Kommer det attföreslås pengar till detta ikompletteringspropositionen?När det gäller inte min kompis ärvi, som jag sade i mitt tidigare anförande, i eniga om att vi vill bekämpafrämlingsfientlighet och rasism. Det som vi i dennakampanj också har velat lyfta fram är problemetmed mobbning som drabbar alla möjliga sortselever. Vi anser därför att det skulle ha behövts 10milj.kr. extra.Skolans arbetslivsorientering och löntagarnasinformation tror jag faktiskt är särskilt viktiga sakerjust , eftersom ungdomarna nu drabbas myckethårt av arbetslöshet. De behöver få kontakt medfackliga organisationer, som lär dem vilka villkorsom kommer att möta dem och vilka rättigheter dehar när de kommer ut i arbetslivet. Detta behöverfaktiskt våra ungdomar. Tycker inte Bo Arvidsondet?Anf. 87 BO ():Fru talman! När det först gäller besparingar påskolmiljön, tror jag att vi är överens om att det ärviktigt att vi har en god skolmiljö. Men det ärfaktiskt på det sättet, som jag sade tidigare, att detär kommunerna som har huvudansvaret för attlokalerna är ordentliga. Staten har betalat ut bidragunder , men enligt förslaget kommer dettabidrag att upphöra. Detta är en signal tillkommunerna att det nu är dessa som harhuvudansvaret. Jag upprepar därför vad jagtidigare sade, nämligen att om det kommer attföreslås pengar i kompletteringspropositionen,uppfattar jag det som att detta sker enbart avarbetsmarknadspolitiska skäl. Om det sedaninnebär något positivt för arbetsmiljön, är detnaturligtvis ingen nackdel.Beträffande bidrag till inte minkompis vill jag säga att det naturligtvis är viktigt attvi arbetar mot främlingsfientlighet, rasism ochmobbning. Men jag är inte övertygad om att enbart10 milj.kr. till en sådan kampanj löser dessaproblem. Det är upp till oss alla att jobba med dessafrågor.När det gäller de fackliga organisationerna ochbidragen till denna utbildning, tycker jag faktisktatt om man skall prioritera är detta inte något somjag för min del vill prioritera. Det som är viktigastnär det gäller skolan kan inte vara att ge pengar tilldenna typ av utbildning.Anf. 88 ():Fru talman! Stimulansbidraget infördes bl.a. därföratt vi hade en mycket intensiv samhällsdebatt omde dåliga skolmiljöerna. Det infördes inte för att viskulle göra något av arbetsmarknadspolitiska skäl.Det infördes faktiskt på grund av sakförhållandet,att det fanns dåliga skolmiljöer, speciellt istorstadsområdena. Denna långsiktiga satsninggjordes för att förbättringar skulle stimuleras fram.Som jag sade tidigare gör nu ävenarbetsmarknadsstyrelsen satsningar för att främjaen bättre skolmiljö.Jag tycker att det är mycket viktigt att detta fårfortsätta. Därför vill vi socialdemokrater inte tabort detta stimulansbidrag på 300 milj.kr.Bo Arvidson markerade mycket klart att om någrapengar kommer att föreslås så är det enbart avarbetsmarknadspolitiska skäl. Det tycker jag ärtrist. Jag tycker att vi skall arbeta med skolanutifrån utbildningspolitiska aspekter. På något sättkänner jag igen denna argumentation frånkomvuxdebatten och folkbildningsdebatten. Jagtycker att det är omsorgen om utbildningen somskall styra vårt handlande.Det är klart att vi kan säga attarbetslivsorienteringen inte är något som man skallsatsa på speciellt. Men vi vet att nu när ungdomarnakommer att möta arbetslöshet i mycket storomfattning behöver de känna till hur fackligt arbetegår till. De behöver känna till hur de får hjälp föratt bevaka sina rättigheter. De behöver känna tillvilka rättigheter de har. Detta är mycket viktigt förunga människor, om nu någon trodde något annat.Och jag tror att väldigt många unga kommer atttycka att det är ännu viktigare . Därförvill vi socialdemokrater att ett antal miljoner satsaspå löntagarorganisationernas arbetslivsorienteringi skolan. Jag tror att även regeringspartiernakommer att bli varse att ungdomarna behöverdenna vägledning och information.Anf. 89 BO ():Fru talman! När beslutet om stimulansbidragfattades tillhörde jag varken utbildningsutskotteteller . Således känner jag inte till helabakgrunden här. Om jag inte hört alldeles fel fannsdet ett samband med kommunaliseringen.Självfallet är vi överens om vikten av en godskolmiljö. Som jag sagt har kommunernahuvudansvaret i detta sammanhang. Om det är istorstadsområdena som det har försummats mest,blir det ju nu där som man får de stora pengarna. Imånga små kommuner i landet har man sett om sitthus och verkligen skött sina skolor. Därför tyckerjag att de pengar som satsas borde varatillräckliga.När det gäller anslagen till de fackligaorganisationerna vill jag framhålla att det är enprioriteringsfråga. Vi måste bestämma oss för vadvi vill lägga pengarna på. Visst kan det varavärdefullt med pengar också i det härsammanhanget. Men när de ekonomiskaresurserna är begränsade måste vi välja.Anf. 90 ():Fru talman! Bara helt kort en kommentar omkommunerna och stimulansbidraget. Bo Arvidsonsäger att det handlar om storstadsområdena, och påden punkten är vi överens. Det handlar om derasansvar. Mot den bakgrunden tycker jag att manskulle avstå från skattesänkningar och att man istället skulle använda pengarna till upprustning avskollokaler.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 9 §. )9 § Central myndighetsorganisation förhögskolan, m.m.Föredrogsutbildningsutskottets betänkande1991/92:UbU18 Central myndighetsorganisationför högskolan, m.m. (prop. 1991/92:76 och1991/92:100 delvis).Anf. 91 ():Fru talman! ''Vi står nu inför en radikal förändring,inte bara av regelsystemet utan även av deunderliggande, styrande värderingarna.'' Så skriverutbildningsministern bl.a. idepartementspromemorian ochhögskolor. Liknande tankegångar ochformuleringar återfinns i regeringsdeklarationenoch andra regeringsdokument.Som ett led i dessa decentraliserings- ochavvecklingssträvanden genomför regeringen nu enreformering av den centralamyndighetsorganisationen för högskolan. Det skergenom att två myndigheter avvecklas, nämligenuniversitets- och högskoleämbetet, UHÄ, och högskolor,UUH, samt genom att två nya myndighetertillskapas, nämligen ett sekretariat för utvärderingoch en servicemyndighet. Därutöver föreslås dennuvarande besvärsnämnden få utvidgade uppgifter.Två myndigheter försvinner, och två kommer till.En får mera att göra. Är detta nollsummespel ettled i den borgerliga regeringens frigörelseoffensivpå högskoleområdet? Och vilka är i så fall destyrande värderingarna?Regeringens frihetssträvanden har tagit sigytterligare bisarra uttryck. I det längsta hävdadenämligen både regering och regeringspartier tesenatt forskning över disciplingränserna bäst främjasgenom att man först lägger ner den mycketframgångsrika och i breda samhällsskikt mycketuppskattade forskningsrådsnämnden, FRN, somjust haft tvärvetenskaplig forskning som sinhuvuduppgift. Efter denna nedläggning skapas ettnytt tvärvetenskapligt råd.Men efter massiv kritik från forskarvärlden, miljö-,ungdoms- och kvinnoorganisationer och andrasamhällsintressen backade regerigen och meddenna dess stödtrupper i utbildningsutskottet. Detär vi naturligtvis mycket tacksamma för.FRN, som är det enda forskningsrådsorganet medbred samhällsrepresentation, har blivit något av eninternationell förebild när det gällerkunskapsutveckling och har byggt upp ettvidsträckt mångvetenskapligt nätverk med viktigaförbindelselänkar mellan de natur- ochhumanvetenskapliga områdena. För sedangav ett särskilt ansvar för kvinno-och jämställdhetsforskning.Litet blåögt, sade skolministern om förslaget om ennedläggning av FRN i allmänpolitiskadebatt . Det kan man väl hålla medom.Men hur pass säkra kan vi vara på att regeringenverkligen tänker respektera riksdagsbeslutet? IUmeå universitets tidning kan man under rubriken''I huvudet på en statssekreterare'' läsa att beslutetvisserligen skall respekteras men att det ''tyvärr nogär ofrånkomligt med ovisshet för FRN:spersonal''. Jag vill mot denna bakgrund ställa enrak fråga till regeringspartiernas representantMargitta : Är det bara i huvudet på enstatssekreterare som den här halvkvädna visan rörsig, eller umgås regeringspartierna med planer påatt senare riva upp det beslut som vi fattar omFRN?Fru talman! Blåögda och illa underbyggda är ocksåbesluten att lägga ner UHÄ och UUH. Analysersom stöder beslutet att ersätta UHÄ med två nyamyndigheter finns inte i regeringens proposition.Riksdagen beslutade förra attuppföljning och utvärdering skulle vara UHÄ:shuvuduppgift -- en viktig reformering som bör fåverka innan några slutsatser dras om hur jobbetskall skötas . Genom att nu slå söndermyndigheten skapas bara osäkerhet och oro. Detdröjer nu ytterligare innan viktigafunktioner hos de centrala högskolemyndigheternakan bli normala. Frågan om tillsynsfunktionenbehandlas över huvud taget inte i regeringensofullbordade opus.När det gäller utrustningsnämnden, UUH, ärskälen för nedläggning om möjligt ännu svagare.Eftersom forskningsrådsnämnden skall vara kvaroch fortsätta att ha hand om fördelningen av medelför dyrbar vetenskaplig utrustning -- den s.k. FRN-ramen -- borde i logikens namn ettställningstagande beträffandeupphandlingsverksamhetens organisation göras isamband med den kommandeforskningspropositionen. harbevisligen på ett ekonomiskt mycket effektivt sättombesörjt upphandling av utrustning för utbildningoch forskning vid högskoleenheterna. Man kanutan överdrift säga att det är en av de lönsammastemyndigheterna i vårt land. Som en följd av skall all statlig upphandling följabestämmelser som anpassats till fr.o.m.den 1 januari 1993. De här reglerna kommer attkomplicera arbetet väsentligt och kräva högtkvalificerade inköpare. Är det då rimligt att göratvå stora organisationsförändringar och kanskeockså två lokalbyten , som endelvis komplicerad anpassning till EG skall ske?Och hur går det, , med den mycketkompetenta personalen?Fru talman! Många frågetecken hopar sig kringdenna uppenbarligen i all hast hopknåpadeproposition. Bl.a. saknas helt en analys av behovetav samhällets insyn i högskoleverksamheten. Enökad självständighet för universitet och högskolorställer ökade krav på utvärderingen sominstrument för att garantera nämnda insyn iverksamheten. Det är enligt vår mening mycketangeläget att regeringen återkommer med riktlinjerför hur samhällets insyn skall garanteras.Slutligen vill jag understryka behovet av attregeringen i nästa forskningspropositionåterkommer med en bedömning avkooperationsforskningens medelsbehov ochutvecklingsmöjligheter under nästaplaneringsperiod.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 1, 2och 3 i utbildningsutskottets betänkande nr 18.Anf. 92 ():Fru talman! Först vill jag säga att vi i vänsterpartietstår bakom den meningsyttring av mig som är fogadtill detta betänkande. Jag nöjer mig med att yrkabifall till den del av meningsyttringen som gällermom. 1, och det innebär tillika ett stöd förreservation nr 1.Ja, så kom en proposition som skulle bana väg förnya och fria universitet. Med facit i hand må jagsäga att det verkligen blev ett kraftfullt slag i luften.Det var väldigt svårt att förstå varför den härmotionen lades på bord. Det fannsingen klar fortsatt strategi för utvecklingen inomdet svenska högskoleväsendet, inom universiteten.Att det inte finns än har vi kunnat läsa om imassmedia . Man brottas verkligenmed de högtflygande planerna på universitet istiftelseform och annat. Det här arbetet har gått istå. Vi får ingen proposition till så att vihinner behandla frågan . Det är nogtur det.Man föreslog i den nu aktuella propositionen attforskningsrådsnämnden skulle läggas ned. Så sentsom i det förra forskningspolitiska beslutetöverfördes bl.a. ansvaret förjämställdhetsforskning till justforskningsrådsnämnden. sadedärutöver att jämställdhetsforskning är ett mycketviktigt och expansivt område. Vi tillförde t.o.m.extra medel till denna forskning.Jämställdhetsforskningen är en verkligrepresentant för tvärvetenskaplig forskning. Är detnågra områden inom vetenskapen där vi i Sverigeär internationellt kända och erkända är det inomvetenskaper som har tvärvetenskaplig karaktär. Jagtänker bl.a. på den medicinska forskningen som ärett exempel bland fler på vår syn påämnesövergripande forskning.På senare tid har vi kunnat läsa i massmedia attvikten av jämställdhetsforskning ochkvinnoforskning nog är större än vi tror. Att manutvecklar kompetensen, bedriver forskning inomdetta område, är också viktigt för högskolans egetinre liv och för dess verksamhet. Vi kan avrapporter från universitetsvärlden se att det inte ärovanligt med sexuella trakasserier. Då kan manifrån talarstolen varmt rekommendera dem attägna sig åt olika discipliner avjämställdhetsforskning och kvinnoforskning,såsom sociologisk, ekonomisk, psykologisk ochpedagogisk forskning samt inte minst åtledarskapets metod och estetik.Nu kommer att fatta beslut om attforskningsrådsnämnden inte skall läggas ned. Mendet finns oroande signaler, som bl.a. BengtSilfverstrand har tagit upp. Det vore välgörande omMargitta kunde ge klarhet beträffande detfortsatta hanterandet av frågan omforskningrådsnämnden. Är det bara en respit på ettår som vi fattar beslut om ? Kommer det ettnytt förslag om en nedrivning avforskningrådsnämnden i nästa årsforskningspolitiska proposition? Hur blir det meddetta? Jag tror att många ute i forskarvärlden, ochäven de som arbetar inom forskningsrådsnämnden,skulle välkomna ett klart besked i den här frågan.I den proposition som bl.a. ligger till grund för detbetänkande som vi nu behandlar föreslogs också skulle lägga ned UHÄ. I stället skulle maninrätta två nya instanser, varav en skulle vara enmyndighet. Det är svårt att förstå varför man tar ettsådant grepp. Det finns egentligen inte underbyggti argumentationen i propositionen. Ännu svårareatt förstå det blir det när vi vet attinformationsinsatserna kommer att öka framöverom vilka utbud, vilken kvalitet och vilketsamarbete som finns vid de olikahögskoleenheterna.Jag tror att vi kommer att få se en svallvåg avinformationsmaterial. Det blir mycket svårt för denenskilde att sortera upp och välja ut det bästamaterialet. Här hade ett behållande av UHÄ varitden enklaste metoden för att göra dettainformationsutbud så klart, tydligt och redigt sommöjligt.Vi vet att när vi delar upp offentliga organisationeroch myndigheter i flera, leder inte detta till minksadbyråkrati, utan det leder till ett behov av ökadkommunikation, och som ett brev på postenuppträder en ökad byråkrati. Det är enkelorganisationsanalys.Nu skulle akademierna få olika uppdrag som gälldeutvärdering och uppföljning, framför alltutvärdering. Vi har också kunnat läsa i tidningarnapå senare tid att de minsann skulle ta betalt. Det ärklart att de har all rätt att göra det, när de fåruppdrag. Då är frågan: Blir detta billigare? Däromvet vi ingenting. Men vi vet vad uppföljning ochutvärdering kostar i dag.Propositionens förslag vittnar om en snedvridenoch outvecklad syn på vad utvärdering ochuppföljning är. Uppföljning och utvärdering kangöras av internationella organisationer, ochandra, på skolans och utbildningens område. Detkan utföras av utländska experter. Det kan göras avfristående experter inom landet. Men det skallframför allt ske inom högskolan själv. Uppföljningoch utvärdering skall vara en naturlig del och ettinsett villkor, ett sätt att arbeta medkvalitetsutveckling. Finns den delen inte inom densvenska högskolan och de svenska universiteten,utan man måste välja sådana härorganisationsstrukturer, sådana här hybrider tillorganisationsförslag, kommer inte de heller attgarantera en kvalitetsutveckling, självfallet inte,när de inte finns inplanterade i verksamheten själv.Det är att bedra sig att tro att man genom någraenkla organisationstrick kommer att görahögskolan pregnant av kvalitetstänkande. Pregnantkanske, men den kommer aldrig att föda.I det betänkande vi nu behandlar har vi också förtfram en del andra förslag. Vi går emotnedläggningen av UHÄ och UUH. Vi tycker kunde ha bildat en enda ny universitets- ochhögskolemyndighet om man hade velat banta endel av UHÄ. Vi hade inget emot det. Men måstevi avstyrka detta förslag. Men vi har också lagt framandra förslag.Det är viktigt att högskolan kommer ut iverkligheten. I andra länder har man prövatvetenskapsbutiker. Det har varit ganska lyckat. Dethar inneburit att människor som inte är ''inne'' ihögskolevärlden kan gå till de härvetenskapsbutikerna och ta reda på vad det finnsför avhandlingar, vad det finns för forskare somhåller på med den fråga man är intresserad av.Detta skulle vara till gagn för politiska partier sominte har tillgång till privata utredningsinstitut. Detskulle också vara till gagn för miljöorganisationeroch andra intresseföreningar.Utöver detta har vi lagt fram ett förslag om ökademedel för forskning runt problematiken plötsligspädbarnsdöd. Denna upplevelse innebär etttrauma för föräldrar. Det finns kunskap som skulleinnebära en intensifierad forskning på det härområdet. Tyvärr saknas det medel. Det har gjortsriksdagsuttalanden om detta i samband medforskningsbeslut . Tyvärr kan vi nukonstatera att dessa uttalanden inte har följts uppav olika forskningsråd när det gälleranslagsbeviljande. Därför har vi lagt fram förslagettill årets riksdag. Om kommer att avslåvårt yrkande, kommer vi naturligtvis att följa uppfrågan inför nästa års forskningspolitiska beslut.Anf. 93 ():Fru talman! Jag vill med anledning av BjörnSamuelsons beskrivning av vad han kalladeinternationella vetenskapsbutiker säga att dessa häri kallas för bibliotek.Fru talman!