prot · GF0962 · 1992-02-12 00:00:00 — Menskämt åsido tycker jag att det är litet grovt närCarl Bildt försöker insinuera att vi har tagit emotpengar från det sovjetiska partiet. Kan han visaupp papper på det skall jag gärna ta en diskussionom det, men det går inte att finna några sådanapapper. Det är riktigt att vi har erbjudits att skickafolk på sjukresor för vissa specialbehandlingar. Påsamma sätt har vårt parti tillsammans med andratagit emot människor från förbehandling här i , dock inte i sammautsträckning.Jag fick inget svar på mina frågor omhyreshöjningarna och den hyres- ochbostadspolitik ni vill bedriva. Min fråga ärfortfarande: Vad blir resultatet av denbostadspolitik som ni säger er vilja föra när detgäller hyrorna och ? När får vit.ex. ett system som ersätter det som ni rev uppför att hålla hyrorna nere? Hur länge skall vivänta? Eller tänker ni möjligen gå vidare ochslopa resten av räntebidrag och subventioner, somhar antytts bl.a. av , vilket i sinyttersta konsekvens innebär hyreskostnader påöver . Är det vad vi har attvänta?Frågan är fortfarande, : Hur kan mangå ut och lova hyressänkningar genom sänktfastighetsskatt? Än en gång, påverkar inte det nybyggdabeståndet.Till sist: Regeringen har inte bekymrat sigom att föra en sysselsättningsskapande politik.Regeringen påstår att den för den enda vägenspolitik. Om det vore på det viset, att alla deuppoffringar som vi nu ställs inför åtminstoneskulle ha det goda med sig att arbeten tryggades,kunde man ju fundera på saken. Men minuppfattning är att regeringens politik inte bara ärorättvis utan också leder till ökad arbetslöshet.Regeringen hävdar att det är skattesänkningarnasom är det viktiga. Men de skattesänkningar somni har genomfört har ju i första hand kommit attomfatta kapital- och förmögenhetsbeskattningen.Jag tror faktiskt på hans ord när hansäger: Vi skall fortsätta att sänka skatterna. Ja,det tror jag. Men tala då om för oss: För vilkaskall ni sänka skatterna? Skall ni fortsätta attsänka skatten för höginkomsttagare ochkapitalägare, som ni har gjort?Anf. 36 Statsminister ()replik:Herr talman! är emot att man sänkerskatter på kapital. Jag tror att det grundar sig påatt han liksom åtskilliga andra är litet kvar i enförlegad marxistisk världsbild. När vi sänkerförmögenhetskatten på det arbetande kapitalet ide små och medelstora företagen, något som äraccepterat av , innebär detnaturligtvis en sänkning av kapitalbeskattningen.Men kapital är företag, och företag ärsysselsättning och jobb, som ger inkomster ochvälfärd. Utan kapital stannar landet. Har vi förhög kapitalbeskattning drivs dessutom kapitaletut ur landet till andra länder. Det var ju det sominträffade närinvesteringsströmmarna gick ut ur . Menvi fick inte tillbaka någonting, och därmedutarmades vår industriella bas.Vi måste i ha en kapitalbeskattning somär konkurrenskraftig i ett europeiskt perspektiv --annars får vi aldrig några investeringar. Utaninvesteringar får vi inte några jobb, och utan jobbfår vi ingen välfärd. Den gamla marxistiskaretoriken leder alldeles fel. Den leder i sinförlängning till exakt den typ av misär som vi harsett i länder som ännu tydligare sitter fast imarxismens garn.Så till förbindelserna mellan ochdet f.d. sovjetiska . Jag har inteinsinuerat att det i modern tid funnits någraekonomiska förbindelser av subventionskaraktärmellan sovjetiska ochvänsterpartiet. Det förefaller uppenbart och i ochför sig föga förvånande att omfattandepenningtransaktioner har skett till bl.a.Arbetarpartiet kommunisterna. Det ärhäpnadsväckande i sig, men det är ingenting mankan lasta för.Däremot noterar jag att harbekräftat att har haft tillgång tillspeciella sovjetiska sjukhusresurser. Detta må havarit försvarbart i det enskilda fallet, men jag vetinget annat svenskt politiskt parti som har hafttillgång till den kommunistiska nomenklaturansprivata kliniker i . Detta visar trotsallt att förbindelserna mellan det sovjetiskakommunistpartiet och det svenska vänsterpartietlångt in i modern tid haft en mycket speciell ochnära karaktär.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att haninte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 37 Socialminister ():Herr talman! Låt mig börja med att ta upp denhandske som tidigare kastade,nämligen synen på invandringen. Jag har läst fleraav de motioner som Ny Demokrati har väckt häri om invandringen, bl.a. en av demotioner som själv har skrivitunder där han säger att det behövs en debatt utanskällsord. går han upp här i talarstolenoch kallar andra för självgodhetensöverstepräster.Det finns även andra motioner om invandringensom är intressanta. En del är tämligenintetsägande. I motionshögen finns det t.ex.motioner om att man skall stoppa invandringenunder ett eller , och det finns motioner omatt man skall folkomrösta om invandringen. Närjag lägger ihop de här motionerna förmodar jagatt Ny Demokratis tanke är att vi skall gå ut ochfråga människor: Skall vi stoppa invandringenunder ett eller , ja eller nej? Det skullevara intressant att få veta hur iså fall skulle rekommendera människor att röstaoch vad han själv kommer att rösta på när han fårta ställning till frågan om vi skall stoppainvandringen under ett eller flera år.Detta är en ganska orimlig tanke. Att flyktingarkommer till beror inte i första hand påförhållandena i utan på förhållandena idessa människors hemländer. De bryter intefrivilligt upp för att söka lyckan i trots attde har det ganska bra hemma. De kommerkanske därför att det krig i deras hemländer ellerför att de är förföljda på grund av sin politiskaövertygelse eller sin religiösa tro. Det är det somfår människor att lämna vänner, släktingar, kärasaker, bostäder och allting och ta sig den långavägen till och be om en ny livschans här.Det är självklart att vi, som i detta internationellaperspektiv är privilegierade, ändå skall kunna taemot dessa människor och säga: Visst, vi skall geer en ny livschans. Jag tycker att det är det minstavi kan bjuda på. Det är rimligt att vi ger dem enlivschans mot att de ger oss resten av sitt liv.Om man nu ordnade en sådan här mystiskfolkomröstning skulle det för mig vara självklartatt säga nej till Ny Demokratis krav på att stoppainvandringen. Men jag är som sagt nyfiken på vadIan själv svarar på den frågan.Herr talman! Länge dominerades den svenskaEG-debatten av frågan om Sverigesneutralitetspolitik och huruvida det med hänsyntill den över huvud taget var möjligt att tänka sigett svenskt medlemskap i ansåg en majoritet av depolitiska partierna i och ledamöterna idenna kammare att neutralitetspolitiken var ettdefinitivt hinder för medlemskap. Men dåsvängde, som alla vet, på några veckoruppfattningen, och bara ett drygt halvår senarelämnade in Sverigesmedlemsansökan till EG.Utvecklingen i som hargått sedan fattade sitt viktigaprincipbeslut har bidragit till att ytterligareminska den svenska säkerhetspolitikens betydelsei det här sammanhanget. I stället har intresset avnaturliga skäl kommit att fokuseras till frågor sominte har diskuterats särskilt mycket i densvenska EG-debatten.Hur går det med demokratin i EG, är en frågasom man ställer sig. Handlar EG bara, somförfattaren . O. skrev i en debattartikeli , om att ge mer makt åten politisk elit? Är hela idén med EG i självaverket ute, förverkad?Vad kommer svenskt EG-medlemskap att betydaför de svenska skatterna, för arbetslösheten, förvälfärdspolitiken, för alkoholpolitiken, förjämställdheten mellan kvinnor och män, förflykting- och biståndspolitiken och mycket annat?De här frågorna ställs av naturliga skäl motbakgrund av att förhållandena i flertaleteuropeiska länder avviker ganska kraftigt fråndem som råder i Sverige.Låt mig, herr talman, först anföra någrasynpunkter på detta med EG och demokratin.EG har sannerligen inte tillkommit, eller vuxit,för att tillgodose någon maktelit utan för atthantera i hög grad verkliga problem. Det har inteminst handlat om att genom ekonomisktsamarbete säkerställa freden i och attsäkra demokratin i de forna diktaturernaSpanien, och Grekland.I många sammanhang har i själva verket detpolitiska samarbetet släpat efter.Maktutredningen, som avgav sitt betänkande , skrev: ''Ett av de storaproblemen för dagens demokrati är attdemokratins institutioner är nationella, under detatt samhällsproblemen snabbt håller på attförvandlas från nationella till övernationella. ''Politiker har med andra ord inte styrtutvecklingen utan reagerat på nationellakonflikter, gränsöverskridande miljöförstöringar,internationellt företagande och mycket annat.En rad sådana här frågor måste hanteras iinternationellt samarbete. Hur det samarbetetskall organiseras kan man alltid diskutera, och detförs också en sådan diskussion fortlöpande i olikai internationella organ, även inom EG. Här ställsi EG-debatten sådana vitala frågor som om deneuropeiska demokratin skall vara baserad påprincipen en man -- en röst eller om nationernaockså skall spela någon roll.Något enkelt svar finns inte på dessa frågor.Däremot kan man inte hävda att internationelltsamarbete och överstatliga organisationersjälvklart innebär någon försämring avdemokratin. Tvärtom kan det ses som en vidgningav demokratin om sådana organ upprättas somkan ta itu med problem som är för stora förnationalstaten att hantera.Samtidigt syftar den s.k. närhetsprincipen, somnu har slagits fast i , till att förhindra attalla frågor lyfts upp till EG-nivå. Politiska frågorskall hanteras på den nivå där de hör hemma. Ipraktiken kan vi se att som mångafrågor lyfts upp till exempelvis och alltså tas upp påinternationell nivå skjuter man ner frågor till enmera lokal nivå. Det visar att detta inte bara är enprincip på papperet, utan det är vägledande ocksåi det praktiska politiska arbetet.Internationellt samarbete har förekommit ochförekommer -- som jag antydde -- i många olikaformer. Det är självklart att olika organisationerkan spela en viktig roll i det här samarbetet. Meningen kan förneka att EG har utvecklats till denmest kraftfulla och betydelsefulla internationellaorganisationen i tvingas alltid till en avvägning mellanindividers deltagande och effektiviteten i det manvill uppnå. Det här sker inte bara på internationellnivå utan också i kommuner och landsting, alltsåpå nationell nivå här i . Det är närmastsjälvklart att när besluten flyttas upp sker det enutspädning av den enskildes makt. Men att ha litetmakt eller litet inflytande över viktiga beslut kanvara väsentligare än att ha absolut makt överganska betydelselösa beslut.Det finns ingen som föreställer sig att , ensdär befolkningen till äventyrs står helt samlad,kan diktera beslut som skall fattas inom denEuropeiska unionen, men i kraft av erfarenheteroch goda argument kan vi påverka besluten. Detkan faktiskt vara betydelsefullt ibland att ha litetpåverkan över just sådana här viktiga beslut. Oftaär det bättre att 350 miljoner människor tar etthalvt steg i rätt riktning än att 8 eller 9 miljonermänniskor tar ett helt steg.Nå, herr talman, hur kommer det då att gå medalla de andra frågorna som jag nämnde -- medskatterna, alkoholpolitiken, välfärden,jämställdheten osv. ?Låt mig på en gång slå fast att när vi liberalerförespråkar ett svenskt medlemskap i så görvi inte det därför att vi tycker att förhållandena iEG-länderna i alla avseenden är bättre än vad deär här och därför att vi gärna skulle vilja se enanpassning av till något slagsgenomsnittlig nivå inom EG.På ett område skulle jag t.o.m. vilja säga att detfinns alldeles särskild anledning till eftertanke,och det gäller alkoholpolitiken. När gränsernaöppnas är det realistiskt att räkna med att det kanbli svårt att använda prisinstrumentet på det sättsom vi har gjort i svensk alkoholpolitik.Det är beklagligt därför att prisinstrumentet ärmycket effektivt -- detta visar all forskning ochalla utredningar som har gjorts på området.Om nu prisinstrumentet används mindre måstedet naturligtvis leda till att andra alkoholpolitiskaåtgärder får användas desto mer, t.ex.information och restriktioner i tillgängligheten.Det vore därför exempelvis helt fel att i detta lägeavskaffa försäljningsmonopolet. Om man skulleöverlåta alkoholförsäljningen till kommersiellakrafter skulle det med all säkerhet leda till enuppgång i alkoholkonsumtionen och därmed ialkoholskadorna.Alkoholskatterna kan vi alltså tvingas sänka närgränserna öppnas. Det kommer säkert att krävasockså andra anpassningsåtgärder påskatteområdet. Men det finns ingenting som tyderpå att vi skulle tvingas till sådana förändringar attden svenska välfärdspolitiken skulle vara hotad.I själva verket är det min övertygelse att kravenpå skattesänkningar skulle bli större, omSverige valde att stanna utanför EG. Då skulle vitvingas ta i ännu mer för att övertyga svenskaföretag att stanna i och att i högre grad tai för att övertyga utländska intressen att investerahär.Visst finns det för oss mycket att lära i andraeuropeiska länder. Men det är också uppenbartatt på många områden har vi nått längre än andra,och vi har viktiga kunskaper och erfarenheter ibagaget med oss in i EG.Vår internationellt sett framgångsrikadrogpolitik -- och då tänker jag också pånarkotikapolitiken -- är ett exempel på det.Arbetslinjen i arbetslöshetspolitiken är ett annat,vår jämställdhetspolitik ett tredje, och det gårnaturligtvis att räkna upp många fler. Jag kannämna bl.a. äldreomsorgen, där jag tror att vifaktiskt har en hel del att lära ut. Det finnsgivetvis stora brister och problem i svenskäldreomsorg, och dessa försöker vi nu ta itu medpå olika sätt, men det finns också mycket som ärbra. Vi har en unik erfarenhet i genom attsamtidigt ha den högsta kvinnligaförvärvsfrekvens och den största andelenpersoner i världen.Men andra länder närmar sig nu i bäggedessa avseenden. Andelen äldre ökar. Vissaländer kommer t.o.m.att passera och alltså få en större andelpersoner . ökar i mångaländer kvinnors krav på förvärvsarbete och påekonomiskt oberoende. Det blir alltmer omöjligtatt, som ofta har varit fallet i många länder,lösa den här svåra ekvationen genom att förlita sigpå att kvinnor utan ersättning skall ta hand om deäldre.Redan i dag finns det många länder som sneglarpå hur vi i har löst problemen. De ser hurvi har byggt ut barn- och äldreomsorgen och hurkvinnor får lön för det arbete som de utför. Dettahar lett till att har ett högreskattetryck än flertalet andra länder -- dock intehögre än alla andra länder. Det är naturligtvis braom skattetrycket kan sänkas -- det är iblandt.o.m. nödvändigt -- men vi kan också räkna medatt andra länder, på grund av den utveckling somjag har beskrivit, kommer att närma sigSverige, vilket är viktigt i sammanhanget.Det finns enligt min mening ingen anledning attpå något sätt att ge upp den svenskavälfärdspolitiken när närmar sig EG --tvärtom. Arbetet för en bättre barn- ochäldreomsorg liksom för ökad jämställdhet mellankvinnor och män skall intensifieras. Även om vihar nått långt i internationell jämförelse är viännu långt från de mål som vi själva har satt upp.Herr talman! Den debatt om EG som börjarkomma i gång i är nyttig och nödvändig.Det finns förvisso rader av frågor som vi skalldiskutera, många frågetecken att räta ut, meningenting talar för att vi har anledning attompröva vårt beslut att eftersträva svenskt EG-medlemskap. Tvärtom är det angeläget attSverige får inflytande överoch blir en integrerad del i den spännande ochdynamiska process som pågår ute i Europa.(Applåder.)Anf. 38 () replik:Herr talman! Jag tyckte det var värdefulla ochbra synpunkter som hade islutet av sitt anförande om äldreomsorgen ochkvinnornas ställning. De skiljer sig naturligtvisflagrant från den den ideologiska syn sommoderaterna har på den stora och den lillavärlden. kunde bygga under sinståndpunkt med jämförelser utomlands, och jagvill säga att vi på den punkten gör likartadebedömningar.Jag läste ett anförande som höllvid en konferens med , ochinnehållet är så pass sensationellt att jag innan jagbörjar diskutera det vill citera det och fråga BengtWesterberg om det är korrekt. Han säger:''I allmänna ordalag är det lätt att ropa pånedskärningar för att få utrymme förskattesänkningar -- men när man konkretiserarhandlingsmöjligheterna tystnar skallen.Skall vi skära ned på barnbidragen? Nej, vi skall istället öka stödet till barnfamiljerna genomvårdnadsbidrag eller förlängaföräldraförsäkringen!Skall vi skära ned på pensionerna? Nej, vi skall istället höja pensionerna för de sämst ställdapensionärerna!Skall vi sänka ersättningen i sjukförsäkringen?Nej, även är för mycket! ''säger alltså att även tvåkarensdagar är för mycket! ''Skall vi skära ned på skolan? Nej, vi måste satsamer resurser på våra ungdomar. Det är eninvestering !Skall vi minska räntesubventionerna till bostädereller begränsa värdet av ränteavdragen? Nej, nufår det inte bli dyrare att bo! ''Är detta anförande, som jag har fått i min hand,korrekt citerat, ?Anf. 39 Socialminister () replik:Herr talman! citerade ur ettanförande där jag använde en inte helt ovanligteknik, nämligen att spela upp en dialog, där jagställde ett antal retoriska frågor och försöktereferera de frågorna. Det finns många som sägeratt vi skall sänka skatterna och dra ner mycket påden sociala välfärden, och då försöker mankonkretisera detta och frågar: Vad är det ni villdra ner på? Är det barnbidragen, är detsjukförsäkringen, eller vad är det? Då får manofta till svar: Nej, inte just det, något annat.Det var det jag ville illustrera. Det var för övrigtingen i publiken som missförstod detta på någotsätt, utan alla begrep precis vad det var fråga om.Jag har också skickat ut anförandet tillmassmedia, som inte heller har missförstått det.Det krävs nog att man läser det som fan läserBibeln för att missförstå det. Jag såg att BirgittaDahl hade läst det på samma sätt som IngvarCarlsson gjorde och skickat ut det över TT försäkerhets skull. Jag hoppas att hon skickade utresten av anförandet också.Det jag säger i mitt anförande är ju sant, dvs. attvad man än pekar på så möts man av reaktionen:''Det går inte.'' Eftersom vi är övertygade om attdet är nödvändigt att ta ner de offentligautgifterna tvingas vi fatta en del sådana här beslut,men vi möter naturligtvis motstånd. Säger vi''karensdagar'', rusar socialdemokrater och andraut och säger: ''Det skall vi inte ha.'' Annorlundalät det, när vi talade omåtstramning i svensk ekonomi -- då var IngvarCarlsson mer öppen för tanken på karensdagar --men har han ju blivit oppositionspolitiker.Räntesubventionerna är ett annat exempel. Detär uppenbart att vi måste skära nerräntesubventionerna till bostäder, men vikommer att möta ett starkt motstånd. Mångamänniskor kommer att ställa sig upp och säga attdet inte går att göra på det här sättet.När och jag nu ändå fick endialog i detta skede, vill jag också passa på attsäga att det påstående som han tidigare gjorde,om att de skattehöjningar somsocialdemokraterna vill genomföra skulle vara ilinje med den skattereform som vi hade kommitöverens om, inte är sant. Det kan finnas en ellerannan liten skattehöjning som har medskattereformen att göra, men den stora mängdenhar det inte. Där finns bl.a. en stor skattehöjningsom direkt strider mot vad ochjag kom överens om, nämligen urholkningen avreallöneskyddet, som ger . Iövrigt handlar det framför allt om att skärpaförmögenhetsskatten, att införa sociala avgifterpå vinstandelar och andra saker som vi ingalundahar kommit överens om . Av de 8miljarderna är det alltså minst 7 miljarder sominte har ett dugg med skattereformen att göra.Det som tidigare sade på denpunkten var inte korrekt.Jag vill också, för att fortsätta vår dialog fråntidigare, understryka att de löften som vi ifolkpartiet liberalerna och jag personligen hargivit de handikappade kommer att uppfyllas. Jaghälsar välkommen på vagnen,äntligen.Anf. 40 () replik:Herr talman! har vi alltså fått bekräftat attmitt citat var ett korrekt återgivande avanförandet. Jag fann innehållet såanmärkningsvärt att jag inte ville börjapolemisera mot det utan att först ha klarat utdetta. säger att det är merretoriska frågor, men i stycket ovanför det jagciterade sägs följande:''Att många av nedskärningarna väcker kritik ärinte att förundras över. Den debatten skall vi ta.Men reaktionerna borde få också dem somförespråkar mycket omfattande skattesänkningaratt besinna sig. Protesterna skulle bli än merhögljudda, och välgrundade, om vi försökteminska utgifterna med tiotals miljarder kronortill. ''Det är precis detta som regeringen, statsministernoch, om jag förstår det rätt, finansministernutlovar. har i alla fall i debatten i dagbekräftat att det är detta det är fråga om.Jag delar alltså i och för sig här, men jag får det inte att gå ihop.Jag tror att det är farligt om man i sågrundläggande frågor ger dubbla budskap tillallmänheten och alla andra som bedömerutvecklingen. Regeringen måste här inom sigsnabbt klara ut vad det är som gäller.Jag tror, herr talman, inte att jag är ensam om attha uppfattat detta anförande av BengtWesterberg som ett klart socialliberalt inlägg, somuttrycker en stark oro för att nedskärningar kommer att hota centraladelar av välfärdspolitiken. Det är bra, men detstämmer inte med en moderat skattepolitik. Påden punkten måste regeringen alltså snabbt klaraut var den i verkligheten står. Jag nöjer mig meddetta i dag.Anf. 41 Socialminister () replik:Herr talman! Självfallet skall regeringenåterkomma med preciseringar när det gällerbesparingar , men låtmig gärna tala om för vad somoroar mig. Det är den situation somsocialdemokraterna har försatt oss i när det gällerden ekonomiska politiken. Sedan några årtillbaka är det en total stagnation i svenskekonomi, vilket avsätter effekter i form av enökande arbetslöshet, ett stigandebudgetunderskott och en rad andra problem.Om detta fortsatte skulle vi naturligtvis aldrigklara av att slå vakt om den välfärd som vi vill slåvakt om. Även om det är kärvt nu skall vi se till attvi skapar utrymme för en del mycket angelägnareformer, t.ex. vårdbidraget.Det är nonsens att säga, som gjorde, att det inte har funnits utrymme fördet under alla år när vi hade högkonjunktur menatt det nu plötsligt finns utrymme. Ja det finnsutrymme därför att vi har skapat det genomomprioriteringar. Felet med er politik är att ni intevill göra de omprioriteringarna -- därför har nihela tiden sagt nej till den här angelägnahandikappreformen.På samma sätt kommer det att bli när vi läggerfram förslag om den stora handikappreformen --vi kommer att skapa utrymme för den genomomprioriteringar. Många av de förslagen har vi förövrigt redan presenterat i budgetpropositionen.Vi kan inte fortsätta med ekonomisk stagnation,utan vi måste lägga om politiken. Vi har lärt oss,bl.a. av produktivitetesdelegationen, som ju varen utredning som socialdemokraterna tillsatte, attom vi inte kan klara av stabiliseringspolitikenkommer att halka efter. Därför är det såoerhört viktigt att vi när vi nu utformar denekonomiska politiken har klart för oss atteffekterna av de beslut som vi nu fattar kommerunder 1993 och 1994 -- de skall inte verka i detkonjunkturläge som vi nu har utan i ettkommande läge. Vi utformar politiken med denutgångspunkten och med sikte på att få i gångtillväxten för att kunna slå vakt om och utvecklavälfärden.Anf. 42 (nyd)replik:Herr talman! Vore man elak skulle man fråga omdet finns något parti vars moral ligger högre änfolkpartiets och, om så inte är fallet, om detnågonsin har funnits det. Men det skall jag integöra. I stället skall jag ta upp några andra mycketviktiga frågor.Bengt talade om våra motioner ominvandringsproblematiken. I motion nr 77, som ären partimotion, återfinns våra attityder och våraförslag. Det vore bra om de publicerades, om vit.ex. kunde få in dem i någon av era tidningar,men det är minsann inte lätt! Det är nämligenmycket kloka förslag.Westerberg talade i stället om ett par andramotioner, som är individuella. Även riksdagsmänär individer -- det kanske förvånar en del, men detär faktiskt sant. De har rätt att väcka individuellamotioner. I en har motionären sagt: ''Stoppainvandringen tillfälligt!''