prot · GF0984 · 1992-03-25 00:00:00 — Jag vill börja med att yrka bifall tillreservationen och i övrigt till utskottetshemställan.I detta betänkande är Socialdemokraterna ochutskottsmajoriteten överens om det mesta. Detfinns en punkt där vi avviker. Det gäller anslagettill ekobrottsutbildning för åklagare.I budgetpropositionen tonar justitieministern nerkampen mot ekobrottsligheten. Vårt förslag attlägga 1,5 miljon extra på ekobrottsutbildning föråklagarna är en markering av hur viktigt vi anserdetta vara.Ekobrott är en djupt skadlig verksamhet isamhället. Det konstateras också iutskottsbetänkandet. Speciellt nu i enlågkonjunktur känner de seriösa företagen av närde skall konkurrera med företag som bedriveroseriös verksamhet. Detta har man också settinom näringslivet. Det har kommit allt tydligaresignaler från näringslivet att vi måste stävjaekobrottsligheten. Det verkar som om det blev enöverraskning för justitieministern, att det var såpass starka känslor även i näringslivet motekobrottsligheten.Det är en lönsam verksamhet för samhället attbekämpa ekobrott. Bara i mitt hemlän tar man in100 milj.kr. Pengarna hamnardock inte på polisens eller åklagarnas konton,utan de går in i statskassan. Därför ser vi det somytterst angeläget att åklagare och andrabefattningshavare inom rättsväsendet är välutbildade för att klara de svårautredningsuppgifter de har när det gällerekobrott.Jag yrkar än en gång bifall till reservationen.Anf. 80 ():Herr talman! Med anledning av det som sagt skall jag kommentera den del avföreliggande betänkande som behandlar denekonomiska brottsligheten.Denna brottslighet är mycket allvarlig. I sinanyare former äventyrar den mycket viktigaintressen. Påståenden om att den ekonomiskabrottsligheten enbart drabbar det allmänna ochinte enskilda människor är felaktiga.I ett större perspektiv förhåller det sig självfalletpå det sättet att ekonomiska brott som riktas motstat eller kommun ytterst slår tillbaka motenskilda individer, inte minst i deras egenskap avskattebetalare.Ekonomiska brott innebär ocksåatt brottslingen skaffar sig konkurrensfördelar.En näringsidkare som sköter sin affärer på etthederligt sätt blir ett offer för den ekonomiskabrottsligheten, när han konkurreras ut av enannan näringsidkare som använder sig av olagligametoder.Man får inte tro att ekonomiska brott bara ärskattefusk. Den typ av ekonomisk brottslighetsom består i olika former av bedrägeribrott,förskingringsbrott, konkursbrott ochtrolöshetsbrott är väl så viktig i sammanhanget. Idessa fall är det just enskilda individer och företagsom drabbas mest.Den ekonomiska brottsligheten genererar enmängd andra brott, inte sällan hot, misshandeloch mord. Den som studerat den grövstaekobrottsligheten vet att utpressare och torpederhärjar friskt i de här sammanhangen. När det ärriktigt stora pengar med i bilden finns det flerpersoner än man tror som är beredda att hota enskatterevisor på eller ta livet av enaffärskontakt eller någon annan som fått reda pålitet för mycket.Jag säger detta för att understryka att denekonomiska brottsligheten inte enbart handlarom brott som begås vid skrivbordet.Ekobrottsligheten är såsammanflätad med annan brottslighet att ettekobrott i många fall kan uppdagas genom nog såkonventionella arbetsmetoder. Det behövs intealltid en välutbildad ekoåklagare eller ekopolisför att finna den första ledtråden till ett ekobrott.Detta är något som ofta glöms bort i den politiskadebatten.Även för att minska den ekonomiskabrottsligheten är det alltså nödvändigt att ha brapolis- och åklagarresurser rent allmänt. Samtidigtär det naturligtvis väsentligt att de personer somhar att ta befattning med utredning ochbedömning av ekobrott har erforderligutbildning.Rikspolisstyrelsen och riksåklagarenöverlämnade för tillregeringen en utredning angående bl.a. frågan omutbildning när det gäller ekonomisk brottslighet.Utredningens förslag är föremålför övervägande i regeringskansliet.Även om det nuvarande budgetsystemet medgeren betydande frihet för myndigheterna attprioritera inom de ramar som statsmakternaanger, skulle det naturligtvis vara bra om detfanns möjlighet att ge ytterligare anslag tillåklagarväsendet. Detta har emellertid inte varitmöjligt i rådande budgetläge.Herr talman! säger att kampenmot den ekonomiska brottsligheten har tonatsned i årets budgetproposition. Visserligennämndes inte ekobrottsligheten särskilt i åretsbudgetproposition. Men det betyder inte attbekämpningen av den typen av brottslighet skallupphöra. bJag anser emellertid att det vorevärdefullt att se över den nuvarandeprioriteringsordningen. Det är ju inte särskiltmeningsfullt att ha den prioritering somSocialdemokraterna alltid förordat. Nisocialdemokrater har sagt att prioritering skallske beträffande ekobrottslighet,narkotikabrottslighet, våldsbrottslighet ochungdomsbrottslighet samt att detta inte får ledatill att kampen mot den övriga brottsligheteneftersätts. En sådan prioriteringsordning kan maninte ha. Då blir prioriteringen meningslös.Det vore faktiskt värt att diskutera om det ärklokt att statsmakterna över huvud tagetprioriterar olika delar av brottsbekämpningenannat än genom själva lagstiftningen. Redan ivarje brottsparagraf finns ju en typ avprioriteringsanvisning, genom att där anges enviss straffskala. Utgångspunkten borde nog istället vara att polis och åklagare, i ett läge då dessresurser är hårt pressade, gör prioriteringar medutgångspunkt från varje brotts straffvärde, vilketskulle innebära att ett allvarligt brott alltid skallgå före ett mindre allvarligt brott.Huvudregeln måste vara att varje brott somupptäcks och faller under allmänt åtal skallåtgärdas. Vad det handlar om är att staten måsteställa nödvändiga resurser till debrottsbekämpande myndigheternas förfogande.Och på den punkten har Socialdemokraternaminsann inte gjort någon större insats.Det är bl.a. den socialdemokratiskapolispolitiken som gjort attpolisen fortfarande befinner sig i en svår kris.Herr talman! Jag yrkar bifall till hemställan ijustitieutskottets betänkande 1991/92:JuU16.Anf. 81 ():Herr talman! höll med om att detinte är samma prioritering av ekobrottsligheten iårets budgetproposition. säger han attbekämpningen av ekobrott icke skall upphöra.Nej, fattas bara. Men den plädering som JerryMartinger inledde med, när han beskrev vådan avden här sortens kriminalitet, kan jag till fulloinstämma i -- den förtjänar faktiskt hög prioritet ibrottsbekämpningen.Med vår budgetteknik, och med precis sammabudgetförutsättningar som haft, harvi ändå resurser att lägga 1,5 miljoner på extrautbildning för åklagarna på just det här området.Anf. 82 ():Herr talman! hörde kanske interiktigt vad jag sade. Jag framhöll ju att det ärmeningslöst att ha en prioritering som prioriterarallting. Och jag ifrågasätter om man över huvudtaget skall ha en prioriteringsordning. Man skallkanske bara prioritera efter brottets straffvärde.Gör man på det sättet, så kommer de ekonomiskabrotten automatiskt att hamna högt upp på enprioriteringslista, eftersom det i allmänhethandlar om höga straff för den typen av brott.Socialdemokraterna har alltid förespråkat skall prioritera allting. Jag upprepar än engång hur man har velat prioritera. Man har sagtatt prioritering skall ske beträffandevåldsbrottsligheten, ungdomsbrottsligheten,narkotikabrottsligheten och den ekonomiskabrottsligheten, men att detta icke får innebära attannan brottslighet eftersätts. En sådanprioriteringsordning är fullständigt omöjlig. Denär meningslös; man kan inte prioritera allting.Det var därför som jag argumenterade på det sättsom jag gjorde.Anf. 83 ():Herr talman! Jag tycker att det var en braprioritering som gällde under densocialdemokratiska tiden.Man har redan noterat detta ute i den praktiskaverksamheten. Det finns klara signaler om kommer att prioritera nedekobrottsbekämpningen.Jerry är ju själv åklagare och torde hastora kontaktytor in i de här organisationerna.Om lyssnar, tror jag att hankommer att få signaler som visar att vi är på felväg.Anf. 84 ():Herr talman! Jag tycker inte att det var en braprioritering som man hade under densocialdemokratiska tiden. Man hade då densituationen att polisen mycket sällan hademöjlighet att ägna sig åt brott som hade begåttsdirekt mot enskilda personer, t.ex. när någonmänniska hade blivit nedslagen -- just på grund avatt man var så hårt styrd av andra prioriteringar,just på grund av att man hade så många mannarsittande, utredande exempelvis ekonomiska brottav den art som kanske inte var så otroligtbrådskande, när gamla låg ochblödde på gatan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 14 §. )11 § Anslag till patentverket m.m.Föredrogslagutskottets betänkande1991/92:LU20 Anslag till patentverket m.m.(prop. 1991/92:100 delvis).Anf. 85 ():Herr talman! Minns ni, somjag, en av de mer klatschiga valparollerna frånvalrörelsen ? Befria , stod det påen del affischer. Jag tycker att det var en ganskafyndig formulering. Visserligen framgick det intefrån vad skulle befrias, men enkvalificerad gissning är att det bl.a. gälldeonödiga lagar och förordningar.Efter valsegern harregeringen inte heller varit sen att röra om igrytan . Här byts generaldirektörer, härändras utredningsdirektiv, och nya ordförandetillsätts. I många fall är det lätt att förstå att manvill ta tillfället i akt och i görligaste mån sätta sinstämpel på landet, och att i detta också ligger ändrar tidigare beslut eller lagar som iregeringens tycke har en alltför utprägladsocialdemokratisk prägel.Vad har detta med lagutskottets betänkandeom anslag till patentverket m.m. att göra? frågarni er säkert. Jo, bakom det där ''m.m.'' döljer sigett av de mer uppmärksammade ärenden somriksdagen har haft, nämligen lagen om skydd förföretagshemligheter, eller lex , som densnart kom att heta i folkmun. Vi är många somförväntade oss att just lex skulle vara blanddet allra första som en regering med folkpartisteri skulle intressera sig för och föreslå ändringar i.Det var så långt tillbaka som i slutet av 70-taletsom den dåvarande folkpartistiska regeringentillsatte en utredning som kanske skulle kommafram till ett förslag om att ändra den gamla lagenom illojal konkurrens, som hade åtskilliga år pånacken. Denna utredning blev inte klar förrän dethade blivit maktskifte 1982. Intresset iremissomgången för utredningsbetänkandet var,kan man nog lugnt konstatera, mycket ljumt. Destora fackförbundens engagemang var närmastobefintligt. Sedan vet vi vad som hände. Ettjustitiedepartement under ideliga byten avministrar snodde ihop en proposition, som manväl förmodade skulle gå igenom utan störreuppmärksamhet. Men det dröjde inte längeförrän massiv kritik bredde ut sig och gjorde mosav detta förslag, som blivit känt som lex Bratt.Inte minst kritik var synnerligengenomtänkt och välgörande i den här omgången.Det gick så långt att den socialdemokratiskaregeringen övervägde att dra tillbaka lagförslaget.Men det var tydligen saker som kom emellan, sådenna kloka åtgärd blev aldrig genomförd.Propositionen omarbetades. Men hade detgått så mycket prestige i frågan att man till varjepris ville ha igenom förslaget. ,och fick igenom attlagförslaget vilade . Men det hela slutade --trots den massiva kritiken -- med att lagen omföretagshemligheter drevs igenom. Det var en lagsom ingen hade begärt, ingen ville ha och ingen ärbetjänt av.Nu har det snart gått detta hände.Vänsterpartiet har inte ändrat uppfattning om lexBratt. Vi anser fortfarande att det är fullständigtorimligt att om en anställd misstänker attarbetsgivaren har gjort sig skyldig till ett brott, såmåste den anställde själv i förväg kunna avgöraom det föreligger skälig misstanke om brott,enligt terminologi. Detbetyder att om den anställde delger någon sinamisstankar, måste denne veta om brottet är sågrovt att det renderar fängelse eller liknandestraff om den misstänkte fälls. Är graden avmisstanke lägre, riskerar den anställde att göra sigskyldig till brott mot lagen omföretagshemligheter.Vänsterpartiet anser fortfarande att det ärorimligt att om en anställd t.ex. känner till ellermisstänker att gifttunnor grävts ned på ettfabriksområde, måste denne ta ställning till hurgiftigt innehållet är innan han för fram sinmisstanke. Är giftet inte tillräckligt starkt,riskerar avslöjandet att bli ett lagbrott.Vi i trodde dessutom att framförallt stod fast vid sin kritik mot lexBratt.Vi trodde att lex var en av de lagar somfolkpartiet i regeringsställning först skulle göranågot åt.Vi trodde på engagemangi frågan när han gång på gång sade att lagen läckersom ett såll.Vi trodde att den fria opinionsbildningen isamhället var något som en borgerlig regeringville värna om.Herr talman! Vi vill gärna fortsätta att tro detta.Därför öppnar nu en möjlighet attfå en lösning på de allra största problemen i lagenom skydd för företagshemligheter. Jag yrkardärför bifall till meningsyttringen av JohnAndersson till lagutskottets betänkande nr 20.Anf. 86 ():Herr talman! betänkande 20behandlar flera ärenden. Innan jag går in på detärende som har tagit upp, ochsom är föremål för en särskild meningsyttring, villjag beröra ett par konstateranden som utskottetgör i andra delar.Patentärenden är viktiga för näringslivet. De ärkanske speciellt viktiga för små och medelstoraföretag där ofta innovationer sker. I den del avbudgetpropositionen som behandlas i det härsammanhanget finns målsättningen för patent-och registreringsverkets arbete vad gällerhandläggningstider m.m.Utskottet har godtagit dessa handläggningstidermen vill understryka vikten av atthandläggningstider för patentärenden är så kortsom möjligt och att de i varje fall inte överskriderhandläggningstiderna vid europeiskapatentverket. Det finns anledning att framöverfölja utvecklingen på detta område.I övrigt yrkas bifall till propositionens förslag idessa delar.En annan fråga som har varit uppmärksammad iden allmänna debatten är firmaregistrering. Ettstort antal lokalradiostationer ochnärradiostationer har registrerats som firmanamnför ett annat företag. Firmalagen ger ett visstskydd för namn på ideella föreningar, men det ärinte ett fullständigt skydd, och det utnyttjas då iannat sammanhang.Utskottet är medvetet om detta problem ochanser att det inte är en bra ordning. Det kommerframöver att införas ett rikstäckande och enhetligtregister över handelsbolag och ekonomiskaföreningar --1995. Utskottet anser attnågon lagstiftning inte behöver genomföras nu.Det pågår också ett utredningsarbete omlagstiftning för ideella föreningar.Vi tycker det är viktigt att regeringen följer denvidare utvecklingen så att inte ett antal idellaföreningar måste tillgripa utvägen att gå tilldomstol för att få rättelse när deras namn harantagits på felaktiga grunder och blivit registreratnär det använts av annan.Herr talman! Slutligen till den särskildameningsyttringen . Det noterasatt det finns ett legitimt behov av attföretagshemligheter kan skyddas. Hurlagstiftningen om skydd för företagshemligheterhar tillkommit har beskrivits av ElisabethPersson. Det fördes en lång diskussion i riksdagensom ledde till ett vilande lagförslag.Så småningom har efter kompletteringar frånlagutskottet lagen antagits.Det är 2 § som här är av intresse. Den innebär attom man röjer någonting om ett företag blir straff-och skadeståndsreglerna inte tillämpliga omnågot kan misstänkas utgöra brott på vilketfängelsestraff kan följa, eller kan anses utgöraannat allvarligt missförhållande i näringsidkarensrörelse.Lagen har varit i kraft . Dethar visserligen riktats kritik från vänsterpartietmot förslaget. Men det har såvitt utskottet kännertill inte framkommit något som tyder på attreglerna skulle vara otillfredsställande. Därföravstyrker utskottet motionen.Jag noterar slutligen en sak som står i densärskilda meningsyttringen, nämligen attnackdelarna med den nuvarande lagens lydelsebelyses av att den utgjorde ett hinder imeddelarskyddskommitténs arbete med attförstärka och utvidga meddelarskyddet.Detta stämmer inte. Kommittén lade fram ettbetänkande vari detta meddelarskydd vartillgodosett. Det som gjorde att förslaget inteledde vidare var remissopinioner och andrapolitiska överväganden.Meddelarskyddskommittén hade tagit med bådeföretag och organisationer i sitt förslag. Inte minstde stora intresseorganisationerna påarbetsmarknaden hade en klart negativinställning till detta lagförslag. Detta förhållandehar alltså inte alls utgjort något motiv förmeddelarskyddskommittén att lägga fram ettförslag.Herr talman! Med detta yrkar jag bifall tillutskottets hemställan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 14 §. )12 § Anslag till kronofogdemyndigheternaFöredrogslagutskottets betänkande1991/92:21 Anslag till kronofogdemyndigheterna( prop. 1991/92:100 delvis).Anf. 87 ():Herr talman! I lagutskottets betänkande1991/92:21 behandlas frågan om anslag tillkronofogdemyndigheterna. Arbetsbelastningenpå kronofogdemyndigheterna i hela landet äroerhört stor och arbetet tidskrävande. Vid fletaletmyndigheter får man arbeta på övertid för att påett tillfredsställande sätt kunna hålla undan föralla de arbetsuppgifter som väntar på sin lösning.Konkurserna i landet har ökat onormalt. Dettahar flera orsaker, men framför allt beror det påden lågkonjunktur som landet befinner sig iliksom på tidigare satsningar på väl optimistiskaprojekt ochdärefter. Man kan konstatera att under denna tidhar även mindre seriösa företag etablerat sig påden svenska arbetsmarknaden.Under en följd av år har man uppmärksammat attden ekonomiska brottsligheten blivit mer utbreddäven i vårt land. Det har vi hört talas om tidigarehär i . Den ekonomiskabrottsligheten utgör ett stort hot mot en sundmarknadsekonomi. får svårt attklara sig som man inte konkurrerar pålika villkor. Det blir inte de bästa och mestlivskraftiga företagen med de skickligasteföretagsledningarna och medarbetarna somutvecklas och blir stora på marknaden, utan desom är mer eller mindre oseriösa.Utvecklingen på detta område har gått för långt.Det kan inte vara förenligt med god företagssedatt de som anmäls för ekonomisk brottslighetalltför ofta kan fortsätta med sin verksamhetmedan de som följer lagstiftningen slås ut frånarbetsmarknaden.Undersökningar visar att det finnsbrottsmisstankar när det gäller mer än hälften avde företag som går i konkurs. Brottsligheten vidkonkurser leder till ett ökat merarbete vid mångaav de svenska myndigheterna, inte minst vidkronofogdemyndigheterna.För några år sedan omorganiseradeskronofogdemyndigheterna från 81 till 24 distrikt.Dessa distrikt följer i stort sett länsgränserna. Ivarje distrikt skall det finnas enspecialindrivningsmyndighet. Denna enhet skallarbeta med de svåraste indrivningsfallen. Visocialdemokrater vill framhålla betydelsen av attkronofogdemyndigheternasspecialindrivningsenheter prioriteras och att defår ytterligare resurser.Herr talman! Vi föreslår därför att ytterligarenågra miljoner satsas på att förstärkaspecialindrivningsenheterna. De har haft ensynnerligen tung arbetsbelastning alltsedan detillkom. Den verksamhet som bedrivs inomspecialenheterna är ytterst värdefull. Deytterligare medel som vi socialdemokrater villställa till förfogande bör användas till utbildningoch till en välbehövlig personalförstärkning.Det är oerhört värdefullt om vi påspecialenheterna över hela landet, har personalmed goda och allsidiga kunskaper i de uppgifterde skall handlägga. Om de därutöver har en godpersonkännedom är detta ytterligare en merit.Dessa förutsättningar, tillsammans med andraåtgärder, skulle kunna bidra till att denekonomiska brottsligheten minskas ilandet.Herr talman! Med det anförde yrkar jag bifall tillden till lagutskottets betänkande 1991/92:21fogade reservationen.Anf. 88 ():Herr talman! Jag skall fatta mig mycket kort. Jaghade bara tänkt att nämna några siffror vilka ärtillräcklig argumentation för att höja det häranslaget.Först vill jag nämna att i sinanslagsframställan begärde 944,5 milj.kr. Mansäger att man har gjort en besparing på 6 milj.kr.när det gäller anslaget tillkronofogdemyndigheterna. Regeringen harföreslaget 613 milj.kr. för /93. /92 var motsvarande summa 694milj. kr.Om man ser på utgifterna förkronofogdemyndigheterna /91var de 848 milj.kr. RSV begär ett tillskott försummarisk process med 71 milj.kr., förutsökningsmål 15,4 milj.kr. och för inventarieroch televäxlar 6,7 milj.kr. Summan blir 93,1milj.kr. Till den summariska processen anvisarregeringen endast 10 milj.kr.Nu säger man i utskottet att anslagen ökar med100 milj.kr. säger man att anslaget kanminska med 70 milj.kr. Anslaget ökar ochminskar . Detta torde vara en matematiki den högre skolan. I verkligheten minskaranslaget med regeringens förslag. Även med vårtförslag minskar anslaget.Då kan man fråga sig om det är befogat att de fårytterligare resurser. Man har en mycket storarbetsbelastning på kronofogdemyndigheterna,som säger. De hinner intekomma till rätta med de problem som finns i dag.Konkurser har ju blivit ett kokurrensmedel. Ettsätt att konkurrera ut andra företag är att tillskapaen konkurs och sälja billigt osv.Kronofogdemyndigheterna hinner inte med.Jag har här en datalista som är tre centimetertjock. Det är en lista över dem som har skulder påminst . 2 575 personer i den härdatalistan har en skuld på sammanlagt niomiljarder kronor.Riksåklagaren och har gjort enutredning där de nämner att 5 000 skalbolag nufinns i kronofogdemyndigheternas hantering.Flertalet av dem ingår i av ekonomiskbrottslighet. Dessa 5 000 är sammanlagträttsförda för i skatteroch avgifter.Herr talman! Allt detta borde egentligen medföraatt vi förde en allvarlig diskussion om attytterligare höja det här anslaget. Beräkningarvisar ju att varje handläggare inomexekutionsväsendet drar in ca 1 milj.kr. till enskild sökande. Varjehandläggare driver alltså i genomsnitt in ca 1,4milj.kr. till enskilda och staten. Bl.a. med tankepå den arbetslöshet som finns skulle det varamycket lönande för både staten och regeringenom man placerade en del av de arbetslösa påkronofogdemyndigheternas kansli.Herr talman! Med detta vill jag yrka bifall till denmeningsyttring som jag har fogat till betänkandet.Anf. 89 ():Herr talman! Jag yrkar bifall tillutskottets hemställan.Årets budgetförslag innebär i den här delen enresursförstärkning på 100 milj.kr. Det beror på tar in icke oväsentliga belopp genomavgifterna. Man får alltså in mer pengar genomavgiftsfinansiering. Detta är skälet till att vi harett budgetförslag som ger större resurser tillkronofogdemyndigheterna.Vi har också den uppfattningen -- den redovisadesredan när utsökningslagen infördes -- attmyndigheten själv skall prioritera. Detankommer inte på oss i utskott och riksdag attbesitta en sådan kunskap att vi i alla hänseendenkan sköta det. Vi tror att det är riktigare och blirbättre när myndigheten själv prioriterar.Det har talats om hur den ekonomiskabrottsligheten florerar. Det har här tidigare talatsom den procentuella andelen brottsligakonkurser. Med erfarenhet somkonkursförvaltare kan jag säga att det finns enliten procent grov brottslighet i konkurserna.Antalet konkurser där det förekommer brott visaratt det är ett fåtal människor som ägnar sig åtdenna grova brottslighet. De skall bekämpas. Detär något som ett rättssamhälle måste sätta inresurser på, precis som när det gäller all annanbrottslighet.Det har föreslagits i detta budgetförslag där mani förhållande till innevarande år ökar resursernaför kronofogdemyndigheterna med 100 milj.kr.Till detta kommer att justitieministern i bil. 3 tillbudgetpropositionen framhåller att ytterligareåtgärder för att motverka ekonomisk brottslighetövervägs.