prot · GF0980 · 1992-03-19 00:00:00 — Den prispress som denlivsmedelspolitiska arbetsgruppen förordade byttestill ett system där jordbruket uppmuntras till attställa om till annan produktion än livsmedel.Frågan om gränsskydd behandlades i 1990 årslivsmedelspolitiska beslut. Jordbruksutskottetanförde då följande angående gränsskyddet:''Ett gränsskydd i form av rörliga införselavgifterskall bibehållas i avvaktan på resultatet av GATT-förhandlingarna. Frågan om förändringar avgränsskyddet, såväl tekniskt som nivåmässigt, böravgöras i den takt som en kommandeöverenskommelse i anger. En nordiskutgångspunkt är härvid att sänkningar skall göras ireala termer, varvid tidigare sänkningar från år1986 får tillgodoräknas. Utskottet vill understrykaatt någon ensidig neddragning eller förändring iövrigt av gränsskyddet för del inte börkomma i fråga. ''Detta beslut i gällernaturligtvis fortfarande och bör varautgångspunkten för regeringens och riksdagensarbete. En ensidig sänkning eller ett borttagande avgränsskyddet i skulle bara leda till en storimport av livsmedel och skulle snabbt slå ut svensktjordbruk. Det vore intressant att här också belysaproblemet ur kvalitetssynpunkt, men jag kankanske återkomma till det i ett senare anförande.Regeringen har i stället i regeringsförklaringenslagit fast att syftet är att vid inträdet i EGskall ha en stark och konkurrenskraftigjordbruksnäring. Detta innebär att vi successivtskall dels anpassa oss till EG:s jordbrukspolitik,dels följa de internationella åtaganden som vi görinom och Uruguayrundan.Fru talman! Min inställning är fortfarande attomställningen av jordbrukspolitiken ochomställningen av åkermarken skall fullföljas.Omställningen har en bred parlamentariskförankring och är nödvändig för att förbättrajordbruksnäringens situation.I juni i år hålls den stora för miljöoch utveckling i . kan göramycket i detta och andra internationella fora, menvi bör också börja i vårt eget land. Låt oss användaden åkerareal vi har, av landarealen, till attodla antingen livsmedel eller andra råvaror. Genomatt utnyttja till att producera delslivsmedel, dels råvaror till energi- ochindustriändamål kan vi använda jordbruket som enresurs i miljöarbetet, och vi kan dessutom bevaradet levande kulturlandskapet.Anf. 45 ():Fru talman! Först en liten sakupplysning tilljordbruksministern, som alldeles i inledningen avsitt anförande sade att momsen sänktes på initiativav . Det var säkert bara en liten felsägning,för jordbruksministern vet naturligtvis lika väl somalla andra att är det parti som längstoch mest ihärdigt har drivit kravet på sänkt momspå maten.Sedan kan jag konstatera att jordbruksministern isitt anförande ganska gled över till attgöra det hela till en mycket traditionelljordbrukspolitisk debatt, utifrånproducentperspektivet. Det var inte riktigt vad vihade avsett när vi begärde den här aktuelladebatten, utan vår ambition var att fokusera den påförädlingsleden, på livsmedelsindustrin och påkonsumentperspektivet.Jordbruksministern sade också att när vi nuavreglerar skall det inte längre vara samhället somlägger sig i och sätter priserna utan det skall görasav aktörerna på marknaderna. Men problemet är juatt det finns ingen fri marknad här. Förmodligen vetalla att marknadsekonomin i teorin skiljer sig frånden i praktiken. I teorin är den ju underordnadkonsumentens krav och önskemål, men i praktikenfinns det en lång rad s.k. marknadsinperfektioner.Det finns mycket som marknaden inte tar hänsyntill. Konkurrensen fungerar inte.När man dessutom har en näring som sedan längeär mycket starkt monopoliserad, blir det ännumycket svårare att få det att fungera urkonsumentens perspektiv, och det är det problemetsom vi står inför.Vad skall vi göra nästa gång Arla eller någon annanbegär att få höja priserna? Vad tänker sigregeringen att använda för redskap? Det måstefinnas ett samhälleligt ansvar så länge den härmarknaden ser ut som den gör.Jag skulle vilja påminna om den debatt som fördesföre valet om det svenska gränsskyddet, som dågjordes till ett slagträ i den politiska debatten.Höjningen av gränsskyddet var en konsekvens avdet livsmedelspolitiska beslutet som riksdagenfattade 1990. Avsikten var att tvingaförädlingsleden till att effektivisera sin del avverksamheten, men i den politiska debatten förevalet påstods den här gränsskyddsjusteringen,framför allt av lantbrukskooperationen, vara ettslag mot primärproducenterna. Man sade att denskulle leda till att priserna till bonden måste sänkasoch att det svenska jordbruket skulle slås ut.Man sänkte också mycket riktigtavräkningspriserna till bönderna före valet, menefter valet höjde man dem igen, fastgränsskyddsjusteringen låg kvar.Nu kommer den nya borgerliga regeringen med enproposition till där man talar om att maninte har för avsikt att höja gränsskyddet, vilket manföre valet lovade att göra. De utredningar somjordbruksverket har gjort ger heller inget belägg föratt gränsskyddsjusteringen pressat fram lägre prisertill producenterna.Det förvånar mig, måste jag säga, även om det interiktigt hör hit, att jag inte behöver plöja mig framgenom en granskog utanför , och detförvånar mig att LRF inte passar på att återanvändaaffischerna och plakaten som kom till användningföre valet.Men vad jag vill komma fram till är detta: Ipropositionen föreslår regeringen atthögstprissättningen på mjölk skall tas bort, dvs.priset skall inte behöva ligga under ett tak, utanmejerierna skall få höja priserna. Man säger dåockså att detta kräver en skärptkonkurrensövervakning ur konsumentperspektiv,och jag delar verkligen den uppfattningen.Så säger regeringen att med denna skärptakonkurrensövervakning kommer det att bli möjligtatt vidta åtgärder. Då vill jag veta: Vad är det föråtgärder regeringen avser att vidta? Har man någraandra åtgärder att ta till än en fortsatt sänkning avgränsskyddet? De frågorna skulle jag vilja ha svarpå.Jag skulle också vilja ha svar på frågan: Vad skallhända, sett ur producentperspektiv? Det kan intevara särskilt lätt att vara mjölkbonde och försökahitta en ny avsättning för det man producerar, närman har leveransplikt till ett visst mejeri, när manblir förhindrad att satsa på något nytt, t.ex. försökagöra glass av sin mjölk, som jag såg att någon bondeförsökte.Hur tänker regeringen agera för att det över huvudtaget skall bli möjligt för nya aktörer att komma inpå den här marknaden? Vi ser från vänsterpartietssida som mycket viktigt att man stimulerar till ökad,gärna småskalig, produktion här i landet. Annarsblir det enda sättet att öka konkurrensen att manökar importen mycket kraftigt.Vi tycker att det är beklagligt att regeringen intehar någon som helst strategi för att på något annatsätt öka utbudet och få in flera aktörer på den härmarknaden. Det är den typen av diskussion som viskulle vilja föra, därför att ur producentperspektivär situationen den att möjligheterna att klara denökade internationaliseringen står och faller med också får en förädlingsindustri som är lyhördför vad marknaden, alltså konsumenterna, begäroch som kan se till att vara den förmedlande länkenmellan producenter och konsumenter.Sist men inte minst måste jag beröra frågan omlivsmedlens kvalitet, för det är så oerhört viktigt urkonsumentperspektiv att man kan ställa höga kravpå kvaliteten. Det finns nu t.ex. metoder attkontrollera om livsmedel är bestrålade. Vi tillåterinte bestrålade livsmedel i . Man gör det inteheller i Finland.Inom EG finns inga gemensamma regler. Tysklandtillåter t.ex. inte bestrålning.Vad gör för att i internationellasammanhang hävda de svenska kraven och se till attandra länder också vidtar dessa viktiga åtgärder?Vad gör för att konsumenterna skall ha rättatt veta varifrån livsmedlen kommer, t.ex. att köttsom är producerat någon annanstans än i Sverigeockså är märkt med korrekt ursprungsland?Jag hoppades att jordbruksministern skulle ge svarpå sådana frågor -- men chansen finns ju ännu.Anf. 46 ():Fru talman! Livsmedelspolitiken, dvs. hurlivsmedel tillverkas, hur uppfödning sker osv., äralltid ett aktuellt ämne att debattera.Frågan om priserna på livsmedel blir bara viktigareför var dag allteftersom utrymmet för mångakonsumenter krymper och de i övrigt kan ha enbesvärlig ekonomisk situation.Jag tycker att det är bra att vi håller debattenlevande. Det här är ett viktigt ämne att debattera.Målen för den livsmedelspolitiska reformen, sombeslutades av , var att ge böndernasamma ställning som övriga småföretagare.Samtidigt skulle konsumenterna ges godamöjligheter att välja livsmedel ur ett varieratutbud. Producenterna av livsmedel skulle fåmöjlighet att lyssna till konsumenterna. Inte enbartprisregleringar skulle avgöra vad som skulle varalönsamt att producera.Vi socialdemokrater är bestämda i vår uppfattningatt reformen skall fullföljas för producenternas,dvs. böndernas, skull, men också naturligtvis förkonsumenternas skull.Den tvekan som jordbruksministern ibland harvisat inger inte det bästa förtroendet. Böndernakänner sig inte säkra nog att våga satsa. I tidningenLand framgår det tydligt att bönderna känner stororo. Även är en av kritikerna. Hanvar ju en av regeringens främsta tillskyndare vidhöstens val.För konsumenternas skull är det viktigt attregeringens avsikt med omställningen framgårtydligt. Här handlar det om utbud av livsmedel ochinte minst priser på livsmedel. Den prishöjning somArla genomförde på produkter sominte utsätts för konkurrens visar tydligt attjordbruksministern har skapat en viss osäkerhet förlivsmedelsindustrin.Tidigare diskussioner om att beslutet angåendegränsskyddet måste justeras vid ett inträde i EGinger livsmedelsindustrin vissa förhoppningar omatt regleringar kan återinföras. Därför tog Arlaförsta bästa tillfälle att höja priserna -- naturligtvispå varor som inte är utsatta för konkurrens. På såsätt försökte man att inteckna ett utrymme försänkta konsumentpriser som uppkommit bl.a.genom sänkningen av moms på livsmedel.Socialdemokraterna förberedde faktiskt enmomssänkning före valet. Efter högljuddaprotester från bl.a. konsumenterna återställde Arlapriserna.Vad som oroar är att VD har angivit att skälettill att Arla drog tillbaka beslutet om prishöjningenvar protester från konsumenterna men ocksåpåtryckningar från politiker. Man lät också förståatt nu skulle överläggningar ske med regeringen omdet intäktsbortfall som bönderna drabbats av.Har regeringen gjort några utfästelser gentemotArla att det skall ske en kompensation överskattsedeln eller på annat sätt för de prishöjningarsom inte kunde genomföras? Det vore välgörandemed ett klarläggande på den punkten i dag.Jag anser självklart att mjölkproducenterna skallha en acceptabel betalning för sina produkter. Detråder inga tvivel om det. De måste ha möjlighet attleva och existera på sina företag. Men det är ocksåviktigt att industrin kan ta det ansvar somankommer på industrin att ta.Jag vill avslutningsvis ställa en fråga tilljordbruksministern som rör innehållet i denproposition som äntligen lagts på bord.Frågan gäller det s.k. kobidraget. Inga pengarföreslås bli anslagna i avvaktan på resultatet avGATT-förhandlingarna. Jordbruksministern sägersig inte vara beredd att nu ta ställning till stödetsutformning. Men några tankar måste väl ändafinnas? Hur tänker man sig övergången frånkobidraget till att det skall ske en avsättning ochersättningen skall ingå i priserna för bondensproduktion?Anf. 47 (nyd):Fru talman! Vi vet att fri konkurrens är denviktigaste förutsättningen för bättre produkter ochsänkta matpriser. Kostnadsläget på våra livsmedelpåverkas främst av bestämmelser och regler inomjordbrukskooperationen -- och av distributioneninom livsmedelshandeln, dvs. de som agerar där.Ser vi på den ineffektiva konkurrenssituationeninom bondekooperationen, präglas den dels avjordbrukarens bundenhet till sin mejeriförening,dels av den geografiska marknadsuppdelningennågra få mejeriföreningar emellan.Ser vi på den enskilda jordbrukaren får han t.ex.inte leverera sin mjölk till den granne som skullevilja tillverka ost. Mjölken måste först till mejerietoch därifrån med kostnadspåslag levereras tillbakatill den osttillverkande grannen.Ett annat exempel på problem är Dörrödsbondensmjölkförsäljning med direktleveranser av fetaremjölk till butiken. Vi känner alla väl till att mjölkentill slut fick benämnas kattmjölk för att över huvudtaget få säljas.Än värre är kanske monopolsituationen när detgäller den totala mjölkdistributionen i meden överenskommen marknadsuppdelning mellan fåkonkurrerande mejeriföreningar.Aja, baja den förening som stör mönstret för denstora dominanten Arla. Här skall ni få höra hur detkan gå för en progressiv liten mejeriförening.Föreningen hade så fin grädde att någon butik inomArlas marknadsområde ville ha just den grädden.Och vad hände? Jo, den lilla mejeriföreningensstörsta köpare av mjölkpulver, , fick dåplötsligt en prisdumpande offert från Arla. Men omden lilla mejeriföreningen slutade leverera sin godagrädde till Arlas kund, skulle Arla dra tillbaka sinoffert till . Den affären var alltför stor ochviktig för den lilla mejeriföreningen, som då vartvungen att krypa till korset.Jag utgår från att jordbruksministern aktivtkommer att bevaka den nyakonkurrenslagstiftningens tillämpning inom denviktiga jordbruksnäringen.Betydelsen av jordbruksministerns och regeringensfortsatta hantering av jordbrukspolitiken kan intenog understrykas i detta sammanhang, då vi talarom livsmedelspolitiken. Visste ni att av dentotala svenska livsmedelskonsumtionen påverkasav jordbruksregleringarna och priserna?En statlig utredning kring det här, presenterad ibörjan av , konstaterade att subventioneroch avgifter kring jordbruksprodukter då kostadeett fyrapersonershushåll ca . , vilketmotsvarar prishöjning på de livsmedel som viköper . Det talar för att det är angelägetmed en så snabb avveckling av det gamla systemetsom möjligt.Det skulle naturligtvis också vara intressant att uppdatera de här kostnaderna mot bakgrund avvad jordbruksministern har att säga om denfortsatta utvecklingen med anknytning till EG.Den andra viktiga faktorn i livsmedelspolitiken är,som var inne på,konkurrensutvecklingen med anknytning tilltillverkare, grossister och butiker. Som konsumenthar jag fram till kunnat uppleva oförklarligaprisskillnader mellan en rad dagligvaror här iSverige jämfört med andra länder i vår närhet.Följ med! I kostar ett kilo Barilla spagettimer än dubbelt så mycket som i . Sammastora prisskillnad är det i och för sig på en enkelförpackning Melittafilter. Och så var det de svenskaskorporna, som i kostar . per påse ochhär hemma . För att inte tala om köttet: trefina tournedoser för . i butik i . Vadde skulle kosta i vågar jag inte tänka på.Att en resa över sundet till betalar sig vetvi. Redan köper , enkannerligen dåSkåne, av all mat i enligt en alldelesfärsk undersökning som ICA har gjort. Detmotsvarar inköp för 1,2 miljarder. Och skall viveta att danskarna ändå betalar sin moms pålivsmedel -- . Länder som har billigare mat harockså ett annat konkurrenstryck än vad vi har iSverige.Den nya PBL-lagstiftningen med ikraftträdandeföre sommaren är ett första viktigt steg för en frietablering av lågprisbutiker, som inte kanstoppas av ICA- och KF-intressenterna inomkommunerna. svarar lågprisbutikerna för enmarginell marknadsandel, kanske av 150miljarder. Här kommer vi att se fram emot ettgenombrott, en strukturförändring motsvarandesjälvbetjäningen på 1950-talet.Så avslutningsvis en rak fråga tilljordbruksministern: för mig och svenskafolket varför ett kilo vitt formbröd kostar . iSverige men bara . Vad tänkerjordbruksministern göra åt det och när?Anf. 48 ():Fru talman! Det känns att man bör göra ett inlägg --det är mycken okunskap som blottas i en sådan härdebatt.Arlas prishöjningar är ju här på tapeten mycketintensivt. Det är faktiskt så att företaget inte harhöjt sina priser -- trots höjda löner ochhöjda kostnader, som alla företag dras med.Dessutom pressas bönderna, mjölkproducenterna,av omställningspolitikens pressade priser.Ett kooperativt företag kan då antingen ta ut högrepriser, sänka priserna till sina medlemmar ellerrationalisera. Det pågår en mycket intensivrationalisering inom kooperationen. Man ärmedveten om att vissa priser ligger 25 -- 30 %över motsvarande priser inom EG. Detta leder tillatt man pressar ned produktionenen och lägger nedmejerier och andra företag. Detta kommer -- detskall vi ha klart för oss -- att leda till attarbetstillfällen flyttas utanför gränser,eftersom man drar ned på kapaciteten. Huruvidalivsmedel tillverkas i eller inte är kanskeockså någonting som ledamöter bordeintressera sig för.Det är inom mejeriindustrin också fritt framför små företag att gå in och producera. Det ärockså fritt fram för mejeriföretagen att gå övergränserna och konkurrera. Den striktamonopolsituation som har rått tidigare finns intelängre. Det borde man känna till i kammaren.Problemet är att den lönsamhetsmarginal som mannormalt vill ha i ett företagande för att gå in påmarknaden inte finns. Det är därför konkurrensenkanske uteblir eller i varje fall inte kommer tillstånd i den takt som vi egentligen skulle vilja se.Men möjligheten till konkurrens finns. Det ärmöjligt för både de små och de stora att gå övergränserna. -- Jag tror att det är viktigt att vi har detperspektivet klart för oss i debatten. 49 Jordbruksminister ():Fru talman! När jag lyssnade till en del av inläggeni den här debatten fick jag nästan ett intryck av inte är medveten om att vi redan 1990beslutade om en avreglering av det svenskajordbruket och att vi har ansökt om medlemskap iEG. Om vi blir medlemmar -- och det tror jag att viblir -- innebär det att vi kommeratt få del av EG:s gemensamma jordbrukspolitik.Det är viktigt att upplysa bl.a. om det.Vidare har vi antagit en ny konkurrenslagstiftningför livsmedelsområdet och förbereder enheltäckande konkurrenslagstiftning för allaområden.Jag vill gärna också säga till att jagsvarade på de viktigaste av hans frågor redan i mininledning, så de hade aldrig behövt ställas. Jag sadenämligen att det inte är här i kammaren eller i någramyndigheter som man nu sätter priserna, utanpriserna skall sättas på marknaden. Exemplet frånde gångna veckorna visar att det i varje fall finns ettopinionstryck som gör att det inte är så lätt att höjapriserna.Dessutom har vi från regeringens sida understrukitatt de prisvårdande myndigheterna skall ha ett ögapå det här -- det är uppenbart att konkurrensen ärmindre här än på andra områden, men den blirstörre när vi blir medlemmar i . Det handlar omSPK, det handlar om konsumentberedningen, somsorterar under , och dethandlar om priskommissionen undercivildepartementet, för att ta några exempel.När det gäller frågan från Selberg om kobidraget ärmitt svar det som står i propositionen. Vi vet alltsåännu inte så mycket om . Vi har ettförslag i det s.k. Dunkelpappret -- vi vet inte när detbeslutas, vi vet inte hur det beslutas. Vad man kansäga är att ersättningen till jordbruket underöverskådlig tid sannolikt kommer att betalas inågon kombination av priser och direktstöd, mendet vore fel av mig att gå in på detaljer omdetta.Det finns ju en del saker som ochjag är överens om. Så har det t.ex. varit medmomssänkningen på livsmedel. Men det är ju ändåett faktum att inte har varit medoch drivit den frågan i regeringsarbetet -- det har vii gjort, och det är en viss skillnad; dettycker jag är värt att framhålla.För att gå vidare och försöka svara på de frågor somAnnika ställde vill jag säga att detnaturligtvis är så att det inte finns någraformella hinder att starta mindrelivsmedelsproduktion, att förädla och sälja och attkonkurrera över de gränser som tidigare fanns. Vaddet handlar om är att det här är ett kulturskifteinom hela jordbruksproduktionen ochlivsmedelsindustrin som det tar litet tid attåstadkomma. Men jag tror att vi från riksdagenssida och från de olika politiska partiernas sida harmedverkat till att det nu är på väg och kommer attleda till fördelar för konsumenten framöver och idet sammanhanget också till nya möjligheter förjordbrukarna.När det gäller frågan om högstprisets avskaffandepå mjölk vill jag gärna säga att det är en bit som ärkvar av det gamla regleringssystemet och som ärkopplad till prisutjämningssystemet för mjölk.Prisutjämningssystemet avskaffas nu successivtfram . I och med det tar man bort denhär typen av ordningar. Högstpriset avskaffas bl.a.därför att vi var medvetna om -- en utredning visadepå detta -- att när vi tar bort en del andraregleringar behövs en möjlighet att variera priset,t.ex. där som intransportkostnaderna är stora. FrånNO och SPK har det kommit förslag. föreslog att man skulle ta bortregleringen i , sade vi att man skall ta bortden i hela landet. Jag tror att det är viktigt att göradet. Det är dock kopplat till att vi känner vårtansvar att kolla det här med de prisvårdandemyndigheterna.Frågan om gränsskyddet leder naturligtvis alltid intressant diskussion. Det finns olika synpunkterpå detta. Jag har haft frågan uppe i kammarenväldigt . I mitt inledningsanförandeciterade jag det beslut som fattade 1990,som klart slår fast att man från svensk sida inte skallgöra några ensidiga sänkningar. Det är fortfarandeden ståndpunkt jag har. är detnaturligtvis inte helt enkelt -- åtminstone inte underpågående GATT-förhandlingar -- att genomförahöjningar.Det är riktigt som sade att denundersökning som vi lät göra på jordbruksverketvisar att man inte hade fått några negativa effekterfram till slutet av av den sänkning somden förra regeringen gjorde. Men det är klart attdet sänker den nivå som går att ta ut, och det kanfå effekter för jordbrukaren.Jag svarar gärna på frågan om livsmedelskvalitet.Det handlar om att kunna garantera att det ärsvenska produkter där djuren är uppfödda på ettdjurvänligt sätt med djurvänligaproduktionsmetoder. Det handlar alltså om attkunna ange varifrån produkterna kommer. Jag harflera gånger tidigare här i kammaren klargjortfrågan. Jag är inte nöjd med att man ibestämmelserna likställer ursprungsland medberedningsland. I departementet pågår ett arbetedär detta kommer att förändras.Anf. 50 ():Fru talman! Jag förstår att jordbruksministern ärmycket angelägen om att framhålla att det ärCentern som är med i regeringen och att det ärCentern som har fått igenom det här. Jag förstår attdet som centerpartist annars inte alltid är så lätt attklargöra skillnaden mellan att vara med iregeringen och att vara utanför. Det kan vara er välunt.Jordbruksministern sade en gång till att det inte ärhär i kammaren som frågorna om prissättningenskall avgöras. Det är sant. Jag delar denuppfattningen. Men frågan är om det måste gå tillpå det sätt som det gjorde den här gången.Konsumenterna i vid mening, många grupper,protesterade och reagerade. Arla tog tillbaka sittprishöjningsförslag. Det framgick också av mediaatt det här återtagandet hade föregåtts av någon typav diskussioner och någon typ av relation mellanjordbruksministern, som representant förregeringen får man anta, och representanter på högnivå för Arla. Jag har inte fått något svar och villgärna ställa frågan: Är det så det skall gå till? Jagär övertygade om att konsumenterna är beredda attäven fortsättningsvis vara mycket aktiva.Det här är en viktig konsumentfråga. Det ärframför allt viktigt för dem som inte har så högainkomster. Mellan de olika inkomstgrupperna ärdet mycket stor skillnad på hur mycket av sininkomst som man lägger på maten. För entvåbarnsfamilj som har låga inkomster handlar detom , men för en höginkomsttagare handlar detkanske bara om . Detta är således en viktigfråga.Men jag tror att konsumenterna förväntar sig någotslags stöd i någon mening från sina politiskaföreträdare. Jag tror inte att de tycker att det ärtilltalande att politikerna nu frånhänder sigansvaret för det här viktiga området.Som politisk företrädare är jag övertygad om attmina kolleger i den här församlingen inte är heltnöjda med förhållandet att det här skall avgöras iinterna informella diskussioner mellan en ministeroch representanter på hög nivå för Arla.