prot · GF09103 · 1992-04-29 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1991/92:103Onsdagen den 29 aprilKl. 9.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 23 april.2 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesMotionerna1991/92:U8-U11 till utrikesutskottet1991/92:Sk30 till skatteutskottet3 § Socialförsäkring -- inriktning och anslagFöredrogssocialförsäkringsutskottets betänkande1991/92:SfU8 Socialförsäkring -- inriktning ochanslag (prop. 1991/92:100 delvis, 1991/92:106 och1991/92:149).Anf. 1 ():Fru talman! Vi har kommit till den dag då viskall börja behandla den nedrustning av den socialavälfärden som regeringen borde ha aviserat och lagtett skrivet meddelande på bordet om att manämnade företa sig.Regeringen frånträder den generellavälfärdspolitik som har utgjort grunden för svensksocialpolitik under socialdemokratisk ledning.Resurserna för insatser skärs drastiskt ned. Dennapolitik drabbar framför allt svaga och utsattagrupper.Utskottet motsätter sig en sådan utveckling. Visocialdemokrater anser att den svenskavälfärdspolitiken även i fortsättningen skall omfattaalla på lika villkor och finansieras solidariskt. Denskall ge alla medborgare ekonomisk trygghet ochvid behov social service och vård.De förändringar som behöver vidtas för att hållakostnaderna nere och för att göra verksamheteneffektivare måste slå rättvist. Enligt vår meningskall det reformarbete som den socialdemokratiskaregeringen inledde fullföljas med kraft.Det är vidare angeläget att systemets utvecklingvad gäller kostnader, fördelningseffekter och riskför resursläckage fortlöpande följs.Min uppgift här är att tala omdelpensioneringen, och det är inte första gången jaggör det. Jag gjorde det första gången , när vifick delpensioneringen. Jaggjorde det också 1980, när vi till behandling hadeett förslag om sänkning av delpensionen till 50 %.Varför kom det ett sådant förslag? Jo, situationenvar ganska lik den som råder . Det blev etthastigt stigande budgetunderskott, precis som numycket okontrollerat. Man skulle spara pengar ochman skulle spara dem snabbt. Då var detdelpensionen som skulle sänkas till 50 %.Vad hände? Blev det några sparade pengar? Nej,det blev ett underskott i delpensionsfonden framöver. Några 150 sparade miljoner blevdet inte fråga om.Sedan ändrades delpensionen tillbaka. Att det blevså dyrt berodde på att människor sökte delpensionför att bli berättigade till den högre procentsatsen.Därigenom ökade antalet ansökningar med 300 %i vissa kassaområden. Den lägsta ökningen i någotkassaområde var ungefär 140 %.Detta är ungefär vad som händer nu också. Jag harkonstaterat att det under januari och februari 1992har kommit in 11 968 ansökningar, att jämförasmed då det kom in 2 400ansökningar. Ansökningarna har alltså blivit femgånger fler.Jag tror att detta bara är början. Under de månadersom återstår av den tid man har rätt att söka är jagövertygad om, med den erfarenhet jag har påområdet, att antalet ansökningar kommer attaccelerera. Det kommer att bli en ganska dyrframtid för försäkringen, under de år den tillåts attvara kvar ersättning.Arbetslivet har förändrats under de senastedecennierna. Trots detta har många löntagaretunga och påfrestande jobb, som inte sällan ledertill att många lämnar arbetslivet genom en långsjukskrivning eller en förtidspensionering. Dennautslagning från arbetsmarknaden är inte baraberoende av den fysiska belastningen, för den harminskat. Men fortfarande sker en betydandeutslagning som beror på psykisk press.Den utslagning som sker av medicinska skäl äromfattande. I åldersgruppen 60--hade idecember 1989 av de försäkradeförtidspension. av dessa hade helförtidspension. Den relativa andelenförtidspensionerade är mycket högre blandarbetare än bland tjänstemän. Hälsoeffekterna avpsykosociala förhållanden i arbetslivet märks allttydligare, exempelvis genom ökade risker för hjärt-och kärlsjukdomar i arbeten som är monotona,har litet beslutsutrymme och högkravnivå. med att hälsoläget harförbättrats i har, beroende bl.a. påförhållandena i arbetlsivet, den socialaojämlikheten i ohälsans fördelning ökat.Hos människor , med ett långtarbetsliv bakom sig, finns det erfarenhetsmässigtmånga hälsoförändringar som kan utgöra enrättmätig grund för förtidspension. För dessapersoner vet vi ju att lindrigare krav dessutomgäller vid bedömningen av i vad månarbetsförmågan är nedsatt. Äldre arbetare ochtjänstemän kan ha svårt att hänga med i de yngresarbetstakt. Det handlar här om människor som villoch som kan arbeta, men som inte anser sig orkaheltid. Möjligheten att utnyttja den resterandearbetsförmågan och undvika förtidspensioneringberor i dessa fall på möjligheten till en individuellanpassning av arbetsinsatsen.Jag har sagt att delpensionsförsäkringeninfördes , som denallmänna pensionsåldern sänktes till 65 år.Bakgrunden till införandet var ett uttalat behov avatt ge den enskilde ökade möjligheter till enindividuellt anpassad övergång från förvärvsarbetetill ålderspension. Möjligheten till förtidspensioneller förtida uttag med livsvarigt nedsattålderspension ansågs inte ge den enskilde tillräckligflexibilitet och valfrihet. Vi kan också se avsiffrorna hur många det är som har valt att göra ettförtida uttag med en 30-procentig nedsättning avpensionen som följd, inte bara under de år man hardelpension, utan en 30-procentig livslångnedsättning. Få har de ekonomiska möjligheternaatt kunna använda sig av den utvägen. Syftet är juatt göra det möjligt för den som behöver att trappaned under och på såsätt få en mjuk övergång från arbete tillålderspension.Antalet beviljade delpensioner var istorleksordningen 20 000 . Antalet ökadeunder 1980 till ca 33 000. När den borgerligaregeringen kom med förslaget till neddragningsjönk antalet högst väsentligt, till 9 000 . Menbehovet hade inte minskat. Det var denekonomiska ersättningen som gjorde att manhesiterade eller helt avstod.Möjligheten att göra ett förtida uttag utnyttjas av2,5--2,försäkrade människor i åldrarna 60--64år. Delpensionen har utvärderats avriksförsäkringsverket. I betänkandet SOU 1986:47skriver pensionsberedningen följande: ''Man bordedärför kunna göra den bedömningen attdelpensioneringen har motverkat de allt starkaretendenserna att allt fler äldre tvingas lämnaarbetsmarknaden definitivt. Genomdelpensioneringen har således många försäkradekunnat vara kvar i arbetslivet och undvikit denisolering från tidigare arbetskamrater och känsla avonyttighet som annars skulle ha kunnatuppkomma. Visst forskningsmaterial tyder även påatt pensioneringen inneburit gynnsammaförändringar av delpensionärernas livsvillkor, attden kan ha minskat risken för utslagning ochhälsoproblem. ''Enligt Socialdemokratins uppfattning kandelpensionsförsäkringen inte betraktas som någonprincipiellt avvikande del av pensionssystemet. Vianser inte heller att det faktum att försäkringen istor utsträckning utnyttjas av tjänstemän i högreinkomstlägen utgör något argument för att avskaffadelpensionsförsäkringen. Även om en betydandedel av LO-medlemmarna tvingas att sökaförtidspension har möjligheten till delpension fördenna kategori försäkrade varit av stor betydelseför 10 000-tals personer.Några siffror kunde kanske vara på sin plats. statistik i december 1990över personer med deltidspension framkom att15 758 personer tillhörde LO-gruppen, 15 625tillhörde TCO-gruppen och 5 205 var akademikeroch egna företagare. Som vi ser är det bredagrupper som anser att den infördapensionsreformen är bra, och att den bör stannakvar.Ett pensionssystem är inte något som man plockarfram och petar i vid budgetunderskott eller underlågkonjunktur. Ett pensionssystem skall varatillförlitligt. Man skall kunna planera långsiktigt fören pension. När det gäller pensionssystem får detinte finnas en ryckighet som kan innebära attmånga människor inte erbjuds tidigare erbjudnamöjligheter.Förslaget som ligger på bordet delar enåldergrupp i två delar. Om man är född före den 31augusti har man rätt att söka och enligtdagens regler få en delpension . Om manfyller eller är manemellertid inte berättigad att söka. Hur man kankomma på ett sådant förslag är för mig en gåta.Utskottets talesman kanske sitter inne medkunskaper på det området och kan skingra minundran. Det är nog många som har undrat hur manhar kommit på förslaget.Förslaget innebär att systemet med rörligpensionsålder i praktiken avskaffas. Samtidigtsitter nu en pensionsberedning och undersöker hurman skall kunna skapa möjligheter till en rörligpensionsålder för människor i åldrarna 60-70 år.Om det blir majoritet för regeringens förslaginnebär det att man kan sluta upp med attundersöka den frågan, eftersom det bästainstrumentet för en rörlig pensionsålder finns idelpensionsförsäkringen.I konsekvens med att vi motsätter oss attdelpensionsförsäkringen avskaffas motsätter vi ossockså att avgiften till försäkringen upphör.Eftersom det nuvarande avgiftsuttaget har lett inte obetydlig uppbyggnad avdelpensionsfonden anser vi att det finns utrymmeför att korrigera avgiftssatsen från till 0,2 %.Mellanskillnaden bör användastill att höja avgiften till arbetsskadeförsäkringenfrån till 1,2 %.Vi anser också att det är angeläget att redan nureducera det ackumulerade underskottet iarbetsskadeförsäkringens finansiering, och därförföreslår vi att 8,3 miljarder av delpensionsfondenskapital överförs till statsbudgeten. Vi villkonsekvent följa upp att det finns pengar, ty ommöjligheten till delpension skulle gå förlorad,till stor sorg för de som planerat för en avtrappninginför sin pensionering, bör det ändå finnas pengar ifonden. Från vår sida är det ett löfte attdelpensioneringen, som har betytt så oerhörtmycket, kommer att införas igen om vi kommer iden situationen att vi får tillbaka regeringsmakten.Delpensionen skall inte användas som ettbudgetregulerande instrument -- jag upprepar detför tredje gången. Det är oanständigt. Jag brukarinte ta till så starka ord, men i detta fall är detoanständigt och otillständigt.Detta desto mer mot bakgrund av att man vill EG-anpassa våra reformer. Jag har bakom mig iEuroparådet. Mer och mer intensivt diskuterar jagmed mina kolleger i det övriga om hur justdelpensioneringen fungerar. Mina kolleger harupptäckt att den dyra förtidspensioneringen, somockså florerar i dessa länder, borde bytas ut mot ettannat system, och man är utomordentligtintresserad av delpensioneringsmodellen. Man harinsett att mer flexibla former för äldreavgångar börfinnas. Det är exakt så man uttrycker sig. Detsvenska delpensionssystemet bedömer man somunikt och intressant och väl värt att pröva.Det talas i de här andra länderna om att ennedtrappning med en fot kvar i arbetslivet är ett brainstrument, och att det inte är lika kostsamt somförtidspensioneringen.Jag vill påstå att det skulle vara anmärkningsvärtatt, i då andra länder söker ett system somliknar det svenska delpensionssystemet, besluta omatt gå den väg som de flesta har erfarit vara allför påfrestande förpensionssystemet. Vi var tidigt ute. anser man i övriga länder i attdet här systemet är väl värt att pröva.Fru talman och ärade kammarledamöter! Jag villavsluta med att säga att det finns någonting somheter arbetets heder och ära. Jag vet att många avde berörda människorna genom en enklareprövning mycket lätt skulle kunna få enförtidspension, men de vill inte bliförtidspensionerade. De vill inte säga: Jag vartvungen att ta en halv förtidspension inför minpensionering. Jag klarade inte jobbet.Tänk att i stället få göra ett val, som i varje läge ärmindre kostsamt än en förtidspensionering och sominnebär ett enklare administrativt förfarande, ettenklare bedömningsförfarande och som dessutomger mindre kostsam administration. Tänk att istället då kunna säga: Jag valde faktiskt att trappaned med hjälp av delpension innan jag gick ihelpension. Det betyder oerhört mycket försjälvkänslan, till skillnad mot att behöva säga: Jagstod inte loppet ut. Jag var utsliten, och jag vartvungen att ta en förtidspension.Skall vi sätta oss in i de här funderingarna, som harframkommit i många brev och telefonsamtal. Jaghar också fått brev från människor som berättarföljande: Jag har endast 6-årig folkskola. Jag gicksom 13-åring ut och arbetade. I hela mitt liv har jagarbetat i tungt arbete, ganska monotont. Jag harinte haft några möjligheter till vidareutbildning,och jag hade tänkt sluta något tidigare med hjälp avdelpension. Skall vi frånhända människorna detta,därför att man tror på en ekonomisk vinst? Jagtycker inte det, och jag hoppas fler ledamöter idenna kammare tycker detsamma.Anf. 2 (nyd):Fru talman! Det svenska socialförsäkringssystemethar vuxit fram , och fickvi vår första folkpension. Vi var dock inte först ivärlden med detta. Andra länder, t.ex. NyaZeeland, hade hunnit före. Likadant var det medTyskland. Där hade infört en hel del lagarpå det här området. Motiveringen var att förhindraden tyska arbetarklassen att ansluta sig tillsocialismen.Vårt socialförsäkringssystem har fått beröm frånmånga håll. Men har det uppdagats attkostnaderna har stigit väldigt starkt. Någontingmåste göras för att minska utgifterna.Jag kommer att beröra några ämnen inomsocialförsäkringssystemet som Ny demokrati hararbetat för, innan jag ger mig in på frågan omdelpension.Först något om pensionärernas levnadsstandard.Pensionärerna har utlovats en trygg och säkerålderdom, men det finns tyvärr gamla människor ivårt land som tvingas leva under existensminimum.I regeringsförklaringen den 4 oktober 1991utlovades en bred kartläggning av pensionärernasvillkor, med syftet att man 1993 skulle göra riktadeinsatser för dem som har det sämst ställt. Nydemokrati vill att man kompenserar de sämstställda pensionärerna retroaktivt redan från den 1januari 1992. Jag yrkar därför bifall till vårreservation 4.Så till FAS 90-projektet. Ny demokrati anser attFAS 90-projektet, som innebär bl.a. förekomst avlokala sjukförsäkringsregister vidförsäkringskassorna, inte bör genomföras. Sådanaregister kommer att innebära att integritetskänsligauppgifter lättare kan komma till utomståendeskännedom. Särskilt gäller detta om registren fårtillföras uppgift om diagnos eller sjukdomsorsak.Jag yrkar därför bifall till vår reservation 5.Innan jag går in på frågan om delpension vill jagberöra vårt förslag om ersättning vid sjukdom,arbetsskada, vård av sjukt barn samt arbetslöshet.Vårt förslag på dessa områden innebär besparingarpå ca 6 miljarder för statskassan och ytterligare 1,8miljarder för företagen. Jämför detta medberäknade besparingar på knappt 2 miljarder vidavskaffande av delpensionen. Dessa senareberäkningar tror jag och många med mig är alltföroptimistiska på grund av den starka ökningen och februari av ansökningar omdelpension i förhållande till åretinnan.Under hela valrörelsen har Ny demokrati påtalatmissbruket av sjukförsäkringen och betonat hurviktigt det är att det verkligen lönar sig att arbeta.Bidragssystemen måste vara begripliga och rättvisaför förordade vi under valrörelsen,men har vi ett förslag som är bättre och somdessutom går långt utanför själva sjukförsäkringen.Vi tror inte på den besparingseffekt av karensdagarsom regeringen har räknat med. Vi tror attbesparingen blir betydligt mindre än de 4 miljardersom beräknats. Med vårt förslag sparar man totaltnärmare 8 miljarder.Vårt förslag går ut på följande. av lönen kanman få bara för arbete och vid arbetsolycksfallförorsakat av grov försumlighet. av lönen kanutgå endast vid aktiv yrkesinriktad rehabilitering,arbetsmarknadsutbildning med klart sikte påarbete, beredskapsarbete och som garantilön efterkonkurs, om man verkligen jobbar. utgår vidsjukdom, arbetsskada, vård av barn,förtidspension, arbetslöshet och som garantilönutan arbete.Ju aktivare man är, desto högre ersättning. Detlönar sig alltid att arbeta. Det finns självrisk i allasystem, eller hur man nu vill uttrycka det.Vårt förslag uppmanar inte till fiffel.Ersättningsnivåerna är desamma vid sjukdom,arbetsskada och vård av sjukt barn.Under de första två veckorna föreslås ersättningutgå . Man får så att säga betalt för tvådagar av tre. Nivån kan givetvis diskuteras, menden är i varje fall över miniminivån enligt ILO-konventionerna.Varför ? Detta sammanfaller med dens.k. Överallt är taket7,5 basbelopp. utgår ersättningmed resp. vid aktiv rehabilitering. Detbör finnas en sammanläggningsregel om någon blirsjuk på nytt inom 14 dagar.Låt oss då jämföra vårt förslag med systemet medkarensdagar: Karensdagar påverkar definitivt vadsom sker och möjligen, på ettnegativt sätt, dag 3. Detta har kallats för dendanska effekten. Man är alltså borta ytterligare endag, då man ändå har varit borta två dagar.Vårt förslag har alltid effekt, dvs. att det alltid lönarsig att arbeta resp. att vara aktiv. Det blir rättvisareoch drabbar alla jämnare. Karensdagar drabbarenbart korttidssjuka.Vårt förslag torde få ungefär samma effekt i hög-som i lågkonjunktur. I en överhettadhögkonjunktur kan man räkna med ganskaordentlig effekt av karensdagar, men ilågkonjunktur, när folk är rädda om sina arbeten,slår karensdagarna mera koncentrerat mot defaktiskt sjuka.Detta borde kunna bli en reform som kommer föratt stanna. Rättvisan skulle göra att bådearbetsgivare och arbetstagare accepterar reformen.Försäkringskassans undantag blir inte meromfattande än , och mindre omfattande än . Upplägget borde göra det lättareatt ändra arbetsskadeförsäkringen.För vissa försäkringssystem bör det finnas ett tak.Som ni märkt föreslås 80- resp. 90-procentsnivånäven i fråga om garantilön vid konkurs. Även härsätts taket vid 7,5 basbelopp, motsvarande i dag16 . Detta belopp skall kunnautgå maximalt . Man kommer dårunt missbruket hos mindre nogräknade personeratt ge sig själv en hög lön, som raskt blir garantilöni . Vi har läst om sådant i dagspressen.De besparingar som görs fördelas på följande sätt:Sjukskrivning , dvs. ersättning,ger 1,8 miljarder som går till arbetsgivarna.Resten går till statliga försäkringssystem och väntasge besparingar ungefär enligt följande: vidsjukskrivning ger ca 1,8 miljarder.80 % vid arbetsskada ger ca 2 miljarder. resp.80 % vid vård av barn ger 0,35 miljarder. vidarbetslöshet ger ca 1,5 miljarder och resp.90 % vid garantilön ca 0,5 miljarder. Det innebärtotalt drygt 6 miljarder till statskassan.Ändringar i socialförsäkringen får givetvis inte ledatill ökade kostnader för företagen.Arbetsgivarperioden och det ökaderehabiliteringsansvaret för arbetsgivarna har defacto ökat arbetsgivarnas kostnader, likaså detavskaffade bidraget till företagshälsovården. I vårtförslag beaktas även dessa aspekter.Om skall få ett långsiktigt, stabiltsocialförsäkringssystem måste det finnas för detförsta motivation för arbetsgivarna att skapa bästamöjliga arbetsförhållanden för medarbetarna, fördet andra motivation för medarbetarna att göra sittbästa på jobbet och för det tredje motivation försjuka och arbetsskadade att så snabbt som möjligtjobba sig tillbaka till arbetslivet.Med ett motsatt system, som -- det vet vi väl alla --resulterar i högre ersättning vid frånvaro än vidnärvaro, kan vi i allmänt oförstånd börja skapasocialfall, som inte går attrehabilitera. Vem vill det?Förslagen som har kommit från regeringskansliethar de facto lett till en högre beskattning avföretagen. Vilket regeringsparti hade detta på sittvalprogram? Vi i Ny demokrati är glasklara på denpunkten. Arbetsgivaravgifterna måste ned, så attkonkurrenskraften och därmed sysselsättningenökar.Till sist måste alla påminnas om att kollektivaförsäkringssystem finansieras av folk och inte avstaten. Det handlar alltså inte bara omutbetalningar utan om ännu större inbetalningar --åtminstone för del.Jag övergår nu till delpensionen.I propositionen föreslås att delpensionen avskaffasfr.o.m. Enligt övergångsbestämmelserföreslås att också de som ansökt före ochfyller skall beviljasdelpension. Vi tycker att sådana snabba ändringari villkoren närmast är oanständiga. De som nunärmar sig och kanske planerat endelpension har inte någon möjlighet att på kort tidgenom eget sparande eller inbetalningar på privatapensionsförsäkringar kompensera sig för ettbortfall av delpensionen. Det är vidare tveksamtom ett avskaffande av delpensionen i nuvarandearbetslöshetsläge över huvud taget ger någonnämnvärd vinst.Cirka en trejedel av antalet 60--64-åringar har i dagförtidspension. Om hälften av dem som missardelpension i stället får förtidspension, ärbesparingen borta. Skall man avskaffa delpensionen, skall mangöra det i en högkonjunktur och inte . Vidare gören halvtidare ofta 60--av en heltidaresarbetsinsats.Slutligen: Arbetsskadeförsäkringen kostar 80miljarder i nuvärde, varför då spara 1,7miljarder på att avskaffa delpensionen? Jag yrkardärför att vår reservation nr 7 bifalles av riksdagen.Slutligen vill jag säga några ord omhusläkarsystemet, som är en aktuell fråga. Man villinföra remisstvång. Patienten skall själv inte kunnavända sig till ögonläkare, gynekolog eller vad detnu är för specialist som man önskar konsultera. Jagförstår tankarna bakom förslaget. Man tror atthusläkarsystemet kommer att bli billigare perbesök än besök hos specialistläkare.Remissförfarandet skall utgöra något slags filterinnan man kommer i kontakt med specialister.Ett specialistläkarbesök är faktiskt väldigt dyrt, omdet sker i den offentliga öppna vården på ettsjukhus. Ett besök hos en allmänkirurg kostarmellan 1 100 och , vilket ärgenomsnittskostnaden för alla specialistbesök. Enprivatpraktiserande kirurg tillgodoräknar sig ca 300kr. för motsvarande besök. Jag har själv räknat utdet här. Det är alltså tre fyra gånger dyrare att gåtill en specialist som arbetar på ett sjukhus jämförtmed att gå till en specialist som arbetar inom denprivata vården.En distriktsläkare i har i genomsnittmellan sju och nio patienter per dag. Innan manavskaffade prestationsersättningen den 1 januari1970 hade distriktsläkarna mellan 20 och 40patienter per dag. Jag har aldrig hört talas om attnågon hade under 20 patienter i genomstnitt perdag. Jag skulle vilja att den undersökandejournalisten letade fram den distriktsläkare som har 20 patienter . Jag tror inte att detfinns någon sådan. Därför bör man överväga attinföra prestationsersättning innan man inför etthusläkarsystem. Denna prestationsersättning skalldå omfatta samtliga patientkategorier.Under år 1991 genomfördes försök på Karolinskasjukhuset. Man utlovade extra påslag på lönenför samtliga personalkategorier. Det visade sig attproduktionen ökade markant. tjänadeunder detta år in ca 10 milj.kr. på bara en klinik,och personalen fick 3 milj.kr. Alla varnöjda och glada. Samarbetet mellan de olikapersonalkategorierna förbättrades. Som ni vet varsamarbetet tidigare inte särskilt gott på den klinikdär jag arbetade, dvs. thoraxkirurgkliniken.Jag tycker att man skall se på förslaget att införaprestationsersättning och undersökamöjligheterna att spara in pengar på andraområden än i fråga om delpensionen. (Applåder)Anf. 3 ():Fru talman! I dagens betänkande behandlas mångaolika frågor. Jag kommer naturligtvis att ta upp deområden som berör våra motioner och vårsärmening. Jag börjar med pensionerna.Jag anser att låg pension i första hand är ettkvinnoproblem. Det är ett resultat av den rådandearbetsfördelningen i samhället. Man kan påstå attantalet pensionärer med pensionstillskott även ärett mått på hur många låginkomstpensionärer detfinns. är antalet ca 500 000. Avdessa 500 000 är så många som kvinnor.Det kan finnas olika system som kan användas föratt förbättra för de sämst ställda pensionärerna. Idet korta perspektivet anser vi i attdet bästa vore att höja pensionstillskottet. Genomatt höja pensionstillskottet riktar man insatsernadirekt till dem som har de lägsta pensionerna. Dettahar då även en utjämnande effekt på förhållandetmellan mäns och kvinnors pensioner. För dettaändamål har vi föreslagit en ökning avpensionstillskottet, från nu av basbeloppet till70 %, vilket skulle innebära en höjning med ca 450kr. i månaden.De båda pensionssystemen är nu föremål för enutredning. Situationen för de sämst ställdapensionärerna kartläggs. Under utrednings- ochkartläggningstiden måste man också agera.