prot · GF0994 · 1992-04-08 00:00:00 — En neddragning av presstödet nuskulle ofelbart få förödande effekter för helatidningsbranschen och allvarligt hota de sistamöjligheterna till valfrihet och reell yttrandefrihetför oss tidningskonsumenter.Men vi i menar att det inte räckermed att kortsiktigt slå vakt om nuvarandefördelning av presstöd. Man måste också ha enframförhållning och tänka igenom hur manlångsiktigt skall kunna behålla pressens mångfald.Kanske det blir nödvändigt att ifrågasättafördelningen av presstödet i dess nuvarande form.Bo Präntare har gjort en sammanställning avsamhällets totala stöd till dagspressen, där han tilldet direkta stödet i form av drifts-, utvecklings- ochdistributionsstöd har lagt vad han kallar ''indirektpresstöd'' i form av momsbefrielse och''reklamskattereduktion''. Det visar sig då attDagens Nyheter, och , dvs.landets tre största tidningar, också är de tre störstabidragstagarna. Det är kanske inte den egentligaavsikten med presstödet.En omfördelning av stödet kan således bli aktuell,främst för att fördela det mer rättvist och för attgarantera mångfalden. Vi i menaratt det nu är omöjligt att forcera stora förändringar.Det är naturligtvis mycket glädjande attCenterpartiet har tagit sitt förnuft till fånga och attvi har fått en majoritet för att avslå den 5-procentiga minskningen av driftsstödet. Men i ochmed att valt att finansiera detta genom attminska ytterligare på utvecklingsstödet, blirkonsekvensen att man visserligen kortsiktigt räddarett antal tidningar kvar, men förhindrarman den förnyelse som behövs för den långsiktigaöverlevnaden.Herr talman! Tidningar spelar en stor roll i mångamänniskors liv, men det finns människor som äralldeles särskilt beroende av att få ta del av denyheter och den samhällsinformation somförmedlas just av dagspressen. Jag tänker då delspå de synskadades behov av radio ochkassettidningar, dels på debegåvningshandikappades behov av lättlästatidningar och lättlästa böcker.Det har sagts många vackra saker om dehandikappades rättigheter från regeringspartierna,och inte minst har genom BengtWesterberg profilerat sig genom att stå förförbättringar för handikappade. Det är bra, och jagtvivlar inte vare sig på hans kunskap ochengagemang i de här frågorna eller på folkpartisteröver huvud taget. Men dess värre tycks det härengagemanget från inte sträcka sig sålångt från att det når tillkonstitutionsutskottet, eller för den delen tillkulturutskottet.När det gäller ett bidrag som direkt berör debegåvningshandikappades möjligheter tilllitteratur, dvs. bidraget till , avstyrkerden borgerliga utskottsmajoriteten de motioner därett ökat stöd begärs för att utgivningen avveckotidningen samt av lättlästa böckerskall säkras på minst nuvarande nivå. Man gör detmed en undanglidande motivering, i stil med atthandikapputredningens förslag kan komma attberöra verksamhet. Jag frågar migom de borgerliga partierna har några ledamöter ihandikappkommittén -- i så fall hade det varitmycket enkelt för äradeledamöter att ta reda på att handikappkommitténinte alls diskuterar anslagsfrågor i stil med det stödsom nu är aktuellt för . Den sysslarmed mycket mer övergripande frågor.Det är kanske litet tjatigt att hänvisa tilldet statsfinansiella läget när det gäller att avslåsådana här berättigade krav som har,just för att de skall kunna säkra utgivningen av sinverksamhet. De förståndshandikappade,afasidrabbade eller andra läshandikappade fåråterigen stå tillbaka.Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall tillVänsterpartiets meningsyttring i vad avser mom. 1och 13. I övriga moment står vi naturligtvis bakomdet som därutöver tas upp i vår meningsyttring.Anf. 148 ():Herr talman! Den presstödsförordning som nugäller trädde i kraft så sent som . Denbaserade sig på ett treårigt utredningsarbete av dens.k. Inför ändrandet avreglerna ägde en stor principdebatt rum. Det harinte ansetts nödvändigt att upprepa den i år.Regeringen har inte gjort några principiellauttalanden, och utskottet har inte heller varit berettatt göra någon annan bedömning än vad som harskett tidigare.I propositionen nöjde man sig med att föreslå ennedskrivning på av driftsstödet, avstatsfinansiella skäl. Man ville också göra en delandra neddragningar.Konstitutionsutskottet har gjort en delmarginaländringar. Jag ser det inte alls sådramatiskt som gjorde. Vaddet var frågan om i det här fallet var att lägga på12 milj.kr. ytterligare till distributionsstödet utöverregeringens förslag, och de 12 miljonerna tog manfrån utvecklingsstödet och distributionsstödet.Från rent principiell synpunkt kan jag som moderatingalunda beklaga detta. Vi var när det var aktuelltmotståndare till införandet av utvecklingsstödet. Vimenar att det kan bli fråga om ett godtycke ochsärskilda hänsynstaganden till olika tidningar ochville för den skull inte acceptera det. Det är alltsåbra att man minskar ytterligare påutvecklingsstödet.I det här betänkandet har Ny demokrati ochsocialdemokraterna reserverat sig. Man skullekunna säga att det är två extremståndpunkter somstår på de olika flyglarna.Ny demokrati vill skära ned ordentligt. Driftsstödetvill man minska med 106 miljoner, och sedan avveckla presstödet på tre år.Distributionsstödet och utvecklingsstödet vill manskära ned . Socialdemokraterna återigenvill öka bl.a. utvecklingsstödet med 22 milj.kr.Rent generellt måste jag säga att jag finner en satstilltalande i den reservation som Ny demokrati haravgivit. Där sägs det: ''I ett fritt, öppet ochdemokratiskt land, där fri konkurrens och mindrestatlig styrning eftersträvas, hör inte presstödethemma.'' Nej, det gör det säkerligen inte. Så är detförvisso i princip, men finns det ingamöjligheter att avveckla något presstöd utan att detskulle få stora skadeverkningar för vår press.Jag vill också i det här andetaget reagera mot IanWachtmeister, när han säger att nästan varjetidning är partiorgan. Så är det naturligtvis inte, detvet var och en som närmare känner till tidningarna.Presstödet kom till 1971, som maninförde den s.k. reklamskatten. I viss mån kanskeman kan säga att presstödet har kommit attmotverka de klara tendenser som fanns till etttidningsmonopol. Det är möjligt att det är riktigtsom det står i socialdemokraternas särskildayttrande, att ca 50 tidningar skulle varanedläggningshotade om inte presstödet fanns. Detbör man veta på den socialdemokratiska sidan, fördär har man verkligen erfarenhet avtidningsaffärer, även om de inte alltid har varit såförfärligt lysande.Självfallet är tidningarna till stor del beroende avannonsintäkter -- till ungefär två tredjedelar, sägsdet från den socialdemokratiska sidan. Det ärmöjligt att så är fallet. Men den situation som råddenär man började utreda presstödet för ungefär sedan gäller förvisso inte . Storaförändringar har ägt rum.När man som sagt påbörjade utredningsarbetet förungefär , fanns det på en ort kanske tvålokaltidningar. Det fanns dessutom en TV-kanaloch ett riksradioprogram att tillgå. finns enuppsjö av medier. Tekniken har helt förändratmediabilden.Nu knackar även privatradion på dörren. Närradiofinns också, och det har väckt en viss uppståndelsevad som tydligen är på väg att hända med RadioNova. Jag vill inte säga att det som sagts från demsom vill agera tyder på något godare omdöme.Inom en mycket snar framtid hoppas jag att detskall bli möjligt att upprätta privata radiostationer,och då får vi ytterligare röster som kan göra sighörda.I ett förlängt tidsperspektiv måste självfallet helafrågan om presstöd och mediapolitik tas upp till enseriös diskussion och också leda till en omprövning.Sedan måste jag också säga här att jagreagerar rätt ordentligt mot såväl och mot ElisabethPersson, när de talar om att frånvaron av moms påtidningarna och reduktionen av reklamskattenskulle vara ett indirekt stöd. ochJohan går så långt att de säger bidrag.Detta är ju löjligt. Det är rent nonsens. Då kan vilika gärna tala om vilka stora livsmedelsbidrag somutgår till alla människor här i landet. Ochturistbidragen då -- de är ju fantastiska! Allteftersom man reducerar skatten skulle det varafråga om bidrag eller indirekt stöd -- detta ärnaturligtvis helt orimligt!Kurt och jag kan då glädja oss åt detbidrag vi har fått nu när skatten har sänkts efter enskattereform som varit för handen. Det är ju atthelt förvanska svenska språket att över huvud tagetge sig in på sådana resonemang.Herr talman! Presstödsfrågan väcker alltid känslor,men de stora principerna är vi kanske inte i tillfälleatt diskutera just . Jag vill sluta med att yrkabifall till utskottets hemställan och avslag på dereservationer som fogats till betänkandet.Anf. 149 () replik:Herr talman! Jag tror att det skulle vara bra ommoderaterna och framför allt togoch läste på litet grand om presstödsfrågorna. Detfinns mycket information i den senastepresstödsutredningen. Där kan att generellt verkande medel för att stödjatidningar är någonting som ligger mycket mycketlängre tillbaka i tiden än 70-talet.Ett generellt indirekt stöd -- jag tänker då påbefrielse från annonsskatt o.d. -- kostar staten 1,7miljarder kronor. motiverarregeringens förslag med att man är tvungen avstatsfinansiella skäl att försöka skrapa ihop 12milj.kr. på det selektiva presstödet. Det är därförjag ställer frågan: Om det nu är statsfinansiella skälsom ligger bakom att man måste spara på vadsamhället kostar på pressen i form av stöd, varförgår man då inte på den verkligt stora kakan,nämligen just reduktionen av momsen ochreklamskatten? Där finns ju det verkliga kapet attgöra.Det är ett belopp som är mer än så stortsom hela presstödet. Där skulle det säkert gå atthitta de 12 miljonerna, utan att det över huvudtaget skulle kännas av för någon tidning, om det nuär nödvändigt att spara dem utifrån statsfinansiellaskäl, som argumenterar för.Jag tycker alltså att det var bra att jag av IanWachtmeister fick beskedet att han för sitt partisräkning kunde säga att det visst finns anledning atti ännu högre grad pröva just den frågan. Det hadevarit klädsamt om , som vill slåvakt om statsfinanserna, ville göra det stora kapet.Då skulle han ju ställa upp på en sådan propå. Låtoss titta på vad det skulle ge till statskassan och sevad man kan göra med de 1 700 miljonerna som gårut i form av presstöd!Jag kan ta siffrorna en gång till, om lyssnade på vad jag sade tidigare. Av detindirekta presstödet får 205miljoner, 210 miljoner och 98 miljoner. De tre tidningarna får likamycket som hela det direkta presstödet.Anf. 150 () replik:Herr talman! Jag vet att Socialdemokraterna sedangammalt är mästare i att höja skatter och att hittapå nya skatter. Det förundrar mig bara att inte har något annat förslag till skatt attinföra i det här sammanhanget.Det är riktigt att statsfinansiella skäl är det sommotiverat neddragningen. Jag sade att regeringeninte diskuterar det hela från principiellautgångspunkter. Så gör vi icke heller i utskottet.Men den omständigheten att man på område efterområde måste spara pengar är ju inget som helstskäl för att höja skatterna på ett annat område.Men jag förstår att det måste vara ytterligtfrestande för en socialdemokrat att ha 1 700miljoner som dinglar framför näsan. Det är bara såatt jag blir litet rädd för en konstellationmellan socialdemokrater och nydemokrater. Dåkan man nog mycket snabbt och effektivt ta död pådet som finns kvar av den svenska pressen.Anf. 151 () replik:Herr talman! Jag tror att ingen som lyssnat på denhär debatten har kunnat undgå att lägga märke tillatt har mera gemensamt med Nydemokrati än vad jag har. mage att precis som Ny demokrati hävda attpresstödet kunde avskaffas totalt sett, men inte . Mycket närmare Ny demokrati kan manknappast komma.När nu orerar om att detstatsfinansiella läget kräver att man skrapar ihop 12miljoner på presstödet, må han förlåta mig att jagtycker att det är mycket märkligt att han intekänner ett så stort ansvar för det statsfinansiellaläget att han skulle kunna kasta blickarna på detindirekta presstöd som de 1,7 miljarderna ändåutgör.Sedan skall nog vara litet grandförsiktig, när han uttalar sig om presstödet i de härsammanhangen. Jag har siffrorna framför mig ochkan berätta för , därest han inte vetdet, att det totala presstödet till Svenska Dagbladetvar 161 milj.kr. under 1991.När försöker göra sig skojig på minbekostnad med påståendet att många av detidningar som försvarar mitt parti inte kan skötasina finanser, finns det väl stor anledning för honomatt titta på hur proffsen i skötersin tidning. Om jag inte är fel underrättad, harförlusten i 1991 varit 150milj.kr. Där finns då de verkliga superproffsen,som brukar berömma i andrasammanhang. Så det med tidningsaffärer är kanskeinte så lätt som försöker göragällande.Gustaf kan inte vara ett obekant namnför . Han har beskrivit situationen iSvenska på följande sätt den 20 mars1991:''Näringslivet slutligen -- finns inte där ett kompaktmotstånd mot statliga subsidier? Å andrasidan har jag ett starkt minne av alla denäringslivets toppmän som jag lyssnat till undermånga år i Svenska Dagbladets styrelse.Visst har de uttryckt åsikten att stödet bör avskaffasoch Svenskan bör stå på egna kommersiella ben.Före sammanträdena och efter dem. Underdiskussionerna på våra möten har däremot denstående -- eller i vart fall ständigt återkommande --frågan varit: ''Hur går det med presstödet? Finnsdet nån chans att öka det? Det är väl ingen risk attdet försvinner.'''Anf. 152 () replik:Herr talman! Jag är helt övertygad om att kan klara sina affärer utan inblandningfrån eller socialdemokratinoch att man där vidtar de erforderliga åtgärdernaför att just kunna stå på absolut egna ben.Jag vet inte vad och har för någonting ihop, men en sak harjag förstått här , och det är att de i varje fallär förenade när det gäller att snegla på 1 700miljoner som tänkbara nya skatteintäkter. Jagupprepar: Bevare mig väl för om detta hot mot denfria pressen skulle bli verklighet!Förste vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 153 () replik:Herr talman! Jag vill påminna om, ,att jag inte gjorde någon värdering av densammanställning som Bo Präntare har gjort, utanjag refererade till den och nämnde vad han kallarindirekt presstöd. Jag anser att det är viktigt attvara noga med åthutningarna här, och jaguppfattade det som om jag skulle ha fått en sådan.Jag tycker att det kan vara intressant att titta på vadBo Präntare har skrivit, men därmed är inte sagt attjag anser att presstödet skall fördelas efter deprinciper som han talar om. Som sagt: Jag tog migfriheten att referera till en sammanställning somhan har gjort.Anf. 154 () replik:Herr talman! Vad jag gjorde var ingenting annat änatt citera direkt ur meningsyttringen av JohanLönnroth, där han säger att fördelningen avpresstödet ''måste dock långsiktigt ifrågasättas''.Han talar sedan om den utredning som gjorts ochsäger att ''effekterna av mervärdeskattebefrielseoch reklamskattereduktion gör ,och till de tre störstamottagarna av bidrag''.Jag läser innantill ur meningsyttringen. Han harkallat det bidrag. Jag anser det vara helt orimligt attkalla frånvaron av skatt för ett bidrag. Då är detmånga fler som uppbär bidrag i det här landet änvad man i första hand skulle tro.Anf. 155 Tredje vice talman ():Herr talman! utdeladesordentliga rallarsvingar mellan och . Det var nöjsamtatt lyssna till, men jag vet inte om substansen i detsom sades var så stor. Man talade om khanå ena sidan. Det var i och för sig en rörlig person,och det är litet svårt att veta var han egentligenbefann sig. Han rörde sig nog över halva . Detär tveksamt om han var läskunnig. Han gav i allafall inte ut någon tidning. Å andra sidan talade manom den italienska maffian, som inte heller i förstahand har gjort sig känd för utgivande avdemokratiska tidningar. Eftersom rallarsvingarnaär utväxlade kan jag hålla ett lägre tonläge.Rent allmänt är yttrande- och tryckfriheten rotenoch blomman i demokratin. Det är naturligtvis avstor betydelse att så viktiga delar av dendemokratiska plantan hålls vitala.Vi har kommit långt i vårt land när det gällertryckfriheten. Vi är bland de främsta i världen pådet området. Det är svårt att hitta något annat landsom har en mera utvecklad lagstifting på det härområdet än vårt land.Men om det skall vara någon mening medyttrandefrihet och tryckfrihet måste det man yttrarkunna tryckas någonstans. Det är inte likgiltigt omdet finns tillgång till medier eller ej. Vi harnaturligtvis radio och TV, men vi känner tillbegränsningarna med dessa medier -- flyktiga,hastigt förbiilande budskap och diskussioner. kan man läsa om igen. Man kan klippa urartiklar, fundera över innnehållet och polemisera.De nya medierna utesluter inte att det gamlatryckta ordet fortfarande har ett avgörande värde ien demokrati.Det är insikten om detta som har medfört att vi harett presstöd. Om man försöker resonera bort denbiten far man vilse. Man säger här käckt att manskall låta de kommersiella krafterna råda. Vi skulledå få bra tidningar och de tidningar som folk vill ha.Så enkelt är det inte. Vi kan se det på mycket närahåll. I , och finns ett ganskautvecklat presstöd. har det inte. Jo, är snart rent på tidningar. Manhar kvar några stora tidningar. I , ochSverige finns fortfarande en ganska differentieradpress. Det tycker jag är en stor tillgång.Om Ny demokratis förslag genomförs skulle vinästan i ett svep hamna i den danska situationen.Jag vet inte om det är det man eftersträvar. Mankanske tycker att det är bra och vill att det skall varaså. Jag tycker för min del att det oerhört värdefulltatt det finns olika kanaler för journalister, osspolitiker och allmänheten så att olika meningar kankomma till uttryck och brytas mot varandra.Den stora faran på det här området är självfalletinte presstödet. Jag förstår inte hur man kan inbillasig någonting sådant. Den stora faran är denfortgående koncentrationsprocessen på dettaområde. Vi kan se hur några tidningskungar iEuropa har lagt under sig det mesta. En och annanramlar visserligen ifrån båten vid ,men andra sådana här kedjor är genast färdiga attta över. Det håller på att bli en storägarkoncentration i , , ochFrankrike.Detta har medfört att man i olika länder -- i Europagäller det hälften av staterna -- har infört olikarestriktioner för hur mycket ägandet påmassmediaområdet får koncentreras. I ytterligareen del andra länder är man på gång med sådanlagstiftning. Det visar att man har kommit till insiktom faran med en alltför stor koncentration.När det gäller förslaget om vem som skall få ägakommersiell radio tycker jag att det är glädjande attdet inte får vara från tidningarnas sida.Det gäller att vara vaken för vad som håller på attske och inte falla för enkla slogans på det härområdet.Ian har gått men jag kanske ändåskall beröra Ny demokratis reservationer något. Ireservation 1 sägs: ''Presstödet hör i stället hemmai ett sådant planekonomiskt system somstatsmakterna numera försöker komma bort ifrån.En fri opinionsbildande dagspress bör enligtutskottet inte få styras av politiska beslut.'' Det ärganska märkligt att man skall få höra detta från ettparti som i en partimotion har föreslagitauktorisering av journalister. Man skulle således haett slags organ som godkänner vem som skall fåskriva i tidningarna. Det är precis vad man har haft ide planekonomiska staterna. Där fick minsann intevem som helst vara journalist och skriva itidningarna. Det var ett privilegium som delades utav makthavarna.Ingen kan förneka att pressfriheten har varit störrei vårt land på grund av presstödet än vad den annarsskulle ha varit. Alla vi som då och då försöker få utnågra meningar i skrift vet hur svårt och trångt detär nu i vårt samhälle. Det är minsann ingen lätt sakatt få in en artikel i någon av de stora tidningarna.Det beror inte på att de är ivriga på att censureraoch hålla folk utanför, utan det beror på att det är såtrångt om utrymmet. De har helt enkelt inte plats.Vi måste hålla ögonen på denkoncentrationsprocess som fortgår mycket i dettysta.Sedan till den fråga som vi egentligen diskuterar,nämligen utformningen av presstödet för dennärmaste framtiden. Jag inser inte riktigt behovetav de dramatiska gester som till. På honom verkade det som om utvecklings-och distributionsstödet skulle försvinna helt. Så ärinte fallet. Det görs en marginell nedskärning.Däremot -- och det är det viktigaste i det härförslaget, som jag ser det -- bibehålls principernaför driftsstödet. Jag tycker över huvud taget inte skall ändra på grundläggande principer igällande system utan att noga överväga. Det skallinte vara ett hastverk eller något som man kommerpå. Man måste överväga noga.Det är givet att om skulle biträda Nydemokratis förslag så skulle tidningarna rasa tillhöger och vänster. Det gäller inte bara småtidningar utan även medelstora tidningar. Vi skullefå en ordentlig upprensning på den svenskamarknaden. Det måste väl vara det som äravsikten.Jag skall inte så mycket blanda mig i diskussionenom det s.k. indirekta presstödet. Man kan intekomma ifrån att det naturligtvis är en favör förtidningarna att de slipper momsen. Det är självfalleten fördel. Sedan må man kalla det vad man vill.Kurt säger att man skall skära nerpå det stödet. Det tycker jag inte att man skall göra.Jag tror att pressen behöver den favören.Tidningsmarknaden över huvud taget är såansträngd, inte minst närannonsmarknaden har varit vikande, att det ävenför stora tidningar är viktigt att vi inte kniper åt.Den kombination vi har, riktat driftsstöd, visstutvecklingsstöd, distributionsstöd och enfavorisering i momssystemet är ganska bra. Detbibehåller också konkurrensfaktorerna tidningarnaemellan på ett någorlunda anständigt sätt.Jag kan inte utställa några löften för framtiden. Vivet inte vad framtiden kommer att bära med sig föross. Jag har i många debatter som jag har lyssnattill, lagt märke till att Socialdemokraterna alltid harmycket gott om pengar, för att inte tala omVänsterpartiet. Vi har inte så gott om pengar.Budgetunderskottet stiger i höjden. Vi fick ta överfrån Socialdemokraterna, jag vill inte säga enkaotisk situation, men en ekonomisk situation meden väldig turbulens inbyggd. Vi ser nu hur det hargått med banker och företag. Vi måste rensa uppoch se till att vi får en sund samhällsekonomi. Detär den viktigaste uppgiften för den sittanderegeringen. Det är klart att det känns litet här ochvar. Den lilla nedtoning av presstödet som dettaförslag sammantaget innebär är inte så mycket attgnöla över i detta sammanhang.Herr talman! Med detta ber jag att få yrka bifall tillkonstitutionsutskottets majoritets hemställan ochavslag på reservationerna till höger och till vänster.Anf. 156 () replik:Herr talman! Det finns kanske ingen störreanledning för mig att polemisera med BertilFiskesjö när det gäller presstödet. Jag vet att vigenom årens lopp har känt lika starkt för det stödsom går till pressen i form av presstöd.Däremot är jag kanske litet förvånad över BertilFiskesjös resonemang när det gäller de 1,7miljarderna, som också är ett indirekt stöd tillpressen. Om en nedskärning av det selektivapresstödet motiveras med att statskassan behöver12 milj.kr., hade det tett sig naturligare att angripaden stora potten med pengar. Det är möjligt att detfinns tidningar som har glädje av att de har enannonsskatt på och att de är befriade frånmoms. Det bestrider jag naturligtvis inte. Men nogär det väl ganska egendomligt när man i dessasammanhang talar om tidningar som t.ex. DagensNyheter, som har ett indirekt presstöd på 205miljoner, och , som har ett stöd på 210miljoner. Jag har en lista över alla svenskatidningars indirekta presstöd. ären annan tidning som också har en stor pott här. Jaghar svårt att förstå att man skall ge sig på detidningar som har det sämst i den här speciellasituationen, om man nu behöver åstadkommanågon form av besparing av statsfinansiella skäl.Jag har inte för avsikt att göra detta till något slagsfinanspolitisk diskussion. Visst växer regeringensbudgetunderskott.