prot · GG0945 · 1992-12-15 00:00:00 — Den har tappat sin tänder.Det är emellertid hög tid att tänka igenomkonsekvenserna av den maktförskjutning som ägtrum till fördel för de starka kapitalintressena.Bengt och jag har till finans- ochkonstitutionsutskotten lämnat in en skrivelse där vibegär att båda utskotten granskar denna fråga.Det förslag som vi nu skall ta ställning till är inteså dramatiskt, men det innebär dock en ytterligareförskjutning av makten från de valda organenriksdag och regering till . Riksbankenges nämligen utökad initiativrätt på regeringensbekostnad. Det är därmed också uppenbart attpropositionens förslag är ett led i anpassningen tillden kommande valutaunionen, där man förutsätteratt centralbankerna och den nya förhela unionen inte över huvud taget skall kunnapåverkas av politiker. Jag förmodar att detta varanledningen till att AP-fonden i sitt remissvar ansågatt man bör avvakta med lagstiftning tillsförhandlingen av den svenska ansökan om EG-medlemskap är klar. Förhandlingarna skall ju börjaredan i januari 1993, och därför tycker jag attförslaget framstår som ännu mer rimligt.Regeringen skriver själv i propositionen: ''...detkan vara motiverat att bevara regleringsmöjligheterför situationer, vars egenskaper inte låter sigbeskrivas i förväg. Handlingsfrihet är ett värde. ''Jag tycker också att vi efter de senaste månadernashändelser kan vara överens om att vi inte kanförutse vad som händer på detta område. Låt ossför säkerhets skull behålla den lillastyrningsmöjlighet som regeringen trots alltfortfarande har.Herr talman! Med detta vill jag yrka bifall tillmeningsyttringen i finansutskottets betänkandeFiU6.Anf. 125 ():Herr talman! Ett enigt finansutskott, med undantagav , föreslår att besluta omytterligare åtgärder för att ge en oreglerad,fri valuta- och kreditmarknad. Det här är någontingsom vi gör i enighet, därför att vi har insikten omatt , i ett integrerat, väl fungerande Europaoch i en mer och mer internationaliserad ekonomi,inte kan leva kvar med regleringar som gör att viinte fullt ut kan konkurrera på lika villkor. Sverigeär ju ett land som är mycket internationelltberoende, t.ex. genom den stora exporten.Det är relativt små förändringar som föreslås, mende innebär en ytterligare begränsning avmöjligheten att bruka lagstiftningen inom valuta-och kreditområdet, och det är också en vissuppstramning.Utgångspunkten för inlägg är heltklar. De partier som står bakom betänkandet stårför marknadsekonomi och frihet, och JohanLönnroth står för regleringar och därmedplanekonomi.Med det vill jag, herr talman, yrka bifall tillutskottets hemställan.Anf. 126 ():Herr talman! Det här med planekonomi kommersom en gök ur ett gökur från en del moderater såfort vi går upp i den här typen av debatter. Dethandlar inte om marknads- eller planekonomi, utandet handlar om huruvida det är ellerregeringen som skall kunna ta initiativet underfredstid, under förutsättningen, som det står inuvarande lagstiftning, att valutamarknaden ochvalutapolitiken utsätts för allvarliga störningar tillföljd av utomordentligt stora kortfristigakapitalrörelser.Vad man alltså nu vill med detta förslag är attöverlämna den initiativrätt som regeringen i daghar i sådana här situationer till RiksbankschefenBengt . Jag vet inte om att är en liten, anonym ochflexibel marknadskraft, medan regeringen däremotär planhushållare. Är det innebörden i hanspåstående gentemot tolkningen av vårt förslag? Dåfår han naturligtvis tycka det, men jag begriperärligt talat inte riktigt innebörden av ett sådantpåstående.Anf. 127 ():Herr talman! Vad det hela handlar om, JohanLönnroth, är helt enkelt att vi i har en rättlång erfarenhet av regeringar ochriksdagsmajoriteter som inte har förmått att drivaen tillräckligt kraftfull ekonomisk politik, utan somhellre har gömt sig bakom det skydd somregleringar på t.ex. det här området ger densvenska ekonomin mot påverkan utifrån.Så ser nu inte framtidens internationella ekonomiut. Eftersom vill vara en del av en växandegrupp industriländer, måste också anpassasin ekonomiska politik och sin valuta- ochkreditpolitik till de förhållanden som råder i dettasamarbete. Då går det inte att hänga kvar vid ettsystem, där det är lättare att tillgripa regleringar änatt faktiskt driva den ekonomiska politik som krävsför att vi skall kvalificera oss och kunna varakonkurrenskraftiga.Ett viktigt inslag i förändringarna är t.ex. det somJohan tar upp, dvs. att skallges en mer fristående ställning. Oavsett hur jagbetraktar , vill jag säga att varjesystem som innebär ett hårdare krav på varjeregering att driva en väl anpassad ekonomiskpolitik, som svarar upp mot de krav som deninternationaliserade ekonomin ställer på oss, ärpositivt. Varje förslag om att bibehålla ochåterskapa regleringar, som ochhans parti företräder, är ett steg tillbaka. Denpolitiken ställer inte majoriteten i upppå.Anf. 128 ():Herr talman! Det måste finnas ett pedagogisktproblem här. Det handlar inte om reglering ellerinte reglering, utan det handlar om vem som skallkunna ta initiativ till en reglering --Riksbankschefen eller regeringen. Innebörden i detsom säger är tydligen att hansregering inte har kraften och modet att självbedöma det här, utan man måste gömma sig bakomBengt och låta honom ta initiativet.Om vi ser oss om i och övriga världen,finner vi att det är olika i olika länder. En del länderhar redan tagit det här steget. Det är ett gammaltförslag, som ursprungligen härstammar från MiltonFriedman och Chicagoskolan , dåriksbankerna skulle vara fristående. Det var en klarkoppling till det ensidiga fasthållandet vidinflationsmålet som överordnat allt annat. Detfinns också länder i som har kvar detsystemet, dvs. att det är regeringen som har detövergripande ansvaret.För inte så länge sedan sade t.ex. Frankrikespresident att han starkt avvisade tankenpå att riksbankerna skulle göras oberoende av varjetyp av politisk påverkan.Det allmänna pratet om att ni står för det som nuhåller på att hända överallt, medan vi däremot leverkvar i ett gammalt regleringstänkande håller inte.Det handlar om fördelningen av makten, omregeringar och riksdagsförsamlingar skall ha rättenatt själva ta det politiska ansvaret i viktigaekonomisk-politiska frågor.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )15 § Den statliga statistikens finansiering ochsamordningFöredrogsfinansutskottets betänkande1992/93:FiU7 Den statliga statistikens finansieringoch samordning (prop. 1992/93:101).Anf. 129 ():Herr talman! I finansutskottets betänkande nr 7behandlas regeringens proposition 1992/93:101 omden statliga statistikens finansiering ochsamordning. Utskottets majoritet tillstyrker de ipropositionen föreslagna principerna föransvarsfördelning och finansiering av den statligastatistiken.Vi socialdemokrater i utskottet har i en reservationanfört en annan mening än majoriteten, och jagyrkar nu bifall till vår reservation.Inledningsvis vill jag säga att vi delarutskottsmajoritetens uppfattning om betydelsen aven väl fungerande statlig statistik som är av högkvalitet och allmänt tillgänglig. Vårahuvudinvändningar mot förslaget i propositionen ärden enligt vår uppfattning felaktiga tidsföljd ivilken man vill genomföra förändringarna istatistikproduktionen, de otillräckligt belystakostnadseffekterna av de föreslagnaförändringarna samt den inte helt utklaradeansvarsfrågan mellan myndigheterna som blirresultatet av ett beslut enligt propositionen.Enligt propositionen skall Statistiska Centralbyrånbehålla det fulla ansvaret för sådan officiell statistiksom griper över flera sektorer och som saknarentydig huvudanvändare eller där det påtagligtgagnar förtroendet för statistiken. Dettaställningstagande innebär att regeringen i alltväsentligt avvisar förslagen årsstatistikutredning.Denna ståndpunkt kan vi ställa oss bakom,eftersom den innebär att det i sista hand ärriksdagen som har ansvaret för vilken officiellstatistik om samhällsförhållandena som ärtillgänglig för allmänheten, massmedia,forskningen, m.fl.Den förändrade ansvarsfördelning som regeringennu föreslår innebär att av SCB:s nuvarandeanslag förs över som uppdragsmedel till andramyndigheter. Exempel på områden där denna nyaansvarsfördelning kan komma i fråga ärarbetsmiljöstatistiken, jordbruksstatistiken,utbildningsstatistiken och viss statistik inomsocialsektorn.Vi ifrågasätter de bedömningar som ligger till grundför dessa förslag om ändrad ansvarsfördelning.Ingen av dessa myndigheters statistik används barainom den egna sektorn. Jordbruksstatistiken är intebara av intresse för utan också förNaturvårdsverket, för glesbygdspolitiken, förlivsmedelspolitiken, och den ingår som en självklardel i nationalräkenskaperna.Viktiga användare av socialtjänststatistik är intebara utan i lika hög gradKommunförbundet och Landstingsförbundet.Likaså har den nya folkhälsomyndigheten behov avsocialtjänststatistiken, liksom ävenRiksförsäkringsverket är användare av dennastatistik.Vi har i vår motion argumenterat för att riksdagenbör vänta med att ta ställning till en ändradansvarsfördelning till dess att utredningen omförfoganderätt, integritet m.m. har redovisat sinaförslag -- detta för att vi i ivern över att åstadkommaförändringar inte skall åstadkommaförsämringar, som kan motverka de mål om kvalitetoch tillgänglighet som har ställts upp förverksamheten.I avvaktan på resultatet av utredningen kunderegeringen pröva SCB:s förslag till treårsprogram,i vilket man har gjort en djupgående inventering avstatistikproduktionen. I detta program har manockså redovisat besparingsåtgärder som frigör ca 60miljoner kronor.Några motsvarande besparingseffekter av deföreslagna åtgärderna har däremot inte redovisats ipropositionen, trots att man både i propositionenoch i betänkandet finner kritiska synpunkter frånremissinstanserna på statistikutredningens förslag ifråga om just kostnaderna förstatistikproduktionen.Risken finns att den ändrade ansvarsfördelningenkan leda till fördyringar, eftersom de myndighetersom nu får möjlighet att överta ansvaret måstebygga upp eller komplettera med egen kompetenspå statistikområdet.Herr talman! Med hänvisning till detta vill jagåterigen yrka bifall till vår reservation tillfinansutskottets betänkande nr 7.Anf. 130 TOM ():Herr talman! är värd en eloge,eftersom det inte kan ha varit alldeles lätt att hittaargument för att försvara den socialdemokratiskareservationen. Den innebär ju i stort sett ett bifalltill propositionen, med undantag för ett pardetaljfrågor som rör SCB:s övergripande ansvar.Om detta önskar man ytterligare utredning.En sådan utredning kommer också att genomföras.Den kommitté som inrättas får just uppgiften attbelysa ansvarsfördelningen, att klargöra SCB:sansvar för den officiella statistiken och även föreslåde organisationsförändringar som man senare kanfinna nödvändiga eller önskvärda. Reservanternassynpunkter finner jag alltså väl tillgodosedda.Den socialdemokratiska reservationen verkar merha skrivits baserad på den tidigare utredningen,som föreslog en mycket längre gående fördelningav kostnaderna. Men propositionen skiljer sigdärvidlag avsevärt från utredningsförslaget.Kostnadskonsekvenserna, som tarupp, berörs egentligen inte alls i propositionen.Den förändrade ansvarsfördelningen kommersjälvfallet att innebära förändrade kostnadsramar.Förhoppningsvis får vi också en bättre anpassningav statistiken till användarnas behov. De samladekostnaderna bör då minska.I reservationen åberopar attSCB åtagit sig att minska sina kostnader med 60miljoner kronor. Jag har ingen anledning attbetvivla den uppgiften, och ett bättre utnyttjandeav SCB:s anläggning i skulle troligeninnebära stora besparingar, men det gäller alldelesoavsett förslaget i denna proposition.Slutligen anser reservanterna att man skall avvaktavidare utredningar innan man gör något. Det är justvad man inte skall göra. Det kommer alltid attfinnas frågor som behöver belysas ytterligare, ochom man alltid skall vänta i tron och förhoppningenom att man uppnår det perfekta tillståndetkommer inga förändringar någonsin att ske. Trotsallt är ju Socialdemokraterna överens medmajoriteten om huvudinriktningen i förslaget.Att nu påbörja arbetet med att låtaGenomförandekommittén komma meddetaljförslagen efterhand som erfarenheterna vinnsär både lämpligt och klokt.Med det, herr talman, yrkar jag bifall tillpropositionen och avslag på reservationen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )16 § Ny organisation för förvaltning av statensfastigheter och lokaler m.m.Föredrogsfinansutskottets betänkande1992/93:FiU8 Ny organisation för förvaltning avstatens fastigheter och lokaler m.m. (prop.1992/93:37).Anf. 131 ():Herr talman! Först vill jag slå fast att visocialdemokrater inte sätter oss emot en nyorganisation för förvaltning av statens fastigheter.En orsak till att en översyn bör göras är de ändradereglerna för myndigheternas lokalförsörjning. Deinnebär att myndigheterna skall kunna bestämmamer och kunna välja om de skall ha sina lokaler istatens fastigheter eller i privata. Därför behöveren översyn göras.Herr talman! Några grundläggande krav kan manväl i alla fall få ställa. För det första bordeändamålet vara att skapa en organisation som gerstörre effektivitet, inte mindre. För det andra bordeen ny organisation rimligen ge tydligareansvarsförhållanden, inte otydligare.Såvitt jag förstår finns det egentligen bara ett endaskäl till det förslag som regeringen har lagt fram ochsom majoriteten i finansutskottet har ställt sigbakom. Skälet är inte att skapa en effektiv och braorganisation. Skälet är däremot att skapaförutsättningar för utförsäljning av de av statenägda fastigheterna. På något annan sätt kan intepropositionens förslag, som utskottsmajoritetengjort till sina, förklaras.Nu är det emellertid så här, och det tycker jagfaktiskt att alla borde kunna vara överens om.Staten äger inte fastigheter för att dessa skall utgöraen fastighetskoncern vilken som helst, utan för atttillgodose statliga behov.Jag kom nu på ytterligare ett skäl. Jag vet inte omdet är relevant, men jag tänker ändå pröva det.Lars har med benäget bistånd av dennuvarande finansministern gått på den härlinjen. Om detta är ett bra och sakligt skäl får andraavgöra.I dag finns det flera skäl för att inte följa dennaproposition. För det första är förslaget splittrat,oöverskådligt och ineffektivt. Ett exempel på det,herr talman, är organisationen för universitetensoch högskolornas fastigheter. Det är bara ettexempel. förutsätts bygga upp enegen förvaltning för donationsfastigheterna. Inomparentes sagt tycker vi att det är rimligt. Dessutomges det möjlighet att bilda lokala bolag förfastighetsförvaltningen i övrigt. Dessa bolag skallsamverka med ,, förvaltningsmyndighetenoch stabs- och servicemyndigheten. I alla dessabolag måste man skaffa speciell expertis. Dethjälper inte att säga att man skall handla upptjänster. För att man skall kunna handla upptjänster på ett effektivt sätt krävs kompetens.Precis samma splittring uppstår om förslagetbifalles på försvarets område. Det blir splittrat. Det blir flera parallella led, ochdet blir dubbelarbete.För det andra är marknaden för fastigheter ''död'' --fullkomligt ''stendöd''. Det kommer att ta mycketlång tid innan det blir ekonomiskt fördelaktigt attsälja ut fastigheter -- om det nu är det man är uteefter. Jag kan inte se något annat bra skäl för dennaproposition. Det finns de som säger att nästahögkonjunktur inte kommer att lösa problemen påfastighetsmarknaden och inte den därefter heller.Det lär behövas tre högkonjunkturer innanproblemen i vårt land -- och i en mängd andraländer -- när det gäller fastigheter kommer att lösas.För det tredje -- och det kanske inte är minstviktigt -- finns det en överenskommelse mellanregeringen och Socialdemokraterna om att förnärvarande skall inga fastigheter -- utom iundantagsfall, och då efter samråd -- säljas ut.Herr talman! Jag vänder mig nu särskilt tillkammarens moderata ledamöter. Skulle inte ensmula eftertanke i vad gäller de frågor somkulturutskottets socialdemokrater tar upp vara påsin plats? Den avvikande mening somsocialdemokraterna har fogat till kulturutskottetsyttrande till finansutskottet går sammanfattningsvisut på att man inte skall springa i väg. Låt oss se påfrågan om det nationella kulturarvet i lugn och ro.Låt en parlamentarisk beredning se över dessafrågor. Jag undrar därför om det är helt nödvändigtatt rusa i väg så som majoriteten i finansutskottetgör.För att inga missförstånd skall uppstå vill jag än engång deklarera att vi inte motsätter oss att en del avByggnadsstyrelsens verksamhet bolagiseras. Vi kantänka oss att det -- inte , men närmarknadsläget blir bättre -- kan vara affärsmässigtriktigt att sälja ut vissa fastigheter. Vi är beredda attöverväga det. Det är rimligt att universitet ochhögskolor ges möjlighet till egen förvaltning av defastigheter som används i deras verksamhet.Statens fastigheter -- våra gemensammafastigheter -- är så värdefulla att man ordentligt börgå igenom hur man skall ta hand om och sköta dessainnan tar slutlig ställning. I dennaberedning är det lämpligt att representanter för destora lokalnyttjarna finns med. Frågor som beröruniversitetens och högskolornas fastigheter bör,som jag sade tidigare, belysas särskilt i dennaberedning.Herr talman! Jag har visat att detta förslag kommeratt leda till byråkrati och krångel. Om jag mot allförmodan inte har lyckats visa det, rekommenderarjag fig. 2, 3 och 4 på s. 7 och 8 i betänkandet. Dessaorganisationsskisser har en särskild historia. Defanns inte med i propositionen. Men för att jag ochandra skulle begripa vad man egentligen säger ipropositionen var utskottets föredragande vänlignog att göra sådana här organisationsscheman. 7 i betänkandet finns en organisationsskiss överden nya organisationen för förvaltning av statensfastigheter och lokaler.Låt mig redogöra för denna skiss. Den innehåller:stabs- och servicemyndigheten,, ,, Högskolekoncernen ABoch förvaltningsmyndigheten. Men det är inte slutmed det. Inordnat under , () och Projektering förförsvaret. Men sedan blir det ännu krångligareenligt skissen. Inordnat under HögskolekoncernenAB finns , och . Härförekommer således en diskriminering. NN ABskall för uttydas , BoråsAB, , /ochSkövde AB. Så här kan det bli på varendauniversitets- och högskoleort i landet. måste jagväl i alla fall ha visat att det här blir krångligt.Jag har också visat att förslaget kommer att leda tillatt ansvarsförhållandena blir oklara och otydliga.Jag påstår att det blir onödigt kostsamt, eftersomman tvingas bygga upp parallella organisationer föratt få den nödvändiga kompetensen. Låt migdessutom slå fast att man slår sönder organisationersom fungerar bra nu.Sammanfattningsvis är förslaget inte bra. Jag tvivel om att förslaget är genomtänkt. Det äråtminstone inte tillräckligt genomtänkt. Förslagetär tillkommet för att ge möjlighet förprivatiseringsivrare att privatisera och förutförsäljare att sälja ut av rent dogmatiska skäl.Herr talman! Med dessa argument föreslår visocialdemokrater att skall avslåpropositionen. Jag yrkar bifall till de tresocialdemokratiska reservationerna i dettabetänkande.Anf. 132 ():Herr talman! Jag skall börja med att tala om att jaginte är någon större vän av . Jaghar i olika sammanhang haft en del att göra medByggnadsstyrelsen. Jag försökte bl.a. organisera enpappersinsamling på min egen arbetsplats iGöteborg. hade hand omskötseln av den fastighet där vi höll till. Att försökafå folket på att delta var som attköra huvudet i väggen.Jag har också exempel på att harvisat okänslighet när det gäller att slå vakt om vårtkulturella byggnadsarv. Men jag är ändå överensmed om beskrivningen av det nuföreliggande förslaget. Jag skall inte påstå att jaghar haft tid och kraft att sätta mig in i alla schemanoch de nya, komplicerade bolagsbildningarna. Menjag känner någonstans i ryggmärgen att denbeskrivning som ger av förslagetär rätt. Jag instämmer därför i desocialdemokratiska reservationerna.I min meningsyttring har jag gjort någonting somjag har förstått kanske inte riktigt är i enlighet medhur man skall göra i finansutskottet. Jag harnämligen yrkat bifall till en lokal motion frånGöteborg. Jag har fått påpekanden om att man integör så. Jag kan väl ändå få redovisa några avmotiven till att jag har gjort så här.Det rör sig om ett andrahandsyrkande. Om desocialdemokratiska reservationerna går igenomfaller detta yrkande. Detta yrkande blir baraaktuellt om majoriteten i utskottet också blirmajoritet i kammaren. Utskottet har en ganskavälvillig skrivning. Förslaget går ut på att vi skalllita på regeringen, och att den skall prövalokaliseringen av en eventuell ny bolagsbildning.Det torde vara välbekant för alla i denna kammareatt vår nuvarande regering är ovanligtStockholmsdominerad. Regeringen brukar nästanalltid vara Stockholmsdominerad, men dennuvarande är det i mycket hög grad. Såvitt jag vetfinns det ingen göteborgare i regeringen. Det harbidragit till min inställning.Jag tycker också i största allmänhet att denna fråga,om utlokalisering av statliga verk, som har trängtsundan är viktig och att den skall fortsätta att drivas.Det här är således mitt andrahandsyrkande. helhetsförslag går igenom vill jag att manbifaller motionen från m.fl. omlokalisering till Göteborg.Anf. 133 ():Herr talman! har att behandlaregeringens slutgiltiga förslag och finansutskottetsöverväganden i vad gäller den framtidaorganisationen av och statensfastigheter. Under den här mandatperiodenhanterade vi frågan första gången hösten 1991.Finansutskottet och gjorde då ett antalpåpekanden, t.ex. när det gäller vissa problem somkan uppstå i samband med bolagisering ochorganisationsförändringar av universitets- ochhögskolefastigheter och kulturfastigheter.Regeringen fick i uppdrag att studera detta litetmera noggrant. Det har regeringen gjort , ochman kommer tillbaka med ett förslag. Detta förslaghar accepterats av finansutskott och deövriga berörda utskotten.Vad föreslår regeringen och finansutskottet förriksdagen? Jo, man vill skapa en helt annanorganisation av ett av de störstafastighetsinnehaven i det här landet. Det gällergenomförandet av bolagiseringar som kommer attmedföra effektiviseringar och en organisation medbetydligt bättre och mera renodladeansvarsområden. Det kommer att skapa enorganisation och ett marknadsförhållande på demarknader där dessa fastigheter opererar sominnebär en högre grad av affärsmässighet, och detkommer också att skapa grunden för en vissutförsäljning av fastigheter som staten intenödvändigtvis behöver vara ägare av.Det kommer också, herr talman, att ge till resultatatt staten blir en mer kompetent fastighetsägareoch fastighetsförvaltare. Detta är viktigt utifrånden utgångspunkten att det för kunderna, dvs. desom brukar statens fastigheter, med tanke påkostnadsnivåerna är väsentligt att de som äger ochförvaltar fastigheter som förhyrs faktiskt äreffektiva fastighetsförvaltare. De som äger ochförvaltar fastigheter måste bli effektiva utifrån denmycket enkla utgångspunkten att de myndigheteroch andra, som förhyr fastigheter och lokalerav , tidigare haft väldigt svårt attsöka alternativ som är exempelvis billigare ellerbättre, medan de fr.o.m. nu har möjlighet att sökasådana alternativ. Detta innebär alltså, att omstaten inte är en effektiv fastighetsförvaltare ochfastighetsägare, kommer staten inte heller attkunna få avkastning på sitt fastighetsinnehav, ochdå kommer, mycket enkelt uttryckt, staten iframtiden inte att vara en effektiv fastighetsägareoch fastighetsförvaltare.Hyresgästernas ställning kommer i hög grad attförstärkas. Även det är en mycket mycket väsentligstrukturell förändring. Väl fungerande statligaverksamheter ute i landet, som förhyr stora ytor avkontorslokaler och andra lokaler, kommer attkunna ställa krav på att den produkt som staten iden nya formen levererar till dem ärkostnadseffektiv. Om den inte är det, vänder de sigtill någon annan.