prot · GF09106 · 1992-05-06 00:00:00 — Så för de människorna ärnaturligtvis ytterligare fördröjning en besvikelse,och måste ha förståelse för att dereagerar mot att man skjuter på ikraftträdandet ochman inte ens har något alternativ färdigt.Anf. 168 () replik:Herr talman! Jag har aldrig påstått att EvaZetterberg inte försöker sätta sig in i de ärendensom vi handlägger i utskottet. Jag intygar gärna attEva är en ambitiös ledamot avutskottet. Vad jag menade var att om man finnerutskottsmajoritetens agerande märkligt, har mankanske ändå inte förstått ärendets vidd ochkomplexitet.Det framkom också i inlägg atthon i första hand har lyssnat påSocialdemokraterna och gjort sitt ställningstagandedärefter. Vi kanske också lyssnade för mycket påSocialdemokraterna förut, för det fanns säkertenklare system än det som förespråkades av dengamla majoriteten. I varje fall har det kommit framsenare att det förhåller sig så.Det är väldigt svårt att påstå, , attdet system som beslutats inte är krångligt och attdet inte finns möjligheter att göra förenklingar. Härär det fråga om dubbelförsäkring i varje fall, ochdet är fråga om stora återförsäkringar som vårasvenska försäkringsbolag inte kan klara, utan manmåste ge sig ut på den internationella marknadenför att teckna återförsäkringarna. Det är enormasummor det rör sig om inom fastighetsbranschen.Dessutom skall det finnas en nämnd som skall sittaoch göra sina bedömningar.Det borde, anser vi, gå att hitta enklare lösningar,med anknytning till det försäkringssystem somfinns, så att det blir möjligt att försäkra varje nyttobjekt som kommer till. Det innebär en ordningsom borde bli betydligt enklare och betydligtbilligare, framför allt för alla de småfastighetsägarna, som inte har en chans att byggaupp egna garantibolag. De blir ju nu helt utlämnadetill ett starkt centraliserat system.Jag hoppas verkligen att det skall gå attåstadkomma en förenkling, och jag vill bestämtavvisa att en objektsförsäkring inte skulle varabetydligt enklare än det system som tidigare ärbeslutat.Anf. 169 () replik:Herr talman! Om inte vill råka ut föratt bli kritiserad för försening av lagensikraftträdande, hade det ju varit klädsamt ommajoriteten hade haft ett motförslag, så att hanhade kunnat visa på hur ett mindre byråkratisktsystem skulle se ut. Men det har ni ju faktiskt inte , och då är det självklart för mig och för allaandra som är angelägna om att lagen träder i kraftatt anse att det är fråga om en medveten förseningav ikraftträdandet.Jag tror inte att någon i denna kammare och intenågon utanför den heller är intresserad av att habyråkrati för dess egen skull. Det är absurt att tronågonting sådant. Men då får väl majoriteten visapå att det finns ett bättre förslag, och regeringenhar haft alla chanser att plocka fram ett sådant, därdet ingår att byråkratin förenklas. Det har jag svårtatt tro att någon skulle sätta sig emot.Vad det handlar om är att inte harvisat på något alternativ och att vi tyvärr kommeratt få se att frågan förhalas och försenas ytterligareett år.Anf. 170 () replik:Herr talman! Vi har verkligen ett alternativ, EvaZetterberg. I utskottsinitativet finns det klara ochentydiga direktiv om hur regeringen skall ta framett nytt förslag. Det är väldigt ovanligt att utskottengagerar sig så detaljrikt i en fråga för att försäkrasig om att det tas fram ett alternativ.Att påstå att det inte skulle finnas ett alternativtycker jag verkligen är en överdrift. I betänkandetfinns klara utredningsdirektiv med begäran tillregeringen att ta fram ett förslag.Anf. 171 () replik:Herr talman! Det må vara att anseratt det finns direktiv, men faktum kvarstår att detinte kommer att finnas något alternativ färdigt tillden . Det framgår klart av betänkandet,och det är det som är kärnpunkten. Det blir enförsening på minst ett år.Anf. 172 i (nyd):Herr talman! Ny demokrati var inte med på dengamla goda tiden när det här gjordes upp. Vi kaninte lastas för att det har tagit . Att detbehövs en byggnadsgaranti har visat sig inte minstav beståndet från miljonprogrammets dagar. Lagenom byggnadsgaranti, såsom den är skriven , ärinte bra. Det har redogjort för. Deökade kostnader som blir följden får de boende islutändan betala.Lagen har vissa fördelar, såsom den är skriven , men den har också stora nackdelar. Därförbehöver den ses över för att man skall kunna se omman kan få en annan och bättre utformning tilllägre kostnad för de boende. Men händer detingenting, vilket är rädd för, ärSocialdemokraterna och välkomnaatt ta ett nytt initiativ med oss. Så regeringen har allanledning att jobba på. Tills regeringen har visatvad den går för i det här ärendet yrkar jag bifall tillutskottets hemställan.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )14 § Prisstöd till rennäringen m.m.Föredrogsbostadsutskottets betänkande1991/92:BoU17 Prisstöd till rennäringen m.m.(prop. 1991/92:100 delvis och 1991/92:96).Anf. 173 (nyd):Herr talman! Rennäringen lider av stagnation iSverige. importerar vi renkött frånFinland. Den svenska rennäringens folk lever påsamhällsbidrag och mår socialt dåligt. I och medlivsmedelsverkets hårdare krav på besiktning avlevande djur samt större hygien vid slakt ochhantering kommer problemen att öka avsevärt.Vi i Ny demokrati anser att man bör skapa reellamöjligheter för ett antal samebyar att gå ihop för attkunna köpa ett av livsmedelsverket i januari 1992godkänt mobilt slakteri. Vi anser att enengångssatsning på mobila slakterier skulle kunnabli lönsam för samhället. Fördelarna skullevara: inga månatliga bidrag, mindre socialaproblem och en grund för ytterligaresmåföretagsamhet. Samernas stolthet ochsjälvkänsla skulle öka då de kunde leva på sinursprungsnäring och vi storstadsbor i södra till ett lågt pris kunna köpa ett välsmakandekött.Vad som behövs för att åstadkomma detta är cirkatio mobila slakterier för hela den svenskarennäringen till en kostnad på ungefär 85 milj.kr.Såvitt jag minns tyckte alla ledamöter i utskottet attidén i grunden var bra. Men endast Vänsterpartietstöder förslaget. Jag undrar varför. Kommerförslaget från fel håll, eller vad är det? Det hartalats om bristande ekonomiska resurser, men vadkan frågan gälla?Vi har hört så mycket om en ny start för Sverige.Det här skulle vara en god start för någonting somverkligen lönar sig . På samma gång kunde detinnebära att man blir självförsörjande och intebidragsberoende.Med detta yrkar jag bifall till reservationen.Anf. 174 ():Herr talman! Frågan om rennäringen har varitföremål för mycket intressanta och noggrannadiskussioner i bostadsutskottet, där alla partier hardeltagit, som jag har uppfattat det, med stortintresse. Det är därför med besvikelse som jag tardel av den politiska slutsatsen vad gäller de olikadelar som skulle ge ett aktivt stöd till rennäringen.Beträffande frågan om prisstöd till rennäringen ärdet faktiskt bara som står kvar vidsitt krav på att man skall jämställa rennäringen medjordbruket i . Jag vill därför frågamajoritetens företrädare: är ni inteintresserade av att göra denna jämställelse? Varförtycker ni inte att rennäringen är värd sammaekonomiska stöd som jordbruket?Vi har i vår meningsyttring tagit upp frågan om ettnytt ersättningssystem för rovdjursrivna renar. var på besök i uppfattade jag att vifrån alla partier var överens om att det fanns klarabrister i det nuvarande systemet och att det fannsanledning att se över det.Till slut vill jag instämma i Ny demokratisreservation vad gäller mobila slakterier. Jag tyckeratt det skulle vara ett bra tillskott till rennäringen.Allra sist yrkar jag bifall till meningsyttringenunder mom. 1 och mom. 5 vad gäller prisstödet tillrennäringen.Af. 175 ():Herr talman! Vad gäller frågan om prisstödet tillrennäringen m.m. har jag och utskottsmajoritetentagit del av budgetpropositionen i detta hänseende.Vi har läst motionerna, och vi har varit med omutskottsbehandlingen. Vi har tagit del avreservationen och meningsyttringen, och jag harlyssnat på företrädare för Ny demokrati ochCenterpartiet. Men jag finner inte några skäl attändra den uppfattning som kommer till uttryck iutskottsmajoritetens skrivning. Skälen till det är desom jag nu vill anföra.Förändringen i policy när det gäller stödetsuppräkning i förhållande till Norrlandsstödet haren faktisk grund i det förhållandet att jordbruket nugenomgår en radikal förändring, en avregleringgenomförs som bl.a. innebär att subventionernadrastiskt minskar eller helt tas bort. Därförkommer jordbruket i ett helt annat läge än vad dethar befunnit sig i tidigare. Motsvarande förändringhar inte genomförts när det gäller renskötsel ochrennäring. Därför kan man inte hävda att dentidigare kopplingen skall finnas kvar. Eftersom nurennäringen inte berörs av en avreglering, får mannog vara beredd att titta litet påersättningsnivåerna. Ändå sker det en uppräkningmed , som av andra skäl kan vara motiverad.Då tycker jag -- och det kommer till uttryck imajoritetsskrivningen -- att det är en ganska välavvägd balansgång mellan kravet på ett stöd tillrennäringen och budgetfrågorna.När det gäller den andra fråga som upp i sin meningsyttring är vi väl alla överens omatt det nuvarande systemet med ersättning för rivnarenar inte är bra. Man arbetar faktiskt på attförsöka få fram ett nytt förslag. Det är ännu inte isådant skick att det kan presenteras för riksdagenför beslut. Men ambitionen är att ett sådant förslagså snart som det över huvud taget är möjligt skalltas fram och genomföras. Men det är förbundetmed åtskilliga överväganden innan man kan ge sigin i ett helt nytt system. Man bör nog vara säker påatt det som skall ersätta det gamla systemetverkligen är bättre. Man skall inte förhasta sig idessa frågor.Beträffande den fråga som återfinns i Nydemokratis reservation är det väl ingen som harnågonting emot att man gör det möjligt att användasig av mobila slakterier. Det är mot bakgrund av deförändrade reglerna för slakteriers bedrivande ochandra regler en naturlig utveckling. Däremottycker vi i majoriteten att det inte är en direktuppgift för att gå in med stödpengar föratt få fram slakterianläggningar. Det utgår sombekant betydande länsanlag till Norrlandslänen.Det här med renskötsel är en näringspolitisk fråga,och då måste man ha möjlighet att bedöma vilkainsatser som skall göras med dessa länsanslag, vadman vill satsa på och vilken typ av verksamhetensom det är mest angeläget att ge stöd till. Inom denramen förutsätter vi att länsstyrelserna gör en riktigbedömning i den här frågan. Finner man att detfinns motiv att stödja dessa mobila slakterier,kommer det säkert att bli på det sättet. ag är litetförvånad över de argument som när han pläderar för sin ståndpunkt. Hansäger att för att man skall göra rennäringensjälvbärande och inte bidragsberoende skallnäringen få ett större bidrag. Det är i och för sigmotsägelsefullt. Även på ett annat sätt är detförvånande att en företrädare för Ny demokrati gersig in på ett område som inte har varitföremål för statliga subventioner och vill utvidgaden del som direkt skall subventionera,detta mot bakgrund av att man har ett ganskaordentligt beting när det gäller besparingar i statensutgifter.Det går inte att spara genomatt när tillfälle bjuds öka på subventionerna. Det ärliksom fel väg.Herr talman! Mot denna bakgrund yrkar jag bifalltill utskottets hemställan.Anf. 176 ():Herr talman! Jag vill ge ett svar till BertilDanielsson. Visst är det skillnad på jordbruket iNorrland och renskötseln. Jag tror att alla är på detklara med att det finns ganska stora skillnader ochatt det inte på samma sätt inom rennäringen ärfråga om en avreglering. Men att det däremot ärlika angeläget med en uppräkning av prisstödetförefaller helt klart. Vad vi har sett äratt avslaktningen av renar har varit alldeles för lågoch att det måste ske en större avslaktning. Därvidspelar prisstödet en mycket stor roll.Det skulle vara ett effektivt sätt att ge ett bra stödåt rennäringen att öka prisstödet. Jag tror att mandärigenom skulle kunna öka försäljningen avrenkött, vilket jag ser som en bra tillgång på densvenska livsmedelsmarknaden. Det skulle ökamöjligheterna inte bara uppe i utan ocksårunt om i att köpa både färskt och frystrenkött. Det finns inte så stor tillgång på det ialla affärer.Vi skall alltså ha helt klart för oss att det finns enskillnad. Men säljs renkött och annat köttpå samma livsmedelsmarknad. På det viset är detingen skillnad, utan renköttet konkurrerar medövrigt kött på marknaden. Därför borde det gällasamma villkor för renköttet som för övrigaprodukter inom jordbruket.Anf. 177 (nyd):Herr talman! Vi är egentligen helt emot bidrag,. Men när det blir en kritisksituation där man ser att det samhällsekonomiskt ärrätt att satsa ett engångsbelopp för att få i gång enverksamhet som sedan hela samhället totalt settkan få valuta för, kan man enligt vår mening göraett undantag för att stimulera det som annars inteskulle bli någonting. Vi tror att det kommer att taflera år innan det med litet stöd händer någonting.Anf. 178 ():Herr talman! Jag vill till säga att detär att vara litet oförsiktig att kräva attsubventionerna skall utgå på oförändrade villkoroavsett vad som händer med de olikanäringsgrenarna. Då spelar det egentligen ingenroll vad som händer med jorbruket, rennäringeneller annat. Stödet skall automatiskt räknas uppenligt de matematiska modeller som EvaZetterberg tycks stödja sig på. Jag tror helt enkeltatt det är fel väg att göra på det sättet. Man måste taställning mot bakgrund av de sakförhållanden sområder.Om nu jordbruket genomgår en radikal förändringoch av den anledningen får en uppräkning som kantyckas var ganska ordentligt tilltagen, skall därmedinte automatiskt följa att andra näringar skall följamed därför att man har intagit en vissståndpunkt när det gäller uppräkningsnivåerna.Det går inte att resonera på det sättet. Då har manbortsett från sakskäl.Max Montalvo säger att vi, dvs. Ny demokrati,egentligen är emot bidrag. Men just nu och just härskall vi höja och införa ett nytt. Det är litet märkligtatt man har den ståndpunkten. Jag tycker migkänna igen resonemangen från andra partier somrimligtvis borde stå ganska långt ifrån MaxMontalvos grundinställning. Man skulle kunnatravastera ett gammalt uttryck och säga följande:Gärna en avreglering, men först en rejälsubvention.Anf. 179 ():Herr talman! Jag vill till säga attinte heller jag tror på att man skall ha en automatiskuppräkning och utan reflexioner införa sammaregler för alla näringsgrenar. Men det vore i det härfallet rimligt att ändå göra en jämförelse mellanjordbruket i och det stöd som det får ochrennäringen, eftersom de till stor del bedrivs inomsamma geografiska område.Orsaken till att det är angeläget att öka prisstödettill rennäringen är att konsumtionen av renkött harvarit liten och priserna har legat mycket lågt. Vi vetatt man slaktar för få renar. Jag tycker att vihar fått mycket övertygande argument från desamer som själva är aktiva inom rennäringen omhur angeläget det är att få till stånd en störreavslaktning, en större försäljning och en ökadkonsumtion av renkött. Det vore bra förmöjligheten till självförsörjning för samer menockså för att renköttet är en bra produkt som bordekomma ut i hela Sverige.Anf. 180 (nyd):Herr talman! Med så helt klara fördelar, BertilDanielsson, anser vi att man kan göra undantag ochinte vara så stel i sin åsikt.Anf. 181 ():Herr talman! tycker att man skallgöra ett undantag, och det har jag uppfattat att detär. Om man gör undantag ofta och mycket och påområden fria från den här typen av ingrepp finnsrisken att mana snart är inne i en karusell som maninte kan överblicka.Min och majoritetens inställning skall självfalletinte tolkas så, att vi är emot tillkomsten av mobilaslakterier. Det är vi alls icke. Men vi tycker attrenskötseln är en näringsgren som skall ställasjämsides med andra i länen och att de länsanslagsom har till förfogande skall kunnaanvändas även till sådana här investeringar, somdärigenom kan stödjas. Men det skall ske pånäringspolitiska grunder och i konkurrens medandra näringsgrenar. Det är det naturliga och denrimliga avvägning som vi anser bör gälla.Eva vacklar något genom att säga attVänsterpartiet inte är för en automatiskuppräkning. Men likväl stöder hon en sådan tankei sin särskilda meningsyttring.När det gäller att det slaktas för få renar kan manmöjligen göra den reflexionen, att om man nuslaktar för få renar därför att priset är lågt, skulleman möjligen kunna tänka sig att intäkterna ökarom man slaktar fler renar. Denna utvecklinghämmas ju om man får subventioner för varje rensom slaktas. Därför är motsägelsefullt. Det skulle kunna varaså, att om man begränsar subventionerna, skulleman möjligen få en betydligt större slaktvolym ochfå ner renstammen, som av vissa bedömare ansesvara alltför stor. Även i detta avseende anser jag attEva resonemang är någotmotsägelsefullt.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )15 § Vissa frågor i plan- och bygglagenFöredrogsbostadsutskottets betänkande1991/92:BoU19 Vissa frågor i plan- och bygglagenAnf. 182 i (nyd):Herr talman! Kommunerna fick genom ändring iplan- och bygglagen, PBL, 1987 befogenheter attfrån ersättningsfritt dra inbyggrätten på enskilda tomter. Fram till dess finnsövergångsbestämmelser, s.k. genomförandetider,som ger visst ekonomiskt skydd.Den kommunala indragningsmakten var mycketomstridd när den infördes. Lagrådet ansåg dettveksamt om så drastiska maktmedel kundeförsvaras i förhållande till Europakonventionenskrav på rimlig intresseavvägning från det allmännassida vid ingrepp i enskild egendom.Denna tveksamhet är berättigad anser vi. Svenskalagar skall stiftas så, att de uppfyllerEuropakonventionens krav. Det gör inte PBL ivissa delar.I regeringsförklaringen anges att äganderätten skallfå ett bättre skydd i vår grundlag. Man bör då drade praktiska konsekvenserna av ställningstagandetoch se över brister av detta slag som finns i dagenslagstiftning. Jag förutsätter att regeringen stårbakom regeringsförklaringen.Plan- och bygglagens konfiskatoriskt präglademakt, som ger kommunerna rätt att återkallabyggrätter i stads- och byggnadsplaner vilkatillkommit , är ett sådant exempel påmissbruk av offentlig makt i svensk lagstiftning sombehöver rättas till.När kommunerna får problem med utbyggnad avvatten och avlopp kan man utnyttja PBL:sindragningsmakt för att beröva ägarna avoutnyttjad tomtmark deras byggrättigheter. På såsätt undgår kommunerna sina skyldigheter att sörjaför VA-utbyggnad enligt VA-lagen elleranläggningslagen.PBL möjliggör här en godtycklig kommunalmaktutövning. När respekten för enskildäganderätt försvinner betyder det att utrymmelämnas för det allmänna att behandla enskildasegendom godtyckligt.Kommunernas maktutövning får mycketgodtyckliga konsekvenser också för enskildasinsemellan. T.ex. får det allmänna begränsa ellerupphäva byggrätter i äldre villaområden därgrannarna i samma planområde får utnyttja sinarättigheter fullt ut.Likartade resultat uppstår när kommunernaåterkallar byggrätt för att hindra enskilda att bygganytt på tomtmark med äldre hus som man avkulturistoriska eller miljömässiga skäl vill bevara.Att grannar i kvarteret har fått bebygga sina tomterfullt ut bortser man då ifrån.En dylik bevarandeplikt utan ersättning somsomliga drabbas av leder till att människoruppfattar det som godtycklighet från myndighetersoch kommuners sida.Kommunernas ekonomi i plansammanhang kantillgodoses på ett bättre sätt än med dennagodtyckliga maktutövning. T.ex. kan byggrätteromfördelas på ett rättvist sätt enskilda emellan i ettkvarter för att ge utrymme för bevarandeanspråk.Lagstiftning finns om plansamverkan mellanenskilda och kommuner som skulle kunnaanvändas för att nå sådana resultat.Den kommunala indragningsmakten över enskildbyggrätt i 5 kap. 11 § PBL innebär bl.a. att i planerstadfästa rättigheter att bygga inte behöver beaktasav kommunerna om planen tillkommit före 1979.Den regeln måste avskaffas. Det är ett viktigt led iuppföljningen av regeringsförklaringen att så skerför att man skall förverkliga ett bättre skydd förenskild äganderätt.Till dess lagstiftningen hunnit förbättras börövergångsreglerna om ersättning förlängas,förslagsvis till den 1 juli 1993.Med anledning av det anförda yrkar jag bifall tillreservation 2 i bostadsutskottets betänkande 19.Jag vill därefter gå över till regleringen avstrandskydd. En generell lagstiftning som intemedger att hänsyn tas till förhållandena i deenskilda fallen kan inte anses vara rationell.Strandskydd behövs givetvis, bl.a. för att skyddavissa strandområden som är viktiga för friluftsliv iområden med stort exploateringstryck. Det är dockinte rimligt att samma krav på strandskydd skalltillämpas i glesbygdsområden och för stränder somsaknar konkurrerande intressen. I många delar avvårt land skulle utvecklingen av strandnäraboendemiljöer, både för bofasta och för turister,kunna få en positiv inverkan på bygder som riskeraratt förlora arbetstillfällen och invånare.Beslut om strandskydd skall fattas på lokal nivå. Enmetod att uppnå detta är att flytta över regleringenav strandskydd från naturvårdslagen till PBL.Kommunerna skulle med en sådan lösning kunnaundanta de strandavsnitt som behöver särskiltskydd från bebyggelse genom detaljplanen. I övrigastrandområden skulle ny bebyggelse få prövas ivanlig ordning enligt bestämmelserna i anledning av vad som står i reservation 1 omstrandskydd yrkar jag bifall till den.Anf. 183 ():Herr talman! Det finns två reservationer från Nydemokrati i detta ärende. Den ena gällerstrandskyddet, och den andra gällergenomförandetider. Jag gör som Ny demokratisföreträdare, dvs. tar upp dessa reservationer iomvänd ordning och börjar medgenomförandetiderna.Det är ingen idé att jag försöker dölja förkammarens ärade ledamöter att det i och för sigfanns olika uppfattningar om genomförandetidernanär den nya kom till. Det ärknappast någon hemlighet att då inteville ha någon tidsbegränsning alls och attFolkpartiet ville ha längre tidsperioder.Det har inte funnits några parlamentariskaförutsättningar för att ta upp en diskussion om dettatidigare, och de finns väl knappast nu heller. Menoavsett uppfattning i sak finns det ändå, herrtalman, vissa skäl att nyansera debatten något.Dan i kom väl inte med såväldigt mycket nytt i sitt inlägg. Han läste mest högtur m.fl. motion i ärendet somligger till grund för reservationen. Jag vet inte vemsom skriver motioner, men jagskulle inte rekommendera den typen av högläsning,eftersom sådana definitiva påståenden om plan-och bygglagens oförenlighet medEuropakonventionens krav lätt blir litetslagordsmässiga, med uttryck som indragningsmaktoch konfiskatoriska maktmedel.Det är faktiskt inte på det sättet som Ny demokratihar påstått i detta ärende, att en given byggrättupphör när genomförandetiden går ut. Den upphörförst om detaljplanen ändras eller upphävs. Detsom upphör är i stället rätten till ersättning för deni sådana fall förlorade byggrätten. Man kan ha olikauppfattningar om det lämpliga i detta, och det harman också haft.Om man läser Ny demokratis partimotion får manuppfattningen att den gamla lagstiftningen varförträfflig i detta avseende. Då glömmer man borthur kommunerna i praktiken kunde berövamarkägare byggrätter genom att lägga ut långvarigabyggnadsförbud med hänvisning till kommandeplanändringar.När det gäller reservation 1 om vårt strandskydd,vill jag säga att det naturligtvis finns mångakuststräckor i vårt land som är utsatta för ett hårtexploateringstryck. Jag föreställer mig att det istora delar av och Stockholms skärgårdinte skulle vara några som helst problem attbebygga varje strandremsa med fritidshus ellerpermanentbostäder. Det är alltså uppenbart att vibehöver någon form av strandskyddsbestämmelserom folk i allmänhet skall kunna få tillgång till vårakuster och vår skärgård, till bad och friluftsliv. Omdetta torde det råda en bred enighet.Nu består inte vattenlinje uteslutande avVästkusten och , även om detkanske är de vackraste delarna.