prot · GF09101 · 1992-04-27 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1991/92:101Måndagen den 27 aprilKl. 12.00--13.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 21 april.2 § Svar på interpellation 1991/92:151 omregionindelningen av statliga myndigheterAnf. 1 Civilminister ():Herr talman! har ställt tre frågortill mig som rör regionindelningen av statligamyndigheter. Alla frågorna tar sikte på densplittring som råder i fråga om de statliga organensgeografiska indelning i regioner.Just nu pågår en intensiv debatt om den regionalanivåns organisation och uppgifter. I detsammanhanget är de frågeställningar som BertilDanielsson tar upp i sin interpellation mycketviktiga.Den förra regeringen tillsatte en särskild utredare(dir. 1991:31) som skall analysera den offentligaverksamhetens regionala uppbyggnad och göra ens.k. perspektivstudie med olika alternativ för enframtida struktur på regional nivå. I uppdragetingår att överväga om ett enda mönster för denregionala indelningen är att föredra eller om det ärändamålsenligt att tillämpa flera olika indelningar.En särskild utredning pågår också omlänsindelningen i västra (dir. 1991:30).Regeringen beslutade att påskynda denämnda utredningarna. Tidpunkten när uppdragenskall vara slutförda har därför tidigarelagts till den1 juli . Jag räknar med att de aktuellautredningsarbetena kommer att ge ettbetydelsefullt underlag för den fortsattadiskussionen. När underlaget föreligger avserregeringen att tillkalla en parlamentarisk beredningmed uppgift att överväga såväl den regionalaverksamhetens uppbyggnad som landets indelning ilän. Utredningsarbetet kommer att bedrivasskyndsamt så att förslag kan presenteras under deninnevarande mandatperioden.Utan att föregripa det utredningsarbete som skallske vill jag något kommentera de frågor som BertilDanielsson tar upp i sin interpellation.Jag tror inte att det är realistiskt att räkna med attens merparten av den statliga verksamheten skallske inom ramen för en gemensam regionindelning.I många fall är det inte heller någon direktolägenhet med att en viss verksamhet inte följer ettgivet mönster för den regionala indelningen. Menvisst kan det finnas problem med att olika regionalaindelningar tillämpas. Jag tror att problemen ärstörst inom samhällsplaneringen, där det handlarom att samordna många olika aktörers agerande.Därför finns det särskilt stor anledning attuppmärksamma vad som bör göras för att få tillstånd en bättre samordning av regionindelningenför sådana statliga verksamheter som berör justsamhällsplaneringen.Jag vill för dagen inte uttala mig om behovet av enlänsindelningsreform. Fördelen med dennuvarande länsindelningen är att den statligalänsförvaltningen finns nära människorna. Å andrasidan är det naturligtvis inte särskilt bra om vi i vissadelar av landet har en länsindelning som inteuppfattas som ändamålsenlig.Det gäller att så långt som möjligt försöka få destatliga önskemålen om rationellaförvaltningsenheter att stämma överens medmänniskornas önskemål om närhet tillbeslutsfattarna. Därför tycker jag att frågan omlandets regionala indelning liksom frågan omuppgiftsfördelningen på regional nivå förtjänar enbred diskussion. En sådan tror jag underlättas omvi skickar ut de utredningsrapporter som vi får ibörjan på en bred remiss.Jag delar uppfattning om viktenav att näringsgeografiskt sammanhållna områdensamverkar och uppträder enat. Det är dock ännuför tidigt att säga vad en EG-anslutning kanföranleda för förändringar i den mängdregionindelningar som redan har etablerats.Regeringens viljeinriktning är att ävenuppbyggnaden av statens egen organisation skallpräglas av en anpassning till förändradeförutsättningar och ökade behov av samverkan.Anf. 2 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådetDavidson för svaret på min interpellation. Svaretandas förståelse för de frågor jag har tagit upp,även om de konkreta beskeden inte är vad jag hadehoppats.En av anledningarna till min interpellation ärriksdagens beslut om Samordnad länsförvaltning.Utredningen, som föregick proposition ochriksdagsbehandling, hade som en av sinahuvuduppgifter att skapa förutsättningar för enökad samordning på länsnivå. Det gällde då främstsamhällsplaneringsfrågor.Ett av de viktigaste instrumenten för en godutveckling i olika delar av landet är godakommunikationer. Detta underströks i såvälutredning som riksdagsbeslut.Innan detta beslut trätt i kraftgenomfördes inom enorganisationsförändring med en utprägladregionindelning som huvudtema. Riksdagengodkände också förändringen.Detta beslut gick stick i stäv mot tanken i densamordnade länsförvaltningen. splittradeslänens samordning, och viktiga planeringsfrågorlyftes ut. En ny mellannivå skapades, och nyaregioncentra etablerades. I länen finns nu kvar s.k.länsexperter på detta område.Jag tror att detta är olyckligt av två skäl. Dels gårlänens samordning och kraftsamling vad gällerinfrastruktursatsningar om intet. Dels försvagasperifera områden och svaga delar av landetytterligare, genom att regionkontoren förlades tillredan relativt starka orter. Ytterkantslän, somKalmar, förlorade både inflytande ocharbetstillfällen. Motsvarande mönster kan ses på enrad områden.Denna splittring med regionindelning och medinbördes olika indelningar försvårar framtidalänsindelningsförändringar och sammanhållnaregioner.I debatten talas och skrivs mycket om storlän ochstorregioner, t.ex. , ,, och Sydostsverige. Mycketav det som framförs bygger på föreställningen attSverige i ett framtida måste och endast kanhävda sig om stora regioner inrättas.Vad man i mindre utsträckning gått in på är till vaddessa regioner skall användas. Vad är syftet? Vilkauppgifter skall de ha? Först när dessa frågor ärbesvarade bör frågan om indelning ochorganisatorisk uppbyggnad behandlas.Jag anser att det även behövs en statligregional administration, i huvudsak byggd pånuvarande länsstyrelser. Gränsjusteringar ochindelningsförändringar behöver säkert göras påsina håll. Tanken på länsparlament ställer jag migavvisande till.Att bilda storlän omfattande hela landsändar kangivetvis ha fördelar ut stordriftssynpunkt, mennärheten till invånarna försvinner. Storleken påframtidens län är inte avgörande för framgången.Även om statsrådet i sitt svar antyder en vilja att seöver vissa organs regionindelning, vill jag ändåfråga om en översyn av viktiga organ kan komma ifråga för att öka samverkan och samarbete.När det gäller frågan om vår förmåga att hävda ossgentemot EG och dess regioner, har detta ganskalitet att göra med var på kartan vissa gränser dras.Vad det främst handlar om är att kunna sälja varoroch att skapa goda livsbetingelser för invånarna iolika delar av landet.Jag skall ta ett exempel. Den avgörande frågan omhur lyckad glasexporten från det s.k. glasriket iSmåland blir, är inte på vilket sätt eller vilkenregionindelning som byggs upp eller varlänsgränserna går. Vad det gäller är hur välexportsatsningarna och marknadsföringen lyckas.Givetvis behövs det samverkan och samarbete förökad export och växande produktion. Detta kandock inte beslutas fram i regionala eller andraorgan. Vad som är viktigt är att betingelserna förverksamheten blir så bra som möjligt och attonödiga hinder undanröjs.Jag vill slutligen fråga statsrådet omstatsrådet delar denna uppfattning och i vilkenutsträckning detta kan påverka den framtidapolitiken på detta område.Anf. 3 Civilminister ():Herr talman! Jag håller med omatt det är viktigt att ställa frågan vilka uppgifterregionerna skall ha. har vi en splittrad bild.Utvecklingen har gått precis i den riktning somBertil säger. Inte minst när det gäller destatliga myndigheterna finns det nu en mängd olikaregionindelningar.En del regioner går över ett par eller fleralänsgränser, en del följer över huvud taget ingalänsgränser. Det ställer naturligtvis till en delproblem när det gäller att samordnaverksamheterna.Vi har tillsatt regionutredningen, Birgerssonsutredning som den brukar kallas, för att vi skall fåfram underlag för hur olika modeller skulle kunnafungera och vilka uppgifter de olika regionerna i desammanhangen skulle ha.Birgersson arbetar med tre olika modeller. Enmodell har fått arbetsnamnet Regionalt folkstyre.Det innebär att man ser närmare på hur en modellmed ett regionalt parlament skulle kunna fungera,framför allt inom områden som gällernäringslivsutveckling, infrastruktur ochsamhällsplanering i övrigt.Den andra modellen han undersöker har benämntsKommunal samverkan. Den innebär att det finnsbara två nivåer med direktval, kommunfullmäktigeoch riksdag. I den modellen skulle så mångauppgifter som möjligt föras över till denkommunala nivån. Kommunövergripandelösningar får man då klara genom samverkan i olikamönster mellan kommunerna.Den tredje modellen benämns Utvecklat nuläge.Den innebär i stort sett att man går vidare med deninriktning som angavs i reformen med samordnadlänsförvaltning, dvs. att staten behållerhuvudansvaret för samhällsplaneringen ochutvecklingsinsatserna på regional nivå och att ensamordning sker inom ramen för länsstyrelserna,som läget är i dag.Dessa tre modeller arbetar han med, och demkommer han att lägga fram . Närhan har gjort det tillsätts en parlamentariskkommitté som skall arbeta vidare, som vikommer att skicka ut det här materialet på bredremiss för att, som vi hoppas, få i gång en mycketbred diskussion i de här frågorna. Jag vill därförinte föregripa resultatet av arbete.Att regionernas betydelse i växer vet vialla. Men hur indelningen i regioner sker, hur deadministrativa gränserna dras -- det håller jag medom, -- kanske inte är det viktiga,utan det viktiga är hur regionerna lyckas samverkaoch bli slagkraftiga gentemot motsvarande regionerute i Europa.Anf. 4 ():Herr talman! Våra meningsskiljaktigheter ärkanske inte så djupgående. Det är glädjande att viär överens om att det finns problem och att manmåste fästa uppmärksamheten på dem. Jag utgårfrån att man i det utredningsarbete som pågårnoga penetrerar problemen och ser på olikalösningar. Den här interpellationsdebatten kan dåvara ett led i strävan att fästa uppmärksamheten pådet som man bör ha under ögonen när man gårvidare.Jag inser också att det inte är möjligt för statsrådetatt nu mer konkret tala om hur den framtidaregionindelningen eller länsindelningen kangestalta sig. Det skall jag inte heller kräva. De tremodeller som har att titta på skall vigivetvis noga gå igenom när materialet föreligger,och den parlamentariska kommittén skall givetvis tahand om det materialet.Jag tror att det är viktigt att vi inte förblindas avschablontänkande och bara säger att vi skall hastora regioner som man har i EG och tror att mandärmed har löst de problem som kan föreligga. Manmåste ha mycket klart för sig vad man skall göra, påvilket sätt det skall göras och vilket syftet är. Denförhoppningen tycker jag att jag efter den härdebatten kan hysa, att statsrådet har fått en vidgadsyn på det här. Det är i varje fall min förhoppning.Jag tackar återigen för svaret.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 1991/92:180 omförsvarspropositionens ekonomiska ramAnf. 5 Försvarsminister ():Herr talman! har frågat mig om detär regeringens uppfattning att de ekonomiskaramarna skall äga företräde vid eventuellt underplaneringsperioden uppkommande konfliktermellan ram och innehåll.Bakgrunden till interpellantens fråga är hureventuella konflikter mellan beslutat innehåll ochbeslutade ramar skall hanteras, eftersom riksdagenställer sig bakom också försvarspolitikens innehållunder planeringsperioden.Det är regeringens och min uppfattning att det i dennu föreliggande försvarspolitiska propositionenföreligger balans mellan resurser och uppgifter.Med detta menar jag att de ekonomiska ramarnasåvitt det kan bedömas kommer att inrymma denföreslagna verksamheten.Samtidigt ligger det, som säger, isakens natur att det är svårt att förutsekostnadsutvecklingen under en så somfem år.På det militära området med dess särskilda problemoch förutsättningar har för att bättre kunna pareraosäkerheterna i kostnadsutvecklingen reserverdimensionerats och inplanerats i sådan omfattningatt erforderlig säkerhet bedöms uppnås.Regeringen föreslår dessutom att anslagen förmaterielanskaffning skall räknas upp med1,för teknisk utveckling för att säkerställaplanerad anskaffning.För att kunna hantera uppkommandelikviditetsproblem föreslår regeringen därtill enutvecklad finansiell styrning. Dessa förslag ger enytterligare handlingsfrihet och flexibilitet underperioden för att kunna hantera osäkerheter.Planeringsinriktningen för försvarsmakten innebären omfattande förändringsprocess ochomstrukturering i vad gäller försvarsmaktens krigs-och fredsorganisation. Under de kommande årenskall vidare en omfattande personalavvecklinggenomföras. Dessa åtgärder utgör enbesparingsförutsättning för planeringen i övrigt.Det går inte att exakt förutse i vilken takt ochtill vilka eventuella merkostnader som dessa kangenomföras. Även vissa försvarsindustriellaosäkerheter föreligger.Detta innebär i sin tur att det aktuellaförsvarsbeslutet delvis får en ny karaktär.Regeringen redovisar sålunda att inriktningenförutsätter ett aktivt åtagande från statsmakternassida att utöva en kontinuerlig uppföljning ochkontroll över försvarsbeslutets genomförande samtatt under genomförandeprocessen fortlöpandekunna ställa medel till förfogande i enlighet medvad som redovisas i försvarsbeslutspropositionen.Min samlade bedömning är att de ekonomiskaramarna har goda förutsättningar attrealistiskt svara mot angiven verksamhet och ävenklara uppkommande kostnadsökningar.Daniel Tarschys hävdar att även nya behov skalltäckas av de angivna ramarna.Eventuella nya behov måste prövas utifrånorsakerna till att sådana uppstått. Förändrasförutsättningarna i vår omvärld för de nu gjordabedömningarna, kan det ställa krav på antingen enny avvägning inom given ram eller att frågan omden totala resursnivån omprövas.Med detta vill jag ha sagt, herr talman, att det i daginte går att säga hur eventuella nya behov skalltäckas. Det måste avgöras från fall till fall utifrån deförutsättningar som råder i den aktuellasituationen.Anf. 6 ():Herr talman! Jag ber att få tacka försvarsministernför svaret på min interpellation.Bakgrunden är den att det försvarsbeslut som vi nuavser att fatta fattas mot bakgrunden av ett nyttsäkerhetspolitiskt läge i vår omvärld. Risker förSveriges säkerhet som varit mycketallvarliga har minskat, som nya risker haruppstått. De flesta länder runt om i drar förnärvarande ned på sina försvarsutgifter på ett ellerannat vis. Vi däremot avser att under de närmasteåren öka våra försvarsutgifter.Det är klart att detta väcker berättigade frågor:Varför är det nödvändigt att öka det svenskaförsvarets utgifter i ett läge när säkerheten runtomkring oss faktiskt är större?Svaret på den frågan, som har givits av regeringeni propositionen och som jag personligen tycker ärriktigt, är att det är nödvändigt att gå in för vissamerutgifter helt enkelt därför att det har funnits försummelser på materielsidan.Vi har helt enkelt rustat ned vårt försvar genom attha för stor kvantitet och för låg kvalitet, och det ärnödvändigt att nu kompensera en del av dessaförsummelser från det förflutna.Men frågan måste då ändå ställas: Går det då attlösa de uppgifter som regeringen iförsvarspropositionen föresätter sig med de pengarsom har anvisats?Vi har från det förflutna många exempel på hurriksdagens beslut i försvarspolitiska frågor inte harkunnat förverkligas med anvisade ramar. Jagställde min interpellation mot den bakgrunden, ochjag skulle gärna vilja ha ett otvetydigt ja frånförsvarsministern på frågan om det är regeringensuppfattning att den ekonomiska ramen skall ägaföreträde vid eventuella konflikter mellan ram ochinnehåll som kan uppträda underplaneringsperioden. Jag är inte säker på om jag kantolka försvarsministerns svar som ett entydigt ja.Jag kan hålla med försvarsministern på en punkt.Om den yttre miljön av någon anledning skulleförändras, om det skulle uppstå ett krig i vårnärhet, ändras självklart försvarsbeslutetsförutsättningar. Då går det att överväga attantingen göra omprioriteringar inom den givnaramen eller att ändra ramen. Det är fullkomligtsjälvklart att detta måste ske om yttre förändringarinträffar.Det är däremot min bestämda bedömning att omförändringar inträffar på den inre scenen i Sverige,t.ex. om företrädare för en industri säger att eneller annan pinal blir dyrare än tänkt, eller omriksdagsmajoriteten i sin ovisshet röstar för ettregemente som regeringen vill lägga ned, måstesådana förändringar täckas inom den givna ramen.Är det regeringens klara, bestämda uppfattning attinre förändringar, dvs. inom , skall hanteras inom denav anvisade finansiella ramen?Anf. 7 Försvarsminister ():Herr talman! Jag vill först understryka vad DanielTarschys sade, nämligen att det faktum att det i ett förslag på bord, som innebärvissa ökningar av försvarsutgifterna, inte på någotsätt innebär att skall upprusta. Det handlaruteslutande om att rätta till en del storaförsummelser, inte minst på materielsidan. Dettagör regeringen i propositionen genom att föreslå enminskning av organisationen för att få bättreresurser till ökad kvalitet.Länderna omkring oss drar ned anslagen från enhög nivå, men vi gör vissa justeringar.Riksdagen har här ett stort ansvar. Jag är glad överatt har interpellerat om problemet.I sitt inledande anförande nämnde han att detstörsta problemet som vi kan komma att få, är attriksdagen inte följer försvarspropositionen när detgäller tunga väsentliga delar, t.ex.fredsorganisationerna. Det har varit ettsystemtänkande ända från början iförsvarspropositionen. Det går inte utan vidare attbyta ett förband eller projekt mot ett annat.Om inte följer propositionen -- vilketsjälvfallet är rätt, det är därför det finnsen riksdagsprövning -- tar emellertid riksdagenautomatiskt på sig ansvaret för att se till att det skeren tillfredsställande finansiering. Därför är det nu riksdagensom har ansvaret för att propositionen kan följasinom givna ekonomiska ramar.Jag vill besvara fråga medföljande. Om propositionen följs, är det minbestämda uppfattning att vi inom den givna ramenskall klara de problem som kan uppkomma. Jag villpeka på varför jag tror detta. Vi har ändratbudgeteringssystemet med införande av ramanslag,vilket medger anslagskrediter och i realiteteninnebär att myndigheterna totalt sett bättre kananvända tilldelade resurser under perioden.Herr talman! Vi har infört en faktor för tekniskutveckling på . Vi har vidare införtmöjligheter att få utnyttja försäljningsintäkter frånfastigheter, mark och materiel, vilket är en skillnadjämfört med nuläget. Vi föreslårrationaliseringsåtgärder när det gäller vilka intäktersom kan bidra till att stärka försvarsekonomin ochsäkerheten i planeringen. Kort sagt: Derationaliseringsvinster som görs behålls, vilket ären förutsättning för att människor skall ställa upppå en rationalisering.Vi föreslår och förutser exportintäkter ochmotköpsarrangemang, vilket inte är alltför vanligt.Kapitalkostnader för fast egendom ochlånefinansiering av investeringar är också någotnytt.Herr talman! Jag vill slutligen peka på en ytterligaresak, nämligen att vi har planerat in reserver. Allaåtgärderna sammantaget innebär att jag tror -- ochdet är min ärliga uppfattning -- att om riksdagenföljer försvarspropositionen skall vi kunna, precissom önskar, hålla oss inom dengivna ramen.Anf. 8 ():Herr talman! Jag tror att jag på vägnarkan förbinda mig att vi inte skall bryta igenom dengivna ramen. Jag hoppas att kangöra detsamma för Modrata samlingspartiets del.Anf. 9 Försvarsminister ():Herr talman! Självfallet lägger inte jag påregeringens vägnar fram en proposition om jag intetror att den håller. Den här propositionen harföregåtts av ett mycket noggrant arbete, som jagjust redovisat för kammaren, med en lång rad nyainslag för att uppnå det med all rättönskar sig. Men är propositionen på riksdagensbord. Det sker en behandling i försvarsutskottet.Men ytterst är det kammaren som har ansvaret föratt propositionen får en sådan utformning till slut, iform av ett riksdagsbeslut, att oönskade effekter påekonomin inte uppstår.Anf. 10 ():Herr talman! Jag håller helt med idenna senare bedömning. Man skulle kunna tillföraföljande. Ytterst är det regeringen som haransvaret för landets ekonomi. befinner sigi ett sådant läge beträffande statsutgifterna att detinte går att acceptera att budgetunderskottet ökar.Därför måste även regeringen, om skullevara oklok nog att införa förändringar, se till attkorrigerande förslag läggs fram för riksdagen.Anf. 11 Försvarsminister ():Herr talman! Jag har samma uppfattning somDaniel Tarschys när det gäller att begränsabudgetunderskottet. Jag uttrycker en gemensamförhoppning att antar regeringensproposition utan kostnadsfördyrande inslag.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare inlägg.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på interpellation 1991/92:167 om densvenska utbildningsnivånAnf. 12 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat migvad jag avser att göra för att bryta denhittillsvarande utvecklingen som medlångtidsutredningens ord lett till att ''Sverigeframstår som ett relativt lågutbildat land''.Det är en avgörande fråga för hela vårt landsframtid som ställer. Jag hållermed om att det är svårt att jämföra kunskapsnivåermellan elever i olika länder. Det är däremot intekorrekt att kunskaperna skulle vara så mycket mermätbara i matematik än i andra ämnen.Bakgrundsfaktorer som t.ex. undervisningstid,klasstorlek och lärarkompetens går att bedömaockså för andra ämnen än matematik. konstaterar hade Sverigedåliga resultat i matematik i . En viktig orsak var att 1967 beslötatt den gamla tvååriga skulle räcka somgrund för lärarutbildning. Den matematiklärarkandidaterna hade med sig var helt enkelt intetillräcklig. Viktigt blir då hur internationellajämförelser tas emot och vilket genomslag de får ipolitiken. I fråga om matematiken ändradesantagningsreglerna så att det nu krävs matematikfrån treårig N- eller T-linje för att blimatematiklärare. Det gjordes också en storsatsning på lärarfortbildning i ämnet.Herr talman! Regeringen kommer att vara mycketuppmärksam på att utbildningens kvalitet måstekunna mätas och mäta sig i ett internationelltperspektiv. Detta är just vad jag uttalade i minanmälan till budgetpropositionen . Detär angeläget att sådana jämförelser görs. Detsvenska utbildningsväsendet måste ligga i kvalitativvärldsklass. Det är nödvändigt för att kompenseraSveriges relativa litenhet och våra språkligabegränsningar. Bra är helt enkelt inte gott nog.Det svenska utbildningssystemet har också justgranskats av . Resultat från dennautvärdering kommer att föreligga under hösten.Dess resultat blir en viktig del av det fortsattareformarbetet inom hela utbildningsväsendet.Ett tydligt bevis på regeringens strävan att förbättrautbildningskvaliteten är de helt nya direktiven tillden läroplanskommitté som den förra regeringentillsatte. Större vikt skall nu läggas vid kunskapersom är beständiga över tiden, såsom i bl.a. justmatematik. Kommittén skall generellt stärkaämnenas ställning, bl.a. utifrån en analys avämnesstrukturen i ett internationellt perspektiv,främst mot bakgrund av förhållandena i . Sammagrundsyn präglar också det förslag till en nylärarutbildning som just nu behandlas av riksdagen.Kraven på lärarnas ämneskunskaper skärpssamtidigt som lärarbanan öppnas för flera medgedigna bakgrundskunskaper.Regeringen har, herr talman, lagt framen proposition om valfrihet och fristående skolor.Sådana skolor skall få rätt till bidrag frånkommunerna på i princip samma villkor som dekommunala skolorna. Därmed får föräldrar ochelever även i praktiken full frihet att välja enfristående skola på grundskolenivå. Till höstenavser regeringen att återkomma med förslag tillökad valfrihet inom det kommunala skolväsendet.Därvid kommer också möjligheten att välja enannan än hemkommunens skola att behandlas,liksom sådana mellanformer somentreprenadskolor.