prot · GF09111 · 1992-05-13 00:00:00 — haringen motsvarande möjlighet. Dessutom har EGett något högre importskydd än när detgäller ost.Det jordbruksutskottet nu gör är att ta ett sakligtansvar för att omställnings- ochanpassningsbesluten skall kunna fullföljas ävenmed beaktande av att GATT-förhandlingarna ejslutförts och att ansökan om medlemskap i har betonat konkurrensens betydelse,och förslag om skärpta konkurrensregler är förnärvarande på remiss. Här måste remissvareninväntas och hänsyn tas till den praktiskaverkligheten inom livsmedelsproduktionen innanman tar slutlig ställning.Inge talade om och beskylldeutskottsmajoriteten för avsteg frånomställningsbeslutet och att konsumenternasintressen skulle stå tillbaka förproducentintressena. Han säger också attlivsmedelspriserna måste sänkas till EG-nivå. Manbör då rimligen fråga om han ocksåär villig att medverka till att svenskalivmedelsproducenter såväl inom jordbruk sominom industri får så lika förutsättningar som möjligti förhållande till EG-producenterna i fråga omkostnader för foder, avgifter osv.Inge sade också att svensklivsmedelsindustri skulle produktutveckla ocheffektivisera i stället för att höja priserna. Det ärfaktiskt så, , att det pågår enmycket stark effektiviseringsprocess inom svensklivsmedelsindustri. Man har siktet mycket klartinriktat på den konkurrens som blir följden av eninternationalisering.Självfallet är det nödvändigt att vi i riksdagskapar rättvisa förutsättningar som ger de ramarvilka är nödvändiga för att svensklivsmedelsproduktion -- det gäller både jordbrukoch livsmedelsindustri -- skall lyckas.Inge resonemang kring attkonsumentintresset inte skulle uppmärksammas avmajoriteten vill jag kommentera med att framhållaatt det är ett vitalt konsumentintresse att vi har ettkonkurrenskraftigt jordbruk och enkonkurrenskraftig livsmedelsindustri. Om vi intehar kraft att korrigera och anpassalivsmedelsbeslutet till dagens kalla verklighetäventyras också konsumentintresset. Om Sverigeskonsumenter i än högre grad än blir beroendeav importerade livsmedel, finner importörernauppenbara möjligheter att också höja priserna. Detkommer att gå ut över konsumenterna.Det är självklart att om vi skall kunna hållalivsmedelspriserna på en rimlig nivå måste vi ocksåha ett starkt inhemskt jordbruk och en starklivsmedelsproduktion. Importens andel kan dånäppeligen få öka, i varje fall inte på det sätt somden gör med hjälp av skattebetalarna i andraländer. Det är skälet till att jordbruksutskottet harbetonat vikten av att vi skapar förutsättningar föratt lyfta ut överskott som beror på säsongsmässigafaktorer. Överskottet kan också bero på en delandra saker.När det gäller mjölken har vi en ojämn inleverans.Av fläskkött är konsumtionen större under viss tidav året. Det gör att vi ställs inför den situationen attvi får ett överskott. Det måste vara rimligt attskapa någorlunda lika villkor för att tacklaproblemen med omvärlden. Svenska konsumenterköper vissa produkter som kommer från de svenskaslaktdjuren. Då uppstår det överskott av andradelar som måste exporteras. Sådana naturligafaktorer som beror på att det är en biologiskproduktion samt det faktum att konsumentintressetockså påverkar, måste vi ha kraft att ta hänsyn till idessa sammanhang.Herr talman! Vi moderater står fast vid 1990 årsomställningsbeslut och den uppföljning ochkorrigering som är nödvändig med hänsyn till denverkliga utvecklingen. Dessa möjligheter stårinskrivna i beslutet. är det bara frågan om enuppföljning av beslut. Jag yrkar därförbifall till hemställan i jordbruksutskottetsbetänkande.Anf. 79 () replik:Herr talman! Jag har sagt att vi i skyndsamtmåste anpassa våra priser med tanke på att vi skallbli medlemmar i . Jag gav som exempel attDanmark har de högsta priserna i EG. De har ändå15 % lägre priser än vad vi har i . Man kanjämföra med som har lägrepriser än vad vi har, trots att jordbrukarna i Sverigehar betydligt högre totalt bidrag än man har i EG.PSE-talet var 1991 i . I EG-ländernavar det bara 49 %.Vi måste börja anpassningen. Det gör man inte pådet sätt som vill, genom attgenomföra nya exportstöd. Det är fel väg. InomEG har man en målsättning att ta bort exportstödetinom . Då skall inte vi göra tvärtom. Detär helt felaktiga signaler. Jag tror attlivsmedelsproducenterna i har lika braförmåner som man har i andra länder. Men det ärmycket annat på vägen till konsumenten som göratt det blir för dyrt för oss i det här landet.Överskyddet i gränsskyddet är en sak. Brist påkonkurrens en annan. Det kommer en utredningsom i slutänden måste innebära att det kommer attbli billigare för konsumenterna. Det är bra attIngvar tar till orda till konsumenternasfromma här . Det är inte ofta man hör det.Från ert håll brukar det mera gälla eraegenintressen. Jag ser fram mot den nyakonkurrenslagstiftningen och den debatt vikommer att ha i höst.Anf. 80 () replik:Herr talman! Priset från bonden, och också i mångafall från livsmedelsindustrin, ligger ofta lägre iSverige än i . Det finns exempel på detta.Jag vill med det påstå att om man gör som vieftersträvade i det jordbrukspolitiska beslutet, dvs.skapar förutsättningar att få arbeta på lika villkor,klarar svenskt jordbruk och svensklivsmedelsindustri sig bra jämfört med omvärlden.Det som håller på att ske är att den häromställningen, omvärderingen och anpassningenav jordbruket i EG tar betydligt än denhar gjort i . Det är detta vi lider av . Detär därför vi måste ta hänsyn till det vi sade när vitog beslutet, nämligen att vi skall följa upp det. Dåmåste vi också göra de nödvändigakorrigeringarna. De korrigeringar som det talas omi dag är mycket små.Om vi tillåter den här processen att fortsätta utanatt vidta några åtgärder kommer överskotten ånyoatt öka med hjälp av subventioner från EG:sskattebetalare. Då står svenska producenter införatt lyfta ut ett överskott som direkt slår påproducenternas produktprisnivå. Det innebärutslagning och ruin för många jordbruk ochförmodligen också för en stor del av svensklivsmedelsindustri. Det gagnar intekonsumentintresset, . Det var dettajag ville belysa med mitt inlägg.När man talar om stöd från samhället och jämförSverige med EG finns det åtskilliga exempel på attEG-länderna har helt andra stöd än . De haretableringsstöd och räntestöd. De har inte sammakrav när det gäller djurskyddet. De har inte sammakostnader när det gäller handelsgödsel ochväxtskyddsmedel. Jag kan räkna upp långa rader avskäl som är relevanta för mitt resonemang.Jag vill ställa en fråga till : Är IngeCarlsson villig att medverka till att vi gemensamt, iden anda vi hade 1990, kan jobba vidare för attskapa de rättvisa förutsättningar som svensklivsmedelsproduktion och svenska konsumenter ärså beroende av?Anf. 81 () replik:Herr talman! Jag är mycket för rättvisa, ochSocialdemokraterna skall naturligtvis medverka sålångt det går i den fråga som mig bara referera litet frånKonsumentberedningens nummer från maj 1992.Man konstaterar att priserna till bonden i Danmarknär det gäller vete ligger lägre än vad de gör iSverige. För nötkött får de danska jordbrukarna16 % mindre. När det gäller fläsk får de 29 %mindre. Det slår ännu hårdare när det gällerkonsumentpriset i än vad det gör iDanmark.Det finns ett gemensamt intresse att vi skall hasvenska varor , men om vi skall ha enchans när vi går in i EG, vilket jag förmodar att vikommer att göra, måste vi börja med en anpassningtill EG-priserna. Annars är det kört för Sverigesjordbruk. Detta innebär att även om vi tycker attjordbrukarna är duktiga, vilket de är, finns detmycket att göra även i det ledet. Men speciellt ärdet i mellanleden som vi måste sätta in kraftigareåtgärder och bättre konkurrens så att vi får nerpriserna.Det verkar nästan som om är nöjdmed att svenska folket skall behöva betala såmycket mer än danskar, tyskar och andra. borde dela min målsättning att detprimära är att försöka anpassa det svenskajordbruket och våra priser till EG. Vi har ett antalår på oss. Det går faktiskt ganska fort.Anf. 82 () replik:Herr talman! gör fortfarande storaffär av detta med EG-priserna. Det är självfalleten ambition att vi skall få . Det uppnås,, den dag vi är medlemmar i vi chansen att komma mycket nära de priserna.Det är också en ambition för oss.Men då måste vi se till att vi i har kraft attvåga diskutera och resonera kring kostnaderna.Det har inte gjort än på alla punkter.Kostnaderna är högre, och kraven är högre. Det ärett speciellt bekymmer för svenska producenter attbehöva brottas med dessa problem -- som EG-producenterna kanske inte behöver göra i sammautsträckning. Kostnaderna måste alltså sänkas.Det är av primärt intresse för konsumenterna ochför dem som arbetar i svensk livsmedelsindustri ochpå den svenska landsbygden att har en braoch omfattande livsmedelsproduktion. Det skullevara utomordentligt glädjande att få slut påresonemanget om ensidiga sänkningar avgränsskyddet och att skall ha helt andraformer av stöd än i omvärlden.Jag tror att och hans partibröder, omde vågade se litet mer realistiskt på den verklighetsom vi omges av, skulle kunna fullföljabeslutet . Det är det ochregeringen gemensamt försöker arbeta för.Anf. 83 ():Herr talman! Den uppdelning som har gjorts i densocialdemokratiska gruppen har inneburit att jagskall diskutera Norrlandsfrågorna i dagensbetänkande.Stöd till jordbruket i norra har funnits iolika former . motiven för stödet tilljordbruket i de nordliga delarna av . Inteoväntat var sysselsättningsmotivet viktigt. Till dettakom nödvändigheten av försörjningsberedskap i ettkrisläge och värdet av att behållaodlingslandskapet. Därtill har även de regionalamålen varit viktiga. Förutom att produceralivsmedel bidrar jordbruket till att upprätthållasysselsättningen. Människorna stannar kvar på sinahemorter och skapar ett levande samhälle.I 1990 års livsmedelspolitiska beslut utformades deregionala mål som gäller för jordbruket i norraSverige. Livsmedelspolitiken skall bidra till enregional utjämning av sysselsättning och välfärd.Den avreglering av jordbruket som sker skallinte tillåtas medföra att lönsamheten i detnorrländska jordbruket sjunker nämnvärt från denlönsamhetsnivå som rådde då beslutet fattades.Den socialdemokratiska regeringen tillsatte enarbetsgrupp som bl.a. fick i uppdrag att undersökaförutsättningarna för ett framtida regionaltjordbruksstöd vid ett svenskt medlemskap i ochvid ett . Bl.a. skulle den svenskastödnivån motiveras. Arbetsgruppen har lagt framförslag. Regeringen har på grundval av dessaförslag i sin tur lagt fram förslag till stöd tilljordbruket i norra de delarna av landet spelar de areella näringarnaen central roll för sysselsättningen, för attupprätthålla det övriga näringslivet, behållasamhällsservice och infrastrukturen. Det här gällerframför allt glesbygd och över huvud tagetlandsbygd. Av dessa regionalpolitiska skäl harstaten tagit på sig ett särskilt ansvar. För attjordbruksföretagen i norra skall uppnå envaraktig sysselsättningsnivå måste de i de absolutflesta fallen kombineras med andrasysselsättningar. Jordbruket i norra måsteockså kombineras med fortsatt satsning påforsknings- och utvecklingsarbete för att blieffektivt.År 1987 infördes ett treårigt åtgärdsprogram förjordbruket i norra . Programmetstimulerade till fortsatt verksamhet ochsysselsättning inom jord- och skogsbruk samt iolika kombinationsföretag. Programmet förlängdesav i samband meddet livsmedelspolitiska beslutet . Men den 1juli skall det upphöra. Enligt en utvärderingsom har gjorts av jordbruksverket har tack vareprogrammet ungefär 1 000 arbetstillfällentillkommit eller tryggats inom det norrländskajordbruket. Erfarenheterna av programmet ärmycket goda. Det är också något somjordbruksministern framhåller i propositionen.Trots det föreslås nu att åtgärdsprogrammet skallupphöra och i stället ingå i glesbygdsstödet.Det är inte tillräckligt att enbart skriva en positivoch tillmötesgående text om det inte även gesresurser. Det finns goda skäl att låtaåtgärdsprogrammet förlängas i ytterligare två årmen att stödet trappas ner något. bördärför för denna förlängning anslå 35 milj.kr. Det går enligt vår uppfattningatt omfördela medel inom ramen för anslaget tillomställningsåtgärder i jordbruket.Våra skäl till förlängningen är följande. Detnorrländska jordbruket har tack vare detnorrländska klimatet en kvalitetsfördel. Behovet avbekämpningsmedel är inte lika stort i norra i andra delar av vårt land. Detta gerkvalitetsfördelar som kan spela en storroll för den norrländska livsmedelsproduktionen.I norra är småskalig förädling av regionalajordbruksprodukter viktig somkombinationssysselsättning till jordbruket. Denavreglering som sker ökar också möjligheternatill nyföretagande inom livsmedelsområdet ochdärmed också en utveckling avkombinationsverksamheten.Mot den bakgrunden anser vi också att getnäringenbör få samma stöd som det som tillämpas inomfårnäringen. Den nuvarande stödformen börkompletteras med ett sådant stöd.Den forskning och det utvecklingsarbete som krävsför att skall kunna ta till vara detnorrländska jordbrukets kvalitetsfördelar bedrivs ihög grad vid Röbäcksdalen utanför Umeå.Finansieringen sker till stor del genom medel frånåtgärdsprogrammet. Forsknings- ochförsöksverksamheten är till stor del praktisktinriktad och syftar till att öka konkurrenskraftenhos jordbruks- och trädgårdsnäringen i norraSverige.En väl förankrad förädlingsindustri som bygger påsmåskalig förädling av lokala och regionalaprodukter och en gemensam marknadsföring avdessa produkter skulle öppna möjligheter förjordbruket att få avsättning för produkterna iSverige. Men vi tror också att i förlängningen kanprodukterna komma ut på den europeiskamarknaden, där det nu visas ett tydligt intresse förlivsmedel av god kvalitet. Detta är viktigt inför ettsvenskt EG-inträde, där kommer attkonkurrera på en stor livsmedelsmarknad.I samband med beslutet om en ny livsmedelspolitikbeslutade också att förstärkaglesbygdsanslaget genom att tillföra det 100 milj.kr.Medlen skulle användas för att stärkajordbruksföretagen.Det är naturligtvis viktigt att de beslut om resursersom fattas av förverkligas i enlighet medvad som ligger bakom besluten, så att de syften somriksdagen haft också uppnås. För att säkerställa attglesbygdsanslaget används i enlighet medriksdagsbeslutet även fortsättingsvis bör regeringenutforma regleringsbrevet så att det klart framgår attanslaget skall användas till att förstärkajordbruksverksamheten och de verksamheter somdrivs i kombination med jordbruksföretaget.Herr talman! GATT-förhandlingarna är ännu inteavslutade. , när vidiskuterade livsmedelspolitik och Norrlandsstödhär i kammaren, hade vi en förhoppning om attförhandlingarna skulle nå reslutat . Dessaförhoppningar har gång på gång grusats.Jag skulle därför ändå vilja frågajordbruksministern eller regeringens företrädareom hur förhandlingsläget nu är. Vilken strategi harregeringen i förhandlingarna? Och, inte minst,vilken är strategin när det gäller stödet tilljordbruket i norra ? Kommer regeringen atthävda Norrlandsstödet som ett s.k. grönt stöd?Kommer regeringen att kräva bibehållen stödnivå?Jag vill mot bakgrunden av det jag nu har anförtyrka bifall till de socialdemokratiskareservationerna 4 och 5. Men jag vill avslutningsvisockså ta upp en annan fråga.Även jag har läst de artiklar som till. Det skulle vara klädsamt om vi fickklara besked från om det verkligen ärriktigt det som är återgivet i de härtidningsartiklarna.Den kompromiss som vi gjorde var ganska jobbigatt ta fram. Fem partier enades i slutändan, och detgjordes eftergifter från alla partierna. Jag måstesäga att den vilja som då fanns att få fram ett enigtbeslut var något av det finare som jag varit med omi . Därför får det inte bli några störreutvikningar, om kompromissen skall vinna tilltro.Nu är en kommission tillsatt som skall se över dethär. Därför gäller det politiskt att vi inte tvekar. Jagvill veta från samtliga partier, om de ställer upp påDan linje eller om det beslut som vi harfattat ligger fast.Dan ger uttryck för att nu skall skutanvändas. Jag hoppas att vi i anförandefår ett klargörande på den här punkten.Anf. 84 ():Herr talman! Jordbrukspolitik är inte så enkelt.Det framgår med all tydlighet av den här debatten.Livsmedelspolitik är heller inte enkelt. Skall mandå försöka att klara av livsmedelspolitik ochjordbrukspolitik , blir det minst dubbelt såsvårt.Det leder mig till att det förslag som Centerpartiethade 1990 om att vi borde ha en jordbrukspolitikoch en livsmedelspolitik var ganska bra. Vi bordeha en jordbrukspolitik, där vi tar upp de frågor somhar med jordbruksnäringen att göra, jordbruketsom livsmedelsproducent, som producent avbioenergi, biobränsle och biomassa och också somvärnare av det öppna landskapet och som en motorför att behålla en levande landsbygd. Det hade variten mycket bra utgångspunkt, när man skallfastställa målen för jordbruksnäringen.Vid sidan av jordbrukspolitiken borde vi sedan haen livsmedelspolitik som tar upp konsumenternasberättigade krav på livsmedelskvalitet och priser,konkurrensfrågor och en massa andra saker somhar med det att göra. Men har vi det som vi hardet, och då måste vi försöka hantera frågorna frånden utgångspunkten.Svenskt jordbruk är en viktig näring. Som jag sade,borde man i det här sammanhanget lägga in desaker som är viktiga för jordbruket, förlandsbygden och för ett levande landskap. Dåmåste vi kunna använda vår åkerareal till attproducera någonting på och sysselsätta demänniskor som behövs ute i bygderna.1990 års beslut var egentligen ett försök att hitta enväg för att klara detta. Som sagts här tidigare, vardet en kompromiss som tog ochmycket arbete att komma fram till.Bekymret är ju att en del av de förutsättningar somdå fanns har ändrats som gått. Så är dett.ex. Det förutsattes ibeslutet att de skulle vara avklarade ganska snart.Dessutom har ansökt om medlemskap iEG, vilket inte var känt och inte diskuterat närbeslutet togs.Mot den bakgrunden är det ju viktigt att vi har fåtten som förutsättningslöstkan bedöma och penetrera vad som behöver görasför att vi skall komma rätt. haderedan 1990 krav på en ,som påpekade. Jag tror att det hadevarit väldigt nyttigt, om vi hade haft kommissionenmed från början och den då hade kunnat kommamycket snabbt med de förslag som är nödvändiga.I betänkandet tas det upp en del frågor som har attgöra med konkurrens, med gränsskydd och medjordbrukets möjligheter att exportera livsmedel.Jag skall mycket kort beröra de här delarna.Jag tror att det är mycket viktigt att vi får braförutsättningar för det svenska jordbruket. Det ärinte så enkelt som vill göra gällande,att man kan sätta de svenska priserna i relation tillpriserna på andra ställen och säga att vi måste hasänkta priser.I en omstruktureringssituation, med en krympandeproduktion, får vi bekymmer med överkapacitet ianläggningar och annat och därigenom också ökadekostnader. Men givetvis är det oerhört viktigt attsvensk livsmedelsindustri och svenskt jordbruköver huvud taget kan komma ner till en sådankostnadsnivå att vi är konkurrensmässiga.Men vi skall komma ihåg att vi i riksdagenoch konsumenterna ute i samhället ställer krav pådet svenska jordbruket som gör att produktionenblir dyrare, i varje fall inte billigare. Vi ställermiljökrav, vi ställer krav på djurhållningen ochannat som fördyrar produkterna. När vi fattadebeslut i sade vi klart ifrån att detta ärkostnader som näringen får ta ut på marknaden. Vikan inte göra sådana uttalanden och sedan inte levaupp till dem. Vi måste naturligtvis takonsekvenserna av det vi beslutar.I betänkandet föreslås ett tillkännagivande om attexportsubventioner borde kunna utgå, precis somförhållandet är i EG , med de förutsättningarsom har redovisat här. Det ärju helt i linje med det som sades i detjordbrukspolitiska beslutet, nämligen att det skallvara ömsesidighet med omvärlden, med EG i förstahand, om jordbruket och livsmedelsindustrin skallklara att sälja ut överskotten.När vi tog beslutet , var förutsättningarna attGATT-förhandlingarna skulle gå i lås. I GATT-förhandlingarna ligger som en av de viktigastedelarna att få bort exportstödet. Men eftersom viinte är i den situationen att stödet avskaffats, får vinaturligtvis verka med utgångspunkt i denverklighet som finns.Inge pratade väldigt mycket om att viborde ha lägre livsmedelspriser. Det är väl bra, ochdet tror jag att alla vill ha. Men så länge IngeCarlssons parti hade makten fick vi inte så mycketsänkta livsmedelspriser. I varje fall medverkademan inte till sänkt moms på livsmedel, vilket vi juhar fått sedan vi fick en ny regering. Det är ändå ettsteg åt rätt håll.Att sänka gränsskyddet ger inte nödvändigtvislägre priser i konsumentledet. Vi har en delexempel på det. Jag delar uppfattningatt en sänkning av gränsskyddet inte ligger inomramen beslut, eftersom det förutsatteen ömsesidighet på det här området, attgränsskyddet skulle ligga fast till dess ett avgörandekunde komma i . Jag skulle naturligtviskunna tillägga att den sänkning av gränsskyddetsom skedde inte heller låg inom detbeslutets ram, men det har vi diskuterat förut.John hade en del synpunkter påkonkurrenslagstiftningen, och jag kan i storutsträckning dela hans uppfattning att vi må jutänka på vad vi gör i de här sammanhangen, så att viinte skapar förutsättningar som omöjliggör ett brainträde på den europeiska marknaden, på vilketsätt det nu än skall ske.Det är inte så enkelt som att bara säga att nu bordevi kunna exportera mer, eftersom inte ens ger de förutsättningarna i tillräckligt storutsträckning. Vill vi att svensk livsmedelsindustriskall kunna konkurrera på Europamarknaden,måste vi också ge jordbruksnäringen ochlivsmedelsindustrin möjlighet att komma ut ochpresentera sig, visa de svenska varorna och denkvalitet som de faktiskt har.Inge var också inne på att vi borde ökaimporten av livsmedel -- av hög kvalitet, tilladehan. Vi hävdar med bestämdhet att de svenskalivsmedlen totalt sett har hög kvalitet, högrekvalitet än de livsmedel vi importerar.Här kommer märkningen av livsmedel in som enviktig del, att vi skall ha en ärlig märkning som visarvarifrån produkterna kommer. Det har ju varit enhel del uppmärksamhet kring den frågan undersenare tid, och jag vet att jordbruksministernarbetar med att få till stånd en livsmedelsmärkningsom bättre stämmer överens med verkligheten ochger den rätta informationen till konsumenterna.I stort sett tycker jag att det är ett bra betänkande,en bra plattform att stå på inför det arbete gör, de förslag somkommissionen kommer med och de beslutsom vi då skall fatta.Jag tycker nämligen att det är viktigt att vi har ettjordbruk i som kan förse de svenskakonsumenterna med bra livsmedel, att vi har ettöppet landskap och att vi har en levande landsbygd.Men jag tycker faktiskt att vi har ett ansvar ocksåför världen i övrigt, för att försörjningen medlivsmedel är sådan att människor i varje fall harmöjlighet att äta sig mätta. Det är tyvärr inte så attdet totalt sett finns överskott på livsmedel.I det här betänkandet behandlas ocksåNorrlandsstödet, och det har sagts att jag skall litetnärmare gå in på det. redogjorde förhur Norrlandsstödet historiskt har utvecklats. Jagskulle kunna tillägga i det sammanhanget att vi --jag tror att det var 1985 -- fattade ett beslut om attvi inte skall tillåta att Norrlandsjordbruketsomfattning eller produktionsvolym minskar. 1990tog vi ett beslut om att de omställningsåtgärder somvidtas i jordbruket inte skall leda till attlönsamheten i norra blir lägre.Den socialdemokratiska regeringen levde inte upptill de här besluten vid makten. För attslippa göra det tillsatte den i stället en utredning. Iår är det första gången som besluten förverkligas, ioch med regeringens förslag. Det innebär attuppräkningen av Norrlandsstödet den här gångenligger i nivå med det som har ställt somkrav.Det är viktigt att man gör den uppräkningen, därföratt målsättningen är, som jag sade, att behållanuvarande produktionsnivå.