prot · GF0952 · 1992-01-15 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1991/92:52Onsdagen den 15 januariKl. 9.00f401 > 1 § Svar på interpellation 1991/92:50 om åtgärdermot främlingsfientlighet och rasismAnf. 1 Statsminister ():Herr talman! har frågat mig om jagär beredd att ta internationella initiativ till stöd förkampen mot främlingsfientlighet och rasism, ochom jag i kraft av statsministerämbetet vill ge tillkänna regeringens inställning och avsikter i dessafrågor.Den 11 december genomfördes i denna kammareen unik manifestation till stöd för de mänskligarättigheterna. Jag konstaterade då att det var ettlämpligt tillfälle att påminna om idéernas styrka,om att ingen tanke har betytt så mycket förcivilisationens framväxt som idén om människansunika värde och respekten för livet -- en tanke somsatt sin prägel inte bara på FN:s deklaration om demänskliga rättigheterna utan på en radkonstitutioner världen över.Samtidigt vet vi av bitter erfarenhet, inte minstfrån vårt eget , att ord och högtidligadeklarationer fästa på papper långtifrån alltid ärtillräckliga för att försvara vad vi betraktar sommänniskans oförytterliga fri- och rättigheter.Fortfarande lever merparten av världensmänniskor i länder där människovärdet, frihetenoch de medborgerliga rättigheterna interespekteras. Jag konstaterade också att vi inteheller får nonchalera de hot som finns på närmarehåll och att tendenser till främlingsfientlighet ochrasism kräver ökad vaksamhet från alla dem somsluter upp på frihetens sida.Interpellationen, som väcktes före riksdagensmanifestation, har så till vida delvis redan fått ettsvar. Regeringens hållning i denna fråga ärkompromisslös och har förutom ien rad sammanhang manifesterats av olikastatsråd.Interpellanten efterlyser också en redovisning avregeringens samlade avsikter i dessa frågor.Regeringens grundläggande inställning är attarbetet för att motverka främlingsfientlighet ochrasism i första hand måste handla om att se till attrespekten för de mänskliga rättigheterna ärförankrad på djupet i vårt samhälle. I detta arbetespelar inte minst skolan en betydelsefull roll.Regeringens uppfattning i denna del har bl.a.kommit till uttryck i de nya direktiven tillläroplanskommittén, där det står följande:''Undervisningen skall utgå från att det svenskasamhället skall präglas av tolerans och öppenhetoch att människor från skilda kulturer ochlivsåskådningar skall kunna leva sida vid sida i godsamverkan. ''I årets budgetproposition (prop. 1991/92:100 bil.12) uppmärksammas frågorna omfrämlingsfientlighet och rasism. Insatserna börutformas så att arbetet stimuleras på ett brett planoch inriktas på att erhålla och sprida kunskapinom området. Invandrarministern föreslår att 10milj.kr. avsätts till regeringens disposition försådana insatser.Jag kan också nämna att idenna fråga har fått i uppdrag att ta framinformations- och diskussionsmaterial som vändersig till barn i grundskoleåldern. Regeringenkommer också att fatta beslut om att använda 5milj.kr. ur allmänna arvsfonden till stöd förungdomars egna initiativ i detta arbete. Dessutomhar skolministern i samverkan med skolverkettagit initiativ till en sammanställning överläromedel som behandlar rasism ochfrämlingsfientlighet, och denna har distribueratstill skolorna.Det är naturligtvis djupt oroande omfrämlingsfientligheten skulle få fotfäste ute påskolorna. Omfattningen av dessa stämningar skalldock inte överdrivas och bör inte bekräftas genomatt framställas som om de vore allmänt spridda.Men även om de orostecken som vi ser delvis ocksåhandlar om omogna protestyttringar motetablerade och allmänt accepterade normer i vårtsamhälle, måste varje yttring avfrämlingsfientlighet och rasism betraktas som ettnederlag för den etiska fostran och förkunskapsförmedling som hem och skola haransvaret för.En effektiv normbildning, som i första hand ärhemmets och familjens ansvar, baseras påkunskaper och vana att pröva etiska frågor. Ocksåvärden måste kunna försvaras rationellt, isynnerhet i ett samhälle som vårt, där vi ständigtmöter kravet på att tänka kritiskt och ifrågasättaetablerade sanningar.Kunskapsförmedling är därför ofta den bästafostran. Ytterst är det genom ökad kunskap omvår egen mångfasetterade historia och kultur ochgenom ökad kunskap om andra människorshistoria och kulturmönster som vi kan skapa dentolerans och den respekt för andras integritet,frihet och rättigheter som är det enda varaktigtverksamma vaccinet mot främlingsfientliga ochrasistiska tendenser.Därför är historieundervisningen en centraluppgift för skolan. För den som har fått gedignakunskaper om europeisk nittonhundratalshistoriautgör rasismen aldrig någon lockelse. Knappastheller för den som i undervisningen isamhällskunskap har bibringats respekt för de fri-och rättigheter som utgör demokratins allrainnersta kärna. Rasism förutsätter heltenkelt en historielöshet och en okunnighet om dendemokratiska rättsstatens fundament som äroacceptabel.För mig, liksom för regeringen i dess helhet, är detockså självklart att använda vår förmåga attövertyga andra. Det är vår plikt som medborgareoch valda att försvara de frihetens värden som detdemokratiska samhällssystemet vilar på. Det ärfrihetsvärden som vi människor har gemensamtdärför att vi är just människor.Vi politiker måste också leva som vi lär.Gärningarna får inte tala ett annat språk änorden. Insikten att det finns fri- och rättighetersom ingen politisk eller annan makt har rättförtrampa, liksom medvetenheten om att maktinte alltid är detsamma som rätt, bygger på attindividens särart respekteras och att var och en avoss har rätt att vara annorlunda. Ett gott samhällemåste bygga på denna respekt för individen ochkunna betrakta olikheten som en tillgång.De idéer som individens unika värde, sprungna uren liberal frihetstradition, etik ochvästerländsk humanism, som utgör dengemensamma grunden för regeringssamverkanmellan de fyra icke-socialistiska partierna, ärsåledes till sin innersta natur helt oförenliga medsådana kollektivistiska förvillelser som rasism ochfrämlingsfientlighet är uttryck för.Tvärtom utgör dessa frihetens och humanismensidéer den främsta inspirationskällan för enpraktisk politik som ger individen och familjen,oberoende av grupptillhörighet, störremöjligheter att forma tillvaron efter sitt fria valoch sin önskan att leva efter sitt egetkulturmönster, vilket det än vara månde.Men det finns också en annan aspekt påpolitikernas ansvar, och den handlar om attbevara toleransens och pluralismens legitimitet.Därför måste vi erkänna de problem som engenerös flykting- och invandringspolitik alltidkommer att medföra, ta dem på allvar, öppetdiskutera dem och visa fasthet där så krävs. Detär politikernas ansvar att föra en invandrings- ochflyktingpolitik som åtnjuter medborgarnasförtroende. Om riksdag och regering misslyckasmed detta kommer det att utgöra en grogrund förfrämlingsfientliga stämningar.Därför måste de som invandrar till snabbtkomma i arbete och inte genom systemet stämplassom socialhjälpstagare. Det är också viktigt attgenomföra en noggrann prövning av asylärendenaoch generellt sett vara framgångsrik i detbrottsförebyggande arbetet ochbrottsbekämpningen för att förhindra att enväxande kriminalitet uppstår i spåren av denkulturkollision som invandringen alltid innebär.I interpellationen ställs slutligen frågan om jag ärberedd att ta några internationella initiativ för attförhindra att främlingsfientlighet och rasism förytterligare spridning.Jag delar interpellantens uppfattning attsamverkan om dessa idéer över gränserna ärviktig. Men måste också visa omsorg omsin egen trovärdighet. Det förutsätter bl.a. attbiståndet till fattiga länder i högre grad än hittillsfrämjar en utveckling mot demokrati och respektför mänskliga rättigheter. skärper regeringenkriterierna i detta sammanhang. I den mån detfinns skäl att ta nya internationella initiativ iarbetet mot rasism eller mot andra former avförtryck och diskriminering kommer detta därföratt kunna ske med större trovärdighet än tidigare.Sverige tillhör mest lojalamedlemmar. Andra kan räkna med oss i arbetetatt realisera FN:s deklaration om mänskligarättigheter. Detsamma gäller också vårtdeltagande i , liksom det kommer attgälla vårt deltagande i EG-samarbetet.Denna vår delaktighet i framväxten av ett nyttEuropa ger oss också nya möjligheter att motverkade obehagliga tendenser till en växandefrämlingfientlighet som gör sig påminda i helaEuropa och ger oss ett nytt forum, där vi kanverka för frihetens, det öppna samhällets ochtoleransens idéer.Anf. 2 ():Herr talman! Jag vill tacka statsministern försvaret. Mycket av det han sade var bra, men jagblev ändå inte nöjd. Jag hade väntat mig mer avmedmänsklighet och inlevelseförmåga, mindre avpartipolitiska slängar i ett allvarligt ämne av dettaslag. Som son till en invandrare är jag ocksåbesviken.Jag ställde mina frågor, statsministern, därför attjag har saknat ett ledarskap från regeringen idessa frågor, som bokstavligen är livsviktiga förmånga människor i vårt land och i världen. Jaghar saknat en regeringschefs auktoritet ochsakkunskap, men också engagemang och glöd förde utsatta medmänniskorna. har heltenkelt haft en alltför låg profil i dessasammanhang. I den mån han rättar till det ärdet utmärkt.Jag vill också med mina frågor få se bilden av enhandlingskraftig och upprörd regering, beredd attta itu med den draksådd som rasism ochfrämlingsfientlighet utgör i vårt samhälle. Jag villgärna se statsministern som en moralisk inspiratöroch ledare i en nationell medborgarkampanj motdessa odemokratiska och inhumana företeelser.Flera av de åtgärder som statsministern redovisarär bra och kommer väl till pass. Men det är sent,och det som har gjorts menar jag inte har varittillräckligt tydligt. Han får nog kolla medcivildepartementet en gång till, ty de somverkligen jobbar dag och natt ute på fältet med attbekämpa rasismen i skolorna, jag tänker påelevorganisationen, har inte sett något material,som statsministern säger har distribuerats. Detenda de har är ett betänkande frånungdomskommittén, daterat i augusti 1991.När det gäller att gå ut i skolorna kunde denmoderate partiordföranden också råda sittungdomsförbund att inte hålla sig utanför denriksomfattande mobilisering som pågår blandSveriges ungdomar mot rasism och förkompisskap. SSU har t.ex. startat ennamninsamling på detta tema efter utfallet iskolvalen. Han skulle också kunna uppmana sittparti att skriva på det riksomfattande uppropetSverige mot främlingsfientlighet. Jag vet att HansAlfredson, som är kommitténs ordförande, skullevälkomna medverkan. Enskildamoderater, som , har skrivit på, ochdet hedrar henne.Jag skulle vilja se statsministern och hans statsrådi ett gemensamt uppträdande, där man med kraftsade att man aldrig kommer att tolerera rasismoch främlingsfientlighet. Det skulle vara ett utspelsom utstrålade en stark solidaritet med dedrabbade, och de är många. anmäldes över60 övergrepp och våldsdåd enbart motflyktinganläggningar, en del med dödlig utgång.Till detta kommer trakasserier, dödsskjutningen,utförd av ''lasermannen'', hem och egendom somutsatts för mordbränder samt allt det dagligaföraktet mot människor av annat ursprung.Jag skulle vilja se statsministern och andrastatsråd inte bara dyka upp på och i S:tPetersburg, utan också på platsen för brottet motinvandrarna och flyktingarna, för att visa sinsolidaritet.Människor är rädda i detta land. Rädda bara föratt de talar ett annat språk eller med brytning, föratt de har en annan hudfärg eller avvikandeklädsel. De är rädda för att bli utsatta förförnedring och våld. Det är på sin plats med enstark deklaration från statsministerns sida,innehållande medkänsla och inlevelseförmåga idessa utsatta människors situation, men ocksåtacksamhet för vad de har gjort för vårt land.Av alla tidningar är det Affärsvärlden som hargjort en mycket klar genomgång av vilka fördelar,humant, kulturellt och framför allt ekonomiskt,som invandrarna innebär för vårt land. Det skullejag gärna vilja höra stasministern säga, inte baraen gång och inte bara på begäran. Får jag säga attdet är särskilt viktigt för en moderat statsministeratt göra detta, ty hans parti har så att säga etthandikapp när det gäller solidaritetsfrågor.Statsministerns roll och röst behöver vi i denkollektiva kampen mot rasism ochfrämlingsfientlighet.Anf. 3 HANS ():Herr talman! Det finns positiva inslag istatsministerns svar, som det finns all anledningför många mäniskor med invandrarfientlighållning och rasfördomar att lyssna till och ta åtsig av.Jag delar också statsministerns uppfattning omundervisningens stora betydelse. Det finnsundersökningar som ger belägg för detta. Men detfinns allvarliga brister både när det gälleromfattningen och kvaliteten av undervisningen.Jag anser att de förslag som statsministernredovisar är otillräckliga. Det behövs enförstärkning på alla utbildningsnivåer. Det gällerinte minst vidareutbildningen av lärare. Det äroftast andra ämnesområden än mänskligarättigheter som prioriteras i vidareutbildningen.Jag anser att dessa frågor måste tas upp medansvariga organ inom helaundervisningsväsendet.I svaret saknar jag statsministerns uttryck för encentral och grundläggande idé för de mänskligarättigheterna, nämligen den om alla människorslika värde. Det är viktigt att betona just denpositiva sidan av detta.Carl Bildt talar väl om gedigna kunskaper och omhistorielöshet. Men hur kan han då tala om rasismoch främlingsfientlighet som kollektivistiskaförvillelser. De definitioner som har påde här aktuella begreppen måste vara felaktiga.Rasism bygger på uppfattningen att människornainte har lika värde, på att det finnsrasöverlägsenhet. Den bygger på nedvärdering,förakt och hat mot andra människor därför att detillhör en annan etnisk folkgrupp.Det finns några konkreta åtgärder som jag tyckerär viktiga att poängtera. Den första är att det ärviktigt att genomföra sådana politiska, sociala ochekonomiska förändringar i samhället att mankommer åt själva grogrunden för rasism ochrasfördomar. Jag vill exempelvis peka på vikten avaktiv kamp mot ungdomsarbetslöshet och enlösning av bostadsfrågan för de storaungdomsgrupperna.Den andra frågan gäller att jag efterlyser ettställningstagande till det förslag som har framlagtsav justitiekansler . Förslaget går ut påatt utvidga kriminaliseringen så, att den omfattarockså sådan organiserad rasism som har inslag avvåld, hot och tvång. VAM, Vitt ariskt motstånd,och liknande ytterst farliga terrororganisationermåste i laga ordning bekämpas med rättsväsendetsfulla styrka. Det är i det sammanhanget heltotillräckligt att lita till attitydförändringar på siktgenom upplysning och debatt.Den tredje frågan handlar om avsaknaden av entillräckligt bra lagstiftning när det gällerarbetsmarknaden. Om en privat arbetsgivareuttryckligen vägrar anställa någon medhänvisning till hans eller hennes hudfärg, finns detingen möjlighet till rättsliga åtgärder. Den somdrabbas kan inte heller begära skadestånd. Denlag som gäller på detta område är arbetsgivarensfria anställningsrätt. Här måste lagstiftningen,som är föremål för utredning, skärpas så, attdiskriminering blir förbjuden på helaarbetsmarknaden.Statsministern tar med rätta upp frågan ombrottsligheten, även om det -- som har framhållit -- finns svagheter i det somsägs. Det fordras en prioritering av kampen motbrott med rasistisk och främlingsfientligbakgrund. Det vore en klar åtgärd från samhälletssida, och detta bör bli ett fjärde prioriterat områdevid sidan av vålds- och narkotikabrottslighet samtekonomisk brottslighet. Det behövs enintensifierad spaning efter personer som bedriverrasistisk brottslighet. En släpphänt inställningkommer att få ödesdigra följder, vilket historiskaerfarenheter visar.Till sist behövs det -- som också harframhållit -- internationellt samarbete för att manskall kunna bekämpa rasismen. Det är hög tid attEuropas statsministrar och statsledare tar sittansvar inför den mycket farliga utveckling somsker i vår världsdel. I version avEuropa saknar jag det starka engagemanget idenna fråga. Det är angeläget att också den får enframskjuten plats i hans utrikespolitiskaförkunnelse om Europa.Anf. 4 ():Herr talman! Rasism skulle inte finnas, vare sighär i landet eller annorstädes, om FN:suniversiella förklaring om mänskliga rättigheter,och andra konventioner närdet gäller mänskliga rättigheter verkligen varförankrade på djupet, precis som statsministernsade. Det är inte behov av nya konventioner somSverige, ocn världen behöver, utan detbehövs instrument för att länder skall ratificerakonventioner och efterleva dem.Frågan blir då vilka initiativ som regeringen tar idet internationella arbetet, så att intedeklarationerna stannar vid högtidliga ord fästadepå ett papper. Det måste finnas mängder avinitiativ som i stället för att enbart varalojal medlem kan ta, såväl i FN, i somi ESK.Med förundran tog jag del av det tal som Sverigesutrikesminister höll i FN:s generalförsamling.Hon framhöll att arbetet med mänskligarättigheter hade haft stor framgång iLatinamerika och att det nu bara var somutgjorde en plump i protokollet. Jag hållernaturligtvis med om att brott motmänskliga rättigheter är grova, men när man talarom borde man också nämna minstlika grova brott såsom massmorden på indianer iGuatemala och i . Vill inte regeringen,utrikesministern och statsminister bekämpaden typen av rasism och brott mot mänskligarättigheter?En annan oroande utveckling är de undertoneroch tendenser i och även här i landet ifråga om inställningen till muslimer. Okunskapenom religionen som sådan är mycket stor. inte att det finns olika inriktningar och att enmuslim från ändå kan vara flykting påreligiös grund. Detta har många flyktingar i vårtland drabbats av. Vi måste slå vakt omreligionsfriheten.FN:s rasdiskrimineringsdeklaration har ju utrettsav justitiekanslern. Enligt justitiekanslerns förslagskall man inte förbjuda organisationer, utanlagstifta om att stöd eller deltagande i enorganisation som använder våld, hot om våld ellerförföljelse av folkgrupp kan leda till en fällandedom för rasism. Andra brott som har rasistiskainslag eller motiv skall innebära skärpta straff.Jag anser att justitiekanslerns förslag ärutmärkta, och jag vill fråga statsministern omman äntligen skall vidta nödvändiga åtgärder föratt FN:s rasdiskrimineringsdeklaration skallefterlevas.I många länder kan ommänskliga rättigheter direkt åbeopas i domstol. Såär inte fallet i . Kommer regeringen att tainitiativ för att skall kunnaåberopas även i svenska domstolar?Jag håller med om att man inte skall överdrivaomfattning och strömningar avfrämlingsfientlighet, men man får inte hellerunderskatta de verkliga rasisternas förmåga attrida på dessa underströmmar. Det är okunnigt,nonchalant och faktiskt också farligt att reduceradet hela till omogna protestyttringar motsamhällsnormer eller att kalla det förkollektivistiska förvillelser i den meningen att detär kollektivismen som är grundorsaken. På denpunkten anser jag att statsministern inte tar sittpolitiska ansvar.Jag är överens med statsministern om att kunskapär det bästa skyddet mot främlingsfientlighet ochrasism samt att vi politiker har ett särskilt ansvaratt ge korrekta upplysningar även i frågor omflyktingpolitik.Påståenden om invandrares brottsbenägenhet ärett av de argument som rasistiska organisationerofta använder sig av i debatten. Därför börstatsministern enligt min mening ge en bild av detverkliga förhållandet när han tar upp den frågan.Av alla brott som begås är det som begås avsvenska medborgare, och av de av brottensom begås av utländska medborgare är 5 %internationella brottslingars verk, dvs.brottslingar som åker runt mellan olika länder. Avde återstånde brotten, , begås hälften avbrottslingar från våra grannländer och andraeuropeiska länder. Statsministern borde också idetta sammanhang nämna de brott som begås avsvenska medborgare mot flyktingar, såsomnedbränning av flyktingförläggningar och ävenmord.Anf. 5 ():Herr talman! Det är bra att man diskuterar denökade främlingsfientligheten och inte bara iSverige, för främlingsfientligheten breder ut sig änvärre i . Det är också bra att regeringen tarden här frågan på allvar, vilket har visat sig ibudgetpropositionen där man har avsatt 10milj.kr. just för att bekämpa rasismen. Det och verkligen tar frågan på allvar välkomnar jag.Som flera har sagt är det naturligtvis viktigt för upp de här frågorna på internationellnivå. För min del skulle jag vilja ta uppfolkrörelsernas betydelse i . Folkrörelsernai är mycket viktiga. De har kontakter medolika folkgrupper och verkar ocksåinternationellt. Framför allt verkar de i Sverigeför en opinionsbildning.Jag vill lyfta fram två kvinnor som har varit aktivai fredsrörelsen i hela sitt liv, och . De tog i höstasinitiativ till att tända ett medmänsklighetens ljus ifrämlingsfientlighetens mörker. De ville att manjust på FN-dagen för de mänskliga rättigheternaskulle tända ljus, bilda opinion och manifesteramot rasismen. Det blev många finamanifestationer runt om i landet. Därför är detmycket viktigt att fredsrörelsen och andrafolkrörelser kan verka i dessa frågor. Det härskulle jag vilja att statsministern tar med när mandiskuterar fredsrörelsen och andra folkrörelser ilandet.Sedan vill jag ta upp den fråga som framför alltHans Göran berörde, nämligenterrorismen och vår syn på denna. Vi har jusvenska medborgare som är terrorister. Viddiskussionen om terroristlagstiftning har manutgått ifrån att det bara är utländska medborgaresom kan vara terrorister här i . I och för sigkan det bidra till främlingsfientlighet, om man serpå utlänningar på detta sätt. får vi lov attkonstatera att även svenskar är terrorister. Dåmåste vi också se till att vi kan bevaka dessaterrorister och tänka på vad de kan göra. Det härär det väldigt viktigt att vi motarbetar.Anf. 6 (nyd):Herr talman och ärade riksdagsledamöter! Förstskulle jag vilja säga att jag håller med alla som harsagt att kampen mot rasismen skall göras till enhuvudfråga. och Hans GöranFranck har framfört synpunkter som jag tror attalla håller med om.Skall vi göra det här till en huvudfråga, måste vianalysera varför det blivit problem. Ett problemär att flyktingarna har fått vistas alltför isina förläggningar utan att ges möjlighet till arbeteoch utan att få bostäder. Här måste vi spela medhelt öppna kort och tala om för medborgarna attde flyktingar som vi tar emot skall fåarbetstillstånd och bostäder ,oberoende av om det är bostadsbrist och brist påarbeten. Detta måste vara en spelregel. I annat fallskapar vi de här problemen. Flödesschemat då detgäller omhändertagandet av flyktingar, dvs.invandrarverkets verksamhet, måsteeffektiviseras och detta måste prioriteras.Jag tycker också att det är självklart att vi skallsprida kunskap om att avsaknaden av kunskap ärden största orsaken till flyktingsfientlighet ochrasistiska problem. Jag tror att vi alla är överensom detta. Här rör det sig också om en metodfråga.Man kan diskutera hur man skall kunna uppnåmålet.Anf. 7 Statsminister ():Herr talman! Interpellanten var intehundraprocentigt nöjd med mitt svar. Det liggerväl litet i sakens natur att man inte brukar varanöjd med svar.Jag noterar att det i denna debatt finns enbetydande enighet mellan företrädare för alla vårapartier om grundvärderingar beträffande frihet,tolerans, öppenhet och mångfald, respekt föroliktänkande samt respekt för andra kulturer,traditioner och människor. I alla avgörande delarförenar detta vårt folk.Sedan måste vi alla fråga oss vad vi kan göra föratt möta de tendenser som faktiskt finns. Jag trorpersonligen inte att rasismen som sådan, om vianvänder detta ord i dess mest specifikabemärkelse, är något dominerande drag i vårtsamhälle. Tack och lov: Vi lever i ett av desamhällen där rasismen är ett marginellt fenomen.Jag tror inte heller att främlingsfientlighet ärnågonting som vi skall associera de flesta svenskamedborgare med.