prot · GF09114 · 1992-05-18 00:00:00 — I den mån som detta kommer attske, om man hittar en konstruktiv väg att närmainnehållet i waldorfutbildningarna till minimikraveti de statliga utbildningarna, skulle det förvåna migmycket om regeringen inte skulle vara beredd attsäga ja till förnyade ansökningar.Anf. 9 ():Herr talman! Jag tycker att det senaste inlägget ialla fall ger en del intressanta öppningar. Det ärnaturligtvis bra med ordning. Det tycker jag också.Men när man bringar ordning får man inte ha såsnäva fack att det innebär att allt som inte passar ifacken åker i papperskorgen. Har man för få fackkan det bli värdefulla saker som hamnar ipapperskorgen, bara för ordningens skull. Det ärviktigt att inte ordningsivern leder till en snävarepolitik än man kanske har haft tidigare.Om jag läser svaret kritiskt får jag ett intryck av attregeringen tänker dra in den rätt att utfåstudiemedel som elever vid lärarutbildningar har. Jag har intefått intrycket att det är den här regeringens strävanatt göra det svårare för de pedagogiska alternativenän det var under den tidigare regeringen. Det är ettexempel på att ordningsivern kan få besvärandekonsekvenser.Självklart är det välkommet med en dialog omkvalitetskrav m.m. Att man, enligt regeringensuppfattning, inte uppfyller kvalitetskraven kanbero på två saker. Det ena kan vara att man har litetolika uppfattning om vad som är kvalitet. Har manden traditionella skolans kvalitetsmått ochanvänder det på en alternativ pedagogik, kanfaktiskt olika kvalitetsuppfattningar leda till olikabedömningar. Det bör man undvika, annars harman strypt alternativen.Det andra kan vara att olika ekonomiskaförutsättningar skapar olika kvalitet. Det faktumatt man inte har statliga resurser bakom sig kangöra att man inte uppnår samma kvalitet som omman hade det. Då bör man diskutera utifrån densituationen. Det kan också finnas annat som går attlösa. Jag välkomnar dialogen. Jag utgår från attregeringens inriktning och intresse måste vara attskapa bästa möjliga förutsättningar för en godutbildning för waldorflärare, eftersom vi är ense omatt vi vill ha i landet.Detta sagt om lärarutbildningen, som på sitt sättkanske är lättast att tala om, eftersom jag utgår frånatt där finns ett starkt gemensamt intresse. Men jagvill peka på att det också är intressant att titta påde konstnärliga utbildningar som bedrivs. Där kanman inte ha riktigt samma enkla kriterier, för det ärmycket svårare att diskutera examinationsrätt närdet gäller konstnärliga utbildningar. Men det ärviktigt att fristående alternativ också där harutvecklingsmöjligheter.Till sist måste det kännas angeläget för alla att detinom den jordbruksinriktade utbildning som sedanlänge finns också får utvecklas alternativ. Hittillshar man inte ens haft möjlighet till studiemedel.Även det måste få en lösning.Anf. 10 Utbildningsminister ():Herr talman! Får jag i fråga om de konstnärligautbildningarna understryka att det naturligtvis ärsom säger, att de till sin karaktär ärsvåra att inpassa i ett normalt examinationssystem.Där ställs normalt annorlunda förkunskapskrav,där finns nästan genomgående annorlundautbildningsanordningar och skolorna ser normalthelt annorlunda ut jämfört med sedvanligauniversitet och högskolor. Även jag anser att manfår behandla dessa i särskild ordning.Jag tror att kan vara lugn om han troratt jag i ordningens namn skulle riskera antalet fackatt placera olika utbildningar i. Snarare är det så attjag i oordningens namn är beredd att acceptera litetfler fack än vad man kanske normalt skulle göra.Likväl tycker jag att det är viktigt att varje skola vetatt man bedöms med utgångspunkt från givnakriterier, för att man därigenom också i oordningenskall kunna skydda de sökandes rättssäkerhet. Detär människor som är inblandade, som lärare. Detär ofta fråga om ekonomiska åtaganden både förlärare och för studenter som de har rätt att fåanständigt och rättrådigt behandlade.Jag avser inte att aktualisera några indragningar avstudiemedelsrättigheter för de skolor som harstudiemedelsrättigheter för sina studenter, mensom eventuellt hamnar på kanten i en prövningenligt den nya ordningen. Det skulle vara enretroaktivitet i systemet som jag inte tycker ärförenlig med den politik regeringen i övrigt står för.I fråga om kvalitetskraven är det naturligtvis santsom påpekar, att en skola med dåligaekonomiska villkor kan ha svårt att upprätthållasamma kvalitet som en skola med goda. Av just detskälet tycker jag att dialogen mellan ettregeringskansli å ena sidan och skolor å den andraär så viktig, för då kan den typen av frågor lösas.I fråga om i stort berjag att få understryka det jag sade i svaret,nämligen att det inte är pedagogiken som jag harnågon synpunkt på. Det ankommer inte på mig attbedöma olika pedagogikers förhållande tillvarandra. Det som vi har synpunkter påär att den ämnesutbildning som är förenad med denpedagogiska utbildningen för stunden verkar iklenaste laget för att vara jämförbar med den somriksdagen kommer att fastlägga för den statligaskolan.Anf. 11 ():Herr talman! Jag vill tacka för de ytterligaresynpunkter som jag har fått. Jag gör tolkningen attdet är regeringens syfte att nu öppna en dialog medden här typen av institutioner som utgör och som det också finns flera av.Jag förutsätter att man går in i den här dialogen isyfte att lösa frågan om finansiering av dewaldorfpedagogiska utbildningarna, men att manockså positivt prövar förutsättningarna att pålämpliga sätt stödja de andra postgymnasialautbildningar som är berörda här, dvs. dekonstnärliga utbildningarna, jordbruks- ochnäringsläreutbildningarna och sådana saker. Jagutgår i alla fall ifrån att det är regeringens vilja attfrämja pluralism inom den högre utbildningen ochatt ge goda möjligheter för olika alternativ attutvecklas.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1991/92:143 omhögskolornas examensrätt m.m.Anf. 12 Utbildningsminister ():Herr talman! Den här bör stanna längekvar vid högskolefrågorna, så viktiga som de är.Kristina har ställt tre frågor till migbeträffande prövning av examinationsrätten förmagisterexamen.Förslaget att införa enmagisterexamen för längre och fördjupadeämnesstudier i den grundläggandehögskoleutbildningen har framlagts i endepartementspromemoria (Ds 1992:1) Friauniversitet och högskolor. Denna promemoria harjust varit föremål för en bred remissbehandlling.Remisstiden gick ut , dvs. för en knappmånad sedan. Utan en fullständig överblick överremissopinionen vågar jag ändå påstå att förslagetatt införa en magisterexamen i huvudsak harmottagits positivt. Regeringens slutligaställningstagande kommer att framgå av denprincipproposition som förväntas föreläggasriksdagen redan i juni i år.I propositionen kommer bl.a. den principiellautformningen av den kommandeexamensordningen att presenteras. Avexamensordningen kommer med stor sannolikhet --med reservation för remissopinionen -- att framgåvilka examina som skall finnas, kraven för resp.examen samt vilka universitet/högskolor som skallges examinationsrätten.Beträffande examinationsrätten förmagisterexamen framhålls idepartementspromemorian att denna examenställer särskilda kvalitetskrav. Den bör därför enligtpromemorian få ges av universitet och högskolormed fast forskningsorganisation, dvs. i de ämnendessa har forskarutbildning. Om, och i så fall ivilken utsträckning, magisterexamen också skall fåges vid andra högskolor bör enligt promemorianprövas i särskild ordning.Högskolorna i , , ochSundsvall/har i en framställning tillutbildningsdepartementet, daterad den 3 april1992, begärt att få värderat av utomståendehuruvida de kan bedriva kvalificerad utbildninginom givna områden.Då det dels förefaller råda allmän uppslutning kringinförandet av en magisterexamen, dels är angelägetatt studenterna kan informeras om vilkastudiealternativ somföreligger uppdrog regeringen åt f.d.universitetskanslern att prövaförutsättningarna för att tilldela de just nämndafyra högskolorna examinationsrätten förmagisterexamen.Uppdraget innehåller, herr talman,dels en prövning -- med hjälp av erfoderligavetenskapligt kompetenta experter -- av huruvidade berörda högskolorna kan bedömas ha tillräckligkvalitet i utbildningen, t.ex. vad gällerämnesbredd, lärare, lokaler och utrustning,dels en prövning av omfattningen avexamensrätten, dvs. vilka ämnesområdenexaminationsrätten skall avse.Utredningsmannen bör ha slutfört uppdraget underinnevarande år.Därmed, herr talman, har jag lämnat svar påKristina första två frågor beträffandekriterierna resp. formerna för prövningen.Beträffande den tredje frågan om fastaforskningsresurser vid fler universitet ochhögskolor vill jag nu bara klargöra att samtligauniversitet redan har sådana samt att endast dehögskolor som har fast forskningsorganisation kananta studerande till forskarutbildning. Det ärnämligen just detta förhållande som gör att rättenatt utfärda magisterexamen inte utan särskildprövning kan ges till övriga högskolor. Frågor omfasta forskningsresuser bereds på sedvanligt sättinför nästa proposition om forskning våren 1993.Anf. 13 ():Herr talman! Jag får tacka utbildningsministern försvaret på min interpellation. Jag lämnade ininterpellationen . Av olika skäl har viinte kunnat diskutea dessa frågor tidigare. Det göratt några av frågorna delvis har förlorat sinaktualitet.Vad det alltså handlar om är en begäran frånhögskolorna i , , ochSundsvall/om att få prövat om de kanuppfylla de kvalitetskrav som ställs för att få gemagisterexamen. Det var detta uppdrag som jagefterlyste i min interpellation. Jag tycker självfalletatt det är bra att förre universitetskanslern arbetar med detta.När det gäller de regionala högskolorna, som deni , är det avgörande att kopplingen mellanforskningen och grundutbildningen finns vidhögskolan. Det handlar om att skapa attraktivahögskolor, så att kvalificerade lärare och studentersöker sig till dessa högskolor.Vi har i gjort intervjuer med studentersom går på ekonomilinjen. Då har vi funnit att manvärderar möjligheten att fortsätta vidare tillmagisterexamen mycket högt. Även om man vidstudiestarten inte har bestämt sig för en längreutbildning, vill man att det finns möjlighet att direktfå fortsätta med magisterkurser. Dessa studentersäger i intervjusvaren att man tror att eninternationellt erkänd högre examen av typmagister- eller mastersexamen blir ett måste imånga karriärvägar, framför allt inomekonomutbildningar.Det skulle då betyda att högskolor som inte harmöjlighet att erbjuda ett rimligt antal alternativamagisterexamina kommer att få svårt attkonkurrera om de bästa eleverna. Det betydernaturligtvis att kortare yrkesinriktade utbildningarkommer att bli allt viktigare inslag iutbildningsprogrammen. Det betyder också attforskarmeriterade lärare kommer att söka sig tillsådana utbildningar där man har möjlighet attfortsätta till magisterexamen. Det är alldelesuppenbart att det skulle inverka mycket menligt påsådana högskolor som högskolorna i och iÖrebro.Man kan alltså inte nog värdera utbildningensbetydelse för den allmänna utvecklingen i ett länsom . Vi har genomfört det tredje åretpå gymnasieskolan med de praktiska linjerna ochser mycket positiva effekter av det. Menfortfarande har vi färre ungdomar än i landet iövrigt som går vidare till högre studier. Det häråterverkar naturligtvis på utvecklingen av detvärmländska näringslivet. Det finns en storutvecklingspotential för högskolan i . Detmåste, som jag ser det, vara en motor i denallmänna samhällsutvecklingen i länet och iregionen.Den tredje fråga som jag ställt var knapphändigtbesvarad. Det gäller behovet av ytterligareforskningsresurser till de regionala högskolorna,som jag kallar dem. Man kan ju lägga mångaperspektiv på frågan, men jag vill ta upp ett av dem.Nyligen presenterades en rapport omjämställdheten inom högskolan. Den bekräftar vadvi visste : mycket snedkönsfördelning, få kvinnor som har professurer ochalldeles för få kvinnor i forskarutbildning. Ett sättatt förbättra förutsättningarna för kvinnor när detgäller forskning är att sprida möjligheterna attforska, inte bara vid universiteten och de speciellahögskolorna, utan mer över landet. Tidigareundersökningar har visat att kvinnor inte ärgeografiskt lika rörliga som män. Det har ocksåpåpekats i en rapport.Utbildningsministern har tidigare här i riksdagenpå en fråga som jag ställt om jämställdhet svarat attdet är mycket viktigt att förbättra jämställdheten påhögskolorna. Jag förmodar att det också gällerforskningen. Kan man av detta dra slutsatsen attutbildningsministern är beredd att arbeta även föratt öka forskningsresurserna till högskolor av typhögskolan i ?Anf. 14 Utbildningsminister ():Herr talman! Får jag först, vilket jag skulle ha gjortredan i inledningen av svaret, be ursäkt för att svaret dröjde. Vi haruppenbarligen haft svårt att få ihop våra kalendrar.Jag har en svag känsla av att det har varit bökigastnär det gäller min kalender.När det gäller magisterexamens kvalitetskrav ochstudenternas önskemål kan det finns skäl att nämnaytterligare ett par ting. Jag delar om prognoser av hur studenterna ser påen skolas attraktionskraft. Attraktionskraften ökarnaturligtvis om magisterexamen kan ges. Men detfinns ett men i detta, nämligen attattraktionskraften inte går att upprätthållaom vi inte vet att magisterexamen ges på entillräckligt kvalificerad grund. Det är där problemetligger.En högskola som har fasta forskningsresurserbedriver, får vi anta, undervisning på tillräckligvetenskaplig grund för att klara en nivå underforskarutbildningen. Vi vet inte , även om vikan anta och förmoda, vad högskolor som inte harforskarutbildning har för kvaliteter upp till den nudiskuterade mastersnivån.Den ståndpunkt som intogs idepartementspromemorian och som jagpersonligen delar var att man kan anta att deuniversitet som har forskarutbildning uppfyllerkvalitetskraven, men att detta måste prövas särskiltvid övriga högskolor. Genom att titta i facit vet viatt det finns några högskolor som meddelarundervisning på 80-poängsnivå, dvs. detfördjupningskrav som ställs på magisterexamen.Det är dessa högskolor som har inkommit till ossmed en begäran om prövning.Jag tycker själv att den teknik som vi har kommitfram till har mycket tilltalande drag över sig.Högskolan i -- för att ta exempel -- får därmed prövat avvetenskaplig expertis huruvida man håller måtteteller ej.Jag vill gärna understryka att det inte är av entillfällighet som jag har valt har inte valt honom först och främst därför atthan har varit en administratör under senare delenav sin akademiska karriär, utan därför att han är enskicklig vetenskapsman. Han kommer att samla enpanel runt sig, som skall görakvalitetsbedömningen. Om högskolorna i ,, /och klararden kvalitetsbedömningen med ett godkänt i frågaom undervisningen, kan dessa högskolor därefterrekrytera studenter med oändligt mycket merkvalitativ kraft än vad de annars skulle kunna göra.Då har dessa högskolor beviset på att de är lika brasom övriga högskolor, som redan tilldelatsmotsvarande rättighet.Jag vill tilläga att jag kommer att följa det råd sompanelen under ledningkommer att ge mig. Jag tänker inte göra någonsärskild politisk prövning av resultatet, eftersomhela filosofin med den vetenskapliga prövningen dåskulle falla samman.Efter det att ett universitet är tilldelat rätt attexaminera -- vilket också gäller de storauniversiteten och högskolorna, som så att säga medautomatik har examinationsrätt förmagisterexamen redan från början -- kan denna rättgå förlorad som helst, om maninte kan leva upp till kraven. Prövningen i dessa fallkommer att utföras av det särskildautvärdeingssekretariat som harbeslutat skall inrättas.När det gäller de fasta forskningsresursernadelar jag självfallet den uppfattningen att forskningvid resp. högskola normalt spelar en stor roll förden enkilda högskolans rekrytering och för bygdensutveckling. Jag har att väga detta uppenbaraperspektiv mot ett nationellt perspektiv för att seom det finns konflikter mellan dessa perspektiv,och det är klart att det finns. Ett litet land medbegränsade resurser -- 8,5 miljoner invånare -- ochmed en volymmässigt begränsad forskningsinsatskan enligt min mening inte sprida sinaforskningsinsatser hur mycket som helst. Å andrasidan är jag medveten om att det förundervisningens kvalitet vid varje högskola krävsuppbackning av nära relationer med aktivforskning. Att jag inte nu kan ge ett exakt beskedom hur denna avvägning utfaller vid varje enskiltfall landet runt beror på att denna avvägning är sågrannlaga att vi skall ta det halvår på oss som vi harinnan förslaget skall överlämnas till riksdagen.Detta för att vi skall veta att det vi gör står iöverensstämmelse både med regionernas önskemåloch med nationella vetenskapligautvecklingskrav.Anf. 15 ():Herr talman! I mitt förra inlägg sade jag just att detär bra att det skall ske en prövning och att den görsav en utomstående kvalificerad forskare ochvetenskapsman. Det är också bra med denna panelsom kommer att arbeta med hela frågan. Vi villnaturligtvis få bekräftelse, för vi vet att vi är bra.Men ni tror inte riktigt på oss. Därför är det alldelesutmärkt att vi kommer att få detta bekräftat. Nogom detta.Jag tolkar det som att vi kommer att få enkvalitetsgranskning när det gäller forskningen, intebara vid de speciella högskolorna som står bakomdet här brevet, utan även generellt i fråga om defortsatta möjligheterna att ge magisterexamen. Såtolkar jag det.Min tredje fråga gällde att forskningsresurserna börspridas och inte enbart vara kopplade tilluniversiteten. Vi i har ett för litet antalforskare, Per . Det behövs fler forskare.Detta stöder jag på internationella jämförelser. Detär alldeles uppenbart att det finns en resurs attutnyttja, vilket har konstaterats i fleraforskningspropositioner. Möjligheterna harförbättrats, bl.a. genom att antalet ekonomiskastöd och tjänster för dem som bedriverforskarutbildning har ökat. Men det finns en gruppsom fortfarande inte får dessa möjligheter fullt ut,nämligen kvinnorna. Detta belades mycket tydligt iforskarrapporten om jämställdhet, som komalldeles . Jag ser en kombination här som förmig är mycket tilltalande. Vi skulle kunna utbildamånga fler forskare i , om vi spredresurserna ut till de högskolor som har nått dennanivå -- jag talar inte om alla högskolor, utan sådanahögskolor som i , m.fl. Jag ärövertygad om att vi då skulle kunna nå kvinnor iforskarutbildning.Anf. 16 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag har några korta kommentarer.I min första kommentar vill jag bekräfta KristinaSvenssons tolkning. All utbildning -- om riksdagenantar de principella förslag som jag här har antytt --kommer att utsättas för kontinuerligkvalitetsgranskning. Det är viktigt, inte minst föratt man skall veta att vi i upprätthåller godkompetens i ett internationellt perspektiv. Detinnebär att all eximinationsrätt är så att säga till lånsså länge man lever upp till kvalitetskraven. Och detgäller alla universitet och högskolor, en för alla, allaför en.Min andra kommentar rör det för låga antaletforskare. Det finns en flaskhals i hela det svenskahögre utbildningssystemet. Den består av för fådoktorander och för få med doktorsexamen. Det ärdess värre detta förhållande som gör att vi inte kanexpandera grundutbildningen i den takt som jagtror att både och jag helst av alltskulle vilja, nämligen så att vi kan ge alla dem somi dag bankar på universitetsporten möjlighet tillhögre utbildning. Men så länge jag inte kansäkerställa att den högre utbildning som erbjudsbedrivs på tillräcklig vetenskaplig grund medtillgång till tillräckligt bra lärare, tvingas vi attskynda långsamt med utbyggnaden. Därmed blirnaturligtvis utbyggnaden av doktorsutbildningenden helt centrala frågan.I budgetpropositionen uttalade regeringen i vintrasatt vår ambition är att antalet doktorsexamina skallfördubblas fr.o.m. nu fram . Det ärmålet, och jag vet att många högskolor nu arbetarför detta. Jag tror att detta är avgörande för att vilångsiktigt skall kunna öka volymen medbibehållen kvalitet i hela det svenskahögskolesystemet.Huruvida detta talar till förmån för att sprida fastaforskningsresurser till flera högskolor är jag i dagemellertid inte säker på. Det är möjligt att det gåratt nå detta mål lika fort eller fortare och bättregenom att man kan forsätta att utnyttja dehögskolor för eximination av doktorer som förnärvarande har de fasta forskningsresurserna.Oberoende av allting annat tror jag att vi under allaomständigheter kommer att få se en utveckling, därflera doktorer handleds på de mindre högskolornai relation och kontakt med de större. Detta är ettsystem som inte minst högskolan i harutvecklat med betydande framgång. Därmed harman uppnått det som möjligen är det bästa av tvåsystem, nämligen att man replierar på ett stort ellerflera stora universitet för sin mest avanceradehandledning, som man finns nära demänniskor som skall handledas, inte minst dekvinnor som både och jag gärnavill locka till forskarutbildning.Herr talman! Slutsatsen av dessa mycket grannlagaavvägningar måste få anstå ytterligare någon tid,men det står klart att vi måste öka antalet personeri forskarutbildning. Det är a och o, om skallkunna stå pall i den hårdnande internationellakonkurrensen.Anf. 17 ():Herr talman! Det är självklart att kvalitetskraven äroerhört väsentliga. Det är den utgångspunkt som vihar för dessa resonemang.Jag tolkar det som att det finns en öppning -- eller ivarje fall en prövande hållning -- iutbildningsministerns svar. Det ser jag som positivtinför arbetet med forskningspropositionen, därdenna fråga naturligtvis kommer att behandlasutförligt. Jag har inget mer att tillägga i den härdebatten.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1991/92:172 omförfalskade betyg vid antagning till universitetm.m.Anf. 18 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag tänker vidta för att förhindra fusk ochanvändning av förfalskade betyg i den svenskahögskolan.Låt mig först säga att det är viktigt attuppmärksamma att fusk och förfalskade betygförekommer och att det är angeläget att det görsnågot för att komma till rätta med problemet.Vad gäller tentamina ankommer det i första handpå universitet och högskolor att vidta åtgärder föratt förhindra fusk. Om den studerande använderotillåtna hjälpmedel eller på annat sätt försökervilseleda vid prov kan disciplinära åtgärder vidtasenligt disciplinförordningen. Den studerande kandå avstängas för en eller flera perioder isammanlagt högst sex månader.I den senaste pressdebatten om fusk har detframskymtat att dessa disciplinära åtgärder skullevara för lindriga. Från högskolehåll har sådanasynpunkter inte framförts. Vid en konferens medhögskoleföreträdare om disciplin- ochavskiljandefrågor som anordnats av universitets-och högskoleämbetet (UHÄ) framfördes intenågra krav på skärpning av de nu gällandedisciplinära åtgärderna mot fusk. Däremotdiskuterade man behovet av en enhetligtillämpning av reglerna på de olikahögskoleorterna.Herr talman! Emellertid har de studerande vid detekniska högskolorna genom sina kårordföranden iskrivelse till UHÄ uttalat sig för en skärpning avpåföljderna. Skrivelsen har överlämnats tillutbildningsdepartementet, och jag skall naturligtvismed intresse ta del av de synpunkter och argumentsom framförs och noga överväga om någraändringar av disciplinförordningen behöver göras.Förfalskningar av betyg är det andra storaproblemet. Det är enligt min uppfattning svårt attveta om förfalskning sker i ökad omfattning. Någonsystematisk uppföljning har inte gjorts enligt vadjag erfarit.Det är min uppfattning att UHÄ, som antarstudenter till högskolans allmänna linjer, gör storaansträngningar för att upptäcka eventuellaförfalskningar vid antagning av såväl utländska somsvenska studenter. Vid antagning av utländskasökanden begär UHÄ ofta in, som en extrasäkerhetsåtgärd, originalhandlingar från utländskasökanden med mycket höga betyg. Är det då någotsom inte står rätt till drar sig den sökande ofta självur. Bland utländska sökande förekommer det köper sig betyg.