prot · GF09123 · 1992-06-01 00:00:00 — Jag skall ärligt säga att jag intekänner till det hela, men att jag är fullt övertygadom att man kommer att klara det också vad tidenlider.Jag vill understryka, , atthär finns en principiell ståndpunkt. Jag sade i mittförra anförande att om man läser reservationernafrån 1987 framgår det klart och tydligt att man intevill ha intresserepresentation i de beslutandemyndighetsorganen, av de skäl som jag tidigareanförde. Det här är en uppfattning som bryter sigom den som Socialdemokraterna vill föra fram.Socialdemokraterna vill gärna haintresserepresentation. Man vill stödja dekorporativistiska tendenserna. Från vår sida vill viinte göra detta. Vi vill renodla ansvaret och renodlademokratin där så kan ske.Anf. 175 ()replik:Fru talman! Det är märkligt attutskottsmajoritetens talesman inte känner till attt.ex. jämställdhetsnämnden kommer att stå utanrepresentation och att han litet lättfärdigtavfärdade det hela med att det nog kommer attordna sig. Jag tycker att det är mycket märkligt.Vi socialdemokrater står fast vid att det är mycketviktigt att vi har en bra samverkan och ett brasamarbete på arbetsmarknadens område. Därförkommer vi att rösta för vår reservation i morgon.Anf. 176 () replik:Fru talman! Eftersom så tydligtsäger att de borgerliga reservationerna innebar attvi avvisade intresserepresentationen, skulle jagvilja läsa upp ett par rader ur en vpk-motion från1986/87, K112: ''I fråga om myndigheters ledning ärvi anhängare av den parlamentariskalekmannastyrelsens princip. Vi avvisar tanken påintresseföreträdare. ''Vad var anledningen till att det då inte gick att få enmajoritet för att avvisa intresserepresentationen?Kunde ni inte ha stött denna motion i denna del?Anf. 177 () replik:Fru talman! Nej, det hade nog inte låtit sig görautan vidare. Lekmannastyrelser är inte det endaalternativet. Vi har även enrådighetsprincipen sommycket väl kan komma in. Eftersom ansvaret harrenodlats och verkschefen i normalfallet skall varaordförande i styrelsen tål det mycket väl attdiskutera om man verkligen skall föra in ochvidareutveckla lekmannainflytandet. Det äremellertid en sådan fråga som kommittén skallpröva. Att man inte utan vidare försvär sig åt denprincipen är som jag förstår det skälet till attbeslutet blev som det blev.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas . )13 § Vissa ändringar i riksdagsordningenFöredrogskonstitutionsutskottets betänkande1991/92:KU37 Vissa ändringar iriksdagsordningen.Talmannen konstaterade att ingen talare varanmäld. (Beslut skulle fattas . )AjourneringKammaren beslöt att ajourneraförhandlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.00.14 § Inkomstgräns för allmän rättshjälpm.m.Föredrogsjustitieutskottets betänkande1991/92:JuU26 Inkomstgräns för allmän rättshjälpm.m. 1991/92:159).Anf. 178 ():Herr talman! För behandladevi anslaget till rättshjälpen här i kammaren. Det varjustitieutskottets betänkande nr 19. Vid dettillfället hade vi att ta ställning tillbudgetpropositionens förslag om minskning avrättshjälpsanslaget med 40 milj.kr. Som ett möjligtalternativ för att uppnå den besparingen angavs ibudgetpropositionen som exempel en sänkning avden övre inkomstgränsen.En av orsakerna till att anslaget till rättshjälp måsteminska och reglerna för rätt till rättshjälp ses överär den kraftiga kostnadsutvecklingen. Underperioden --ökade kostnaderna förrättshjälpen . I budgetpropositionenföreslog regeringen att rättshjälpsanslaget skullestanna på drygt 649 milj.kr. Vid behandlingen iutskottet var alla partier överens om den härbesparingen, med ett litet undantag. Det varsocialdemokraterna som ville tillföra anslagetytterligare en miljon, som skulle användas tillinformation för nämndemän. Alla partiersamtyckte alltså till en besparing på 40 milj.kr. pårättshjäpsanslaget.Nu är vi framme vid att behandla förändringarna avreglerna på rättshjälpsområdet, för att kunnauppnå de besparingar som vi alla har accepterat.En liten historik är kanske värd att ta upp i just dethär ärendet. 1972 beslutade om engenomgående reform av samhällets rättshjälp.Avsikten var att rättshjälp skulle utgå där behov avrättshjälp föreligger. Ingen skulle av ekonomiskaskäl vara förhindrad att tillvarata sina rättsligaintressen. Rättshjälpen skulle utgå efterbehovsprövning. Inkomstgränsen för att erhållarättshjälp sattes till 8 basbelopp.Emellertid kom reform att medförabetydligt större kostnader än som beräknadesunder reformarbetet. Eftersom reformen blev fördyr har flera reformprojekt genomförtsoch flera lagändringar vidtagits, allt i syfte attnedbringa statens kostnader för rättshjälpen.En stor förändring ägde också rum 1981 och 1982.Då höjdes avgifterna i rättshjälpssystemet.Förutom en höjning av avgifterna, slopades ocksåmöjligheterna till rättshjälp i vissa typer avärenden.1983 skedde ånyo ändringar så till vida att rättshjälpi stort sett inte längre kunde erhållas för biträde ibodelningsärenden och fastighetstvister. Samtidigtinfördes en ny avgift, den s.k. tilläggsavgiften, förden hjälpsökande.Men den största förändringen var 1983 attinkomstgränsen för att erhålla rättshjälp sattes till110 . Den nivån bibehölls sedan fram till 1988utan någon ändring alls. 1988 ansåg man att enjustering borde äga rum, eftersom inkomstgränsenpå . legat fast i så många år.En återgång till ett basbeloppsanknutet systemansågs då önskvärt. reform återgick mantill basbeloppsanknuten inkomstgräns. Den sattesdå till 7 basbelopp. Men eftersom avsikten 1988 varatt reformen skulle vara kostnadsneutral,begränsades på nytt möjligheterna att erhållarättshjälp för vissa typer av tvister. Trots att dessabegränsningar tillkom visade det sig att ytterligare5 000 ärenden blev tillskottet till rättshjälpen.Regeringen vände sig då till imaj 1991 och bad att granskarättshjälpens effektivitet, analyserakostnadsutvecklingen ochkomma med förslag till hur kostnaderna förrättshjälpen skulle kunna minskas. Det var alltsåden socialdemokratiska regeringen som begärdeden här granskningen.Riksrevisionsverket redovisade sin översyn ifebruari 1992. Ett av deras förslag var en sänkningav den övre inkomstgränsen.Den nuvarande regeringen tog fasta påriksrevisionsverkets förslag, en sänkning av denövre inkomstgränsen till 4 basbelopp. Det innebäratt en ensamstående utan barn skulle få haen årsinkomst . för att få rättshjälp. Omden ensamstående har barn höjs beloppet med etthalvt basbelopp per barn. Det betyder att enmamma med två barn kan erhållarättshjälp om hon tjänar . Denförändringen kan sägas vara en återgång till dennivå som fanns , omräknat i dagenspenningvärde.Dessutom tycker jag att det är viktigt att notera attriksrevisionsverket har kommit fram till att ca 80 %av dem som söker rättshjälp har inkomstersom ligger . Här finns det för övrigtockså skäl att påminna om att medelinkomsten förkvinnor i är . Regeringens förslagmåste ändå anses väl tillgodose det som varavsikten med rättshjälpen, nämligen att de som hardet ekonomiskt sämst ställt skulle ha möjlighet atttillvarata sina rättsliga intressen.Eftersom partierna i ansett attbesparingar på rättshjälpen skulle göras, har vi iregeringspartierna kommit fram till att det är detbästa och mest rättvisa sättet att uppnå besparingarmed hjälp av sänkt inkomstgräns.Majoriteten, Socialdemokraterna och Nydemokrati, vill också spara, men återremitterarärendet till regeringen för att man skall redovisa ettannat besparingsförslag. Jag tycker faktiskt att detvore mycket intressant att veta hurSocialdemokraterna och Ny demokrati vill spara.Tänker ni er att ha en hög självrisk? I så fall drabbasde svaga mest. Eller vill ni spara på advokaternastimarvode? I och för sig är en av orsakerna till attkostnaderna för rättshjälpen har ökat attadvokaternas timarvode har stigit. Men sänker manadvokaternas timarvode blir det ännu färre juristersom vill ägna sig åt familjerätt, ett område somredan i dag har dålig status bland advokater.En annan besparingsform som ni skulle kunna väljaär att minska möjligheterna att få rättshjälp vidbrottmål. Men 1985, som var den senastestatistiken jag hittade, hade av dem somdömdes till fängelse inte någon offentlig försvarare.Situationen torde vara ganska likartad . Attytteligare försämra på det området är knappasttillrådligt.Då återstår det att pröva om man kan ändrareglerna för offentligt biträde. I mål som handlarom tvångsomhändertagande brukar regelmässigtoffentligt biträde förordnas, alltså utan prövningom ett sådant biträde faktiskt behövs. Eftersomtvångsomhändertagande anses vara en såingripande åtgärd för den enskilde, och dettadessutom drabbar dem som är utslagna på ett ellerannat sätt, har det åtminstone tidigare inte ansettsmöjligt att försämra för just den kategorin när detgällt att få biträde i sådana här situationer.Med denna jämförelse har jag velat peka på attregeringens förslag om en inkomstbegränsningtrots allt är ett balanserat förslag. av allarättshjälpssökande har inkomster under 110 000 kr.och skall därför även i fortsättningen få rättshjälp.Majoriteten, som önskar besparingar utlagda på ettannat sätt, borde åtminstone här i debatten kunnaantyda på vilket sätt besparingen skall göras. Ibetänkandetexten överlåts helt åt regeringen attkomma med nya fräscha förslag. Det är ett som jagser oansvarigt sätt att handskas med frågan.Jag yrkar bifall till vår reservation.Anf. 179 ():Herr talman! Jag tycker att justitieutskottetsordförande på ett utmärkt sätt har redogjort för detställningstagande som gjorts i reservationen.Mycket av värde har därmed sagts i den härdebatten. Det som är viktigt är ju ändå atträttssäkerheten inte äventyras och att även desvagaste grupperna har möjlighet att hävda sig irättstvister. Jag menar att den av regeringen lagdapropositionen i det stora hela tar hänsyn till båderättssäkerhet och svaga grupper.Vad som kan definieras som svaga grupper ärnaturligtvis en öppen tvistefråga. I harunder rått en uppfattning att alla somtjänar mindre än någon annan, är svag ochunderbetald. Har man haft en annan åsikt, harargument använts av typ: Kvinnor och barnkommer att bli lidande, avgrunden öppnar sig. Menman har inte redovisat fakta. Så gör man även ifallet med rättshjälp. Men i propositionen angesfaktiskt ett utrymme för att öka beloppsgränsernaför den som har försörjningsansvar för barn. Jagtycker att det är tillfredsställande nog ,men jag kommer att följa utvecklingen noga pådetta område.Däremot vill jag fästa uppmärksamheten påmöjligheten till rättshjälp i utlänningsärenden.Rättshjälp ges genom offentligt biträde i de flestaav de för utlänningar mest betydelsefulla rättsligaangelägenheterna, bl.a avvisning och utvisningenligt utlänningslagen och utvisning enligt lagen omsärskild utlänningskontroll. Dessa beslut omrättshjälp i utlänningsärenden fattas av denhandläggande myndigheten, dvs. i de flesta fall avstatens invandrarverk. Tanken var ju tilltalande närman på detta sätt ville förkortahandläggningstiderna . Detfördyrade heller inte handläggningen, men redandå uttryckte dock flera remissinstanser kritik motförslaget i lagstiftningsärendet.I princip delar jag den kritik som framfördes isamband med att statens invandrarverk blevbeslutande myndighet när det gäller rättshjälp iutlänningsärenden.Utlänningsärendena har som bekant en mycketspeciell karaktär, eftersom det handlar om liv ellerdöd för den människa som från myndighetshållenkelt skulle kunna avfärdas som ett ärende blandalla andra ärenden. Utlänningar har heller intesamma möjlighet som landets eller ortens egnainvånare att kunna välja fritt vem man vill bliförsvarad av. Därför är det viktigt att noga beaktarättssäkerhetsaspekten för just denna grupp.Vi kristdemokrater anser att beslutanderätten ifråga om rättshjälp och offenligt biträde bör liggapå ett fristående organ och inte på invandrarverket,som utgör motpart till den hjälpsökande.Men att ändra den ordningen ser ut attinnebära både förlängda handläggningstider ochökade kostnader. Den nytillsattautlänningsnämnden har ännu inte hunnit i kappmed de uppgifter som har ålagts dem. Landetsekonomi har heller ännu inte återhämtat sig. Jagmåste böja mig för verkligheten och väljer att intereservera mig mot lagda förslag, utan nöjer migmed ett särskilt yttrande i frågan. Jag kommerdäremot att noga följa utvecklingen framöver ochhar för avsikt att återkomma i frågan näromständigheterna tillåter detta.Herr Talman! Jag yrkar bifall till reservationerna 1och 2.Anf. 180 ():Herr talman! Vi socialdemokrater yrkar bifall tillutskottets hemställan i betänkandet.Utskottsmajoriteten, bestående avsocialdemokrater, vänsterpartister ochnydemokrater anser att det förslag som regeringenhar lagt fram om sänkta inkomstgränser äroacceptabelt.Redan i motioner från allmänna motinstiden sadevi socialdemokrater klart ifrån att förslag sominnebär att de grundläggande syftena bakomrättshjälpsreformen äventyras inte kan accepteras.Rättshjälpssystemet måste även framöver varautformat så att ingen av ekonomiska skäl skall varaförhindrad att ta till vara sina rättsliga intressen.I uppdraget från tillriksrevisionsverket, det var under denSocialdemokratiska regeringsperioden, sades skulle överväga om kostnaderna förrättshjälpen kan minskas utan att de grundläggandesyftena går förlorade.Riksrevisionsverket påpekar också på s. 64 i sinutredning ''att det är viktigt att förhindra att storaekonomiska skillnader mellan parterna leder tilloacceptabla skillnader i möjligheten att tillvaratasin rätt. Ett av syftena med rättshjälpsreformen varjust att åstadkomma mer lika ekonomiskaförutsättningar för parterna i en tvist. ''Förslaget från regeringen uppfyller inte de syftena.I propositionen föreslås att den övreinkomstgränsen för allmän rättshjälp skall sänkasfrån nuvarande 7 basbelopp till 4 basbelopp, dvs.från . räknat i 1991 årsbasbelopp. Detta gäller för den som inte har någonförsörjningsplikt.Det sägs i propositionen att förslaget leder till enbesparing i storleksordningen 15 milj.kr. och''bara'' drabbar av den målgrupp som fårallmän rättshjälp. Det har ni som stöder förslagetockså skrivit i er reservation. Det där är inga siffroratt ta fasta på, eftersom i sinutredning säger att det inte finns någon samladstatistik över rättshjälpstagarnas inkomster.Beräkningarna bygger på undermåligt underlag.Riksrevisionsverket säger också att en sänkning avinkomstgränsen kan medföra ökadeadministrationskostnader. säger att förslaget kommeratt medföra ökade administrationskostnader. Depengar som ni och regeringen tror är gripbara kangå till ökad administration. Grundtanken var atträttsväsendets resurser bör användas där de behövsbäst, och dit räknas inte ökad administration.När rättshjälpen infördes kunde allmän rättshjälp iprincip beviljas i alla typer av ärenden. Numerautgår allmän rättshjälp huvudsakligen i familjemål,alltså mål som gäller äktenskapsskillnad, vårdnadom barn, umgänge och underhåll. Det finns ingenförsäkring som betalar advokatkostnader i rättsligtvist i familjemål. Den statliga rättshjälpen är denenda formen av ekonomisk hjälp som finns att få.När introduceradeprivata rättskyddsförsäkringar omfattade derasförsäkring även familjemål, men visade det sig vara en dålig affär för bolagetoch familjemålen undantogs. De besparingar somgjorts på rättshjälpsområdet har i huvudsak inriktatsig på den allmänna rättshjälpen och i princip gälltområden där människor haft möjlighet att skyddasig på något annat sätt.Det finns all anledning att tro att dettaregeringsförslag hotar inte minst kvinnorsrättssäkerhet. Den som tjänar mer än 128 800 skallinte längre kunna få allmän rättshjälp. Detmotsvarar en inkomst av . Förden som försörjer ett barn ligge gränsen vid 12 100kr. En tvist om vem av två makar somvid en skilsmässa skall ha vårdnaden om barneteller barnen kostar vanligtvis . förvar och en av parterna. Om domstolens avgörandeöverklagas till hovrätten är det inte ovanligt attkostnaderna skjuter i höjden till 30 000--40 000 kr.Hur skall människor som tjänar 12 000--. imånaden kunna skaffa fram dessa pengar? Avlönen blir det ingenting kvar för en rättegång.Normalt kräver advokaterna förskott på sinaarvoden, vilket medför att många människor i lägreinkomstlägen kommer att tvingas avstå från attförsöka tillvarata sin rätt. Om allmän rättshjälp intebeviljas kommer naturligtvis den person som tjänarmest att ha de bästa förutsättningarna att betala enadvokat. Tjockleken på plånboken kommer återatt få betydelse när det gäller möjligheten atttillvarata sin rätt. Eftersom det i familjer oftast ärmannen som har den högsta inkomsten, kommerförslaget att drabba kvinnorna hårdast. Ävenbarnen kommer i kläm i de fall den förälder som ärmest lämpad som vårdnadshavare inte har råd attdriva sin sak i domstolI står att Centernoch går med på besparingar menaccepterar inte metod. Är det någotsom reportern har hittat på eller missuppfattat?Enligt artikeln säger : ''Fråncenter- och folkpartihåll är vi oroliga för attsänkningen drabbar rättssäkerheten i familjemål,t.ex. skilsmässor där kvinnan ofta är denekonomiskt svagare parten.'' Har den oron gåttöver hos och ? harAnders strukit sig på talarlistan. Även ominte någon representant för deltar idebatten och kan klargöra om man tycker så somdet står i tidningsartikeln och i reservationen, därman säger att förslaget är välavvägt, så vill jag talaom vad vi tycker från socialdemokratiskt håll omCenterns agerande.Med anledning av inlägg den14 maj sade : Vi i sernaturligtvis med intresse fram emot attModeraterna kommer att driva reservationskravenom rättshjälp om de hamnar i en framtida icke-socialistisk regering.Lika intressant är det att se omsvängning.Centern driver inte heller reservationskraven från . Då gällde det rättshjälp till enskilda i miljömål.Centern har talat mycket i denna kammare omkvinnors utsatthet. Det går tydligen bra att kritiseraoch initiera i opposition. sviker enviktig grupp kvinnor, de som skall försöka hävda sinrätt i vårdnadstvister. Även barn kan komma ikläm.Herr talman! I utskottsbehandlingen av dettabetänkande ville de borgerliga partierna ändra i detstycke som vi anser viktigast och som lyder:''Enligt utskottets synsätt'', vilket även påpekats,''kan ett genomförande av förslaget komma attmedföra en återgång till den ordning som gällde påden fria rättegångens tid, nämligen att enbart deekonomiskt sämst ställda och de som har godekonomi kan ta till vara sina rättsliga intressen.Flertalet vanliga inkomsttagare för vilka ett rättsligtförfarande innebär avsevärda ekonomiskapåfrestningar kan komma att helt utestängas frånallmän rättshjälp. ''Ni borgerliga ville få in att förslaget i värsta fallkunde leda till vad som gällde på den friarättegångens tid. Detta kunde vi inte gå med på,eftersom förslaget får just de konsekvenserna. Vifår stöd av flera tunga remissinstanser. Flerremissvar skulle ha kommit in, om detta viktigaförslag hade föregåtts av ett normaltremissförfarande i enlighet med bestämmelserna i 7kap. 2 § i regeringsformen. Chefen förrättshjälpsmyndigheten skriver: ''Om förslagetantas kommer endast de som har det sämst ställtoch de som har en mycket god ekonomi att kunnaanlita advokat.'' säger attingreppet är förödande och avvisar förslaget.Domstolsverket anser att justitieministern har gåttför långt och föreslår en kompromiss till fembasbelopp.Detta ärende bör återgå till regeringen, som efteren samlad översyn av rättshjälpen får återkommatill med förslag om effektiviseringar ochkostnadsbegränsande åtgärder. Alla ändringar i regleroch organisation har medfört att kontinuiteten iinhämtandet av kunskap har brustit. har vimöjligheten att ta ett samlat grepp i stället fördelförslag.Att det brister i kunskap visas bl.a. i att ombud försina klienters räkning ansöker om rättshjälp iärenden där lagen inte medger rättshjälp.Balanserna vid rättshjälpsmyndigheten och hosrättshjälpsnämnden skulle kunna minskas, likasåkostnaderna för administration, ifall ombudenhade klart för sig vilka ärenden det är lönlöst attsöka om rättshjälp för.Hur blir det med höjningen avrättshjälpsavgifterna, som regeringen har aviserat ibudgetpropositionen? I pressmeddelandet frånjustitiedepartementet står: ''En viktig aspekt på ensänkning a inkomstgränsen är också att en sådanåtgärd -- till skillnad mot höjda rättshjälpsavgiftereller införande av en ''självrisk' för alla -- innebäratt målgruppen avgränsas från 'rätt' håll, dvs. desom har de allra lägsta inkomsterna inte alls berörsav sänkningen.'' Vad menas med detta, BrittaBjelle? Motsatsen till rätt håll är ju fel håll. Det ärinte bara där jag har ett frågetecken. Ett för helautskottet viktigt förslag remissbehandlas förnärvarande, nämligen rättshjälp till brottsofferutomlands. Kommer det nya pengar till denreformen, eller skall den betalas med minskadrättshjälp på andra områden som är viktiga förkvinnor?Britta Bjelle frågade var vi kunde tänka oss attspara. är det ju en borgerlig regering som skallkomma med besparingsförslag och förslag om hurrättshjälpen skall bli effektivare.Riksrevisionsverkets rapport innehåller åtskilligaförslag till åtgärder. , tidigare chef ochöverdirektör för rättshjälpsmyndigheten, har bl.a. idebattartiklar kommit med förslag om hur 15milj.kr. kan sparas genom andra åtgärder, utan attnågra behöver komma i kläm.Att i en social skyddslagstiftning föreslå ensänkning av inkomstgränserna som slår hårt motfamiljemålen anser vi socialdemokrater är orimligt,när målet är att rättshjälp skall ges där behovet ärstörst och där det inte finns någon annan hjälp attfå. Jag skall även ge några tips på besparingar somregeringen kan begrunda.1. Tag bort rättshjälp i tvister om motorfordon.Alla som har minst halv försäkring på sin bil hardärmed också en rättsskyddsförsäkring.2. För mig är utsatta människor i familjemål en merangelägen grupp än de som tvistar om pengar ochegendom, även om man kan stå sig ganska slättäven där. Överväg dock om rättshjälp skall beviljasi t.ex. tvister om leasingbilar.3. Rättshjälpen lämnas i fyra skilda former, och detär oftast den redan redan nedbantade rättshjälpensom ifrågasätts. Titta på alla delar av rättshjälpen!Det är den allmänna rättshjälpen som visar på denminsta kostnadsökningen. När det gällermålsägandebiträden säger flera advokater jag talatmed att det gått rutin i att det skall vara advokatersom målsägandebiträden. En kvinnlig advokatsade: ''Jag skäms att lämna in en kostnadsräkningdär jag egentligen suttit med som stödperson. Viadvokater behövs när talan om skadestånd förs, närinte så är fallet kan någon annan lämplig personutses.'' När det ekonomiska läget är kärvt ochresurserna skall sättas in där de bäst behövs, är detviktigt att fråga sig om möjligheten tillmålsägandebiträden i form av advokater blivit förgenerös. Lagen trädde i kraft ochutvidgades . Den 25 april 1991fattade beslut om ytterligare utvidgning.4. Kunskapen om rådgivning fungerar dåligt, ochantalet rådgivningstillfällen har blivit mindre desenaste åren. I flera fall är rådgivning ett fullgottalternativ, t.ex. vid gemensam ansökan omäktenskapsskillnad när makarna redan är ense omvårdnads- och underhållsfrågorna.5. Kommunerna är enligt en ny regel isocialtjänstlagen skyldiga att sörja för attsamarbetsavtal kan erbjudas i vårdnadstvister. Denregeln måste bli känd och samarbetsamtaluppmuntras.6. Advokater och offentliga biträden måste fåbättre information om vad som åligger dem och huren kostnadsräkning skall vara utformad. Mängdenav klagomål över avdrag i kostnadsräkningarna äralltför stor. Man får inte betalt för översättningarsom inte tillför ärendet något, telefonsamtal medklientens släkt och vänner, hjälporganisationer ochriksdagsmän, tiden som går åt att skrivakostnadsräkningar, inte heller som regel föråtgärder som kan och bör skötas i annan ordning.Kostnadsmedvetandet är litet, speciellt hos demsom har ingen eller låg egenavgift. De advokatersom försöker hålla kostnaderna nere kan råka ut föratt klienten vill ha biträdesbyte, eftersom biträdetinte visar tillräckligt intresse och förståelse.