prot · GG0945 · 1992-12-15 00:00:00 — Förvåningen från min sida överMagnus inlägg har inte blivit mindre.Magnus fäster utomordentligt stor vikt vidDomänmarken och detta med en eventuellframtida privatisering. Jag kan ha respekt för hansframförda åsikt, som givetvis kan diskuteras och tasupp till behandling i det sammanhang där den hörhemma. Jag letar febrilt i betänkandet blandSocialdemokraternas reservationer, där ett antalfrågor tas upp. Dock sägs inte något omDomänmarken. Om på ett tidigarestadium hade uppmärksammat den här frågan,skulle utskottet ha haft en motion att behandla. Vihade då kunnat göra en ordentlig genomlysning avde här frågorna, och det skulle ha funnits olikaskrivningar härom. Men det finns alltså ingenreservation från socialdemokratiskt håll i dettaavseende. Ändå lägger i sinainlägg huvudvikten på just den här frågan.Det hade varit bra från behandlings- ochberedningssynpunkt om vi redan från början hadehaft tillgång till de synpunkter och förslag somMagnus för fram här i talarstolen.Anf. 35 () replik:Herr talman! Såväl krispaket 1 och krispaket 2 somden rad överläggningar som skett mellanregeringskansliet och oppositionen -- här företräddav Socialdemokraterna -- kan väl inte ha gått BertilDanielsson spårlöst förbi. Vi har ju sagt att det skallbli ett moratorium när det gäller försäljningen avstatens markinnehav. Detta kan ha haft betydelsenär det gäller det faktum att det inte harmotionerats i de här frågorna.Med mitt inlägg ville jag, herr talman, redan nuavisera att vi är rädda om Kronans mark,Domänmarken osv. Men jag förutsätter att denöverenskommelse som träffats mellan partiernaoch mellan regeringsföreträdarna ochSocialdemokraterna står fast och att det blir ettmoratorium. Jag hoppas också att BertilDanielsson och andra får en nådatid, så att de kanbetänka detta. Kanske de tänker om i framtiden.Det är vad frågan gäller.Anf. 36 ()replik:Herr talman! åsikter kan mangivetvis fästa stor vikt vid.Ja, en överenskommelse skall hållas. Men just nubehandlar vi frågor om rennäringslagen ochsamernas ställning. Beträffande rennäringen sadejag redan i mitt första inlägg att den i lagengaranteras fortsatta möjligheter att verka, även viden eventuell framtida utförsäljning ellerprivatisering.Men jag vill åter peka på 3 §. Den är helt solklardärvidlag. Jag förstår inte att villföra in dessa synpunkter i denna debatt. Jag harrespekt för synpunkterna som sådana -- att man inteskall privatisera, osv. -- även om jag inte delar dem.Men att så att säga hänga upp dessa pårennäringslagen, tycker jag är litet långsökt, ochjag förstår inte riktigt denna koppling.Anf. 37 ():Herr talman! har redan fästkammarens uppmärksamhet på att kds har fogat ettpar särskilda yttranden till det betänkande som vinu behandlar.Till jordbruksutskottets yttrande, bil. 5 ibetänkandet, har i fogatett särskilt yttrande. Jag har själv fogat ett liknandeyttrande till bostadsutskottets betänkande.Yttrandena behandlar tågordningen för besluten.Det betänkande som behandlades, KU17,handlade om inrättande av ett sameting meduppgift främst att bevaka frågor som rör samiskkultur.Samernas nationalråd har framfört önskemål omatt det nya skall beredas möjlighet attbehandla de frågeställningar som redovisas ipropositionens bil. 2 och som tas upp i dettabetänkande.I ett par motioner framförs motsvarande förslag.En av dessa motioner är Bo16 av ligger mycket i detta. Man hadeförhoppningsvis via fått samernassammanvägda uppfattning i de frågor sombehandlas i betänkandet.Mot detta får ställas att många frågor som länge harpockat på en lösning då blir olösta ett bra tag till.Vi har tidigare hört att dessa frågor har utrettsunder . kan det vara till fördel om manvet vad man utgår ifrån när man vill förändra.Sametinget är oförhindrat att behandla aktuellafrågor och i skilda sammanhang återkomma medytterliggare förslag. Jag hoppas på en framtidakonstruktiv dialog mellan , regeringenoch . Jag utgår vidare från att förslagfrån kommer att behandlas i enkonstruktiv anda av riksdagen.Herr talman! Jag yrkar bifall till hemställan ibetänkandet.Anf. 38 () replik:Herr talman! Jag lyssnade med stort intresse tillHarry . Han sade att det ligger mycket i dettayttrande. Jag tycker i likhet med vad jag tidigaresade att det är ett yttrande till intet förpliktande.Man borde från kds ha kunnat mumla ur skägget.Samerna hade sin gud , och kds har sin gud.Men jag tror att kds med detta yttrande står som enåsna mellan två hötappar, och den kommandevoteringen får väl visa hur samlad kds-gruppen är ifrågan.Anf. 39 () replik:Herr talman! Man har alltid att väga mellan olikasaker. I detta fall gäller det att väga mellan två olikafrågor där starka skäl talar för bådauppfattningarna. Demokratiskt sett hade det varitnaturligt om hade fått yttra sig överdessa frågor. Detta är den ena ståndpunkten.Den andra ståndpunkten är att det då blir enavsevärd förskjutning av frågor som vi tidigare idebatten har hört pockar på en lösning. Det ärdetta som vi har att välja mellan. Jag har med dennamarkering valt att stöjda betänkandet.Anf. 40 ():Herr talman! I anslutning till regeringensproposition om samerna och samisk kultur har enav våra motioner behandlats i det betänkande frånkonstitutionsutskottet som vi tidigare debatterade.Två av motionerna behandlas i detta betänkande.Vad beträffar den ena motionen i detta betänkandefrån bostadsutskottet om prisstödet till rennäringenför koncessionsrenskötsel är jag nöjd medutskottets skrivning. Frågan kommer såsmåningom att slutgiltigt behandlas här ikammaren när regeringen har utarbetat ett förslagom hur den skall vara utformad.När det gäller den andra motionen om envägförbindelse till sameby är det kanskemånga som frågar sig vad en väg har med densamiska kulturen att göra. Den frågan är enligt mittförmenande tämligen enkel att besvara.I den samiska kulturen är renskötsel dendominerande och viktigaste näringen. Det är ennäring som sedan urminnes tider har gett densamiska befolkningen dess dagliga levebröd. Mennäringen har ocksågenomgått mycket stora förändringar.Jag har på nära håll upplevt dessa förändringar.Från mina tidiga barnaår kommer jag ihåg samernafrån Leva sameby som kom med sinarenar för vinterbete i skogslandet till bl.a. minhemby. Där vistades de och skötte om sina renarunder de strängaste vintermånaderna. Under svårabetingelser fick samerna i meterdjup snö och i densträngaste kyla sköta om sina renar fråntidigare morgonen till sena kvällen. Då var prisstödoch andra samhälleliga skyddsnät helt okändabegrepp. är bilden en helt annan.Rennäringen har under de senaste årtiondenagenom den moderna tekniken genomgått mycketstora förändringar. Näringen har jämfört medrenrajdens epok blivit mer rationell, men den äronekligen lika krävande som tidigare fastän på etthelt annat sätt. förfogar alla samebyar övervägförbindelser till sina centralvisten, dock medundantag av en sameby, nämligen sameby.För dem i denna församling som är vilsna i dessafrågor är det kanske på sin plats att jag någotförklarar vad en sameby är för något. Det ärdefinitivt inte någon by i ordets rätta bemärkelse,utan den är närmast att betrakta som en ekonomiskförening som i sin tur får använda ett visstgeografiskt område för renskötsel.Kiruna kommun, med sina , är exempelvis uppdelad i sexfjäll- och ett par skogssamebyar. Vägfrågan förTalma sameby har stötts och blötts i mångaårtionden, men den har alltid stupat av en ellerannan anledning. För den som är invigd i fråganverkar detta vara synnerligen märkligt.Som framgår av betänkandet har denna fråga varitföremål för riksdagsbehandling tidigare, och denhar då behandlats som en trafikfråga. Detta är dockingen fråga för trafikutskottet, utan den är närmastatt betrakta som en bred planfråga och hör därförhemma enbart hos bostadsutskottet. Först närplanfrågan är avgjord, och förhoppningsvis tillvägens fördel, kan den bli en fråga förtrafikutskottet.Man har fört fram förslag om alternativasträckningar, men varje alternativ har stupat på denansvariga myndighetens, ,uppfattning, nämligen att dessa sträckningar stridermot naturresurslagen. Enligt verkets uppfattningkrävs det helt enkelt ett särskilt riksdagsbeslut omändring av naturresurslagen. Men i lagen sägs detdock att anläggningar inom detta område fårkomma till stånd endast om de behövs förrennäringen. Och detta är faktiskt en sådananläggning.Det är därför som vi i vår motion har föreslagit attriksdagen uttalar sig för att denna denna väganläggs och att regeringen sedan skall svara för attvägförbindelsen förverkligas.Såvitt jag vet råder bland kommunpolitikerna i denberörda kommunen, kommun, ensamstämmig uppfattning om det nödvändiga i attprojektet förverkligas. Någon annan uppfattninghar åtminstone inte getts mig till känna, och jag ärfaktiskt ordförande i kommunfullmäktige i Kiruna.Det här är faktiskt en social rättvisefråga för Talmasameby. De ytterst begränsade ingreppen inaturmiljön får inte stoppa byggandet av denna vägoch skapandet av en möjlighet till överlevnad fördenna sameby med sina 17 familjer.Jag roade mig faktiskt med att göra en beräkning avhur stort ingrepp ett sådant vägbygge skulle göra ide obrutna fjällområdena. Om man antar attvägen, en sträcka på , som skullevara i klass med en s.k. skogsbilväg, hade en breddpå 3,5 m och att den skulle ta 25 m i anspråk påömse sidor om vägens mittlinje, således en linje pådrygt 50 m, skulle vägen ta i anspråk ungefär -- nuskall ni få höra -- 0,000 av deobrutna fjällområdena.Jag skulle vilja fråga utskottets talesman om hantycker att detta är ett väldigt stort ingrepp i natureni de s.k. obrutna fjällområdena. Jag kanske harräknat en nolla för mycket. Det är svårt att räkna,för faktum är att en sådan här räknedosa inte räckertill alla gånger.Herr talman! Jag har inte för avsikt att yrka bifalltill min motion. Men jag vill med det häranförandet ändå göra en markering av att Talmassameby för sin överlevnad är i behov av att den härvägen kommer till stånd. ställerallt större krav på slakten. Om samebyn tvingas taut all slakt som vinterslakt, innebär det väldigt storaekonomiska förluster för de berörda renägarna.Jag har för avsikt att återkomma under nästaallmänna motionstid i den här frågan. Då skall jagformulera motionen på ett sådant sätt att den geranledning till en tolkning av nu gällandelagstiftning. Jag vill helt enkelt få klarhet i om dennu gällande lagstiftningen tillåter eller inte tillåterett sådant här vägbygge för rennäringen i de s.k.obrutna fjällområdena. Min förhoppning är attutskottet gör en mer positiv behandling än den härmotionen har fått.Skall man värna om naturen i det här området,måste vägen helt enkelt komma till stånd. Till detfinns inget annat alternativ. Möjligtvis kan manförbjuda rennäring i det aktuella området, men detär väl inte mening. Den proposition somvi har behandlat har ju kommit till för attstärka den samiska kulturen och rennäringen.Avslutningsvis, herr talman, kan jag gå i god för attvarken jag, åtminstone den tid jag har kvar här ikammaren, eller den berörda samebyn kommer attge oss förrän den här vägen har blivit en realitet.I detta anförande instämde (båda s).Anf. 41 ()replik:Herr talman! Uppmanad av att geutskottets synpunkter på hans motion om väg tillTalma sameby vill jag först erinra om att riksdagenså sent som , alltså 1992, behandlade ettlikartat motionskrav och då avvisade motionen.Det område som det är fråga om ingår i ettnaturreservat med obrutet fjällområde. Dethandlar givetvis i stor utsträckning om hur manskall betrakta en lagstiftning. Hur heliga ärlagparagraferna? Kan man tillåta avvikelser ellerundantag? har de som har haft att beslutainte ansett det befogat att göra det här undantaget.Det har varit regeringen, ochriksdagen.Dock vill jag säga att pläderingvar mycket stark. Detta är en fråga som jag tror attvi inte skall låta falla, utan ha under bevaknig. Jagförstod av att det kommer flermotioner. Jag utgår också från att det nu beslutadesametinget kommer att ta upp den här frågan. Dåfår vi göra en ny prövning och en ny avvägningmellan de motstående intressen som finns.Det är ett enigt utskott som har avstyrkt motionen,därför finns det ingen möjlighet att i det här lägetgöra något annat. Men jag utgår från att frågankommer att aktualiseras längre fram.Anf. 42 () replik:Herr talman! Jag läste faktiskt att utskottet skrev isitt betänkande att ingenting har hänt sedan frågansenast behandlades. Men faktum är att det händersaker. Om man verkligen tänker på miljön skallman se till att vägen kommer till stånd så fort sommöjligt, för antalet snöskotrar ökar. Fyrhjulingarblir allt vanligare i fjällen. Terrängmotorcyklaranvänds numera även inom renskötseln. Vi harbåttrafiken och helikoptertrafiken. Jag tror attmycket av den här trafiken skulle elimineras ellerminskas om vägen kom till stånd.Jag hade faktiskt god lust att se till att minabänkkamrater här på Norrbottensbänken ställdeupp på den här motionen. Då hade vi kunnatdemonstrera hur vi norrbottningar, tio stycken,som geografiskt representerar ungefär en fjärdedelav landets yta, skulle rösta mot den övriga svenskabefolkningens representanter på 339 ledamöter.Anf. 43 ():Herr talman! Jag vill börja med ett litetklarläggande. I betänkandet som vi nu debatterarbehandlas två motioner från . Denena är en partimotion där riksdagsgruppen eftermotionens inlämnande har släppt yrkandena 6--14.Den andra motionen har ''undertecknad'' skrivit.Det är alltså mina egna synpunkter som där försfram. Självfallet gäller detta även mitt anförande.Det kan vara viktigt för kammarens ledamöter attveta detta.Det område inom vilket rennäringen utövas i vårtland sträcker sig från i i söder tillTreriksröset i norr. Näringens utövare, samerna, ärett minoritetsfolk i vårt land. Detta har bl.a.medfört en särskild lagstiftning kring och för dennanäring och dess utövare. Alla samer utövar nu interenskötsel. Det är en minoritet inom minoritetensom har denna rätt.Världen över pågår och uppstår konflikter ochmotsättningar mellan majoritets- ochminoritetsgrupper. I en del fall har dessa resulterati långvariga och blodiga förtryck. Att vårt landförskonats från det sistnämnda betyder ju inte attdet saknas delade meningar och uppfattningarmellan vårt lands majoritets- och minoritetsfolknär det t.ex. gäller vilka rättigheter ochskyldigheter som följer av rätten att bedrivarenskötsel.Ett annat känt fenomen vid hanterandet avmotsättningar av det här slaget är att dessa bedömssom känsliga och att man därför ''smyger somkatten kring het gröt'' i stället för att grundligtundersöka det hela. Etiketter som rasist ochhetsare mot folkgrupp plockas ofta fram när någonifrågasätter rådande förhållanden. Enligt minmening har det sistnämnda omöjliggjort en riktigmyndighetsutövning när det gällt att komma tillrätta med vissa problem.Jag tänker inte i mitt anförande uppehålla mig vidde olika förslagen i denna proposition. Nej, jagkommer mycket koncentrerat att beskriva vissasaker, problem och frågeställningar som berörrenskötselområdet.Jag vill börja med en återblick till den tid när jagväxte upp. Min födelseort, där jag fortfarande bor,ligger inom renskötselns vinterbetesområde. Jagkan inte minnas några som helst motsättningarmellan samer och ortsbefolkning . Jaghar hört med många; alla delar min uppfattningdärvidlag. Tvärtom var det ju en händelse manmindes när samerna kom med sinarenar. Då kom i hjordens tät en same med ledaren,medan flanker och kö bevakades av andra medhundar.I min by bodde flera samefamiljer under vintern.Varje dag kunde man se dessa vara ute i skogen föratt tillse sina renar. När våren kom och de flyttadetillbaka till fjällen, då var renarna med. Någotannat gällde inte. Jag vill återigen understryka: dåfanns inga motsättningar.Nu är det andra tider. har problem ochmotsättningar uppstått. Varför har det blivit så? Ja,säkert finns det många orsaker, men en viktigförändring -- kanske den avgörande -- är attrenskötseln har ändrat karaktär. Mycket förenklatkan man säga att renskötseln har förändrats frånskidor och ledarren till helikopter, snöskoter,motorcyklar och fyrhjulingar samtlastbilstransporter av ren vid flyttning. Ettomfattande ekonomiskt stöd från staten harsjälvfallet varit en bidragande orsak till dennaförändring.Jag tänker beröra några och även påtala vissa, somjag anser, oklarheter när det gäller både rättigheteroch skyldigheter å rennäringens område. Det blirkort och koncentrerat, jag närmast punktar upp dethela.Den mest omtvistade frågan gäller renskötselrättenoch övriga rättigheter på enskild mark samt vilketintrång en fastighetsägare inom renskötselområdetskall tåla.Jag har tagit del av vissa handlingar som berör dettaområde, handlingar som jag tycker reser en radfrågor. Jag kan börja med frågan hur den nuföreslagna kollektiva renskötselrätten ställer sig tillKungl. Maj:ts beslut angåenderegistrering av namngivna lappars ''renskötselrätt''på fastställda ''renbetesfjäll'' inom ,där renbetesfjällens omfång och utsträckning blivitav Häradsrättens domstolsutslag fastställda och avlantmäteriet röslagda. Det är en redig lunta.Vi kan även ta avvittringen ovan odlingsgränsen.Bl.a. ett avvittringsprotokoll från Tärnaområdetvisar att vissa områden inte uppläts till renbete. handlingen står det bl.a. följande: ''I detemellan Jovattnets ochh Tengvattnets floddalarliggande , som förr brukats till höstbete,men numera icke innehafves av någon renskötandelapp och icke heller bör för renskötsel vidareupplåtes, emedan detta lilla fjäll i övervägande gradupptages av bofastas insyningar. ''Lappfogden hade i fråga om detta fjäll en någotavikande åsikt. Han skriver i protokollet bl.a.: ''emellertid är smalt och befolkningen o deomgivande fjälldalarna relativt talrik, så att svåraslitningar kunna befaras mellan lapparna samt desvenska och norska nybyggarna i trakten om fjälletanvändes till , anser jag att detsammaendast försöksvis upplåtes till bete dåfaran för skadegörelse kan vara mindre. ''Avvittringsprotokollet underskrevs sedan avUmbyns och Vapstens lappombud.En annan mycket stor tvistefråga är det storarenantalet och renarnas vistelse utomåretruntområdet. Om jag fått riktiga uppgifter ärdet tillåtna renantalet inom län49 000 renar. Tiden mellan och den 1oktober skall renarna vara ovanför odlingsgränsen.I år gjordes i septemberrenobservationer inom nedanförodlingsgränsen, med undantag av sambysåretruntmarker. Totalt antal älgjaktslicensområdeninom inventeringsområdet är 1 460. Av dessaområden har 399, eller , lämnat rapport. Inomdetta område observerades totalt 45 347 renar,alltså i det närmaste det antal som vid den tidenskall finnas ovanför odlingsgränsen. Lägg då därtillatt Västerbottensrenarna också finnsi och län.Den här situationen har vi nu haft , ingethänder, utöver att motsättningarna mellanmänniskorna i dessa områden och renägarna baraökar.Jakten är ett annat exempel på tvistefrågor. Ettirrationsmoment som måste åtgärdas ärdubbelregistreringen av älglicens på mark ovanförodlingsgränsen.Vad kan då göras? Ja, ett känt samisktkrav är att skall underteckna 169. Det kravet har tidigaretillbakavisats, och sägs åter i propositionen attdet inte är en möjlig väg. Det är främst artikel 14 ikonventionen som talar om landrättigheter ochsom inte är förenlig med svenska rättsförhållanden.Jag delar den uppfattningen. I vårt land bor ca900 000 människor inom renskötselområdet. Endelikat fråga blir vad man gör med dessa. Blir detsamma svar här i som ficki ett program för cirka en månd sedan, när fråganställdes till ett par samekvinnor vad man tänktegöra med den bofasta befolkningen om samerna iNorge fick rätt till mark och vatten? Svaret blev:Det har vi inte funderat över.Om nu inte ett eget land för samerna är möjligt,återstår endast vad som hitintills gällt, nämligen attvi får samsas, både samer och svenskar, i dettaområde. Det betyder och innebär att samerna skallgaranteras sin rätt till renskötsel, vilket självfalletställer en rad krav på samhället. Men även detmotsatta måste gälla, att rennäringsidkarna måsteta hänsyn till andra människor och verksamheter.Det kräver bl.a. att de tusentals enskildamarkägarnas intressen och möjlighet till utkomstoch fortlevnad också måste garanteras.Jag har i min motion samt i detta anförande påtalatatt det tycks finnas en rad oklarheter i rådanderättsförhållanden mellan rennäringens utövare ochövrig befolkning inom berörda områden.Jag är helt övertygad om en sak: Om man inte medallvar tar sig an de problem och motsättningar somi dag finns och som tenderar att skärpas, då finnsrisken att det i fortsättningen blir heltokontrollerbart.Oklarheter måste redas ut, och frågorna måste fåsina svar. En regering som utreder ett förstärktägandeskydd måste väl också ta sig an vem somäger vad. Även staten är ju i allra högsta gradinblandad.Det är en orimlighet att samer och ortsbefolkning,och även samer mot samer, i rättstvister skall redaupp det som i många fall är ett resultat av enundermålig myndighetsutövning. Det innebäralltså att utredningsinsatser måste till, vilket ärhuvudkravet i min motion.Herr talman! Jag står självfallet kvar vid yrkandenai min motion, men då dessa täcks av bådereservationer och meningsyttring, avstår jag ifrånatt yrka bifall till motionen.Det är en orimlighet att samer mot ortsbefolkningoch även samer mot samer i rättstvister skall redaupp det som i många fall är ett resultat av enundermålig myndighetsutövning. Det innebär attutredningsinsatser måste till, vilket är huvudkraveti min motion.Herr talman! Jag står självfallet kvar vid yrkandenai min motion, men då dessa täcks både avreservationer och av meningsyttring, avstår jag frånatt yrka bifall till motionen.Anf. 44 (-):Herr talman! Det är stora och komplicerade frågorsom behandlas i . Jag delar i alltväsentligt de uppfattningar som har givit uttryck för här, men skall i mittanförande beröra bara en liten del av detta storaoch komplicerade område. Det gäller frågor kringersättning för rovdjursrivna renar.Människan har sedan urminnes tider varit i kampmot den övriga naturen. Först , i elfte timmen,har vi kommit till insikt om att bakom dennamotsättning, som vi har levt med så länge, mellanmänniska och natur finns en ännu mergrundläggande samverkan. Det gamla systemetmed ersättning för rovdjursrivna renar byggde pådenna tydliga motsättning mellan människan ochrovdjuren. Rovdjuren åsamkar skada påtamdjuren, och den som drabbas av det skallersättas.Det nya systemet borde i stället vara ett uttryck förde nya tankegångarna om att bevara den genetiskamångfalden, byggda på den djupare insikten om attolika arter visserligen kan stå i motsättning tillvarandra, men ändå på ett djupare plan varavarandras förutsättning i de kompliceradestrukturer som biotoper utgör.Naturvårdsverket har sedan många år tillbakaarbetat med ett förslag som bygger på denna insikt.Det är ett förslag som både beaktar att vi måste taansvar för de åtaganden som har gjort iinternationella sammanhang -- det gäller t.ex.anslutningen till -- och som gårut på att vi skall se till att de arter som naturligtfinns i vårt land skall kunna leva vidare i rimligapopulationer.Naturvårdsverket ville förena detta ansvarstagandemed att också brygga över den urgamlamotsättningen mellan människan och rovdjurenoch beakta rennäringens möjligheter och rättighetatt existera. Men i propositionen och i detbetänkande som bostadsutskottet nu lämnat tillriksdagen har man i stället konstruerat enkombination av det gamla krångliga, byråkratiskasystemet, som ofta ledde till problem, och en vissdel av det nya systemet.Man uttalar sig nämligen för att vi skallbygga ersättningssystemet på förekomsten avrovdjur och att det skall vara Naturvårdsverketsövergripande uppgift att bedöma hur storarovdjursstammarna är. Man kombinerar det ocksåmed ett betydande inslag från det gamla systemet,något som kommer att leda till fortsattamotsättningar, till fortsatt byråkrati och till mycketomfattande administrativ behandling.Jag tycker att det här är mycket olyckligt, och jaghar i en motion yrkat att man i stället bordetillgodose förslag fullt ut. Vadskulle då det ha inneburit?