prot · GG0918 · 1992-11-06 00:00:00 — Det är inte några i den härsalen som skall fatta beslut hit eller dit.Jag tycker att Ny demokrati harförgrovat debatten. Jag lyssnade själv till ettstrandmöte någonstans i södra som där sades var i och för sig klart grövre ändet som sägs här. Det är tråkigt med dennaförgrovning av debatten. Jag vet inte riktigt omLars Moquist har blivit talesman för sitt parti, för iså fall finns det i alla fall något hopp. ju också kommit med isocialförsäkringsutskottet som extra suppleant.Där lär han kunna få en hel delförstahandsinformation, som nog är väldigt bra förhonom att få höra.De positiva förslag som Nydemokraterna då och dålägger fram är ofta sådana förslag som vi moderatertidigare har lagt fram i bl.a. vårakommittémotioner. Det har vi ingenting emot, menvi vill inte förknippas med denna förgrovning avdebatten.Anf. 16 Kulturminister ():Herr talman! Jag skall försöka att besvara en del avde frågor som har ställts. Först togs frågan omgeneraldirektörernas brev upp. Generaldirektörenför Invandrarverket beklagar ju själv de olyckligaformuleringarna som fanns i brevet och framför allti det pressmeddelande som spreds. Jag tycker attdetta brev i långa stycken var mycket angeläget. Ibrevet pekar man på behovet av åtgärder för attinvandrarna skall få arbete. Man ville få hjälp medytterligare metoder för att kunna hanterasituationen, dock utan att själv komma med någraförslag.Det mycket långa brevet avslutas med en halv sidamed mycket kategoriska uttalanden om attasylpolitiken enbart skall inriktas på att man skalltillämpa . Detta har nuInvandrarverkets generaldirektör beklagat. Honsäger att detta självfallet skulle ses i ljuset av denutredning som har gjort när detgäller massflyktsinvandringar och av behovet aveuropeiska överenskommelser för hurmassflyktssituationer skall kunna hanteras iEuropa. Det är ju någonting helt annat. I dagenstidning läste jag att det var fråga om åtgärder . Men formuleringen har nästan kunnattolkas så, att flyktingpolitiken skulle fungera somnågot slags dragspel på grund av konjunkturellabekymmer och en svår arbetskraftssituation här iSverige.Det är helt rätt att det är en ekonomisk kris iSverige, vilket vi allihop har blivit varse. Det ställerhöga krav på större effektivitet i olika socialastödsystem och socialförsäkringssystem, somomfattar både invandrare och svenskar.I statens budget ingår det också vissa krisutgifter.En krisutgift är att det finansiella systemet ochbankerna skall räddas. En annan krisutgiftförorsakas av kriget i , som medför attmänniskor söker sig bl.a. till . Detta har intenågonting med direkta ekonomiska krisatt göra i den meningen att kriget skulle utgöra enorsak till ekonomiska problem. Dessaproblem har grundlagts genom en oförnuftigekonomisk politik under de senaste 20 åren.Lars Moquist talade om att en europeiskkonvention bara skulle innebära en kvoteringländerna emellan när det gäller att skickaasylsökande eller skyddsbehövande. Så är det intealls. En europeisk konvention skulle betyda tar gemensamt ansvar för att ge skydd och förhumanitära insatser i närområdet, så närahemorten som det över huvud taget är möjligt.Dessutom skulle en konvention innehålla bl.a.gemensamma betalningsmetoder för att finansieraett åtagande om återuppbyggnadsarbete, så attmänniskor kan återvända när krisen är över. I vissafall är det naturligtvis inte möjligt att ge människorskydd i det egna krigslandet eller ens i närområdet.Då måste man vara överens om var detta skyddskall ges, och staterna måste tillsammans ta ansvarför finansieringen. Så går det emellertid inte till idag.Vi från har varit mycket aktiva när det gälltatt stödja UNHCR och att få till stånd åtminstonesamtal om hur vi gemensamt skall klara krisen iJugoslavien. Till viss del har vi lyckats i dettaarbete. Stödet för gemensamma åtaganden ochomhändertagandet av flyktingar i närområdet harblivit starkare. deltar mycket kraftfullt i detarbetet. En europeisk konvention skulle inte iförsta hand handla om något slags kvoteringländerna emellan.Berith undrade vad vi hade gett UNHCRför svar beträffande lägerfångarna. Regeringen harfattat beslut och överlämnat en skrivelse tillInvandrarverket. har vi meddelat attSverige kan ta emot 150 nya lägerfångar inkl. derasfamiljer.Det finns en betydande risk -- och det finnserfarenheter som visar detta -- för att om man gers.k. engångsbidrag för att människor skallåtervända, kommer det en ström av människor hitför att hämta detta bidrag och sedan åka tillbaka.Det är inte alls säkert att ett sådant bidrag innebärnågon lösning. Då är det mycket bättre att geUNHCR och IOM, som har till uppgift att se till attmänniskor kan återvända på ett värdigt sätt,uppdraget att klara av en sådan situation.Jag tror inte att historien om Kosovo ärfärdigskriven. Människor har förföljts. Där finnsett förtryck. Ett tag var det storrisk för att många skulle kallas in tillkrigstjänstgöring. Situationen har emellertid lättatnågot, vilket gör att bedömer detsom möjligt att fatta beslut om att låta människoråtervända till Kosovo. En del återvänder ocksåfrivilligt. Men jag är inte alls säker på att historienom Kosovo därmed är färdigskriven. Mångamänniskor tar på sig ett stort ansvar när de baraavfärdar hela strömmen av asylsökande människorfrån med att det bara skulle röra sig omcharterresor och ekonomiska flyktingar.Anf. 17 (nyd):Herr talman! Kulturministern tog på nytt upp deninternationella aspekten. Hon sade att det inte ärfråga om kvotering utan om ett gemensamtåtagande. Självfallet är det så. Men detgemensamma åtagandet är ju ett slags kvotering.Alla skall ta sitt ansvar. Det måste betyda att vissaländer inte kan komma undan ansvaret och attSverige inte skall behöva ta ett sådant stort ansvarsom man har gjort. Om man sedan skallkalla detta för kvotering eller för gemensamt ansvarär bara olika sätt att uttrycka saken.Gustaf von nämnde att vissa av Nydemokratis frågor har drivits avModeraterna. Visst är det så, men vi har vågatfokusera problemet på ett helt annat sätt än vadModeraterna har gjort. har det väl skett etteller annat övertramp, men det är nog inte vinydemokrater ensamma om att ha gjort. Jagbeklagar om det har skett grova övertramp av olikanydemokrater. Det är mycket ledsamt.Jag har ständigt i skrift och tal försökt att föra enbalanserad debatt i flyktingfrågan, och jag tror attjag har vunnit respekt för detta, åtminstone i detområde där jag publicerar mina artiklar, nämligen isydöstra vill återknyta till den sociala anpassningen. Attkunna språket är ju det viktigaste för att man skallkunna anpassa sig till ett land. Jag förstår inte attdet skall vara så svårt att inse detta. I stället görsdet en avvägning mellan hemspråk ochsvenska. Det kan vara viktigt även medhemspråksundervisning, men det bordeinvandrarna och deras organisationer själva stå för.Det viktigaste för en social anpassning är just attlära sig svenska.Jag hoppas att detta kommer att belysas i denutredning som kulturministern har förutspått skallkomma. Jag hoppas också att alla frågor som rörflyktingar då kommer upp till debatt.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att hon inteägde rätt till ytterligare inlägg.Anf. 18 i (m):Herr talman! Jag har en enkel men god uppfostran,vilket gör att jag inte vill kommentera det somBerith sade, eftersom hon inte längre harnågon chans att delta i debatten.Jag har två gånger ställt en fråga till statsrådet ombarnförvaring och de konsekvenser det kan få.Både och ärmycket kritiska till lagförslaget. Jag har inte fåttnågot svar från statsrådet, och den tystnadenbetraktar jag som talande.I interpellationssvaret skyller statsrådet på denförra regeringen när det gäller det stora antal somfick stanna i . Här rörde det sig alltså inteom flyktingar enligt gällande lagstiftning. Då är minfråga: Finns det dokumenterat någonstans attFolkpartiet under den tiden gick emot det förslagsom den förra regeringen lade fram om att manskulle vara mycket generös beträffandehumaniteten? Om detta inte finns dokumenterat,skall man inte ta upp den frågan i en debatt på detsätt som man har gjort här i dag.Man säger att det skall vara visumtvång från ettvisst land men att det ändå skall gå att medge vissaundantag. Då måste det på berörda ambassaderfinnas folk som gör utredningar. Jag undrar därför:Finns den kompetensen på dessa ambassader? Dethade, herr talman, varit mycket bättre att frånbörjan sända ut rätt signaler. Då hade vi sluppitdetta förnedrande visumtvång.Jag kan tänka mig att det blir stora problem för densom verkligen är flykting att få visum på en svenskambassad. När han har kommit dit och fått visumär han säkert iakttagen av landets polis. Hur skallhan då komma från landet? Hur skall han kommatill ? Vem betalar hans biljett?Jag anser att man skall ha en asylpolitik som ihuvudsak baseras på . Sedanskall man ge hjälp till människor i derasnärområden och i viss mån ge tillfälligauppehållstillstånd i tills konflikterna i derasegna länder är bilagda.Anf. 19 Kulturminister ():Herr talman! Frågan om barn i förvar, som StenAndersson i återkommer till, är föremål förbehandling i socialförsäkringsutskott.Sten har försökt att göra en jämförelsemellan en människa som har begått brott och sitterfängslad -- utvisningshotet träffar bara denna endamänniska och inte familjen -- och människor somsöker asyl i och som inte alls är några somhelst brottslingar, och för vilka besluten oftahandlar om hela familjen. Dessa saker är överhuvud taget inte jämförbara.Det kan naturligtvis vara ett problem att söka visumpå ambassader, framför allt i länder där människorhar bristande rörlighet och där det förekommerövervakning av människor.Den fråga som vi nu diskuterar handlar om att vi,sedan vi mer eller mindre tvingades att införavisumtvång för människor från , skall kunna ha en ventil förmänniskor som kan tänkas behöva skydd avpolitiska och andra skäl. Rörligheten för demänniskor som kan tänkas behöva skydd ärinte så begränsad att den borde utgöra någotproblem. Sedan är det helt riktigt att det behövsstöd till sådana ambassader som skall administreraen sådan verksamhet, vilket inte är något nytt.Invandrarverket har till och från stödpersoner föratt klara av viseringshanteringen vid olikaambassader.Det har här talats om vad man fokuserar på ocheventuella förgrovningar av debatten. Jag tror attdet är en helt riktig beskrivning som görs avNydemokraterna själva, nämligen att manfokuserar på problemen. Men man fokuserar intebara på problemen, utan man överdriver dem,förvränger dem och skapar oreda iargumentationen, och man överdriver olikafenomen. Så visst har man fokuserat på problemen.Men vilken dag fokuserade man påmedmänskligheten, att vi har ett ansvar attupprätthålla mänskliga rättigheter, att vi i Sverigeockså skall kunna medverka till att ta detta ansvar,också genom att ge skydd till de människor sombehöver skydd och som är flyktingar? Det är denpolitiken som den här regeringen försöker inriktasig på, nämligen att garantera de skyddsbehövandeskydd här. Det är därför som vi har gjortförändringar i t.ex. praxisen när det gällervistelsetider. Det är därför som vi håller på att göraförändringar när det gäller mottagandet iflyktingsystemet, eftersom vi har minskat bidragen,osv.Andre vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare inlägg.Överläggningen var härmed avslutad.5 §Svar på interpellation 1992/93:16 och fråga1992/93:48 om minskade sändningstider påminoritetsspråk i Lokalradion m.m.Anf. 20 Kulturminister ():Herr talman! har frågat mig om jagär beredd att medverka till ett utökat i stället för ettminskat programutbud på tornedalsfinska.Bakgrunden är, enligt , attradioprogrammet ()skall upphöra.Sinikka har frågat mig om jag avser vidtanågra åtgärder för att utbudet av finskspråkigalokalradiosändningar skall överensstämma medriksdagens beslut. Bakgrunden är, enligt SinikkaBohlin, att lokalradiosändningarna påminoritetsspråk skall minskas medanrikssändningarna på minoritetsspråk skall utökas.Jag väljer att besvara frågorna i ett sammanhang.Enligt vad jag under hand har erfarit ärutgångspunkterna i fråga intekorrekta. Enligt den information jag har fått frånSveriges Riksradio skall det tornedalsfinskaradioprogrammet ()inte läggas ned. Programmet har tidigare säntsunder , men sändningarnaskall i fortsättningen utökas på så sätt att en timmesänds och sänds efter17.30 varje vardag. Det innebär i praktiken attantalet sändningstimmar på tornedalsfinska utökasfrån tidigare till tre och enhalv timme , dvs. i det närmaste enfördubbling av sändningstiden.Jag kan tillägga att (1991/92:KrU28, rskr 1991/92:329) beslöt attgodkänna regeringens förslag i prop. 1991/92:140om den avgiftsfinansierade radio- och TV-verksamheten 1993--1996 m.m. beträffandeallmänna riktlinjer för programverksamheten ipublic service-företagen. Av dessa framgår bl.a. attde totala resurserna för programföretagens servicepå invandrar- och minoritetsspråk skall vara minstoförändrade i jämförelse med vad som gäller underverksamhetsåret 1992.Till vill jag framhålla att de samladeresurserna för invandrar- och minoritetsspråk,enligt uppgift från det sammanslagna radiobolagetSveriges Radio, kommer att vara oförändrade. Ienlighet med riksdagsbeslutet kommerprogramservice på samiska, finska ochtornedalsfinska att prioriteras särskilt även ifortsättningen.Varje programföretag bestämmer enligt radiolagenensamt vad som skall förekomma i dess sändningar.Företagen skall då iaktta bestämmelserna iradiolagen och i resp. företags avtal med staten.Radionämnden granskar i efterhand omprogramföretagen utövat sin sändningsrätt ienlighet med radiolag och avtal.Jag kommer alltså att medverka till att avtal mellanstaten och programföretagen för perioden --1996 sluts i enlighet med de riktlinjer som riksdagenhar lagt fast. Jag förutsätter att programföretagenföljer avtalen. Som statsråd kan jag däremot inte påannat sätt påverka programverksamhetensinriktning.Anf. 21 ():Herr talman! Jag vill tacka kulturministern försvaret på min interpellation. Tyvärr anser jag attsvaret är mycket opersonligt. Jag har svårt att hittadet budskap som jag är ute efter.Till att börja med har kulturministernsammanfattat min fråga på ett felaktigt sätt. Jagfrågade nämligen om statsrådet anser attprogramföretagens beslut att minska utbudet avfinskspråkiga lokalradiosändningaröverensstämmer med beslut. Jagfrågade inte om statsrådet avser att vidta åtgärder.Jag vet också att besluten är fattade och skallverkställas av de olika programföretagen. Men detär där som problemen börjar.Bakgrunden till min interpellation är de signalersom jag som riksdagsledamot, med ett annatmodersmål än svenska, och radiolyssnare har fåttfrån olika län. Signalerna är mycket klara. De flestalokalradiostationer tänker minska och flytta omsina sändningar på finska.Så här ser läget ut just , eller har sett ut, kan mansäga.Lokalradion AB:s totala sändningstid på finskaunder 1991 var . Sändningstiden under1992, dvs. , har varit ännu större. Den aviseradenedskärningen är totalt minst 750timmar. Detta innebär att sändningstiden minskarmed i genomsnitt. Men eftersomstationerna har litet olika sändningstider, minskastiden på ett tiotal stationer som har s.k.veckoslutssändningar med 40--60 %.Jag skall nämna ett exempel på hur detta kan slå. IStorstockholm och bor 120 000människor med finsk bakgrund. Man kan säga atten av största städer ligger i Sverige.Radio som sänder på finskakommer enligt beslutet att minska sinasändningstider med ,som man flyttar om sändningstiden frånkväll till lunchtid, då de flesta människor inte ärhemma. Detta upplevs som en försämring.Dessutom slopas lördagssändningarna helt.Riksradions finskspråkiga sändningar iStorstockholm och kommersamtidigt att flyttas från P 2 till Radio Internationalmed begränsad sändningsfrekvens. Detta medföratt finskspråkiga lyssnare inte kommer att kunnalyssna på sändningar på finska i hela länet. I t.ex.Södertälje, där en tredjedel av länsfinskspråkiga lyssnare finns, kommer man ifortsättningen inte att kunna ta del av dessasändningar utan hänvisas till lokalradiosändningarfrån intilliggande län.Även radiosändningar på samiska minskar med20 %.Samordningen, eller rättare sagt bristen påsamordning, mellan kanalerna gör att man ävenkommer att förlora en del samsändningar inomNorden.Det är inte bara sändningstiderna som man ändrar,utan man börjar även diskutera kvaliteten påsändningarna. Frågan är vad som egentligen skallsändas på de minoritetsspråk som vi har. Än sålänge upplever jag som invandrare att man harklarat av att uppfylla de olika krav som beskrivs iavtalet mellan staten och --mångsidighet och tvåvägskommunikation.Men om man nu börjar strypa sändningstiderna,stryper man så att säga också delvis folkets röst.Lokalradion tvingas mer och mer att agera som enenvägsinformatör. Man ger alltså nyheter, men inte människor möjligheter att delta. Vi fårsåledes kanaler som går från makthavarna tillfolket. Det kan aldrig vara målsättningen för helafolkets radio, nya radio.Jag skulle nog också vilja påminna kulturministernom beslut vad gäller det härutbudet. Det sägs där väldigt klart och tydligt att vihar tre s.k. minoritetsspråk som har en särställning:samiska, tornedalsfinska och, i det härsammanhanget, finska.Det är mot denna bakgrund jag har ställt min frågatill kulturministern. Men jag upplever inte att jaghar fått något svar.Anser alltså statsrådet att dessa förslag som antagitsfrån de olika programföretagen överensstämmermed beslut?Anf. 22 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet för detpositiva svaret på min fråga.I svaret gör statsrådet gällande att utgångspunktenför min fråga inte är korrekt. Det må vara att deninte är korrekt . Men den fråga som jag i dagfår svar på framställde jag faktiskt den 13 oktober.Vid den tidpunkten var utgångspunkten heltkorrekt. Då förelåg nämligen ett centralt förslagom att finskspråkiga sändningar enbart skulleförekomma --19.00 och att detinte skulle förekomma några program underhelgerna. Därmed skulle det anrika ochuppskattade programmet Pohjoiskalotti utgå -- detvar tydligen svårt för statsrådet att uttala det ordet.Om det är min fråga som har bidragit till detpositiva beskedet kan jag inte göra annat änbetrakta det som en framgång för det kulturutbudsom det tornedalsfinska radioprogrammetPohjoiskalotti förmedlar.När det gäller svaret kan jag i likhet med statsrådetkonstatera att sändningstiden nu utökas fråntidigare till tre och . Således blir det i det närmaste enfördubbling av sändningstiden. Därför vill jag gebåde statsrådet och mitt och andralyssnares erkännande. Jag är verkligen glad överden utökade sändningstiden.Jag saknar dock en redovisning av på vilket sätt denhär utökade sändningstiden skall finansieras. Ärman på beredd att finansiera denutökade programtablån? är det en endareporter, en man, som sköter de här sändningarna.Det är tur att vederbörande är tämligen ung ochfrisk. Men vad händer om han blir sjuk? Jag anseratt det är viktigt att statsrådet på regeringensvägnar deklarerar vikten av att resurser tillförs, såatt de utökade sändningarna kan av på etttillfredsställande sätt.Det vore synnerligen olyckligt om den utökadesändningstiden i huvudsak skulle komma att beståav exempelvis musik eller repriser på tidigare sändaprogram. Det är viktigt att det anrika och avlyssnarna uppskattade programmet Pohjoiskalottifår behålla sin kvalitet. Det är i första hand dettalade ordet som vi vill att programmet skallförmedla i form av nyheter, intervjuer osv.I vårt län råder det speciella förhållanden, somstatsrådet väl känner till. I länet, vars yta ju utgören fjärdedel av hela yta, bor avSveriges befolkning. Inom länet talas det treinhemska språk: svenska, tornedalsfinska ochsamiska. Det är synnerligen glest mellanlokalradioredaktionerna, och Lokalradionsresurser är väldigt begränsade. Externaresurser måste således tillföras för att man på etttillfredsställande sätt skall kunna klara den utökadesändningstiden.Jag skulle väldigt gärna vilja veta om statsrådetkan, eller på något sätt är beredd att, medverka tillatt man får nämnda tillskott.Anf. 23 (nyd):Herr talman! Den diskussion som samerna ochledningen för nya radio nu för berörSameradions sändningstider 1993 i rikskanalen P 2.Sameradion får förändrad status.Det blir en självständig redaktion direktunderställd P 2 i med ansvar för budget,personal och program. Det är ett steg i rätt riktningoch hälsas med tillfredsställelse av samerna.Det som har hänt efter det att nya chefer har tagitöver rodret när det gäller nya radio är attdet för Sameradions vidkommande blir drastiskaförsämringar. Ledningen glömde nämligen bort detider på vilka Sameradion sänt i norr. I den totalastatistiken över Sameradions sändningar underårens lopp har dock alltid alla program räknats medvid fördelningen av resurser och sändningstider.Således räknas alla program som rikssändaprogram, trots geografisk begränsning.Även jag vill tacka kulturministern för det svar somhon avgivit. Därmed har mina ursprungligafrågor i den här debatten besvarats. Men jag tyckeratt svaret är motsägande. På vilket sätt skallstatsrådet medverka? Riksradion begåruppenbarligen misstag, och tydligen vägrar man atträtta till det hela -- detta enligt vad samernaframfört till mig.Anf. 24 ():Herr talman! En blick på världskanten säger attspråkliga, etniska och nationella gränser sällanöverensstämmer. För en majoritet av världensbefolkning är det naturligt att använda två språk:det egna folkets och nationens officiella språk.I många landområden på jorden finns det flera folkoch etniska grupper som delvis bebor sammaområde. I täcker det som samerna kallarSameland områden i , , ochRyssland. Den finskspråkiga kulturen har sinhemort i nämnda länder -- alltså i , ,och . Den svensspråkiga kulturenhar sin hemort i , och, i viss mån,Estland.När gränser ritades om efter förstavärldskriget beräknades ca 30 miljoner människorha hamnat på fel sida av gränserna. De kom attutgöra språkliga, etniska och religiösa minoriteter idet land som de var bosatta i.1800-talets nationalitetsidé präglar ännu tänkandet istora delar av -- ''ett folk, ett språk, ennation''. Nämnda exempel visar att den här idén inteär genomförbar. För övrigt ser vi dagsfärskaexempel i det sönderfallna f.d. Jugoslavienskonflikter, som vi har hört en dabatt om här påförmiddagen.I dag kommer det från flera lokalradiostationer attlåta ungefär så här: Meidän kulttuurministerivastasi tänään yhteen välikysymykseen, jokakoskee paikallisradion lähetyksiävähemmistökielillä.Det betyder: Vår kulturminister svarade på eninterpellation som rör Lokalradions sändningar påminoritetsspråk.Det kommer givetvis att vara mycket intressant föralla lyssnare med minoritetsspråk att få höra vilkeninställning som just deras minister har tillinformationens betydelse.I alla tider har människor kommunicerat på olikasätt. För att kunna nå ut med information till allasom bor i ett land måste informationen ges på såmånga olika sätt att den når alla mottagare.Det går inte att ringa till en person som inte hartelefon. Man kan inte sända en vanlig dagstidningtill en blind person. En person som inte har radiokan inte nås via radions program. En invandraresom inte behärskar svenska kan inte informeras påsvenska, oavsett kommunikationsmedel.Det sagda ordets innehåll får en betydelse enbartom man förstår språket. säger vi att någontalar fikonspråk, trots att det är fråga om svenska.Det är också svårt att göra sig förstådd i mångasammanhang, oavsett hur verbalt begåvad man är.För mig känns det solklart att minoriteterna ocksåskall få information som är anpassad till derasförmåga att motta den.Regeringens proposition och utskottetsefterföljande betänkande invaggade oss kanske i enfalsk trygghet -- vad vet jag?När jag talar om information menar jag inte enbartmyndighetsinformation eller dagsnyheter.Information är mycket mer än så.