prot · GF09101 · 1992-04-27 00:00:00 — Då skall också förslag kommaom valfrihet på gymnasienivå. Monopoliseringenav skolan är härmed bruten.Kvalitetskonkurrensen uppmuntras.Ett tredje område där regeringen just tagit initiativtill förbättringar är den företagsförlagdautbildningen. I propositionen om vissagymnasie- och vuxenutbildningsfrågor (prop.1991/92:157) föreslås just en ny, treåriglärlingsutbildning, där företagen är huvudmän ochgymnasieskolan ger undervisning i vissa allmännakärnämnen. Skolministern har också ipropositionen framhållit att det är ytterst väsentligtatt det inom yrkesförberedande program igymnasieskolan finns en reellnäringslivsanknytning. Regeringen har emellertidambitionen att också finna andra vägar för att skapanya attraktiva yrkesförberedande utbildningar medstark anknytning till näringslivet. Därför kommerinitiativ att tas till en fortsatt beredning av bl.a.lärlingsutbildningen.Regeringens ambitioner när det gäller den högreutbildningen är av flera slag. Den första frågan jagvill behandla gäller antalet ungdomar som beredsplats i högskolan. Det är vanskligt att jämförasiffror som gäller den högre utbildningen mellanolika länder, eftersom det finns så många olikadefinitioner av vad högre utbildning faktiskt är.Mycket tyder emellertid på att det är en lägre andelav varje ungdomsgeneration som går igenom högreutbildning i än i andra länder som vi haranledning att jämföra oss med. Vi är en litennation, och det är därför viktigt för vårkonkurrenskraft att vi kan hävda osskunskapsmässigt. Det gäller därför att öka andelenungdomar som ges möjlighet till högre utbildning,att erbjuda längre utbildningsprogram och att hållakvaliteten på en hög nivå.Vi är nu inne i en period av utbyggnad avhögskolan. beslöt att 5 000nya platser skulle inrättas under innevarandebudgetår. I årets budgetproposition och ipropositionen om lärarutbildningen har jagföreslagit ytterligare 5 000 platser förnästkommande budgetår. Jag har också aviserat attjag budgetproposition kommer att föreslåen ytterligare utbyggnad för högskolan som skallomfatta sammanlagt 8 000 nybörjarplatser undernästkommande treårsperiod. Drygt 500nybörjarplatser för språkstudier föreslogs i förraveckans kompletteringsproposition. Jag villemellertid understryka att utbyggnaden avuniversitet och högskolor måste ske med beaktandeav höga kvalitetskrav. Den enskilde har rätt attbegära bästa tänkbara utbildning, inte minst medtanke på den inte oansenliga egna uppoffringen.Den otillräckliga tillgången på disputerade läraresätter gränser för den möjligaexpansionstakten. Regeringens ambition attfördubbla examinationsfrekvensen av doktorandertill är en viktig del i strävan attlångsiktigt bygga ut den högre utbildningens volym.Herr talman! För några månader sedanpresenterades en promemoria frånutbildningsdepartementet, ''ochhögskolor'', som innehåller en strategi för reformerför universitet och högskolor och som syftar till enfrigörelse för den högre utbildningen från statensomedelbara inflytande. Rapporten har varit ute påen bred remiss, och jag avser att återkomma tillriksdagen med en proposition ifrågan. Regeringens avsikt är att genom en ny lagge universitet och högskolor förutsättningar för ettfriare förhållande gentemot regering och riksdag.Dagens linjesystem kommer att avvecklas och ettstörre utrymme skapas för ett mer varieratutbildningsutbud. Effektiviteten i högskolanstimuleras genom införandet av enexamensförordning som reglerar vilka olikaexamina högskolorna får ge. Intresset fokuserasmer på det antal studenter som examineras än pådet antal som tas in. Systemet ställer också högakrav på att kvaliteten hålls på en god nivå och atthögskolorna själva tar ansvar för detta. Rätten attfå examinera studenter görs beroende av omkvalitetskraven upprätthålls.Dessa insatser, herr talman, främjar kvalitetengenom att öka konkurrensen mellan högskolorna.De bör kompletteras med förändringar avanslagssystemet för att göra detta till ett medel isträvan att belöna goda resultat i meningen högkvalitet och effektivitet.Frigörelsen från statsmakternas styrning ökaruniversitets och högskolors möjlighet tillprofilering. Dessa insatser för alla universitet ochhögskolor kan komma att förenas med enöverföring av vissa universitet och/eller högskolorsamt tillkommande icke statliga universitet ochhögskolor till en annan form av förvaltning,nämligen stiftelseformen. Denna kan ge utrymmeför ytterligare profilering och därmed mångfald ihögskolesystemet.Till slut: De åtgärder jag här har redovisat kommeratt höja den svenska utbildningsstandardenväsentligt. Det är viktigt att så sker. Härutöverkrävs emellertid att vi börjar värdera gedigenutbildning högre. Avkastningen på den investeringsom utbildning utgör är i för låg för att vilångsiktigt skall kunna hävda oss internationellt.Det är av avgörande betydelse att vi förmår ändrapå detta förhållande.Anf. 13 ():Herr talman! Jag ber att få tackautbildningsministern för detta mycket utförliga ochkonkreta svar. Det är glädjande att läsa svaret,eftersom det innebär att det har tagits betydandeinitiativ för att ändra den hittillsvarandeutbildningspolitiken, vilken har lett till det resultatsom ju långtidsutredningen ger ett ganska bistertbetyg, nämligen att framstår som ettrelativt lågutbildat land.Man kan tycka att detta är särskilt egenartat medtanke på att är ett land som haft en god startpå utbildningsområdet. Vi har en lång tradition,med en folkskolestadga som infördes redan 1842,30 år innan införde sin. Vi hade lyckan attinte delta i två världskrig, och kunde på 50-och 60-talen, än många andra länder,satsa på utbildning. Andra länder fick ägna resurserna åt att bygga uppsönderbombade städer, broar och allehanda tingsom hade förstörts under kriget. Betyget på svenskutbildningspolitik är naturligtvis så mycket bistrarenär man trots dessa fördelar -- en lång historisktradition och den fördel som låg i att vara ett oskattland -- ändå har uppnått ett sådant mediokertresultat.Vi har ju också haft ett mycket högtskattetryck i och betydande -- kanske oftade största i världen -- offentliga satsningar påutbildning. Det gör att det här resultatet blir ännumärkligare.Det finns många olika bedömningar påutbildningen. Jag läste på en artikel omhur man i var mycket bekymrad överutvecklingen vad gäller utbildningen och särskiltvad gäller hur många som går vidare till högreutbildning. Jag vill citera en mening från artikeln:''Men faktum är att av de vita ungdomarnagår vidare till högre utbildning, medan avde svarta och asiaterna gör det.'' Det var uttryck förett stort bekymmer. När man sedan tittar ilångtidsutredningen upptäcker man att drygt 20 %av en årskull i utexamineras frånpostgymnasial utbildning, och man kan då jämföradet med USA.Också i den publicerade HumanDevelopment Report bekräftas att har ettganska mediokert resultat på utbildningsområdet.Av den andledningen, herr talman, menar jag attdet är både viktigt och riktigt att man genomförförändringar på utbildningsområdet. Jag vill ställaen fråga till utbildningsministern: När trorutbildningsministern att det kan vara möjligt attSverige återtar sin rättmätiga plats iutbildningsvärlden, att bästa skola ocksåger resultat i att utbildningsnivån i det svenskasamhället kanske är en av bästa? När kanman tro att detta ger resultat?Anf. 14 Utbildningsminister ():Herr talman! Får jag instämma i de bedömningarsom gjorde i sitt anförande.Men låt mig medge att jag nog blir honom svaretskyldig i fråga om den tidpunkt när vi i Sverigekommit dithän att har en utbildningsnivåsom är tillräcklig.Innan jag går vidare i den delen vill jag understrykaatt när man talar om att skall ha entillräcklig utbildningsnivå, så gäller det enutbildningsnivå som måste -- det finns ingamöjligheter att reservera sig på denna punkt -- liggai den absoluta världsklassen. är ju, som jagantydde tidigare, ett litet land. Vi svenskar är avGud fader placerade på ett ställe på jorden där detinte bor så rasande många andra människor. Vitalar dessutom ett språk som knappt någon utanförvårt eget land begriper. Dessa handikapp kan viinte göra någonting annat åt än att vara bäst i alltingannat.Då frågar mig när vi är frammevid målet, så handlar det om att vi bokstavligen ärframme vid målet att har en utbildningsnivåsom inte är lika bra som andra länders utan som ärbättre än nästan alla andra länders. Jag tror attdetta kommer att ta tid, framför allt därför att detförutsätter en kulturell förändring i vår syn påutbildning.Jag antydde tidigare att avkastningen på svenskautbildningsinvesteringar är låg. SNS konjunkturrådredovisar i en rapport som kom för någon månadsedan uppgifter som säger att avkastningen förvarje extra utbildningsår som svenska elever ellerstudenter går igenom är ungefär hälften mot vadsamma avkastning är i jämförbara länder ute ivärlden. För de yngre studerande förefaller den attvara hälften av hälften.Jag tror att innan vi gör något av avkastningen, dvs.belöningen för hårt gediget utbildningsarbete,kommer vi att ha svårt att nå fram till positionen attfå ett utbildningssystem som hävdar sig, mätt ivärldsklass. Därför är det viktigt att vi omedelbartbörjar förändra synen på vad utbildning faktisktskall vara värd. Därigenom kommer vi att kunnalocka fler att läsa längre, därigenom kommer vi attkunna locka fler att bli doktorer, något som i sin turär förutsättningen för att vi skall kunna utbildatillräckligt många vid våra universitet ochhögskolor, och detta behövs för att de lärare somskall utbilda våra unga i skolan skall ha tillräckligkvalitet. Jag gör mig inga illusioner om att det härarbetet kommer att gå fort, men om vi inte börjarmålmedvetet nu kommer vi aldrig fram till denpunkt dit vi måste nå.Anf. 15 ():Herr talman! Jag tackar för det svaret. Det här ärett arbete som brådskar, just genom att det tar långtid, och jag förstår att det är omöjligt att ge ettbestämt besked. Det var kanske litet retoriskt jagställde min fråga.Men det är ingen tvekan om att måsteåterta den plats som vårt land hade en gång. Jag vetinte hur man mätte internationellautbildningsnivåer , men vi varmycket tidigt ute i detta land. Vi hade tidigt en bredfolkbildning och därmed en bas för att bygga enbildning och en kunskapsnivå för hela folket. Detär viktigt att vi nu återtar den traditionen, ochdärför tycker jag att det var bra med detta utförligasvar om konkreta åtgärder som redan är på gång.Jag hoppas att de kommer att följas av fler och beratt få önska utbildningsministern lycka till i dettamycket viktiga arbete att återföra den svenskafanan på rätt plats när det gällerutbildningsstandarden i internationell jämförelse.Anf. 16 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag tackar för välgångsönskan och villlägga till en enda liten aspekt som faktiskt kan bidratill att öka tempot. Det är att vi skall förmå samlaoss kring något som litet högtidligt skulle kallas förett slags nationell ansats för att gå i land meduppgiften. Vi måste definiera problemet entydigtsom vi har gjort i detta meningsutbyte och samlaföräldrar, lärare och universitetsfolk bakom denansatsen samt bli ense om att det inte finns någonrätt för oss att misslyckas.Tack, herr talman!Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1991/92:125 omhandläggningstiderna vid BITSAnf. 17 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig hurmånga ansökningar om bistånd till sominkommit till BITS under innevarande ochföregående budgetår samt hur många av dessaansökningar som bifallits helt eller delvis resp.avslagits. har vidare frågat om detfinns ansökningar som har lämnats obesvarade ochom det förekommer att ansökningar har tagitlängre tid att behandla än tre månader.Herr talman! BITS fick ansvaret för attförmedla 458 milj.kr. av den miljard som anvisadesför stöd till reformprocessen i . Medlenskulle enligt regeringens beslut användas under treår för kunskaps- och teknologiöverföring inomområden som miljö, näringsliv, förvaltning ochinfrastruktur.Länderna kring prioriterades. Enligtregeringens beslut avsattes 270 milj.kr. för insatseri och 150 milj.kr. för insatser i övriga Central-och med tyngdpunkt på . avser konsultfonder förprojektförberedelser hos och denEuropeiska (). Hela detanvisade beloppet har fördelats.BITS har beviljat finansiering av 120insatser i till ett sammanlagt belopp om93 milj.kr. Ytterligare insatser till ett sammanlagtvärde om 5 milj.kr. är underberedning och kommer att beslutas . FörPolen är hela ramen intecknad. I och med detta ochpågående stöd till övriga länder, däriblandTjeckoslovakien och , har beslut fattats omanvändandet av hela den tillgängliga medelsramenför insatser i . På mindre har BITS således berett och fattat beslut omfördelningen av den medelsram som den tidigareregeringen anvisade för samarbetet under tre år.Detta har varit möjligt tack vare det stora intressesom olika organisationer och företag visat för stödtill samt mycketförtjänstfulla insatser från BITS personal.BITS fördelning av medel på olika insatser skerutifrån framställningar från berörda länder om attgenomföra ett visst projekt med en svensksamarbetspart. Att enbart ett svenskt företag elleren svensk institution vänder sig till BITS ocherbjuder sina tjänster räcker således inte sombeslutsunderlag. Kravet på en framställning frånmottagarlandet fungerar som en garanti för att deinsatser som görs får den prioritet i landet som ärnödvändig för ett effektivt genomförande avinsatsen. För att säkerställa mottagarensengagemang och ansvar för verksamheten ställerBITS härvid även krav på att kostnader i lokalvaluta skall täckas av mottagarlandet.Under de första åtta månaderna av innevarandebudgetår har BITS fått 425 framställningar ochförslag på samarbetsprojekt i Central- ochÖsteuropa. 273 av dessa har avsett insatser iBaltikum. En del av dessa förslag har avslagits dåde ej avsett kunskapsöverföring eller då insatsen ejbedömts vara av strategisk betydelse förreformprocessen. För ett fyrtiotal framställningarsom inkommit har ettpositivt besked ej kunnat ges under innevarandebudgetår till följd av att den tillgängligamedelsramen varit fullt intecknad.Vad gäller beredningstiderna vid BITS så har tidenfrån framställan till beslut varierat. För avinsatserna har beslut fattats inom en månad från detatt framställningen gjorts. För avinsatserna har beslut fattats efterframställan. För av insatserna hartidsutdräkten från framställan till beslut varit tiomånader eller mer. I dessa fall harhandläggningstiden förklarats av att baltisk ochsvensk part behövt omarbeta och preciseraprojektet innan beslut kunnat fattas.Herr talman! Slutligen vill jag konstatera attförslagen till BITS om insatser i Central- ochÖsteuropa vida överstigit de finansiella ramar somBITS disponerat. Redovisningar som finns frånBITS liksom informationer från mottagarlandetvisar att en lång rad värdefulla insatserredan genomförts eller är på väg att genomföras.Regeringen har i årets budgetproposition föreslagitatt anslaget för samarbetet med Central- ochÖsteuropa räknas upp kraftigt. Som bekant ärfrågan om fördelningen av stödet föremål förbehandling i . En viss del av stödetkommer att kanaliseras genom BITS. Dettainnebär att många av de ansökningar som intekunnat besvaras kan prövas.Anf. 18 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret. Frågorna föranleds givetvis av det intressesom jag, liksom många andra ledamöter och säkertockså statsrådet, har upplevt från det svenskasamhällets sida för bistånd till . Svaretvisar också det stora intresset för att delta i sådanabiståndsprojekt.På några punkter blev dock svaret oklart för mig,och jag skulle gärna vilja höra om statsrådet kanutveckla synpunkterna vidare. Det gäller förstBITS syn på vilka framställningar man över huvudtaget skall ta ställning till. BITS har då en princip,som statsrådet också redovisar, nämligen attframställningar om insatser skall komma frånberörda länder och avse genomförande av ettprojekt där en svensk samarbetspart medverkar.Det är i och för sig en riktig princip. Visserligenfinns det då stora svårigheter att finna korrektaprioriteringsordningar i de berörda länderna pågrund av den oklara politiska och legala situationeni dessa länder.Det är naturligtvis ändå riktigt att det är de berördaländerna som skall prioritera vilket bistånd man villha av . Men jag har uppfattatatt BITS-chefen anser att BITS bara behöver svarapå sådana framställningar som enligt BITSuppfattning kommer i korrekt ordning och att manlämnat framställningar, som har kommit frånsvenska sökande direkt till BITS, obesvarade --antingen helt och hållet eller under mycket lång tid.Jag undrar om statsrådet på rak arm vet om det ide siffror som redovisas på framställningar till BITSingår sådana ansökningar som enligt BITSuppfattning inte är framställda i korrekt ordning.Den andra oklarheten gäller själva siffrorna. Enligtstatistik har BITS fått 425 framställningar ochförslag på samarbetsprojekt. Av dessa har ettfyrtiotal uppenbarligen inte blivit positivtbesvarade. Statsrådet redogjorde för procentsatseröver hur det har tagit från framställan tillbeslut. Dessa procentsatser summerar inte till100 % utan märkligt nog till . Dessutomredovisar de inte alla svarstider. Alla deframställningar som är besvarade efter en väntetidpå saknas. Det är någotfel i räkneoperationen. Det kan vara något såsimpelt som ett skrivfel, men jag får inte ordning pådetta.Det framgår inte heller om procentsatserna avsersådana framställningar som har lett till positivt svareller om de också inkluderar sådanaframställningar som har avslagits. Jag tror att detfinns en hel rad ansökningar om bistånd till i och försig mycket vällovliga projekt, men ändock projekttill vilka man rimligen måste säga att pengarna intekommer att räcka. I sådana fall är det bättre attsökandena får ett snabbt avslag än att de går imånader och väntar på något som ändå slutar iavslag. För sökanden kan det ha inneburitkostnader i form av resor. För parterna i Baltikumkan det ha medfört besvärande omständigheter. Dekanske har bokat konferenslokaler och börjat görareklam för verksamheter, kurser m.m., som sedaninte kan komma till stånd.Jag tror att en del av besvikelsen i det svenskasamhället avser sådana ansökningar som tyvärrmåste avslås, men där avslaget kommer eftermycket lång väntetid.BITS kommer av allt att döma att få ettväsentligt större bistånd till att hantera.Det sker en mycket glädjande ökning avöstbiståndet. Enligt det förslag som skallta ställning till i övermorgon skulle även BITS fåmera pengar. Man undrar då om BITS verkligenkommer att kunna hantera den biståndsgivningenpå ett något snabbare och smidigare sätt än vadman har lyckats med. Detta ingår i och försig inte i mina frågor men det vore intressant atthöra om statsrådet har någon uppfattning på denpunkten.Anf. 19 Statsrådet ():Herr talman! Jag är helt överens med PeeterLuksep om att det kan vara svårt, men man skall hastor förståelse för att man försöker finna korrektaprioriteringsordningar i länder som går frånplanekonomi till marknadsekonomi. Jag vill gärnaunderstryka att det är mycket viktigt för det liggerockså i kunskapsöverförandet att man får ta litet tidpå sig. Man bör respektera motpartens önskemåloch de resonemang som krävs innan beslutet kanfattas. Jag kan inte tänka mig något annat än attBITS är engagerat så till den grad att man vill testaansökningar visavi mottagarlandet och presenteradem där. Det vore förfärligt annars.När det gäller procentsatserna sade jag trots alltcirka. Man har tagit jämna siffror. ,låt oss inte hänga upp oss på detta. Det rör sig irunda tal om 25, 70 och . Jag tycker inte att detär så dåliga siffror om man skall se tillhandläggningen och karakterisera den som långsameller snabb.Detta är inte avsett som någon kritik, men en del ärmera skickade att presentera sina projekt än andra.Det är naturligtvis mycket viktigt att BITS noggrantgår igenom projekten. Det kan hända -- vilket jagtycker framgick av mitt svar -- att av och tillpresenteras ett projekt som är bra inte riktigt såfullödigt som man borde ha presentarat det. Då fårman ta viss korrespondens för att göra det merafullödigt. Jag är övertygad om att BITS har somenda mål att det skall gå så snabbt som möjligt.Herr talman! Precis som sadekänner vi av att det från svenska folket finns mycketstora förväntningar på att något görs, och att detgörs snabbt och kraftfullt. Därutöver är vi självabesjälade av den viljan.Anf. 20 ():Herr talman! Jag tror givetvis att statsrådet har denambitionen. Jag skulle ändå vara tacksam omstatsrådet för sin egen del skulle gå hem ochfundera litet på matematiken, inte minst för att viskall få klarhet i hur det egentligen ligger till.Sådana ansökningar som kommer till BITS i, enligtBITS uppfattning, felaktig ordning, dvs. direkt frånen svensk sökande, vidarebefordras inte förbedömning i . De blir i stort sett liggandeoch får i bästa fall någon form av svar om att dethela har gått till i fel ordning. Men jag tror att detsvaret från BITS ofta uteblir. Det uppfattas sommycket irriterande av dem som tyvärr inte vet attdet finns en annan ordning för detta.Jag kan förvisso acceptera att det rör sig omavrundade procentsatser. Men dessa procentsatsergäller uppenbarligen sådana framställningar somleder till insatser. Det sägs att för avinsatserna har beslut fattats inom en månad, för70 % av insatserna och för 10 %av insatserna har tidsutdräkten från framställan tillbeslut varit eller mer. Det handlar inteenbart om bifallna ansökningar. Det är oftast intede som klagar. De som klagar är naturligtvis de somefter mycket lång väntetid har fått klart sig för attde inte får några pengar.Även om siffrorna är avrundade saknas helakategorin insatser som har lett till beslut inom tretill . Jag tror att det är större fel påsiffrorna än man spontant kanske kan tänka siginom ramen för en avrundning.Det svenska samhället och förvisso den svenskaregeringen har på många sätt manifesterat ettmycket starkt politiskt stöd för de baltiskaländernas frigörelse och för Östeuropasomvandling till demokrati och marknadsekonomi.Det är därför också angeläget att de som tar fastapå det här och har god vilja att genomföra olikaprojekt uppfattar att signalerna de möter när dekommer i närkontakt med svenska myndighetersom skall utöva denna positiva vilja motsvarar depolitiska signalerna. Jag tror att det återstår att göraen del förbättringar.Anf. 21 Statsrådet ():Herr talman! Frågan från gällde attdet har förekommit att det tar än tremånader att behandla en ansökning. Jag tycker nogatt mitt svar har klargjort att så är fallet, men attBITS utifrån statistiken ändå inte behöverskämmas för sitt sätt att hantera ärendena.Jag är helt klar över -- det är vi säkert alla -- att detär de som inte får igenom sina önskemål somklagar. Det är naturligtvis lätt att förstå. PeeterLuksep vet att jag här inte kan redovisa en mängdansökningar som inte har accepterats eller fåttbifall.Jag kan dock dra en parallell från katastrofområdetoch säga att vi har hur många idéer och förslag somhelst. Trots att man från början många gångertycker att det här aldrig kommer att gå och att detär ogörligt vill man ändå vara så pass sjyst att mananvänder en del tid för att undersöka om det ändåskulle vara möjligt att genomföra någon del avförslaget och göra det rimligt. När man sedankanske ändå måste säga att det inte går möts manav besvikelse. Det får man finna sig i.Det viktiga är att det kapital som BITS har attförfoga över har använts på ett sätt som balternatycker är rimligt och riktigt. Kapitalet borde havarit större, men det kan vi inte skylla BITS för.Hittills har jag inte nåtts av kritik ifrån demottagande parterna.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Förnyad bordläggningFöredrogs men bordlades återUtrikesutskottets betänkande 1991/92:UU16Socialförsäkringsutskottets betänkande1991/92:SfU87 § Anmälan om interpellationAnmäldes att följande interpellation framställtsden 24 april1991/92:184 av () tillutrikesministern om biståndet till Baltikum:Under den gångna vintern har de baltiska ländernagenomgått energikriser av varierandesvårighetsgrad.