prot · GG0937 · 1992-12-03 00:00:00 — Men glöminte att det går att göra saker för en lägre kostnad.Utmaningen är att göra mer för fler till en lägrekostnad! Det tycks vara omöjligt för er andra. Jagvill att detta skall komma med i debatten och förastill protokollet.Jag vet att statsrådet gör en hel del föratt åstadkomma en effektivisering. Det finns mersom kan göras, och ta gärna upp de exemplen idebatten.Jag vill gärna ge ett exempel, som kanske inte är såvanligt i politiska kretsar. Företaget fick en nychef. Jag tror att han hette . På ettoch lyckades han producera dubbelt såmånga till samma kostnad som tidigare.Jag tror inte att var ett illa skött företagtidigare. Även i en bra organisation går det alltid attåstadkomma förbättringar, och jag tror att det gåratt åstadkomma förbättringar i den svenskabiståndsverksamheten -- och särskilt inom SIDA.Den här frågan berör ändå enskilda människor.Biståndet skall ju komma folk till del. Vi kan ta ettexempel med en familj. skall bjudasina vänner på middag. är han i och för sig inteberoende av riksdagsmännens löner. Men om vi nuinte får en löneförhöjning, så får även vi hålla en lågbudget. vill då bjuda sina vänner pånågot exklusivt, och han går då till NK och handlar.Men då ser han att han bara har råd att bjuda sexpersoner, men han vill egentligen bjuda 20personer. Då får han tänka om och lösa frågan pånågot annat sätt. Med enkla medel kanske hant.o.m. kan göra en mycket trevligare och roligaremiddag för fler till en lägre kostnad.Jag vet att det här är kanske ett banalt exempel,men det visar att det går att se möjligheterna. Seinte bara alla problem!Anf. 10 Statsrådet ():Herr talman! Jag vill säga rakt på sak till KristinaSvensson, att regeringen har iregeringsdeklarationen klart och entydigt lagt fastatt det är fråga om en temporär nedskärning.Jag fick frågan om biståndsministern är beredd attlämna regeringen om vi inte lyckas nå tillbaka till1 % inom en av icke närmarespecificerad tidsrymd. Är det inte litet väl tufft attställa en sådan fråga när Socialdemokraterna harvarit med på en sänkning om 1,5 miljarder kronorav biståndsnivån? Det finns alltid en smärtgräns ialla frågor, herr talman. Men att avkräva mig någotbesked i den frågan ter sig något egendomligt.Jag har all respekt för att Måbrink höjde rösten. Jagbrukar bara inte vara van vid det röstläget från mingode vän . Det brukar snarare varajag som höjer rösten och inte . Menvarför inte ombytta roller!Bertil Måbrink är upprörd över att de fattiga skallbetala för våra misstag och försummelser. Jag villnaturligtvis inte ge någon lång historieskrivning.Men det parti som företräder harinte varit dåligt på att föreslå utgiftsökningar ikammaren som i sin tur har lett till att obalanseninte precis har avhjälpts. Därför är vi där vi är ,och vi kan väl alla ta på oss skulden.Jag och flera andra har understrykit att om vi intetar itu med denna obalans, kommer BNI, vilket förnärvarande är fallet, att dratta utför ytterligare. Dåblir av BNI bara mindre och mindre. Sedankan vi stoltsera med ett procentmål som de factointe ger lika stora resurser.U-krediterna har på något sätt fått ett vanrykte här. ''Det är bara de kommersiella intressena som görsig gällande.'' Jag påstår att när det gäller --det grava fallet -- har MR-situationen tagits upp tilldiskussion gång på gång. Senast var detsocialministern som gjorde det. Det är möjligt attnågon även har gjort det efter honom. Jag har självtagit upp frågan i de få kontakter jag har haft medkinesiska delegationer. Jag tror att vi har störremöjligheter att få kineserna att lyssna om vi harvissa relationer med dem.Jag tycker inte alltid att man skall framställa detsom något eländigt och bekymmersamt att svenskindustri får en chans att vara med i diskussionen.Någon industri skall ju finnas med! Varför skallSverige vara det land som alltid håller sin industriborta och fjärran? sade i sittinledningsanförande att fler och fler ställs utanförden svenska arbetsmarknaden. frågarhon mig hur opinionen skall upprätthållas för att gebistånd.Åk ut och tala om för folk på svenska arbetsplatser,t.ex. och , att svenska biståndspengarkan lika gärna gå till i eller i Italien.De kommer att kräva att pengarna skall gå tillVolvo och Saab.Man skall inte tala om u-krediter som om de utgörvilket bistånd som helst. Visst finns det inslag avbistånd, men det är inte bistånd i reguljär tappning.Herr talman! Den jämförelse som RichardUlfvengren gjorde kan vara något vansklig. Det äringen risk, , att det saknasgäster vid middagsbordet när de rika i-ländernadukar upp. Även om vi dukar aldrig så påvert, stårdet ändå miljontals i kö för att få sätta sig vidbordet.Anf. 11 ():Herr talman! U-krediter kan väl ha sin betydelse.Jag har inte tagit totalt avstånd från dem. Jag troratt biståndsministern medvetet försöker misstolkamig. Jag har sagt att det finns en motsättning i detbiståndsministern säger om mänskliga rättigheteroch vad som i övrigt skall prioriteras. Det finns endel biståndspengar i u-krediterna som ges till ländersom bevisligen grovt bryter mot de de mänskligarättigheterna.Jag är övertygad om att dessa länder utnyttjar detstenhårt i sin inhemska propaganda och talar om attSverige, detta demokratiska land, ger dem pengarosv. Men de fortsätter med grovt förtryck avmänniskorna.När det nu skall skäras ned är det viktigt att skäradär det är befogat att göra det. Man skall ju ta bort1,5 miljarder. Jag har pekat ut ett område,nämligen u-krediterna. och ärett annat exempel. Jag menar inte att vi helt skallstryka dem, men det finns ingen anledning att nufylla på ytterligare. Jag har inte sagt att vi skall taavstånd från och . Men det finnsinslag i deras politik som inte stämmer överens medvåra biståndspolitiska mål här i landet. Det kan välinte vara så svårt att förstå.Vi skall inte hålla på och tjafsa om att höja rösten.Alf höjer också rösten här ibland, kanskeännu mer än vad jag har gjort. Det kan vara min turatt göra det, och jag gör det för att jag är så upprördöver att man låter de fattiga människorna än engång betala vad vi har ställt till med. Den rikavärlden tjänar fortfarande på den fattiga världen.Det bistånd som betalas ut från den rika världen tillu-länderna ligger på . Men viplockar tillbaka från . Också är med och profiterarfortfarande, vad jag förstår.Jag tycker att biståndsministern försöker smitaförbi jämförelsen med . När detskrevs att den svenska nedskärningen av biståndethade samma symbolvärde som ,var det just symbolvärdet det handlade om. Vi, somhade betraktats som verkliga vän,gjorde denna nedskärning. Det uppfattades som ettgenombrott för biståndsraserarna. De är sombekant många runt om i världen. De finns också idenna kammare. De kommer att ta somexempel och säga: har skurit ned påbiståndet, och måste vi göra det också. Det äroerhört farligt.Anf. 12 ():Herr talman! Det blir fler parallella diskussioner idenna interpellationsdebatt. Jag vill återkomma tillfrågan om detta är en tillfällig nedskärning eller ej.Det intressanta är tidsperspektivet. Jag frågar ombiståndsministern är beredd att agera kraftfullt ochi regeringen försvara en återgång till deursprungliga volymerna. Det är inte bara denbudgetproposition som ni arbetar med nu som detgäller, utan det finns ytterligare enbudgetproposition att förvänta sig under dennamandatperiod.Tidsperspektivet är det intressanta. Jag tror att detär otroligt viktigt att vi ställer oss upp och försvararbiståndet. Som jag nämnde i mittinledningsanförande finns mycket starka kraftersom vill urholka biståndsviljan och ta dennatillfälliga nedskärning till intäkt för att det ärlegitimt att sänka det svenska biståndet.Jag tycker att vi har ett stort ansvar. Vi är faktiskt iledande ställning. Det ligger ett symbolvärde i attställa sig upp och försvara enprocentsmålet.Inom parentes sagt tycker jag att RichardUlfvengrens bild får stå för sig själv.Anf. 13 ():Herr talman! påpekade att dethar dykt upp olika frågor i denna debatt. Jagreagerade när statsrådet talade om att biståndetskall vara kopplat till svensk industri och svensktföretagande och att vi inte borde hålla svenskaföretag borta. Självklart skall vi inte göra det. Menjag tycker inte att vi för den sakens skull skall bindabiståndet till speciella svenska företag. Det ärländerna som får biståndet som själva skall avgöravad som är lämpligt för dem och var de vill göra sinainköp etc. Jag utgår från att svensk industri ocksåkan vara med och konkurrera på jämlika villkor.Det är inte fråga om att hålla svenska företag borta.Men det är mottagarländerna som i princip skall fåvälja själva hur de vill använda pengarna.Jag vill återgå till huvudfrågan i denna diskussion,om det är en tillfällig nedskärning eller ej. Jag kanbara konstatera, precis som statsrådet gjorde, attSocialdemokraterna och regeringen gemensamthar kommit fram till denna nedskärning. Jag, ochFolkpartiet med mig, hoppas verkligen att dettaskall vara en tillfällig nedskärning. Vi vill slå fast attvi inte skall ge utrymme för att man fortsättningsvisskall kunna tumma på biståndet. Jag instämmer idet säger, att enprocentsmålet ärviktigt från symbolisk synpunkt.Självfallet skall biståndet utnyttjas på effektivastesätt. Men det är en helt annan debatt, RichardUlfvengren.Anf. 14 (nyd):Herr talman! Jag tycker att det är braatt tar upp sammankopplingen medsvensk industri, men kanske inte så mycket av deskäl ni tror. För att vi skall kunna bli stolta för vårtbistånd och få gehör för det är det viktigt att försökafå till så mycket samarbete som möjligt mellanindustrierna. Precis som nämnde ärdet svårt att försvara biståndet för t.ex. en arbetareute på . Det får inte bli så som i tidigare fall,som nämner, att vi har köpt lastbilarfrån någon annan och att svenska företag inte enshar fått vara med och lämna offerter. Det är viktigtatt vi får respons ute hos folk och får gehör förbiståndet. Det har vi inte i dag.Det skulle vara roligt om vi kunde sägaatt svenskarna är stolta och om man ute i världenskulle säga: Tänk vad de får mycket gjort för sinapengar, ett så litet land som ändå kan göra såmycket. Det är sådant jag skulle vilja läsa om, istället för de skandaler man nu får höra om, medlöner och annat.Jag tänker inte skriva på , om man måste övergeenprocentsmålet för biståndet och närma sig ,som FN har rekommenderat. Jag tycker att AlfSvensson gör jobbet mycket bra och bör stannakvar. Jag är dessutom glad att man prioriterarenskilda organisationer och katastrofbistånd. Detär någonting som jag och mitt parti kämpar hårt föratt man skall satsa mera på.Jag tror att man måste premiera befolkningsfrågan.Världens befolkning kommer att fördubblas på 40år. Vi måstegöra någonting mera drastiskt i detta sammanhangoch få detta att fungera. Det finns en önskan i att få hjälp i detta avseende. Om vi kundetillgodose den, finns större hopp om att det biståndvi ger verkligen får effekt.Anf. 15 Statsrådet ():Herr talman! Det är mycket värdefullt att vi frejdigtdebatterar biståndet och att åsikter bryts motvarandra. Jag är övertygad om att vi får tillfälle attgöra det framöver. Jag är helt på det klara med attde besparingar vi är nödgade att göra inte kommeratt tilltala alla. Det vore otänkbart. Låt oss då ärligtoch frejdigt ta debatten igen. Men någonstansmåste besparingarna göras.Jag skall också utan omsvep tillstå att det är svårtmed kriteriet mänskliga fri- och rättigheter. Mendet är oerhört angeläget för mig och för oss alla.Om vi över hela linjen skulle säga att de som interespekterar mänskliga fri- och rättigheter och intelever upp till ratificeringen av barnkonventionenosv., inte skall få något bistånd, då fick vi inskränkavårt biståndsgivande sällsamt mycket. tror jaginte att någon vill det.Vi tror på en utveckling. Vi vill vara med ochpåverka, och vi tror att morgondagen skall blibättre. Därför finns vi där. Därför har viförhandlingar med mottagarländerna och säger vadvi anser om mänskliga fri- och rättigheter frimodigtoch frejdigt.Det var uppmuntrande att höra sin raka tro på att regeringen kommer atthålla ihop. Det är inte var dag vi hör frånsocialdemokratin att vi kommer att lägga framytterligare en budgetproposition. Jag gläder mig åtatt den tron har börjat slå rot i socialdemokratiskakretsar.Det är givet, , att de länder somfår bistånd själva skall vara med och bestämma. Jagtror att det är helt olyckligt, som man gör från endel håll, att bara pracka på länder de varor som mantycker att man skall skicka dit, för att gynna sinegen industri. Det har aldrig varit min åsikt.Till slut, herr talman, några ord med anledning avdet som har sagt här omsvenskt bistånd. Det är inte dåligt. Det kommeralltid att vara sällsamt svårt att ge bistånd, därföratt vi har att göra med regimer som har svaga,bräckliga administrationer etc. etc. och därför att vimänniskor gör fel. Det finns inga fullkomliga. Mennär det svenska biståndet bedöms av DACfår vi väldigt högt betyg.Vi får akta oss så att vi inte klär oss i säck och askavarje gång vi talar om svenskt bistånd, för då får vihöra om förfärligt många inhemska områden, detvill jag påstå. Vi har all anledning att vara stoltaöver vårt bistånd, trots felstegen!Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1992/93:38 omSverige och det internationella samarbetet omflyktingfrågor m.m.Anf. 16 Kulturminister ():Herr talman! har i en interpellationställt frågan till mig om efter vilka linjer ,internationellt och i , nu driver frågor kringmassflykt, flyktingar och övrig migration.Det är mycket riktigt, som säger, attSverige aktivt deltagit i de olikainternationella fora som finns inom flykting- ochmigrationsområdet. Den nuvarande regeringensaktiviteter på området har inriktats på frågor om demänskliga rättigheterna och demokratiprofilen pådet svenska biståndet. Dessa frågor har ett klartsamband med bakgrundsorsakerna till flykt ochpåtvingad migration. Inriktningen har också varitpå frågor som har att göra med behovet av att skapaen europeisk beredskap, policy och gemensamtansvarstagande för s.k. massflyktssituationer. Dentragiska utvecklingen i det f.d. har medall kraft understrukit behovet av detta arbete.I den principiella plattform som togs fram av denförra regeringen och som lades fram för riksdagensom en proposition med namnet en ''Aktiv flykting-och immigrationspolitik'' gjordes en genomgång avhela politikområdet.Behovet av ett tydligare samband mellan insatserinom olika politikområden underströks. Denbeskrivning av utmaningar för det politiskautvecklingsarbetet som propositionen var ettuttryck för var realistisk och sakligt grundad. Skälettill att regeringen valde att dra tillbakapropositionen var främst att de överväganden somden innehöll var av principiell karaktär och ännuinte fått formen av klara och tydliga förslag tillriksdagen. Regeringen bedömde att arbetet måsteutvecklas i mer konkreta termer.I fråga om ett av propositionens mer konkretaförslag, nämligen frågan om dubblamedborgarskap, har regeringen en annanprincipiell uppfattning än vad densocialdemokratiska propositionen gav uttryck för.Förslaget i propositionen att inrätta en ny högstainstans för utlännings- ochmedborgarskapsärenden kom att följas upp av ettlikartat förslag till från den nuvaranderegeringen.Maj-Lis Lööw tar upp frågan om beredskap införmassflyktssituationer. Jag vill inledningsvis nämnaatt just den svenska beredskapen på denna punktsetts över av en särskild utredare som lagt förslagom regelsystem och åtgärder i mottagandet iSverige som en följd av massinvandring efter krigeller andra katastrofer. Efter remissbehandling ärdet regeringens avsikt att för presenterasina förslag . Det finns dock skäl attpåpeka att berörda myndigheter, främstInvandrarverket, inom ramen för den allmännacivila beredskapen, har utarbetat beredskapsplanersom kan utlösas vid stor inströmning till landet.Frågan om massflykt har också en vidare innebörd,som jag återkommer till.Regeringens agerande på det internationellaområdet har haft en tydligprofil och arbetet har bedrivits intensivt. Jag vill härlämna en kortfattad beskrivning av agerandet inomnågra av de viktigaste områdena och börjar heltnaturligt med arbetet hos FN:s flyktingkommissarie().Som en följd av den stora utmaning ställtsinför har ett intensivt arbete inomUNHCR kommit att bedrivas. Utvecklingen påBalkan har ställt FN-systemet inför en situation avett helt nytt slag. Delvis på svenskt initiativsammankallades en stor internationellkonferens i för att de stater som berördes avinbördeskriget i det skullekomma samman och försöka finna lösningar, delspå flyktingproblemet som sådant, dels också för deakuta biståndsinsatser som fordrades för attunderlätta för dem som måste ges hjälp inärområdet.Arbetet har därefter fortsatt längs två spår.Politiska försök till lösning av konflikten harbedrivits inom ramen för den s.k.Londonkonferensen, med de två speciellt utseddasamordnarna . Inom ramen förUNHCR:s ansvarsområde haruppföljningsaktiviteter ägt rum och omfattandebiståndsmedel kunnat ges, främst till stöd för denmottagning av krigsflyktingar i närområdet somblivit en närmast omöjlig påfrestning för stater pånorra . UNHCR samarbetar här med FN:ssärskilde katastrofsamordnare ochhans organisation.Händelserna i det har också letttill att ett utvecklingsarbete i fråga om de rättsligaskyddsfrågorna kommit att intensifieras. Sverigehar deltagit i UHNCR:s arbete på denna punkt.Frågan om tillfälligt skydd och hur ett sådant skyddförhåller sig till konventionsstaternas åtagandenhar belysts och preciserats. Arbetet harunderstrukit behovet av internationellt samarbetenär det gäller att utveckla internationelltgodtagbara skyddsinstrument. medverkar idetta arbete.Med som värd kallades enministerkonferens i samman föratt försöka förbereda och rusta sig för deutmaningar som uppkomsten av en rad nyastatsbildningar i kommitatt aktualisera. Öst-väst-migrationen och behovetav ett migrationspolitiskt samarbete med dessa nyastater är givetvis stora framtidsfrågor. Arbetet idenna s.k. Wien-grupp har fortsatt med svenskmedverkan. Särskilt då det gällt att informera denya länderna och diskutera konkretamigrationsfrågor har omfattande kontakter kunnatknytas.Sedan något halvår bedrivs ett informelltsamarbete på ämbetsmannanivå med syfte attutveckla en regional europeisk ordning för att mötamassflyktssituationer. har tagit initiativettill detta arbete. Utgångspunkten är att förberedaför en politisk behandling av frågan om hur staterkan samverka för att möta massflyktssituationer,både i fråga om det rättsliga skydd som måste gesdem som måste fly och hur mekanismer kan skapasför att staterna på ett ansvarsfullt sätt skallsamverka. Det är ännu för tidigt att uttala sig ommöjligheten att skapa en sådan europeisk regim.Statsministern uttalade i samband med ESK:suppföljningsmöte i att detkommer att vara ett starkt svenskt intresse attplacera frågan om migrationspolitiskt samarbete pådagordningen. I samband med att övertarordförandeskapet för ESK kommer detta arbete attdrivas vidare.Det finns flera andra internationella fora somarbetar med migrationssamarbete ländernaemellan och där deltar. InternationalOrganization for Migration, IOM, är en sådan, somkan komplettera UNHCR:s insatser med attutveckla migrationspolitiska instrument. Särskiltstora är förhoppningarna i och i detfora . Även inom ramen för OECDbedrivs internationellt migrationssamarbete, ivilket deltar.Sambandet mellan invandrings- ochflyktingpolitiken i och vårt internationellaagerande och vårt internationellautvecklingssamarbete är uppenbart. Jag vill dockpeka på två förhållanden som någotkommit att begränsa vårt arbetsutrymme ellerpåverka vårt agerande. Det ena är arbetet med deneuropeiska integrationen. En begränsning för våramöjligheter att samverka på den europeiska arenanfullt ut är att vi ännu inte är medlemmar i är en självklarhet men måste ändåunderstrykas. Den svenska handlingslinjenhärvidlag är givetvis att utnyttja de möjligheter tillöppning och dialog som ändå finns för dem somansökt om medlemskap i att inom EGavveckla gränserna, eventuellt ,kommer att mot en konkret bakgrund understrykabehovet av samarbete inom en rad områden.En annan faktor som kommit att ställa oss inför nyaproblem är, som jag tidigare nämnt,händelseutvecklingen i f.d. somkommit att innebära helt nya behov ochförutsättningar för migrationspolitiskt samarbete.Jag vill också nämna att regeringen avseratt kalla samman en parlamentariskt sammansattkommitté för att se över hela invandrar- ochinvandringspolitiken. Frågorna om detinternationella och europeiska samarbetet och vadsom bör styra detta kommer att utgöra viktigauppgifter för kommittén. Parallellt med dettautredningsarbete kommer regeringen naturligtvisatt fortsätta att aktivt delta i arbetet på detinternationella migrations- och flyktingpolitiskaområdet.Anf. 17 ():Herr talman! Jag får tacka för svaret, men för attdet här skall bli ett svar måste jag faktiskt formuleraom min interpellation. Om jag hade frågat vilka internationella fora som förnärvarande deltar i kring invandrar- ochflyktingpolitiken, hade det här möjligtvis varit ettsvar. Men med tanke på att jag i min interpellationfrågade efter vilka linjer driver dettasamarbete, så är det här ett icke-svar.Birgit säger i svaret att har entydlig profil i det här arbetet, men vi får inte vetanågot om hur den profilen ser ut.Jag skrev i min interpellation att det är förståeligtom regeringens aktiviteter när det gäller flykting-och invandrarpolitiken främst har handlat om attskapa en europeisk beredskap, policy och kanskeockså ''burden sharing'' för massflyktssituationer,eftersom de akuta problemen i det som en gång varJugoslavien har tvingat fram det.Nu ägnar en ganska stor del av sittsvar åt att beskriva i vilka fora just dessa frågor hardiskuterats, och det är väl okej. Hon talar om ESK,om och om UNHCR, men vi får inte vetaannat än att deltar och att Sverigemedverkar. Men vad tycker ? Det var ju det min interpellationhandlade om. Det sägs t.ex. i svaret att det pågårdiskussioner om vad som är nationellt godtagbaraskyddsinstrument, men vilka skyddsinstrument ärdå nationellt godtagbara enligt Sverigesuppfattning?Herr talman! Massflykt var bara en liten del av detjag tog upp i min interpellation. På grund av denakuta situationen har ju ändå ett agerandeframtvingats i det sammanhanget. Men jag sade jui min interpellation att behovet av samarbete är merkomplicerat än så. Det handlar inte bara ommassflykt. Inte minst behöver , och intebara EG, hitta ett gemensamt förhållningssätt tillflyktingströmmar, migrationstryck och flyktingarsskyddsbehov. Frågan om hur en minstagemensamma nämnare för den europeiskaflyktingpolitiken skall se ut är ju minst sagtbrännande. För gäller det att i en sådandiskussion bestämma vilka förslag vi realistiskt settkan vinna gehör för och hur de förslagen skalldrivas tillsammans med likasinnade länder.Detta skrev jag i min interpellation för ett parveckor sedan. har vi dagsfärska uppgifterom att regeringar diskuterar denframtida flyktingpolitiken på ett sätt som innebäratt de stramaste av de strama tolkningarna blirtongivande. Det här är något som verkligen bordeoroa en invandrarminister som säger sig slå vakt omen generös flyktingpolitik. Inte en kommentarkring det får vi i svar, trots att detär så aktuellt.Om det nu blir så som det synes avmassmediarapporteringen och som tydligen oroarbåde Amnesty och UNHCR, borde också BirgitFriggebo vara oroad av två orsaker.För det första: Hur skall hon kunna övertyga sinameningsfränder på invandrarpolitikens område attrösta för medlemskap i en sådan gemenskap, omden kommer att ha den inriktningen?För det andra: Hur skall , vare sig vi ärmedlemmar i eller inte, kunna upprätthålla engenerös flyktingpolitik i ett sådant ? Detmåste finnas någon strategi som går längre än till attsäga att vi inte kan göra det förrän vi blirmedlemmar.Var finns det nordiska samarbetet, var finnssamarbetet med likasinnade? Jag upplevde aldrigatt det var någon svårighet att hitta s.k. like-mindedi , i eller i .