prot · GG0944 · 1992-12-14 00:00:00 — attomställningsbeslutet ligger fast, eller harregeringen och riksdagsmajoriteten ändratuppfattning?Frågan är berättigad, eftersom den proposition vinu behandlar helt igenom andas anpassning till EG.På sida efter sida motiveras förslagen medanpassning. Det gäller prisregleringsavgiften,införselavgiften, nivån på jordbruksstödet, osv.Att i detta läge utsätta jordbrukarna för enförändring från marknadsanpassning till det gamlaregleringssystemet anser vi vara oförsvarligt.Det finns skäl att vara försiktig med EG-anpassningen. Vi vet inte vad som händer medEG:s jordbrukspolitik. En reformering har startat,och det är klart uttalat att den skall fortsätta. EG:savsikt är också att gå in på ungefär samma väg somvi har gjort i vårt land. Om vi nu förändrar vårjordbrukspolitik i riktning mot den nuvarandejordbrukspolitiken inom EG är risken uppenbar attvi får gå igenom ytterligare en omställning,tillsammans med . Det vore minst sagtatt fresta på böndernas tålamod i onödan. Enanpassning till EG skulle innebära ettåterinförande av regleringar och statligasubventioner. Då har de 14 miljarderna somavsattes varit helt, eller åtminstone till större delen,bortkastade. Då har de förändringar som gjorts avbönderna gjorts till ingen större nytta.Det vore nog gott och väl om vi verkligen hadebestämt oss för att gå med i EG. Om det kan vi havilken uppfattning vi vill, men faktum är trots alltföljande: har beslutat att svenska folketgenom en folkomröstning skall få säga sitt om ettsådant medlemskap. Vårt lands statsminister har iskilda sammanhang uttryckt att folkomröstningenegentligen borde vara beslutande.Det har, som jag har sagt, inte varit lätt attförstå de resonemang som ligger bakomregeringens förslag. Men på grundval av de, om änknapphändiga, fakta som finns i propositionen ochde kunskaper vi har skaffat oss på annat håll, har visocialdemokrater kommit fram till följandeställningstagande när det gäller direktstödet tilljordbruket.Vi föreslår att anvisar 1 tilldirektstöd för /93. Vår motiveringtill detta är följande. Av förra årets direktstödanvändes till att betala avspannmålskrediten. Enligt uppgift är denna nuavbetald. Det finns således inte längre något behovav dessa pengar. Det finns inte heller något skäl attförstärka ramen för anläggningsstödet.Jordbruksministern har tidigare föreslagit enbesparing på . Vi ansluter osstill det förslaget. Storleken på det belopp som skalltillföras Skördeskadefonden skall vi ta ställning tillnär vi vet hur stora skadorna är och vilket behovsom finns.Vi motsätter oss naturligtvis avskaffandet avprisregleringsavgiften på handelsgödsel ochbekämpningsmedel. Den skadan är dock redanskedd, och vi anser att jordbruksministernsagerande är mycket märkligt. Det är naturligtvisförst och främst märkligt för att det innebär ett stegbakåt i miljöarbetet men också för att vi åter skallfå ett intensivt jordbruk medöverskottsproduktion.Beslutsgången har även här varit föreslog ettavskaffande från och hadenaturligtvis sina skäl för det. Efter detta agerade,med rätt eller fel, branschen. Så kommerregeringens proposition där jordbruksministernmeddelar att avskaffandet tidigareläggs till den 1januari 1993. Det kom protester från näringen.Jordbruksministerns förslag innebär problem.Jordbruksministern beslutar -- mitt underriksdagens behandling av propositionen -- att göraavsteg från sitt tillkännagivande och beslutar om ettavskaffande redan från . Dettaandas inte precis respekt för och dessarbete.Det är inte lätt att hänga med i svängarna, vare sigman är bonde eller riksdagsledamot.Vi föreslår att prisregleringsavgiften återinförs, nui form av en miljöavgift. Det gör vi för miljöns ochlivsmedelskvalitetens skull, men också för att pådetta sätt medverka till att produktionen avspannmål hålls på den nivå somomställningsbeslutet innebär.Vi socialdemokrater har tidigare uttalat attomställningen skall ligga fast. Vi är förvissade omatt det ger oss det bästa utgångsläget för framtiden,som medlemmar i eller utanför.Avsikten med omställningen var att skapa ettkonkurrenskraftigt jordbruk som verkar på sammavillkor som övriga näringar. Det är kontaktenmellan producenter och konsumenter som är detviktiga. Möjligheten att ta fram de produkter somkonsumenterna efterfrågar skall tas till vara ochutvecklas, utan hinder av återinförda regleringar.Fru talman! Regeringens agerande skaparosäkerhet! Avsaknaden av besked omjordbrukspolitiken skapar också oro hos böndernaoch tvekan om hur man skall agera, t.o.m. införnästa säsong. Beslutet att ställa om det svenskajordbruket syftade till att skapa trygghet ochlångsiktighet för näringens företrädare. Det varskälet till att fem partier till slut enades omutskottsbetänkandet våren 1990.Regeringen har med sina uttalanden och med sinasvaga propositioner omintetgjort detta. Vår linje ligger fast. Vi vill ge bönderna klarabesked om framtiden. Sådana besked gavs också avden socialdemokratiska regeringen. har detskapats förvirring. Den skapas av den dåvarandeoppositionen, dvs. den nuvarande regeringen.Med det anförda vill jag yrka bifall till desocialdemokratiska reservationerna.Anf. 15 ():Fru talman! Vi har i vårt land fått börja betalanotan för två decenniers konsumtion på kredit ochför vår obenägenhet att ta itu med strukturellaobalanser i vår ekonomi.Eftersom vi befinner oss mitt i efterkrigstidensdjupaste lågkonjunktur, drabbar det allamedborgare hårt. debatterar vi bl.a. hurkrisen kommer att påverka den ekonomiskasituationen för våra bönder.Sverige är ett föregångsland vad gäller reformeringav jordbruksnäringen. Vi ställer längre gåendemiljökrav och har på ett konstruktivt sätt sänktjordbrukets miljöbelastning, men här finns förvissomer att göra. Vi har under stor politisk enighetantagit en djurskyddslag, där portalparagrafenframhåller att djuren skall ha möjlighet till naturligtbeteende. Denna lag är nu en förebild för andraländers lagstiftning.Fru talman! Vi har som första land i genom1990 års livsmedelspolitiska beslut inlett en väg frånreglering mot marknadsanpassning av jordbruket.Det har en gång för alla slagits fast att bönderna ärtill för konsumenterna och inte tvärt om. Detinnebär att bönderna endast kan påräkna betalningför det som konsumenter efterfrågar.Det kan vara värt att framhålla detta när vi nubevittnar franska bönders häftiga reaktion överGATT-förslag om avveckling av subventioner ochhandelshinder på livsmedelsområdet. Franskabönder kräver bibehållandet av en ordning medgaranterade statliga priser och en skyldighet förkonsumenterna att i egenskap av skattebetalaresvara för de exportkostnader som uppstår förproduktion de inte förmår konsumera.Det är också värt att notera att reformeringen avden svenska jordbrukspolitiken vad avser såvälmiljö och djurskydd som marknadsanpassning ickehar skett i strid med det svenska bondefacket,utan -- man får väl närmast uttrycka det så -- isamförstånd. Jag tycker att LRF under BoDockereds ledning är värd en eloge från dennatalarstol för det s.k. spårbytet. Jag tycker också attriksdagskolleger från alla partier som av naturligaskäl inte följer jordbrukspolitiken i detalj haranledning att notera förändringen. Det finns enligtmin uppfattning alltför mycket av gamla fördomarkvar i detta hus mot bondefacket. Därmed inte sagtatt LRF nu saknar reformuppgifter. Får jag ge ettråd, gäller det att bryta banden mellanjordbruksfacket och den ekonomiskaföreningsrörelsen och att sätta den senare på aktier,så att bönderna individuellt kan handla med devärden de har i sina företag.Tyvärr innebär ett EG-medlemskap att vi tvingasatt ta flera steg tillbaka när det gäller jordbruketsmarknadsanpassning. I detta betänkande redovisasnågra små steg av EG-anpassning i form av sänktastatliga avgifter på handelsgödsel,växtskyddsmedel och vissa proteinråvaror.Jordbruksministern avviserar i den proposition somligger till grund för betänkandet att han ikommande budgetproposition kommer att lägga ettförslag om hur EG-anpassningen av jordbruket istort skall ske.1990 års livsmedelspolitiska beslut innebar bl.a. enkonfirmering av beslutet med anledningav det s.k. halvtidsavtalet i från aprilnämnda år, som föreskrev att prisstödet till de olikajordbruksprodukterna inte fick öka. Bönderna fårnu -- intill dess ett slutligt föreskrivernågot annat -- i stället för prisstöd kompenserasgenom direktstöd för kostnadsutvecklingen påinsatsvaror.Sedan 1989 har vi betalatut direktstöd i form av bidrag per djur och perareal. utbetalades sammantaget ca2,. Inflationen uppgår sedan1988 till . På ett toltalt produktionsvärde avca får vi då ett belopp om 7,5miljarder i fördyring. Även om den faktiskafördyringen inte är så hög inser vi att lantbrukarnahar haft, och har, högt ställda krav omrationalisering och effektivisering på sig.När nu den bistra ekonomiska situation vårt landbefinner sig i gör det nödvändigt att ytterligareminska statens utgifter har regeringen bl.a. valt att,som vissa lättnader sker när det gällerstatliga pålagor för handelsgödsel ochproteinråvaror, föreslå en sänkning av direktstödenfrån 2,4 till 1,6 miljarder kronor.Enligt de senaste kostnadsberäkningar somJordbruksverket gjort uppskattas det belopp sombönderna sammantaget fått över för eget arbeteoch ränta på eget kapital till 2,6 miljarderkronor, alltså obetydligt över tidigare nämndadirektstöd om . liggerspannmålsskörden på av normalskörd,vilket motsvarar en värdeminskning på minst 1miljard kronor. Vidare sänks direktstöden, somnämnts, med , enligtregeringens förslag.De flesta lantbrukarna kommer att klara dennakraftiga försämring tack vare en hygglig soliditet,uppbyggd av idogt arbete. Men det finnsen grupp av relativt nystartade och skuldtyngdalantbrukare som inte kommer att klara sig. De ärtill största delen heltidslantbrukare och har därmedsvårt att kompensera den bristande lönsamheten ijordbruket med andra inkomster.Antalet lantbrukarkonkurser har varitlågt och legat på ca 100 . Under nuvarandelågkonjunktur har de på årsbasis ökat till över 300,vilket kanske inte är onormalt. Det är svårt attberäkna den ökning vi nu står inför. Med hänsyn tillsänkta fastighets- och maskinvärden har jag utifrånberäkningar i -- som har avlandets lantbruk -- kommit fram till att det kan rörasig om 2 000--4 000 lantbrukare som befinnersig nära gränsen till obestånd.Vi har, fru talman, från jordbruksutskottets sidatagit allvarligt på detta förhållande, och vi hadeförra tisdagen en sammankomst medgeneraldirektören i , somtillsammans med två medarbetare redovisade hurde såg på denna situation. Jag måste tillstå att jag,lika litet som någon övrig utskottsledamot, kändemig lugnad av vad man från verkets sida hade attberätta.Man hänvisade till att det i 1990 årsjordbrukspolitiska beslut avsattes 40 miljonerkronor för hjälp till särskilt skuldtyngdalantbrukare. Ansökningarna om hjälp från dettakonto har enligt representanterinte varit många -- inte merän fem. Det måste då, fru talman, vara fel påvillkoren för bidragen om det endast föreligger femansökningar vid 300 konkurser.Det är uppenbart att man frånJordbruksdepartementets sida snabbt måste se övervillkoren för bidrag ur avsatta medel och se till attutvecklingen för de hårdast trängda lantbrukarnaföljs upp på ett betydligt nogrannare sätt än vadsom tycks vara fallet på i dag.Annars kan vi få en lavin av lantbrukarkonkurser,när med anledning av bankkrisen nervösatjänstemän i föreningsbanker och sparbanker --som förser jordbruket med lånat kapital -- kommeratt kräva ökade säkerheter efter granskning av 1992års jordbrukardeklarationer.I har man tydligen bestämt att de medelsom nationellt finns tillgängliga förskördeskadeersättning, och de medel som EGsläpper till härför ur den gemensammajordbruksbudgeten, skall koncentreras till de sämstlottade lantbrukarna.Nu är inte våra regler för skördeskadeskyddetupplagda på det sättet, och det kan ocksåifrågasättas om det är de lantbrukare som när detgäller skördeutfallet är berättigade till ersättningsom skall tvingas avstå härifrån för att räddanödlidande kolleger.Jag tror att regeringen bör inställa sig på att tamedel för skuldtyngda lantbrukare ämnade förkommande år i anspråk för att rädda lantbrukareundan konkurs på grund av utfallet under 1992.Konkurser inom jordbruket slår socialt hårdare änkonkurser inom andra verksamheter, eftersom depåverkar boendet för den utsatta familjen, sommåste bryta upp och omplaceras i annan miljö. Ochäven om den ekonomiska situationen för alla nu ärhelt annorlunda än den var 1990, kan vi heller intehelt bortse från, att när staten efter nästan ettårhundrade med jordbruksregleringar beslöt attunder en femårsperiod ändra de spelregler somstaten föreskrivit och lantbrukarna anpassat sig till,lovade vi fem riksdagspartier som stod bakomriksdagsbeslutet att omställningen skulle ske undersocialt acceptabla former.Fru talman! kommer att ta upp ochbelysa förslagen om avveckling avregleringsavgifter på handelsgödsel,växtskyddsmedel och vissa proteinråvaror. Jagutgår från att han därmed kommer att bemöta desynpunkter som framförde.Jag vill avsluta med att kommenteraSocialdemokraternas allmänna kritik avpropositionen och deras förslag att ytterligaresänka direktstödet.Ja, , också jag hade gärna sett attjordbruksministern hade kunnat lämna ettheltäckande förslag i denna proposition ochsamtidigt redovisat fördelningen av direktstödensamt hur mycket han räknar med skall falla ut iskördeskadeersättning. Men jag anklagar intejordbruksministern för bristande klarhet. Jag vetatt han har kämpat hårt för att det över huvud tagetskulle bli några medel till direktstöd, med hänsyntill landets finanser. Jag har full förståelse för på nu tvingas attifrågasätta varenda statlig utbetalning. Som jaginledde med är det lågkonjunkturen i kombinationmed decenniers egna försyndelser somåstadkommer denna situation.Sänkningen från 2,4 miljarder till 1,6 miljarder,som regeringen nu föreslår, utgörs av medel somskall kompensera lantbrukarna förkostnadsfördyring. Att vi föregående år användeen stor del för att täcka exportkostnaderna förrekordskörden innebär inte någon förändringnär det gäller kostnadsfördyringen förlantbrukarna. Därför innebär en sänkning med 800miljoner kronor ett kraftigt steg.När sedan Socialdemokraterna ville ytterligarereducera direktstöden med ,skulle detta bara göra ont värre. Det är trots alltviktigt att så stort belopp som möjligt utgår under1992 för att detta års resultat för de skuldsattabönderna skall påverkas.Vi vet inte hur mycket som kommer att betalas uti skördeskadeersättning, men vi kan nog alla varaöverens om att allt av den faktiskaskördeskadeersättningen blir en överraskning.Åke undrade om omställningsbeslutetligger fast. Ja, det gör det. Men vi måste nunaturligtvis anpassa oss till EG, som vi räknar medskall bli en realitet. Vårt beslut att förändrajordbruket gick bl.a. ut på att skapa balans mellanproduktion och konsumtion i . Vi skall nu istället inrikta oss på att se till att få en produktionsom bättre stämmer överens med den stora EG-marknadens. Då är det troligt att vi kan ökavegetabilieproduktionen, som vi fåranledning att minska animalieproduktionen, där vihar sämre konkurrensförmåga. Det är en avhuvudorsakerna till att vi nu bör inleda enanpassning till EG.Anf. 16 () replik:Herr talman! Det är helt klart att det är mycket iBengt Roséns anförande som man kan instämma i.Men när vi nu diskuterar den här propositionen ärdet för det första anmärkningsvärt attjordbruksministern inte verkar ha något intresse avatt vara här i kammaren. För det andra är detanmärkningsvärt att inte någon centerpartist deltari debatten. Jag vet inte vad detta betyder, om det ären protest mot att det hela inte har gått vägen. Detfår jag låta vara osagt.Bengt sade att jordbruket nu skall gå frånreglering till marknadsekonomi. Det är helt riktigt.Jag skulle vilja fråga: Vad anser omjordbruksministerns åsikter, som går ut på att vi tarett steg tillbaka mot regleringar i jordbruket?Det mesta skylls på EG och EG-anpassning. Menjag blir litet fundersam över regeringens storaintresse av att anpassa sig till EG. Skall vi stå medmössan i handen och rätta oss efter vidförhandlingarna? Vi Socialdemokrater har i alla fallen annan uppfattning.Ulf sade att vi skall värna vårt jordbrukvid förhandlingarna. Vad är det vi skall värna, omvi redan nu lägger oss platt för påjordbruksområdet? Vad är det svenska jordbruketdå värt? Här gäller det att vara väldigt försiktig ochatt vi står på oss så långt det över huvud taget ärmöjligt. Vi måste ge våra förhandlare möjligheteroch också råg i ryggen för att värna det svenskajordbrukets intressen.Vi har kommit långt på t.ex. miljöområdet. BengtRosén nämnde djurskyddet, där vi också är långtframme. Detta måste vi också värna om iförhandlingarna med EG. Jag vill ställa en fråga tillBengt : Blir det några pengar tillspannmålsodlarna enligt den här propositionen?Det har vi haft uppenbara svårigheter att klara ut.Anf. 17 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Jag hemställer att talarna avger sina repliker frånbänkarna.Anf. 18 ():Herr talman! Jag skall gärna avge repliken frånbänken, men det tar så liten tid för mig att gå upp italarstolen.Åke frågade hur jag uppfattade attjordbruksministern känner sig när han har fått bytaåsikt. Jordbruksministern föreslår nu att vi skall gåifrån marknadsanpassning mot EG:s mer regleradejordbrukspolitik. Jag tror att jordbruksministernkänner sig precis som jag känner mig, dvs. att detinte känns stimulerande. Men det är alldelesnödvändigt. Talet om att vi inte vet vad EG:sjordbrukspolitik kommer att innehålla den dag dåvi blir medlemmar ser jag som mycket överdrivet.Man har försökt att reformerajordbrukspolitiken inom EG. lyckades manatt ta några små steg i denna riktning. Den nyapolitiken skall utvärderas . Vi har settprotesterna mot de här små stegen. Att då tro attEG:s lyckas att ytterligare reformera sinjordbrukspolitik till 1995-1996 när kan blimedlem är orealistiskt.Att som enda land skulle tillåtas att bedrivasin egen jordbrukspolitik i förhållande till EG anserjag vara lika orealistiskt. Precis som alla andraländer måste vi anpassa oss till EG:sjordbrukspolitik, hur smärtsamt det än kan vara. Vifår ta till vara alla möjligheter som vi kan få i ettEG-sammanhang för att försöka reformera EG:sjordbrukspolitik. Jag tror att man kommer attlyssna till oss från , eftersom vi har visatvilken väg man kan gå för att komma ifrånregleringar mot ett mer marknadsanpassatjordbruk.Åke frågade också om det blir någrapengar från direktbidragen till vegetabilierna.Uppenbarligen blir det så, eftersomjordbruksministern har aviserat att han tänkeröverföra medel från direktbidragen tillskördeskadeskydden. I det här sammanhangetkommer det alltså att tillföras medel.Om det därutöver blir några direkta arealstöd, somvi haft tidigare, vet jag faktiskt inte. Vi har givitregeringen förtroendet att sköta fördelningen. Omvi är missnöjda med den får vi återkomma iefterskott och klandra regeringen.Anf. 19 () replik:Herr talman! Vi skall naturligtvis förhandla omjordbruket. Visst måste kunna spela en rolli de förhandlingarna. Jag måste fråga vad det är viskall försöka behålla om vi inte kan det.Vi vet att har gjort en hel delframsteg. Man har fått en del ganska långtgåendelöften i förhandlingarna. säger att detär orealistiskt att tro att vi i förhandlingarna skallkunna lägga fram våra förslag på ett sådant sätt attvi vinner gehör. Om det är orealistiskt är ju vår EG-minister också orealistisk. Han harfaktiskt uttalat att han tänker ställa krav och värnadet svenska jordbruket i förhandlingarna.Folkpartiet är ju miljöintresserat. Hur menar ni attmängden handelsgödsel och bekämpningsmedelskall minska när prisregleringsavgiften tas bort? Ärinte det att ta ett steg tillbaka i miljöarbetet? Är detinte ett steg tillbaka att ta bort något som vi sedanförmodligen skall införa igen? Alla sådanaryckigheter skadar jordbruket och näringen. Manblir osäker på hur man skall agera.Anf. 20 () replik:Herr talman! Vi skall naturligtvis förhandla vid ettEG-inträde, . Jag är övertygad om attdessa förhandlingar inte kommer att leda till attSverige får en särställning när det gäller EG:sjordbrukspolitik. Vi får i allt väsentligt acceptera degrunddrag som EG:s jordbrukspolitik är uppbyggdpå, men vi har naturligtvis rätt att förhandla omsvenskt jordbruks speciella situation och ställning.Vi skall naturligtvis förhandla om stöd tilljordbruket i norr. Någon parallell finns ju inte i deländer som är medlemmar i . Vi haranledning att lyfta fram andra specifika drag i detsvenska jordbruket, som vi vill slå vakt om. Andraländer har förhandlat när de har blivit medlemmar,och jag är övertygad om att vi kommer att varaframgångsrika också från svensk sida.Carl G kommer att å regeringens vägnarbesvara frågan om sänkning av avgifterna påhandelsgödsel och bekämpningsmedel. ÅkeSelberg ställde en fråga om detta till mig somfolkpartist. Jag måste säga, att det i den situationsom vi nu är i med kraftigt sänkta spannmålspriserinte är lika bekymmersamt att sänkaregleringasvgiften och avskaffa den påhandelsgödsel och växtskyddsmedel.I och med att priserna på spannmål har sänkts medminst har intressetav att producera spannmål på marginalen, medstora insatser av handelsgödsel ochväxtskyddsmedel, blivit mindre. Vi har fått ensituation där vi genom sänkta spannmålspriser harfått mindre intresse av att medprisregleringsavgifter hålla priset uppe påhandelsgödsel. Vi måste se till att våra producenterfår producera på samma villkor som bönderna iEG, när vi nu ställer krav på att konsumenternainom EG skall ha samma prisnivå. Gör vi inte detkommer vi inte att ha kvar något svenskt jordbruk.Anf. 21 ():Herr talman! Jag vill uppehålla mig vid den motionsom jag står som första namn på, JoU9. I motionentas upp frågan om de följdverkningar som uppstår isamband med avskaffandet avprisregleringsavgiften på handelsgödsel ochbekämpningsmedel.I propositionen anför jordbruksministern att hanvill följa förslag attreducera prisregleringsavgiften på handelsgödseloch bekämpningsmedel. Detta vill han dock göratidigare än vad kommissionen föreslagit. hade hunnit justera betänkandet haderegeringen beslutat om att sätta stoppdatum ännutidigare, nämligen i år.Skälen till avskaffandet anges främst varaanpassningen till EG -- något som kan vara myckettveksamt att göra redan nu -- och att årets till följdav torkan mycket lilla skörd innebär attexportkostnaderna för spannmålsöverskottet i detnärmaste uteblir. Något finansieringsbehov ansesdärför inte längre finnas.Man anför också som skäl det faktum att handelnmed dessa produkter i stort sett upphört sedan detblev känt att avgifterna var tänkta att avskaffas den1 . Det är inte särskilt konstigt att såblir fallet, när regeringen sätter stoppdatum till entidpunkt då den nya odlingssäsongen inte hunnitbörja.Vad jordbruksministern anfört som skäl föravskaffandet och vilka konsekvenserna avavskaffandet av dessa prisregleringsavgifter blir förde sektorer som ligger utanför själva jordbrukettycks utskottmajoriteten inte bekymra sig om. Detär riktigt, vilket anförs i propositionen, att den heltövervägande delen av pengarna gått till attfinansiera exporten av överskottet. Men det finnsmer. För att upplysa utskottsmajoriteten om vadsom i övrigt finansieras med dessa pengar vill jagnämna några exempel.Av de avgifter som betalades in i systemet avträdgårdssektorn förra budgetåret kom drygt 11miljoner kronor från yrkesmässig trädgårdsodling,nästan frånhemträdgårdssektorn och drygt 9 miljoner kronorfrån grönytesektorn. Medlen har i stort sett gåtttillbaka till dessa sektorer för att användas tillrådgivnings- och utvecklingsarbete inom bl.a.hemträdgårdsodlingens område.Jag måste därför fråga utskottsmajoritetenstalesman om majoriteten anser att de nu nämndasektorerna utanför jordbruket också ifortsättningen bör ha ett stöd. harnämligen tidigare uttalat att man bör överväga nyaformer för finansiering av sådana verksamhetersom helt eller delvis finansieras av internavgifter.Några sådana överväganden har inte redovisats ipropositionen.