prot · GG0928 · 1992-11-20 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:28Fredagen den 20 novemberKl. 9.001 § Anmälan om återtagande av plats iriksdagenTredje vice talmannen meddelade att StinaEliasson (c) återtagit sin plats i ,varigenom uppdraget som ersättare upphört förErik § Svar på interpellation 1992/93:9 omhobbyhästägandeAnf. 1 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig om vilkaåtgärder regeringen kommer att vidta med hänsyntill det prekära läge som svensk hästsport befinnersig i. Vad efterlyser är ändrade reglerför beskattning av hobbyinkomster.De ekonomiska svårigheter somhästsportverksamheten har tordeenligt min mening bero främst på den djupalågkonjunkturen. Från företrädare för hästsportenhar det emellertid hävdats att de nya reglerna förbeskattning av hobbyinkomster som införts genomskattereformen också har påverkat hästsportennegativt. Vad som främst kritiserats frånhästsporthåll när det gäller beskattningen avhobbyinkomster är de starkt begränsademöjligheterna att utnyttja gamla underskott. Enligtde regler som gäller får avdrag göras förutgifter som betalats under beskattningsåret.Avdrag får också göras för utgifter som betalats åretföre beskattningsåret om de överstiger sistnämndaårs intäkter. Utgifter som ligger eller längretillbaka i tiden kan således inte utnyttjas. Inomhästsportverksamhet är det vanligt att kostnaderuppkommer innan intäkter börjar flyta in.De nuvarande reglerna synes därför ogynnsammaför hästsporten.Enligt min mening finns det således fog för denkritik som har riktats mot reglerna för beskattningav hobbyinkomster. 1992/93:127 om vissafrågor om beskattning av inkomster av tjänst, somnyligen överlämnats till , har därförföreslagits en tidsmässig utvidgning avavdragsrätten för kostnader i hobbyverksamhet.Förslaget innebär att avdrag för göras för utgiftersom är att anse som kostnader för intäkternasförvärvande om de betalats under beskattningsåreteller om de betalats under något av de somföregått beskttaningsåret i den mån de överstigerresp. års intäkter.Förslaget bör enligt min bedömning medförapositiva effekter för hästsportverksamheten iSverige.Någon anledning att frångå de grundläggandeprinciperna i skattereformen och införa en generellskattefrihet för hobbyinkomster föreligger dockenligt min mening inte.Anf. 2 (nyd):Herr talman! sade attlågkonjunkturen är det främsta skälet tillhästsportverksamhetens ekonomiska svårigheter.Jag kan i och för sig hålla med om attlågkonjunkturen har en viss påverkan.Inom hästsporten är det så svårt att få en vinnandehäst eller en häst som över huvud taget går ihop, attdet nästan är som att spela på eller att köpalotter.Om de människor som håller på med denna sportinte har en morot som innebär att de om de vinner1, 2 eller 3 miljoner, får behålla största delen avdessa pengar, är det ingen som satsar på dessa s.k.lotter., dvs. hobbyhästar.Jag kan tala om för att hästägarnaskostnader , fr.o.m. t.o.m.den 31 december, är 1,6 miljarder. De tävlar omtotalt 500 miljoner. Det betyder att hästägarna görförluster på 1,1 miljarder. Var och en förstår attdenna ekvation inte stimulerar någon till att köpaen häst.Travverksamheten och galoppsporten är en sektorsom omsätter omkring 14 miljarder. Jag vill alltsåhävda att detta är en ganska stor industri. 60 000människor arbetar direkt eller indirekt inom dennanäring. Inom denna sektor köper man bl.a.spannmålsprodukter för 700 miljoner, och statenfår in 650 miljoner enbart i spelskatt. Om mansedan räknar ut vad binäringarna ger i socialaavgifter, löneeffekter och arbetstillfällen, förstårvar och en att det handlar om ganska mycketpengar.1991 föddes 6 500 hästar som registrerades. Avdessa 6 500 hästar är det endast omkring 3 000hästar som kommer till start under hela sin karriär.Mindre än hälften av hästarna kommer till start. Dåskall man komma ihåg följande fakta, som säger detmesta om lotteri.2 % av de hästar som kommer till start tjänar över250 , tjänar 100 000--, och14,tjänar 40 000--. Kostnaden för enhäst är 40 000--, beroende på omman har den i sitt lilla garage, i sitt lilla stall, ellerom man har den i professionell träning. En stor delav de människor som håller på med travsport ochgaloppsport har det som hobby och är amatörer. Desysslar med sin lilla häst hemma, och de gör år efterår förluster och drömmer om att få en Legolas elleren Calit och tjäna 3--4 miljoner. De drömmer omatt dra den stora vinstlotten.Jag vill med bestämdhet påpeka en sak. Om manfortsätter att beskatta denna hobbyverksamhet,kommer vi som driver AB , som förvaltarstatskassan, att göra stora förluster. Jag har talatmed de flesta uppfödare i . De säger att detbara går rakt nedåt. Det är ingen som köper hästar.Det främsta skälet till att de inte investerar i en hästär att de inte kan få den stora vinsten.Vi vet att det är en så liten del av hästarna som gårmed vinst. Det kanske rör sig om tio personer iSverige som tjänar ett par miljoner på sina hästar.Men vad får staten in i skatt på detta? Jo, man fårpå sin höjd in 10--12 miljoner, och så riskerar manatt dessa 60 000 människor blir arbetslösa och atthela sektorn minskar. Ni förstår själva att dethandlar om kanske 500 miljoner till 1 miljard iförluster om staten fortsätter att envisas med att taut skatt på detta.Mitt främsta skäl till att stå här och argumentera äratt jag själv delvis är hästägare. Då säger man attjag gör det därför att jag har detta särintresse. Nej,mitt intresse just nu är att driva AB ochförvalta skattepengarna på ett vettigt sätt och få inså mycket skattepengar som möjligt. Det gör maninte när man beskattar travsporten ochgaloppsporten på detta sätt. Det gör man genom atthålla i gång näringen. Det är det viktigaste av allt.Anf. 3 i (m):Herr talman! Jag skall inte kritisera i hans interpellation står det att hästägarnaskostnader är 1,8 miljarder och att hästarnatävlar om 550 miljoner. sade att detkostar 1,6 miljarder och att man tävlar om 500miljoner. Man skall vara litet försiktig medsiffrorna.Han nämnde ytterligare en siffra, nämligen att detär bara tio hästägare som har hästar som går medvinst. Det är nog en grov underskattning. Men, herr talman, det finns problem.Låt mig emellertid erkänna att en del avtravsportens problem beror på att det för ettpar rådde en situation som liknade densom rådde inom fastighetsbranschen. Men betaladeenorma summor för unghästar. Det var ingen hejdpå priserna. är situationen en annan. Menkostnaderna för att ha en travhäst är däremotfortfarande desamma.Förslaget om att man skall kunna dra av kostnadersom man har haft är positivt. Densom köper en unghäst och betalar en hög summaför den, får i regel vänta två--innan hästenkan komma till start. Därför är den förändring somföreslås positiv, dvs. att man skall kunna dra aväven det belopp som man en gång betalade förhästen. Ur ren sportslig synpunkt var det gamlasystemet felaktigt. I och med att man inte kundedra av kostnaderna provocerade man nämligenfram hästarna till start tidigare än de kanske tålde.Det innebar att vi fick en sämre travsport iSverige.De som äger en travhäst, som dragit in enenda krona, måste deklarera för att kunna dra avsina kostnader mot denna ''vinst''. Det innebär attde flesta travhästägarna i måste deklarera.Prispengarna uppgår sammanlagt till ca 550miljoner kronor . Jag skulle då vilja frågastatsrådet: Hur stort blir nettot för staten, sedanhästägarna från vinsten har dragit av kostnaderna?Är detta med hänsyn till kostnaderna för bl.a.kontroll verkligen lönt för staten? Jag skulle rent avkunna tro att det blir en negativ effekt.Anf. 4 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig först säga till att denna beskattning nog ger ett positivtresultat. Men som jag skall återkomma till senarefinns här risker för skatteflykt av rätt storomfattning, och det är egentligen det som skaparproblemen.Till vill jag säga att vi aldrig kommer attbli av med svårigheterna att få fram en vinnandehäst genom åtgärder på beskattningens område --det kan jag försäkra. Jag tror inte heller att det vardet som menade.Jag håller med om att det system med avdragsrättför beskattningsåret och sominfördes i samband med skattereformen gernegativa effekter. En hästägare kan då hamna i densituationen att han får en vinst men har haftkostnader och inte kan kvittadessa kostnader mot vinsten. Men när man nu fåren avdragsrätt som gäller , blirsituationen en helt annan. Det är bara om man haren vinst som detta över huvudtaget är ett problem. Om man kontinuerligt harunderskott hjälper det inte med skattefrihet.Jag återkommer då till de principiella frågorna ochorsakerna till att vi fått de nuvarande reglerna.I och för sig har jag förståelse för uppfattningen attvi borde ha ett skattesystem som lämnadehobbyinkomster åt sidan, ett system därhobbyinkomster inte beskattades och kostnadernasålunda inte var avdragsgilla. Problemet äremellertid att göra gränsdragningen mellanhobbyinkomster och inkomst avnäringsverksamhet. Inte minst när det gällerhästsporten har den gränsen debatterats här i . Man har diskuterat närhobbyverksamhet övergår till att blinäringsverksamhet. Dennagränsdragningsproblematiken har utnyttjats tillskatteflykt.Om en familj äger tio hästar, varav nio ger förlustoch en går med vinst, är skattefrihet förinkomsterna ett incitament att låta enfamiljemedlem äga de nio hästar som ger förlustoch en annan i familjen den som går med vinst. Dåfår man skattefrihet för hela vinsten, eftersom denvinstgivande hästen då betraktas somhobbyverksamhet. Det är den typen avtransaktioner som har föranlett de nuvarandereglerna.Det är alltså rimligt att se till att det bara är faktiskaöverskott som beskattas.Däremot går det inte att ifrågasätta att dessaöverskott beskattas.Det som föreslår skulle inte hjälpatravsporten. Det skulle möjligen hjälpa att det fåtalpersoner som talar om och som fåröverskott på sin verksamhet, men de andrahästägare som har problem blev inte hjälpta med deåtgärder han föreslår.Anf. 5 (nyd):Herr talman! Jag skall då börja med att korrigeramig. Jag skrev 1,8 miljarder i interpellation, mendet skall givetvis vara 1,6 som jag harmotionerat om.Sten Anderssom sade att det är fler människor änett fåtal som tjänar pengar på sina hästar. Jaguttryckte mig inte så utan jag sade att det är etttiotal personer i som tjänar miljoner på sinahästar. 173 hästägare tjänade över250 . Inkomsterna för dessa hästägareligger kanske mellan 250 000 och 300 000 kronor.Det är emellertid få människor som gör storavinster på sina hästar.Bo Lundgren sade att vi måste ha ett skattesystemsom inte gör det möjligt att genom olikatransaktioner dra sig undan skatten. Det håller jagmed om. Men jag hävdar bestämt att om man integer den här sporten en morot -- om man inte ger defem Volvoarbetare som vill köpa en häst för 50 000kronor och kanske vinna 3 eller kanske 7 miljonermöjlighet att göra det -- så dödar man sporten.Uppfödningen av travhästar har minskat under dethär året och kommer att göra det även . PåSkara slakteri får man nu in elva tolv hästar på endag. Det är vad man normalt får in på en eller tvåveckor. I vägrar man på slakteriet att ta emothästar i den utsträckning man blir erbjuden.Jag lovar, , att om detta fortsätter ochman inte ger den vanliga lilla mannen den härmoroten kommer han aldrig att köpa en travhäst.Då kan han lika väl spela på någonting annat, ochdå kommer den här branschen att ge storaunderskott. Hästar som kostat vid ettoch halvt års ålder säljs i bästa fall för 12 000 kronoroch i sämsta fall går de till slakt.Travsporten ger faktiskt PR, Bo Lundgren.Sverige är en av de främsta travnationerna ivärlden, och våra duktiga ger en mycket braPR i , , och andra länder. Omden här verksamheten fortsätter att drabbasskattemässigt kommer detta PR-värde attförsvinna.Anf. 6 i (m):Herr talman! Om jag refererade fel berjag om ursäkt för det.Detta är egentligen en sak som det är litet besvärligtatt försvara. Faktum är nämligen att kollektivettjänar pengar. kunde en hobbyhästägareinte dra av för eventuella underskott då man slappatt skatta för vinsten. Men eftersom huvuddelen avSveriges travhästar inte går ihop bör det nugällande systemet vara en fördel. Men trots dennafördel, som ofta framhålls av departementet och påandra håll, blev det en enorm storm när dettaförslag kom. Folk ville ta denna chans. Det innebaratt man själv fick stå för förlusterna, men i de unikafall där man kom över en stjärnhäst fick manbehålla hela vinsten.För kollektivet innebär de nuvarande reglerna enförbättring, men med tanke på den morot man villha inom travsporten är det definitivt en försämring.Sedan vill jag i polemik mot säga att detförslag som statsrådet nu lagt fram trots allt innebären förbättring för uppfödarna. De kan visserligensäga att hästen betingar ett högt pris, men om denom två eller springer in goda pengar kaninköpspriset dras av mot vinsten. Det var intemöjligt enligt den gamla modellen. Här blir detalltså en klar förbättring.Jag tycker emellertid att man borde kunna behålla''hobbyhästägeriet'', även om jag vet att detförekommit en hel del fuffens. Man satte hästar påmostrar och fastrar, osv. Jag tror att det kan haskadat travsporten. Hobbyverksamheten medtravhästar hade tidigare sämre villkor totalt sett äni dag. Man chansade och köpte en häst somhoppades skulle bli en derbyvinnare eller rent avvinna Prix d'Amerique i och springa in enmiljon. Det kan man inte , och jag tror att endel av tjusningen har försvunnit. Det är att beklaga.Men jag vill ändå notera att situationen bättreän vad den var tidigare. Den skulle emellertid varaännu bättre, om man lät hästägarna själva stå förförluster men slapp betala skatt för det fåtal vinstersom ändå trots allt kan uppstå.Anf. 7 Statsrådet ():Herr talman! Bildspråket är som det är. Jagförsöker föreställa mig hur det går att sätta hästarpå mostrar och fastrar, men den saken skall jag integå in på.Det finns travsportsverksamhet,travhästverksamhet och hästverksamhet sombedrivs som näringsverksamhet. Ingen har, migveterligt, ifrågasatt det rimliga i att man tar upp sinakostnader och skattar för överskottet. Det tror jaginte någon över huvud taget har gjort.Vi har också hobbyverksamhet. Frågan är hur manskall hantera gränsdragningen för att undvikaskatteflykt. Där finns ett problem. Det tror jag attvi alla är överens om.Men det skattesystem som vi hade tidigare, sominnebar att man inte tog hänsyn till kostnader ett årföre beskattningsåret, var inte tillräckligtgenomtänkt för att fungera i det härsammanhanget. får vi en situation där den somhar en hobbyhäst vet att det bara är om överskottuppstår som man beskattasöver huvud taget. Då har vi väsentligt förbättratsituationen. Det går inte att komma längre än såhär, om man också skall ta hänsyn till riskerna förskatteflykt, och det måste vi göra.Anf. 8 (nyd):Herr talman! nämner att situationenhar förbättrats. Det kan jag hålla med om, så längeman driver hästägandet som rörelse. blir alltingrörelse så fort det går med vinst.Ungefär hälften av dem i som har hästar isin verksamhet driver företag. Men justden grupp av hästägare som har hästarna somamatör- och hobbyverksamhet kommer aldrig attstimuleras.Människor har frågat mig: Vad händer om jagköper en travhäst och den vinner 3 miljoner? Somdet är , svarar jag, får du dra av kostnader . Men om hästen vinner dessa 3 miljoner ellerandra stora priser som fyraåring får du skatta bortmer än hälften av det du har tjänat. Då måste duföra bok. Måste jag verkligen föra papper? Javisst,det här räknas som rörelse, du måste bokföra helatiden. Men det är min hobby, säger den härpersonen. Då är det ingen idé att köpa den härhästen. Så resonerar många människor.Av de 3 miljonerna blir det 1 miljon kvar. Jag skullevilja se den som går och köper en lott, och om hanvinner en miljon bara får behålla 300 000 -- 400 000.Jag skulle vilja se den lotteriverksamhet som kanöverleva en sådan sak. Det går inte.Sten var förut inne på att staten får inväldigt litet pengar på detta. Jag är helt övertygadom att av de 500 miljoner i prispengar som man körom, kommer en mycket liten del att blibeskattningsbar. Därför hävdar jag bestämt att omman sätter denna näring i svaj, låter den vila pågungande fötter, blir det stora förluster förstatskassan . Det kan handla om 500 miljonerupp till 1 miljard i förlust. Det är jag helt säker på.Jag tror att jag får rätt, om vi fortsätter att göra pådetta sätt, så att travsportens omfattning minskar.Anf. 9 i (m):Herr talman! Vi skall ha klart för oss i debatten attsvensk travsport internationellt sett är mycketframgångsrik. sade att var ettav världens mest framgångsrika länder. Jag vill sägaatt det är det mest framgångsrika, med tanke på deframgångar som svenska hästar har haft dels iSverige, dels internationellt.Jag måste ändå korrigera litet. Hanpratar om den derbyvinnare som alla vill ha, mensom bara en kan få, av olika skäl. Sedan talarhan om skatter och om lottsedlar.Jag köper sällan penninglotter. Men om jag inte ärfelunderrättad går till skatt av dentotala ersättningen . Ur den synpunkten är inte dethär förslaget negativt.Jag vet att det är svårt för statsrådet att svara på defrågor jag ställde innan: Hur mycket blir egentligennettot? Vad tjänar staten? Hur mycket kostar det itid för varje enskild hästägare att ta upp varendakrona han har som inkomst? Är det lönsamt att haskatter som kanske t.o.m. innebär något negativtför staten?Jag tycker att vi borde avbyråkratisera så mycketsom möjligt. Att sitta och peta i småpengar, somdetta trots allt handlar om, kan jag inte förstå.Jag vill än en gång poängtera, att trots att detta rentmatematiskt var en förbättring för det storakollektivet, ville ingen inom kollektivet ha dennaförändring. Man accepterade en sämre situation.Det tycker jag att man från departementets ochstatsrådets sida borde inse och försöka tillgodose.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på interpellation 1992/93:3 omkriminalvårdenAnf. 10 Justitieminister ():Herr talman! i har frågatmig om jag är medveten om den storanarkotikahantering som pågår vid landetsfängelser och vilka åtgärder som är att förvänta.Sten har också frågat mig om jag ärberedd att medverka till att förändra gällandebestämmelser så att de anställda vid fängelsernakan ingripa effektivt.Narkotikasituationen vid landets fängelser är enmycket viktig fråga, som kräveruppmärksamhet. är emellertid situationenenligt min mening inte riktigt så mörk som StenAndersson gör gällande.För att få en så nyanserad och verklighetsnära bildsom möjligt av narkotikaläget inomkriminalvården, infordrar Kriminalvårdsstyrelsenmånadsvisa bedömningar från samtliga anstalter.Bedömningen görs utifrån gjorda beslag, positivaurinprov, erkännanden om missbruk, personalensiakttagelser m.m. En sammanställning avmedelvärdet för perioden --mars 1992visar att i genomsnitt av anstalternaredovisade att missbruk inte konstaterats eller varitsällsynt. De anstalter som uppgav att missbrukförekommit då och då uppgick till . Andelenanstalter som redovisade att missbruk förekommitofta eller så gott som uppgick till 19 %.Enligt bedömningar har ca40--av de intagna missbrukat narkotika underde i frihet.Narkotikamissbruket varierar således mycketmellan olika anstalter. Det är givetvis heltoacceptabelt att en intagen kan påbörja ellerfortsätta ett missbruk han verkställerett straff. Självklart måste det därför vara enmålsättning att hålla fängelserna fria frånnarkotika. Det är således en mycket angelägenuppgift för kriminalvården att söka komma till rättamed drogmissbruket inom anstalterna och att bl.a.vidta åtgärder för att öka drogfriheten vid de ca20 % av anstalterna som redovisar betydandemissbruksproblem. Också lagstiftningen har här enviktig roll för att underlätta kriminalvårdens arbetepå detta område.I syfte att hindra förekomsten av narkotika påanstalterna har sålunda lagstiftningen skärpts vidflera tillfällen . Sedan den 1 januari1981 finns en generell möjlighet att ta urinprov påde intagna för att kontrollera narkotikapåverkan.Den 1 oktober 1982 infördes den uttryckliga regelnom att man vid bedömningen av om någon tillhörden kategori långtidsdömda som särbehandlasutifrån bl.a. säkerhetsaspekter (7 § tredje stycketkriminalvårdslagen) särskilit skall beakta omstraffet avser grovt narkotikabrott eller grovvarusmuggling avseende narkotika. Samtidigtinfördes skärpta regler för granskning av brev ochkontroll av telefonsamtal och besök. Möjligheternaatt företa kroppsvisitation och kroppsbesiktningutökades. infördes en bestämmelseom att man vid fördelningen av intagna mellanöppna och slutna anstalter särskilt skall beakta omdet föreligger fara för att någon allvarligt skall störaordningen genom att nyttja eller förfara olagligtmed narkotika.Jag vill också i sammanhanget nämna attregeringen i en lagrådsremiss föreslagit atten intagen skall vara skyldig att förutom urin- ellerutandningsprov även lämna blodprov för kontrollav att han inte är påverkad avberoendeframkallande medel.Sedan flera år tillbaka arbetar kriminalvården ienlighet med de riktlinjer som ochregeringen lagt fast för att komma till rätta mednarkotikaproblemet inom kriminalvården.Riktlinjerna innebär bl.a. att intagna utanmissbruksproblem inte skall behöva komma ikontakt med narkotika under verkställighetstidenoch att narkotikalangare inte skall ha möjlighet attfortsätta med sin verksamhet i fängelset.Den viktigaste åtgärden är dock att fånga upp ochmotivera intagna narkotikamissbrukare attgenomgå en adekvat behandling för sitt missbruk. Idetta syfte har skett enförhållandevis kraftig utbyggnad av antalet platsermed denna inriktning. finnsomkring 300 s.k. motivationsplatser fördelade påhela anstalter eller avdelningar av anstalter.Arbetet inriktas bl.a. på placering av de intagna förbehandling utanför anstalt enligt 34 §kriminalvårdslagen eller på att få till stånd enlämplig behandling vid frigivningen. Jag vill härunderstryka att har ettgrundläggande ansvar i enlighet med den s.k.normaliseringsprincipen, även för dem som ärintagna i anstalt. aktiva medverkani den planering som sker i anstalten är enförutsättning för att de insatser som initieras underverkställighetstiden fullföljs efter frigivningen.Jag vill nämna att den av mig tillsattaFängelseutredningen (Dir. 1992:36) enligt sinadirektiv skall göra en samlad bedömning averfarenheterna av den differentiering av de intagnamed avseende på narkotika som sker.Utredningen bör bl.a. överväga vilkadifferentieringsprinicper för anstaltsplacering sombör tillämpas och behovet av olikaformer av åtgärdsprogram för attnarkotikaproblemet skall kunna bemästras på bästasätt. Den bör vidare ta ställning till om det behövsutvidgade kontrollmöjligheter för att förhindrainförsel och missbruk av narkotika på anstalterna.Utredningen bör om möjligt års utgång iett delbetänkande redovisa förslag till hurförekomsten av narkotika på anstalterna skallkunna motverkas.Så, , att narkotikasituationen sedanlång tid utgör ett svårbemästrat problem inomkriminalvården är jag medveten om. Menregeringen prioriterar narkotikabekämpningen,och inom kriminalvården, som jag nu redovisat,vidtar vid kontunerligt åtgärder för att bättre kunnakomma till rätta med missbruket. Målsättningen ärsom jag tidigare nämnde att hålla fängelserna heltfria från narkotika. I detta arbete krävs åtgärdersåväl för att förhindra att de intagna får tillgång tillnarkotika som att de ges förutsättningar att kommaifrån sina egna missbruksproblem, vilka de så gottsom uteslutande har förvärvat i livet utanföranstalterna. Jag vill avslutningsvis påstå attresultaten av de samlade åtgärderna, som jag nuhar redovisat, visar att vi är på rätt väg.Sten har också frågat om jag är bereddatt medverka till att förändra gällandebestämmelser så att anställda vid fängelserna kaningripa effektivt.