prot · GF0994 · 1992-04-08 00:00:00 — Jag har den uppfattningen att samtligapartier i är angelägna om att den högreutbildningen i vårt land är av hög kvalitet och attmålet är en kvalitet som kan jämföras medkvaliteten på de bästa utbildningarna runt om ivärlden. Det som vi skall fatta delbeslut omsyftar till att på olika sätt säkerställa den högakvaliteten. Olika partier har olika uppfattningarom hur säkerställandet skall garanteras.Socialdemokraterna och anser attdet görs bäst genom att man behåller dennuvarande strukturen på utvärdering ochkvalitetskontroll. Vi andra anser att kvalitet ochutvärdering garanteras lika bra eller bättre med enannan struktur med friare ställning, som medger attolika aspekter på utvärdering kan tas till vara.Decentralisering av beslut, ansvar ochbefogenheter har varit ett uttalatmotiv för att ge utrymme för både störreengagemang och vilja till förnyelse inomhögskolan. Som en följd av detta kommer dennödvändiga effektiviseringen av verksamheten attgenomföras av dem som har sin verksamhet förlagdtill högskolan, dvs. av dem som kan verksamhetenbäst och som är engagerade i den.Den eller de personer som långt inne i själenkänner ansvar för området kommer också att axlaansvaret. Även om det i början sker med gny ochen viss motvilja, växer man in iansvarsrollen. Så fungerar vi människor, och såfungerar också de människor som arbetar vidhögskolan. Detta gäller under förutsättning attstatsmakten är tydlig och att det tydliga ansvaretockså åtföljs av befogenheter som innebär att varoch en på sin ort kan vidta de åtgärder som ansesbehövliga.Låt mig nu rekapitulera vägen fram till dagenssituation och visa att förändringen av UHÄ ärlogisk, om vi kopplar det hela till förändringen avansvar och befogenheter.Redan år 1988 gavs högskolorna lokalt ansvar förutbildningsplanering. Det skulle i princip intefinnas centrala utbildningsplaner för allmännautbildningslinjer och påbyggnadslinjer. Undantagvar de utbildningar som leder till legitimation.Beslutet innebar en väsentlig minskning av UHÄ:sverksamhet och ansvar. Därvid ändrades också såsmåningom UHÄ:s instruktion till att varatillsynsmyndighet.År 1991 beslöt att allaanslagsframställningar från högskolorna skullelämnas direkt till departementet och inte gå viaUHÄ för bedömning och sammanställning. Därvidändrades åter UHÄ:s instruktion. Samtidigtpoängterades mycket klart de lokala högskolornaseget ansvar för utvärdering och kvalitetskontroll.Jag anser att UHÄ har utfört ett gediget arbeteinom högskolan då det gäller de frågor som UHÄhar haft ansvar för. Men när vi nu föreslår riksdagenatt besluta om att ersätta UHÄ som myndighet meddels ett sekretariat för nationell utvärdering, delsen servicemyndighet, innebär det att detdecentraliserade ansvaret för den egnakvalitetskontrollen och utvärderingen på resp.högskola framstår än tydligare. Jag är övertygadom, att hade UHÄ varit kvar med eller utanändrade instruktioner, hade högskolorna ävenframgent förlitat sig på att det är någon annan somtar ansvar. Jag menar att utvärdering skall vara enkvalitetsdrivande process vid varje högskola ochinte en myndighetsstyrd, kontrollerande ochjämförande.Den nya servicemyndigheten kommer att geriksdag och regering en samlad redovisning avverksamheten inom högskolorna. Den kommer atthantera ekvivaleringen av utländska betyg liksominternationellt samarbete. Dessutom skall den geexpertstöd och service av olika slag till högskolorsom har begärt stöd. Det gäller t.ex. juridiskt,administrativt eller personellt stöd. Vidare skallman följa högskoleprovets utveckling. Riksdag ochregering kan dessutom komma att användaservicemyndigheten för andra speciella uppgifter.Till detta kommer att grundutbildningsrådetpermanentas i samband med nästa treårsbudgetoch att ett råd för forskning om högskolan inrättas.De som befarar att och regeringenstillsyn och kontroll beträffande högskolornaförsvinner i och med att UHÄ försvinner bör blilugnade av detta. Det är olika högskolors behovoch olika behov av service som kommer att styraden nya myndigheten.När det gäller utrustningsnämnden är att märka attvi redan har ett delat ansvar.Forskningsrådsnämnden () har ansvar förprioritering mellan olika dyrbarautrustningsprojekt. Man har mycket väl lyckatsjämka trots många stridiga inom olikadiscipliner. Alla vill ju ha det allra bästaomedelbart.Den andra delen av ansvaret för samordnadupphandling har UUH haft, men övergår det tillservicemyndigheten och blir ett led i dess service.Som tidigare talare har framhållit blir det här alltviktigare i takt med att det europeiskaintegrationsarbetet fortskrider. Det blir ju, BengtSilfverstrand, inte mindre lönsamt med enservicemyndighet än det har varit medutrustningsnämnden.Så till den andra stora frågan i detta betänkande.Det gäller FRN:s fortsatta arbetsområde.Egentligen borde detta anses logiskt höra meraihop med en diskussion om samtliga övrigaforskningsråds organisation. Jag delar den glädjesom de två tidigare talarna visade, därför att vi iutskottet kom överens om att föreslå attbehålla FRN till dess en samlad översyn av helaforskningsorganisationen inkl. FRN hargenomförts. har faktiskt legatfast . Det är väl möjligt att det finns inslag avnyskapande och nyordning som kan vara till glädjeför de uppgifter som den samladerådsorganisationen har. Med detta enhälliga förslagknyter utskottet också an till vad vi sade i sambandmed inrättandet av de tre nya forskningsråd somblev en följd av den förra forskningspropositionen.Beträffande alla tre utgick vi ifrån att rådensdepartementstillhörighet skulle utvärderas.Konsekvenserna för grundforskningen när rådenknyts till andra departement änutbildningsdepartementet skulle redovisas.När det gäller en sådan här översyn kan man ställavissa frågor. Vilka förändringar iforskningssituationen har inträtt under de gångna15 åren? En annan fråga lyder: Vilken relation harråd utanför till rådeninom departementet? En tredje fråga är denna:Kan man genom att skapa större eller mindreenheter åstadkomma bättre förutsättningar förinnovativ forskning? En fjärde fråga som kanställas lyder: Hur skall nya initiativ främjas? Fråganbör ställas, eftersom vetenskapen i många fall ärkonservativ och känslig endast för svängningar somredan förekommer inom den internationellavetenskapen. Ytterligare en fråga: Hur skall olikavetenskapsgrenar kunna korsbefrukta varandra,och hur skall man få till stånd en mindre grad avrevirbevakning mellan vetenskapliga discipliner?Jag tycker att departementet hade för bråttom medatt föreslå att lägga ned FRN. Man hadekanske inte riktigt tänkt igenom FRN:s roll, varkennationellt eller internationellt. I det senaresammanhanget är ju FRN vårt medlemsorgan.Man hade inte heller tänkt igenom FRN:s betydelseför kvinnoforskningen. Min kollega kommer senare att utveckla detta.Föregående talare har också poängterattillkännagivandet /90, där varenig om att utse FRN som ansvarig för kvinno- ochjämställdhetsforskningen.Man hade kanske inte heller tänkt på FRN:s ansvarför den tvär- och mångvetenskapliga forskning sominte är disciplinorienterad utan som tar som sinutgångspunkt i att det finns ett problem som börbelysas från många discipliner och som utförs igränslandet mellan olika discipliner. Ett bra ochtydligt exempel på detta är handikappforskningen,som ju berör inte bara medicin utan även teknik,nationalekonomi, socialvetenskap ochsamhällsvetenskap. Ett annat exempel är att FRNunder Lundaekologen ledning byggtupp en betydande mångvetenskaplig kompetensinom området miljö och naturresurser, där teknikoch naturvetenskap är nära kopplade till politiskstruktur, riskanalys, mänsklig psykologi, etik ochkultur.Till detta kommer FRN:s ansvar förforskningsinformationen som en brygga mellanforskare och medborgare. Den är uppskattad ochhar säkert bidragit till förståelse och insikt hosmedborgare för forskningens betydelse för vårframtid. Vi ledamöter i utbildningsutskottet har välalla fått en lång rad väl formulerade brev och lästartiklar som visar FRN:s betydelse och som gettexempel på att den väl har utfört sina uppgifter ochhar gott internationellt renommé.Under utskottsbehandlingen av FRN:s framtid harjag insett att det finns en motsättning och ettrevirbevakande mellan ett mångvetenskapligt ochett inomvetenskapligt synsätt. FRN:s verksamhetskulle, menas av vissa, stå i motsats till övrigaforskningsråds verksamhet och ta ''resurser fråndem''. Det är enligt min mening ett kortsynt, för attinte säga trångsynt, sätt att resonera. Jag anser attmångvetenskapligt och inomvetenskapligt synsättär lika nödvändiga och lika respektabla. Vi behöversjälvklart djupare kunskaper inom olika discipliner,men vi behöver också plöja nya marker, tänjagränserna och undersöka gränslandet. Det menarjag är ett synsätt som det är FRN:s uppgift attstödja och bevaka.Inte heller behöver övriga forskningsråd känna sigsom förlorare. är budgeten till FRN 70miljoner och till övriga forskningsråd 1 400miljoner.Vill vi i denna riksdag få till stånd forskning igränslandet, dvs. samarbete kring ett problemmellan forskare från många discipliner, måste vivara tydliga och ge uppdraget till någon som står frifrån disciplinerna samt ge pengar till detta.Tvärvetenskapligt synsätt kan man inte prata fram.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan i dess helhet, vilket innebär att viåterkommer och då får en samlad översyn av helarådsorganisationen inkl. FRN. Då är jag övertygadom att ett mångvetenskapligt ellertvärvetenskapligt råd, FRN eller någon annan, välförsvarar sin plats.Anf. 94 () replik:Fru talman! kallarvetenskapsbutiker för bibliotek. Om det gör sakenlättare för , kan vi väl enas om attanvända det begrepp som en gångmyntade: abraxas. Men saken är ju den attbiblioteksutvecklingen går en kräftgång . Detär bl.a. mot den bakgrunden som vi föreslårinrättande, med försöksverksamhet fr.o.m. , avvetenskapsbutiker. Vi har också föreslagit enblygsam summa pengar till detta, 7 milj. kr. Det görvi av omsorg om forkningsinformation osv.Jag delar uppfattning i fråga omrevirtänkande. Det framgick väldigt tydligt vidutskottsbehandlingen att särskilt manliga forskare,dessa kolesterolstinna hanar, märker ut sitt revir.Jag hade tänkt använda ett helt annat ord, men detär inte tillåtet här i kammaren.Nu måste jag ställa frågan: Ser några problem av kontinuitetsart när det gällersnabba förändringar i ansvarstagande? Jag ställerden här frågan just mot bakgrund av att jag tyckeratt det är så viktigt att utveckla, slå vakt om ochvärna om jämställdhets- och kvinnoforskningen.Jag tror inte att den mår bra av att slängas hit ochdit, eftersom den vetenskapen är inne i ett mycketviktigt och spirande skede, och den behövs för attvi skall få ett mänskligare samhälle att leva i.Anf. 95 () replik:Fru talman! Några kolesterolstinna hanar har jagfaktiskt inte träffat på, men jag var kanske inte medpå den uppvaktning som syftarpå.Ja, jag ser risker för kontinuitetsproblem. Vifullföljer ju inte den ursprungliga intentionen attförändra FRN, utan vi säkerställer kontinuiteten pådetta sätt som görs. Jag är helt övertygad om attden samlade bedömning som skall göras ocksåkommer att säkerställa kontinuiteten för t.ex.kvinnovetenskaplig forskning.När jag ändå har ordet vill jag säga att BjörnSamuelson i sitt huvudanförande gjorde litet spe avdet förslag om fria universitet som är ute påremiss. Jag vill för kammaren påpeka att det ärfråga om remiss och inget ställningstagande vare sigfrån departementet eller från olika partier.Däremot har förslaget faktiskt fungerat som enförlösare till samtal, aktiviteter och en kreativprocess, där högskolorna för första gångenverkligen över gränserna diskuterat sin framtid ochfunderat på vad vi vill med universitet ochhögskolor. En del har kommit fram till att säga: Ja,vi bejakar en eventuell ytterligare frihet med hjälpav stiftelsekapital om det går att ordna. Andra harsagt: Nej, vi är inte intresserade av det, utan vi villgöra si eller så. Denna process måste ha varitoerhört både nyttig och välkomnad i högskole- ochuniversitetsvärlden.Anf. 96 () replik:Fru talman! Ja, , vad har detförslaget i så fall med den kommande propositionenatt göra? Vi vet ju ingenting om vilka förslag somkommer att läggas fram. Varför då riva upp enorganisationsstruktur, innan vi vet hur de följandeförslagen kommer att se ut?Jag har också följt diskussionen och debatten. Detkan hända att en del av denna debatt är välgörande,det tror jag säkert. Men därifrån till att ha enkontinuitet i den politiska beslutsprocessen ärsteget långt. Vad jag ville påpeka är att det undervåren inte kommer något förslag, som fårmöjlighet att behandla färdigt innan vi skiljs åt . Det är ett kallt konstaterande. Detvittnar om problem som vi får anledning attåterkomma till.Anf. 97 () replik:Fru talman! Jag förstår inte vad det är för struktursom vi nu river upp, förutom att UHÄ skallavvecklas och ersättas med två andra strukturer.Där är jag inte riktigt med . Är detvad som avses, kan ju inte detta förstöra allkontinuitet när det gäller kvinnoforskning ochannan forskning.Att fria universitet kanske blir litet försenade är förövrigt bara av respekt för alla dem som har svarat,så att man verkligen skall hinna med att ta del avalla svar som har kommit in. Då vet man bättre varman landar. Jag tycker inte att det är en så storkatastrof att man inte -- undantagsvis -- har hållittidsplanen.Anf. 98 () replik:Fru talman! Först vill jag komplettera mitt tidigareanförande med att yrka bifall till reservationerna 4,5 och 6.Det är intressant att på tal omUHÄ säger att avvecklingen är logisk. Jag haranledning att än en gång fråga: Vad finns det förlogik i att avveckla en myndighet och samtidigttilskapa två nya myndigheter? Hon undvekuppenbarligen medvetet att ta det fula ordet''myndighet'' i sin mun, men det står klart ochtydligt uttryckt i propositionen att det handlar omatt tillskapa två nya myndigheter. Två myndigheterskall alltså utföra det arbete som en myndighettidigare har utfört. Det kallar jag inte förrationalisering, decentralisering och avveckling,utan det är att bibehålla och kanske t.o.m. utvecklaen byråkrati, som ni ju i andra sammanhang sägeratt ni inte vill ha.För att anknyta till arbetet ochhögskolor, som skall presenteras nämndeMarigitta i det sammanhangetstiftelsekapital, osv. Det finns det inte någontingom i departementspromemorian -- inte en rad,möjligen en bisats om att ett sådant förslag skallframläggas. Men inte heller detta förslag kommerfram, åtminstone inte . För sedanfick vi i utskottet reda på att förslaget kanskekommer . Hur är det egentligen medreformviljan och de konkreta uttrycken för den iregeringskansliet, ?Anf. 99 () replik:Fru talman! I boken gick 1989/90, som ärskriven av UHÄ, finns en mycket bra beskrivningav hur UHÄ då som myndighet såg på utvecklingeninom högskolan. Det är utifrån detta som jag menaratt det är logiskt att UHÄ försvinner. UHÄ skriver:''Huvudprincipen är att ansvaret för att uppföljningoch utvärdering sker skall följa befogenheten påvarje nivå i högskolan. ochhögskola skall själv etablera de utvärderingsformersom är bäst anpassade till enhetensverksamhetsområden, mål och storlek.'' Med dettahar också arbetet påbörjats och det är i full gång viden rad högskolor och universitet. UHÄ beskriverarbetet i , i och inomcivilingenjörsutbildningen.Redan 1989 beskrev UHÄ hur man ser påframtiden. Den logiska följden kopplat till det somjag tog upp i mitt anförande är då att UHÄ så attsäga fasas ut och ersätts med en myndighet, BengtSilfverstrand -- vi måste läsa från olika papper. myndighet skall inrättas meduppgift att fullgöra serviceuppgifter åthögskoleenheterna. Det andra som skall inrättas ärett sekretariat med huvudansvar för utvärdering avutbildningen och forskningen vid universitet ochhögskolor. Detta sekretariat skall inrättas den 1 juli1992. Sekretariatets uppgift är främst att genominitiativ samordna och offentliggöra resultat. Jagkan inte få detta till annat än att det skall inrättas enmyndighet som skall ersätta en annan myndighet.Jag tror att det är en viktig symbolfråga, att denmyndighet som är kopplad till den gamla högskole-och universitetsorganisationen, dvs. UHÄ,försvinner när man nu går in i en ny fas. Annarsluras verksamheten att fortsätta att luta sig mot degamla strukturerna. Jag föredrar ordet ''struktur'',men skäms jag inte för att använda ordet''myndighet''. Det finns mycket av bra byråkratisom behövs och som handhas av myndigheter.Anf. 100 () replik:Fru talman! Jag vill anföra ett par rader ur denproposition som företrädare här harkämpat för, så kan vi klara ut faktauppgiften. Iproposition 1991/92:76 skriver man: Två nyamyndigheter bildas i stället, ett verk somhuvudsakligen skall ha serviceinriktade funktionerosv. och ett sekretariat med huvudansvar förutvärderingen av universitetens och högskolornasutbildning och forskning -- vilket skulle bevisas.Men, , är inte innehållet viktigare?Vad skall utvärderingen omfatta? Det räcker inte att seutbildning och forskning ur ett högtståenderenodlat akademiskt perspektiv, utan högskolansverksamhet måste ju också i rimlig omfattning varasamhällsrelevant. Vad har förspeciella kvaliteter och förutsättningar för att draupp riktlinjer för utvärdering av utbildningen avjurister, förskollärare, receptarier ochsjukgymnaster? Det skulle vara intressant att fåreda på.När det slutligen gäller FRN,forskningsrådsnämnden, märkte jag att MargittaEdgren förde ett mycket glidande resonemang. Detvar ömsom positivt och hade ömsom en ton av ''vifår väl se''. Hon använde sig bl.a. av formuleringen:Vi skall behålla FRN intill dess en samlad översynav forskningsrådsorganisationen skall ske.Jag har därför anledning att än en gång ställafrågan: Står och de partier honföreträder bakom statssekreterarens iutbildningsdepartementet uttalande i tidskriftenActor om att det nog tyvärr är ofrånkomligt med ettårs ovisshet för FRN:s personal? Är MargittaEdgren beredd att, i konsekvens med den positivadelen i sitt resonemang till förmån för FRN, taavstånd från detta yttrande?Anf. 101 () replik:Fru talman! Jag står bakom det som utskottet nulägger fram för till bedömning. Minlojalitet gäller utbildningsutskottet och det förslagtill beslut som vi för fram. Är det helt klart, BengtSilfverstrand? Det finns inte någon anledning förmig att ta ställning till artiklar som jag inte har läst,utan som jag bara har hört delar av refererade häri dag.Akademiernas funktion är bara ett exempel på attdetta utvecklingssekretariat har möjlighet att sökakompetens och expertis på många håll i samhället,såväl i som utanför landet. Det är ju intemeningen att skall utvärderaförskollärarnas, sjuksköterskornas och läkarnasutbildning. Någon sådan kompetens harVitterhetsakademien säkerligen inte.Vitterhetsakademien är omnämnd bara somexempel, som inte skall tolkas alltför bokstavligt.Sverige är ett litet land med begränsade resurser.Det nationella ansvaret kräver bl.a. att riksdagenskall kunna ålägga en viss sektor att bedrivaforskning och utbildning i syfte att garantera vissasmala ämnesområden. Riksdagensställningstagande blir ju aktuellt , närdet avges en samlad högskoleproposition och ensamlad forskningsproposition. Det är då som manhar tillfälle att efterlysa precis det som BengtSilfverstrand talade om, dvs. de samhällsrelevantasynpunkter som måste läggas på all högreutbildning och forskning.Talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 102 (nyd):Fru talman! När jag fick proposition 1991/92:76,som är den proposition som betänkandet grundarsig på, i min hand var jag full av förväntan. Vi harfått lära oss att det brukar komma bra förslag frånutbildningsdepartementet. Jag konstaterade att såvar fallet också den här gången. UHÄ skallförsvinna, och det tycker vi är bra. Men när jag komtill det här med forskningsrådsnämnden, FRN, dökdet upp en massa frågetecken. Jag letadeoch letade efter skäl till att lägga ned FRN, men jaghittade inga. Detta är inledningen till vad manskulle kunna kalla för Festlig Rumba i Natten -- föratt använda samma begynnelsebokstäver som ingåri förkortningen.Jag känner inte Per , men någon slagsbevekelsegrund har han förmodligen haft för attlägga fram förslaget. Han verkar glad och trevlig.Jag vet inte om han har sett för mångawesternfilmer, där man ju skjuter från höften, ochdärför provade med ett höftskott. Men den som kanskytte vet att ett skott från höften träffar mycketsällan, och det gjorde inte det här heller.Detta innebar att vi i Ny demokrati snabbtupptäckte att vi på den här punkten hade ungefärsamma uppfattning som socialdemokraterna, och vikonstaterade att det var bra. Vi har inga som helstproblem att se positiva sidor hos våra vännersocialdemokraterna, även om vi kritiserar demmycket hårt i andra sammanhang.Detta var inledningen till det jag kallar för politiskrumba. Det var lärorikt för oss nybörjare ipolitiken. Här kan man konstatera vad prestigebetyder. Men resultatet blev bra, och det ärglädjande. Alla är överens. Vi gillar att man kanlämna prestigebänken och i stället hitta engemensam bra lösning. Såvitt jag förstår kan detbara finnas en person, en viss partiledare medaversion mot soffor, som inte gillar detta.Otäckingarna i Ny demokrati sitter i soffan, ochFolkpartiet har alldeles frivilligt satt sig bredvid.Det är inget som helst problem för oss. Välkomna,!Jag vill understryka att det faktum att vi vill behållaFRN inte är ett ställningstagande för att FRN ärden slutligt bästa möjliga lösningen lika litet somforskningsråden är. Det råder inget tvivel om attFRN gör och har gjort en bra och uppskattad insats.Men vi vill skapa ett ännu bättre akademisktforskningsklimat och se över väldigt mycket i denakademiska utbildningen och forskningen. Vitycker därför att man skall ta ett helhetsgrepp. Detfinns ett bra utgångsläge för detta. Det ärpropositioner på gång, och den forskningspolitiskapropositionen kommer 1993.De som är nyfikna på vad vi inom Ny demokratitycker får gärna stilla sin nyfikenhet genom att läsaden motion vi har skrivit som ger litet riktlinjerkring akademisk utbildning och forskning. Engrundläggande utgångspunkt för oss är, att ju färrepolitiker som styr och ställer desto bättre, såmycket är klart. Vår tilltro till den akademiskavärlden är kolossalt stor, och vi anser att kvalitetenmåste vara ledstjärna. Vi vill naturligtvis hakonkurrens även inom akademiska lärosäten ochforskning.Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan i utbildningsutskottets betänkande 18.Anf. 103 ():Herr talman! Jag vill uppehålla mig kringforskningsrådsnämnden och kvinnoforskningensamt erinra om historieskrivningen.Som bekant kom en forskningspolitisk propositionvåren 1990. I den ville regeringen lyfta framkvinnoforskningen, men det var mycket dåligt medresurser för den. Därför motionerade kvinnor frånalla riksdagspartier till förmån för en överflyttningav det centrala ansvaret för kvinno- ochjämställdhetsforskningen från tillforskningsrådsnämnden, och man föreslog ocksåytterligare resurser. biföll detta ochbeslöt i stort sett i enlighet med motionen.När propositionen med förslaget om ennedläggning av FRN kom ett och ett kvarts år efterdet att organisationen hade börjat fungera var detett dråpslag mot kvinnoforskningen, som börjatfå fotfäste och växa fram bra i . Det ärdärför som kvinnor i riksdag åter harmotionerat för att stödja och bevara den kvinno-och jämställdhetsforskning som FRN ansvarar för.I den fyrpartimotion som kvinnor från deborgerliga partierna väckt skriver vi: Den enhetsom ansvarar för kvinno- ochjämställdhetsforskningen och informationen i FRNhar fungerat väl och bör inte splittras utan hållassamman också i fortsättningen. FRN har varit enlämplig värd för denna verksamhet genom sinneutralitet gentemot olika särintressen.Jag har också motionerat tillsammans med till förmån för att det också ifortsättningen skall finnas ett tvärvetenskapligtforskningsråd.Det är därför en glädje att finna att FRN blirkvar. Förnuftet har fått vinna över prestigen.