prot · GF09119 · 1992-05-25 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1991/92:119Måndagen den 25 majKl. 12.00--14.411 § Ny riksdagsledamot m.m.Upplästes och lades till handlingarna följande frånvalprövningsnämnden inkomnaBerättelse om granskning av bevis förriksdagsledamot och ersättare förriksdagsledamöterTill valprövningsnämnden har från riksskatteverketinkommit bevis om att (), ,utsetts till ny ledamot av fr.o.m. den 22maj 1992 sedan () avlidit.Till ersättare för riksdagsledamöter har utsetts StigAndersson, , och Rose-MarieHenriksson, (båda s).Valprövningsnämnden har denna dag granskatbevisen och därvid funnit att de blivit utfärdade ienlighet med 15 kap. 1 § vallagen.Stockholm den 22 maj 1992Lars § Anmälan om kompletteringsval tilljustitieutskottetTalmannen meddelade att Socialdemokratiskariksdagsgruppen på grund av uppkomna vakanser ijustitieutskottet anmält som ledamotefter och somsuppleant efter förklarade valda tillledamot i justitieutskottetKent ()suppleant i justitieutskottetAlf ()3 § Anmälan om återtagande av plats iriksdagenTalmannen meddelade att ()fr.o.m. återtagit sin plats i ,varigenom tjänstgöringen som ersättare upphörtför § Justering av protokollJusterades protokollen för den 18 och 19 maj.5 § Svar på interpellation 1991/92:163 omneutralitetspolitiken och ett eventuelltmedlemskap i unionenAnf. 1 Statsminister ():Fru talman! har frågat mig ommin inställning till folkomröstningen om svensktmedlemskap i , om tolkningen av riksdagensbeslut att ansöka om medlemskap i samt omregeringens inställning till ett eventuellt militärtsamarbete inom ramen för Europeiska unionen.Vad gäller den första frågan vill jag bara erinra omregeringsförklaringens formulering om attresultatet av folkomröstningen kommer att varaavgörande för det slutgiltiga godkännandet av detavtal om medlemskap som regeringen avser attträffa med EG.Detta ändrar dock självfallet icke det faktum, att enklar majoritet av denna riksdag, liksom regeringen,strävar efter svenskt medlemskap. Vi ser ett sådantsom avgörande såväl för våra möjligheter att stärkaförutsättningarna för vår egen välfärdsutvecklingsom för våra möjligheter att bidra till fred, säkerhetoch utveckling för i stort.Vad gäller andra och tredjefråga vill jag hänvisa till att riksdagensutrikesutskott i ett betänkande framhållit:''Den svenska säkerhetspolitiken karakteriseras iden nya situationen tvärtom av ett aktivt ochfullvärdigt deltagande i arbetet för de mål somnumera delas av alla europeiska stater. ''Utskottet konstaterar vidare: ''Ett fullvärdigtdeltagande i det europeiska samarbetet, redan nuinom ESK och vid ett medlemskap även inom denEuropeiska unionen, är tvärtom en förutsättningför att ett land skall kunna påverka utvecklingenoch aktivt bidra till att skapa en ny freds- ochsäkerhetsordning på vår kontinent. ''Det rör sig således om en i grunden förändradsituation i , och därmed i grundenförändrade förutsättningar för viktiga delar av densvenska säkerhetspolitiken.Efter hörande av utrikesnämnden vid desssammanträde sade jag, attvid ett medlemskap ''kommer också attaktivt medverka i det utrikes- ochsäkerhetspolitiska samarbete som beslut nu fattatsom i ''. uttalande utgörnu ytterligare en bekräftelse på att den uppfattningsom jag då gav uttryck för har stöd i en bredriksdagsmajoritet.Jag framhöll då också, att ''vi har samma intressesom andra stater av att detta samarbete i framtidenkan vidareutvecklas i enlighet med den europeiskautvecklingens krav och de individuella nationernasintressen''.Hur det utrikes- och säkerhetspolitiska samarbetetkommer att ske är det inte möjligt att hanågon bestämd mening om. Det europeiskasäkerhets- och samarbetssystemet befinner sig i enformativ fas, som sannolikt kommer att vara underåtskillig tid framöver.Som jag framhöll i ett interpellationssvar tillGudrun innebär dettabl.a., att vi inte har anledning att stänga någradörrar eller att i onödan låsa oss för framtiden.Det säkerhetspolitiska samarbete som Sverigedeltar i inom ramen för ESK och som vi strävarefter att delta i inom ramen för Europeiska unionenär självfallet förpliktande. Vi känner ossförpliktade av de avtal vi ingått inom ramen förESK. Detta kommer också att gälla inom ramen förEuropeiska unionen.Låt mig i detta sammanhang också erinra om att detinom ramen för finnsförpliktande säkerhets- och försvarspolitiskabestämmelser. Det är inte uteslutet att de i de nyainternationella lägen som råder kan komma tillmer aktiv användning. skulle för sin delvälkomna en sådan utveckling.Det rent försvarspolitiska samarbetet inom ramenför Europeiska unionen kommer att bedrivas iVästeuropeiska unionen (VEU). Hur dettakommer att utvecklas är det för tidigt att ha enbestämd mening om. Det är mot denna bakgrundvarken nödvändigt eller möjligt att avgöravilken form av anknytning till eller kontakt meddess arbete som kan komma att bli aktuell förSveriges del.I den formativa fas som nu befinner sig mittuppe i måste det vara vår strävan att aktivtmedverka till en så fast och fungerande europeisksäkerhetsordning som möjligt som vibibehåller vår egen förmåga att, vid ett allvarligtbakslag i utvecklingen, värna om vår egen säkerhetoch vårt eget oberoende.Detta är utgångspunkten för regeringens politik.Det är tillfredsställande och glädjande att den harett starkt stöd i riksdagen.Anf. 2 ():Fru talman! Jag skall be att få tacka statsministernför svaret.Det har tagit litet tid -- jag lämnade ininterpellationen för ungefär sedan. Åandra sidan tycker jag att frågeställningen har legattill sig och kanske är mer aktuell än vad denhar varit på . Det går kanske att göra sig bättrekonkreta föreställningar om hur det försvars- ochsäkerhetspolitiska samarbetet inom ramen för deneuropeiska unionen kommer att se ut , klarare än någonsin, inte minst med tanke pådet senaste utspelet av president ochförbundskansler , som redan har satt sig isinnet att förverkliga just det gemensammaförsvarsarbetet och den gemensamma armén.Jag förstår att statsministern är nöjd med att detfinns ett sådant stort stöd för den här politiken iriksdagen, men jag skulle ändå vilja veta hur på det faktum att den här politiken har väldigtlitet stöd utanför . Det var det som gjordeatt jag ställde den första frågan, om regeringenverkligen är seriös i sin syn på folkomröstningen.Man ger dubbla budskap: Å ena sidan skall vi ha enfolkomröstning -- det är medborgarna i somskall ta ställning i denna mycket svåra fråga. Men åandra sidan skall vi veta att det inte finns någonannan väg -- allt som inte leder till ett medlemskapi den europeiska unionen kommer att försättaSverige i någon form av stenåldersfas. Omregeringen då är så ansvarstagande, skall man dåverkligen låta människor få avgöra det här på egenhand? Det är den frågeställningen som mångamenar, med all rätt, att man måste få ett klart svarpå.Är det möjligt att hitta några alternativa vägar --vilket jag anser att det är -- skall regeringen ocksåpresentera dem, och åtminstone se till att de somanser att det finns alternativa vägar också fårmöjlighet att på ett likvärdigt sätt presentera debilderna. Jag tänker då på möjligheten för oss somär kritiker att föra fram våra synpunkter i olika foraoch gå ut med information på samma sätt som båderegeringen och de partier som är förespråkare harmöjlighet att göra. Det handlar konkret om pengartill information.Jag skulle också vilja få en kommentar avstatsministern till det faktum att opinionen utanfördet här huset växer mot den av regeringen fördapolitiken. Det gäller framför allt uppfattningen omvi skall medverka i en gemensam försvarspolitik.En undersökning som GP gjorde under vårenvisade att av de tillfrågade var klart emotett medlemskap i unionen, om detskulle innebära att också deltar i enförsvarsallians och ett försvarspolitiskt samarbete.Nu säger statsministern i svaret att det inte går att säga hur det kommer att se ut och att det inteär en fråga som finns inom den europeiska unionen,utan den ligger i VEU. är det så, CarlBildt, att i och med mötet i och de beslutsom fattades där framgår mycket klart och tydligtatt VEU är en integrerad del av den europeiskaunionen och skall bli det i ännu större utsträckning.1996 skall man ha ett nytt möte och konstatera hursamarbetet har gått och se om det då inte är dagsatt slå ihop organisationerna. Det finns en mycketklart uttalad vilja från en mycket klar majoritet avEG:s medlemsländers ministrar att det är dettaman vill.Då är det ohederligt att föra en diskussion i ,utifrån att det här inte är någonting som vi behöverta ställning till ännu, när vi diskuterarkonsekvenserna för av ett medlemskap iden europeiska unionen. Detta är ju en avkonsekvenserna. Det är omöjligt, och det kommeratt bli omöjligt , att förena ett svensktmedlemskap i den europeiska unionen med enneutralitetspolitik som säger att vi inte skall delta inågra militära eller försvarspolitiska allianser.Detta har många av EG:s förespråkare också klartuttryckt. Det sades också på det möte somMitterrand och hade, att man förutsätter attnya medlemsländer klart deklarerar att de intetänker sätta några käppar i hjulet för den utvecklingsom man vill ha i den europeiska unionensförsvarspolitiska samarbete. Det spekuleras itidningarna , att de neutrala länderna möjligenfår skriva på något papper där de säger att de inteskall uppföra sig illa vid kommanderegeringskonferenser.Det står mycket tydligt i traktatstexten frånMaastricht, att de länder som tänker sig ettmedlemskap förbinder sig att aktivt verka för depolitiska mål som har slagits fast, nämligen att bildaett säkerhets- och försvarspolitiskt samarbete, sompå sikt kan innebära en gemensam armé. Detta stårsvart på vitt -- jag har traktatstexten här.Frågan måste ställas i den svenska : Ärdet regeringens eller statsministerns ochModeraternas uppfattning, att skall delta iett förpliktigande försvarspolitiskt samarbete, dvs.vara med i en gemensam armé, som skall försvaraden europeiska unionens s.k. intressen runt om ivärlden? Är det den politiken som skallföra som medlem i Europeiska unionen? Eller gårdet en gräns där för statsministern?Anf. 3 (-):Fru talman! är populärt ivärlden, just såsom neutral stat. Vi har klarat tvåkrig, och vi vill klara ett tredje krig, där EG-arménär involverad. Jag misstänker att Bildt vill göraSverige till en satellit, ena gången till , andragången till EG. Vad menade exempelvisstatsministern när han kom hem och sade att hanstödde den hårda linjen mot ? Det innebärju bara krig.EG riskerar att få framtida konflikter med USA.Hur ser Bildt på det?Det är ett svårt trollerinummer som Bildt ger sig inpå. Hur skall detta trollerinummer sluta? Det härsammantaget är dåligt för vår ekonomi, att intevärna om andra länder, t.ex. länderna runt Gulfen.Vi kommer nog att lida mer av den här EG-politiken totalt sett, i vår industri och vårtnäringsliv, än vad Bildt kan ha en aning om.Min slutliga fråga till Bildt är: Varför vill ni utsuddaallt det egna, enbart för att stödja stormakter?Anf. 4 HANS ():Fru talman! I statsministerns svar görs hänvisningartill det senaste utskottsutlåtandet i detta ärende.Jag vill återge några andra centrala passusar iutlåtandet. Där sägs: ''Det är först vid ettmedlemskap i den Europeiska unionen som ettställningstagande beträffande WEU kan ske försvensk del. saknar frågan aktualitet.Den militära alliansfriheten består alltjämt såsomutskottet utvecklar senare i detta betänkande. ''Man skriver där: ''Målet för den svenskasäkerhetspolitiken förblir detsamma som riksdagenslagit fast i flera tidigare betänkanden'', och mantalar sedan ytterligare om handlingsfriheten.Därefter kommer den centrala passusen: ''Sverigesmilitära alliansfrihet syftande till att vårt land skallkunna vara neutralt i händelse av krig i vårtnärområde består. Den förutsätter att enbetryggande försvarsförmåga upprätthålls. ''Statsministern har inte gjort någon hänvisning tilldessa viktiga passager i utskottsutlåtandet. Jag villgärna höra hans mening om vad som är sagt i dettautlåtande.Riksdagens beslut från , somföljs upp med en ansökan om medlemskap i , äralltjämt gällande och har bindande verkan förSveriges agerande i kommande förhandlingar.Denna ansökan avser formellt inte anslutning tillEuropaunionen, vilket inte är en oväsentligskillnad, och den uppfattas inte heller så på mångahåll i den offentliga debatten. Jag skulle önska fåstatsministerns kommentar också till den frågan.Decemberbeslutet var entydigt i sittställningstagande för en bibehållenneutralitetspolitik. Det är också den formuleringensom används i regeringsförklaringen från den 4oktober , nämligen att vi skall haalliansfrihet i fred syftande till neutralitet i krig. Iregeringsdeklarationen från hettedet: Grunden för svensk säkerhetspolitik är en fastoch konsekvent neutralitetspolitik.Den omständigheten attMaastrichtöverenskommelsen öppnar vägen för ettsäkerhets- och försvarspolitiskt samarbete mellanEuropaunionens medlemsländer bör enligt minmening inte ändra någonting i det ställningstagandesom har gjorts. Jag och även andrasocialdemokrater uttalade i den debatt som fördesatt något förpliktande militärt samarbete inte börkomma i fråga. Det innebär också att någotförsvarspolitiskt samarbete med för Sverigebindande verkan inte bör komma i fråga med varesig WEU eller NATO så länge den av riksdagenfastställda försvars- och säkerhetspolitikenupprätthålls. Som jag uppfattar det har dennauppfattning också ett starkt stöd i deopinionsmätningar som tid efter annan harföretagits.Anf. 5 Statsminister ():Fru talman! Låt mig börja med att säga till GudrunSchyman att det där med att få möjlighet attbesvara interpellationer har sina sidor. Senast vardet ju faktiskt som inte hademöjlighet att ta emot svaret. Men bättre sent änaldrig, kan vi kanske vara överens om.Opinionsundersökningar hit och dit -- jag tillhörinte den kategori av politiker som utformar sinpolitik mot bakgrund av opinionsundersökningar.Jag tror egentligen inte att hellergör det, med tanke på de föga spektakuläraframgångar det parti och den ideologi som honföreträder har skördat i den västliga och svenskaopinionen . Hade GudrunSchyman varit en person som låtit sig formas enbartav opinionsundersökningar, skulle hon aldrig hakommit i närheten av den partirest som hon förnärvarande ägnar sitt politiska engagemang.Det vi skall ägna oss åt är självfallet att utforma denpolitik som vi är övertygade om är bra för ,den politik som är bra för medborgare och och som är bra för våramöjligheter att göra en aktiv insats för egen välfärd,för egen fred och för andras fred. Det är då bara attkonstatera att vi lever i ett som förändrasdramatiskt. Dessutom tror jag att förändringarnaär mer djupgående än vad många ännu har förmåttsig själva att inse. Många ligger mentalt ännu kvari det värld, i blocktänkandetsföreställningar, och de har svårt att föreställa sighur förändrade säkerhetsfrågorna är i ett skede närdemokratin håller på att bryta igenom i ,när blockuppdelningen av har försvunnitoch när kommunismen faktiskt har fallit sönder ochsamman.Det är mot denna bakgrund som det har varitmöjligt för att ansöka om medlemskap i deneuropeiska gemenskapen. Att vi ansökte ommedlemskap grundade sig inte på någramissuppfattningar eller missförstånd eller påbristande kunskap -- tvärtom. Ju mer olika partieroch olika personer lärde sig om det som var pågång, desto starkare blev de i sitt stöd för dennamedlemskapsansökan.De förändringar som har ägt rum är ocksåbakgrunden till det som jag har sagt vid olikatillfällen, nämligen att neutralitet inte passar sometikett på den samlade svenska utrikes- ochsäkerhetspolitiken i detta läge. Det blir allt svårareatt intellektuellt förstå vad det är man skall varaneutral emellan i ett som faktisktkännetecknas av samarbete också isäkerhetsfrågor. Detta har jag sagt i olikasammanhang här i denna kammaren. Det kom tilluttryck i ett uttalande efter utrikesnämndenssammanträde , och detdiskuterades här i kammaren . Det äri grunden samma mening som återfinns iutrikesutskottets utlåtande.Hans Göran tycker tydligen att man skallcitera allt i utrikesutkottets betänkande. Låt mighär bara citera ett av utskottets konstateranden,som jag tycker är viktigt: ''Vilka medel som bästlämpar sig för att nå säkerhetspolitikens målbetingas av den långsiktiga utvecklingen i världenruntomkring oss. har tidigare avvisat enpermanent bindning av svensk utrikespolitik förvarje tänkbart läge i en oförutsägbar framtid. ''och uppehållersig en del vid frågan om ett förpliktande samarbete.Låt mig då säga att jag uppfattar varjeinternationell överenskommelse som vi ingår somförpliktande. Det är min förhoppning attföreträdare för i dess helhet skall vara avsamma uppfattning. Vi är med i ett förpliktandesamarbete -- också militärt -- inom ramen förFörenta nationerna. Det var bakgrunden till i samband med att man gick med i FN sade attmedlemskap icke var förenligt med en striktneutralitetspolitik. Det är för övrigt en ståndpunktsom ännu denna dag -- om än inte så länge till --upprätthålls av . Det är klart att vi går in iett förpliktande utrikes- och delvissäkerhetspolitiskt samarbete i fredens tjänst bådenär vi går med i ESK och när vi går med i deneuropeiska unionen.Det är min personliga övertygelse att fredsfrågornakommer att bli allt viktigare i på 90-talet.Men det är fredsfrågor av förändrad karaktär. Deär inte framför allt militära. Det är inte fråga om atträkna divisioner, brigader, flygplan och kärnvapen,utan det är fråga om sociala, ekonomiska,ekologiska och nationella motsättningar, problemoch utmaningar som måste lösas. Det är därfredsfrågorna ligger. Vi ser konsekvenserna närmisslyckanden kommer. Konflikten i Jugoslavienhar till denna dag krävt 12 000 döda, och 1,2miljoner människor har förlorat sina hem. Skall viförklara neutralitet inför dessa europeiskatragedier? Skall inte den svenska politiken vara ettaktivt engagemang som syftar till att hjälpa till attlösa de nationella, de sociala, de ekonomiska ochde politiska problem som annars drabbarmänniskorna där och ytterst också oss? Det är avden anledningen jag är så övertygad om att vi måstevara med i ansträngningarna att bygga enfredsallians som kan hantera, möta, lösa och klaraalla de säkerhetsproblem i vid bemärkelse somEuropa kommer att stå inför på 1990-talet.Därmed ställs också frågorna om den svenskasäkerhetspolitiken på ett nytt sätt. Jag tror inte attvi har svaren. Det är för tidigt att ge svarpå alla frågor. Ingen annan kan det i den formativafas som är inne i. Men låt oss vara öppnaför framtiden, öppna för debatten, och låt oss integlömma engagemanget för den europeiska freden.Anf. 6 ():Fru talman! Vi har en statsminister som slingrar sigtill fulländning och som avslutar sitt anförande medatt ställa just den fråga jag har ställt. Vi måste judiskutera hur skall förhålla sig i den nyasäkerhetspolitiska ordningen, men låt oss dådiskutera det, , och inte en massa annat.Det är väl klart att vi med engagemang skall deltai den process som pågår i , i , iÖsteuropa, i , ja i hela världen. Detgör vi också. Vi gör det utifrån en utrikes- ochsäkerhetspolitik som vilar på landets egetsjälvbestämmande, och vi agerar i världen på olikasätt. Detta har inte att göra med den fråga jag tarupp i min interpellation.Jag ställde i min interpellation en mycket enkel ochrak fråga: Anser statsminister att Sverigekan delta i ett förpliktigande militärt samarbete ochatt vi som medlem i den europeiska unionen skallgöra det? Jag menar att det är så man måste ställafrågan, eftersom det inte finns något annat val. Detkommer inte att vara möjligt för länder att deltasom medlemmar i den europeiska unionen medmindre än att man också deltar i det försvars- ochsäkerhetspolitiska samarbetet, inkluderande enarmé, inkluderande divisioner som skall kunnasättas in vid militära konflikter. Det handlar inteom . Det handlar om en armé som kansättas in vid konflikter -- i , i eller var de nu kan komma att uppstå.Jag begriper inte att man i det läget och med denutveckling som sker i världen kan säga attneutralitetspolitiken har spelat ut sin roll. Även omdet inte finns någon Berlinmur, även om NATOoch inte står mot varandra, såfinns NATO fortfarande kvar, och det finns nord,och det finns syd. Det kommer naturligtvis ocksåframöver att uppstå mängder av konflikter ivärlden. Det kommer att ta ett tag innan tillräckligtmånga har blivit tillräckligt kloka för att förstå inte löser konflikter med militära medel. Det finns fortfarande en mängd herrar somtror att det här är det enda och bästa sättet att lösakonflikter. Tyvärr kommer det att ta ganska lång tidinnan en majoritet har insett att det är fullständigtfel väg, att man inte kan bygga fred genom krig.Men till dess, , är det av stort värde attSverige kan bedriva en utrikes- ochsäkerhetspolitik som innebär att vi inte är tvungnaatt dras in i militära handlingar som vi själva intehar möjlighet att fatta beslut om. Det är ju det somkommer att hända vid ett medlemskap i deneuropeiska unionen. Det kommer att bli debefolkningstäta ländernas ministrar som genom attforma sina majorieter kommer att avgöra på vilketsätt skall agera vid kommande militärakonflikter runt om i världen. Det är följden av ettmedlemskap i den europeiska unionen. Jag tyckerdå att vi skall vara ärliga nog att tala i klartext omdet.Anf. 7 HANS ():Fru talman! Jag hoppas att regeringsdeklarationenoch vad som är sagt i den står fast. Det gäller bådeden tidigare regeringens deklaration och dennuvarande. Vad som står där går ut på att vi skallföra en alliansfri politik i fred syftande tillneutralitet i krig.Det är den formuleringen som gäller för vårutrikespotitik till dess att något annat beslut harfattats. Jag kan därför inte riktigt förstå varförstatsministern inte klart och tydligt kan ställa sigbakom detta i stället för att tala om att neutralitetoch neutralitetspolitik inte passar. Det är klart attmycket har förändrats, men ändå är detta vårpolitik. Den kommer att gälla för avsevärd tidframåt.När det gäller politikens innehåll vill statsministerntala om vad som händer i . Jag kan delahans uppfattning att det behövs aktiva insatser bådeav humanitärt slag och fredsbevarande karaktär.Det är emellertid något annat än att vi skall ha ettmilitärt engagemang. Det är viktigt att inte blandaihop begreppen så att man av den anledningen kanmisstyda.Jag delar statsministerns uppfattning att det harskett en förändring beträffande blocken . Menrunt om i världen finns ändock ett antalmilitärpakter. Jag skulle önska att vi kom i densituationen att alla dessa militärpakter, inte baraWarszawapakten, kunde nedläggas och upphöramed sin verksamhet. Det skulle skapa en mycketstörre tilltro till att en verklig förändring har ägtrum. Men så länge som man trots allt villupprätthålla pakter tror jag att den politik vi harfört och bör föra i fortsättningen, dvs. att inte ge ossin på något förpliktande militärt samarbete, börgälla.Anf. 8 (-):Fru talman! Jag håller med , menjag får akta mig för att använda liknande ordval.Paret --har samma uppfattningi den här frågan, nämligen att statsministern ärvältalig och slingrar sig.Eftersom kom upp i diskussionen villjag passa på tillfället att tacka statsrådet befinner sig här för att han engagerar sighumanitärt för slaktade bosnier. Jag vill samtidigtkritisera statsministern för att man inte har vidtagitmer effektiva åtgärder mot regeringen i Belgradgenom att t.ex. kalla hem ambassadören. Det harjag bett om i kammaren. (Statsminister : är det gjort. )Det har ni gjort. Då är vi tacksamma.Jag återkommer till frågan om EG. är detbara som existerar i Bildts vokabulär. Vårahandelspartner i , i och på andrahåll tycks plötsligt inte existera. Jag tror för min delatt , och framför allt , är på vägmot en ekonomisk kollaps. Vi behöver nog värnaom hela världen och se till att behålla denneutralitet och det anseende vi har på det härområdet. Jag tror att vi är inne på en mycket farligväg när vi skall gå samman i ett militärt samarbete.Skall våra unga män gå in i en armé som skall sättasin i etniska krig på eller i arabländerna? Dethär är mycket allvarliga frågor som dessa länderstuderar .