prot · GF0999 · 1992-04-23 00:00:00 — Jag kommer själv från ,och jag vill säga till att det gläder migatt de har bra barnomsorg däruppe. Jag har varit iUppsala på barnstugor och sett vad somhänder där. Det är inte lika upplyftande. Man sägerupp den utbildade personalen, t.ex. i en barnstugasom startades så sent som . Där hademan långt i förväg planerat verksamheten isamarbete med kvarterspolisen, skolan ochfritidshemmet. Man hade utbildat och rekryteratpersonal speciellt med tanke på att 14 olika språktalades på barnstugan. Man hade lyckats täcka 12av dessa 14 språk. var personalen varslad. Omnu varslen blir verklighet -- och man har sagt att detskall de göra -- då kommer tre personer av denursprungliga personalen att finnas kvar. Det är en enorm kapitalförstöring ochresursförstöring, och det måste man verkligenreagera mot.Föräldrar som väljer att vara hemma med sinasmåbarn utgör av småbarnsföräldrarna.För att garantera att dessa skall få mer pengarän vad de får krävs alltså -- om det nu blir såatt man får ersättning tills barnet har fyllt --att dessa föräldrar får . i månaden.Annars gör de en ekonomisk förlust enligtförslaget.Beträffande privat företagsamhet inombarnomsorgen: Det krävs tre saker för att det skallbli intressant. Dels måste man kunna välja bortbarn som är resurskrävande, dels måste man kunnadifferentiera i kvaliteten, dels måste det bli frittfram att sätta avgifter. Skall det bli sådanakvalitetskrav som så många här i kammaren i dagställer sig bakom blir inte barnomsorg i privat regiintressant för någon att driva.Anf. 103 () replik:Herr talman! Det finns exempel pådaghem som drivs i privat regi och som ärintressanta. Jag tycker inte man skall måla medsvarta färger i fråga om kommande reformer. Vihar nu bestämt att slopa lex Pysslingen och tillåtaprivata alternativ. vet att vi fickkämpa ganska hårt för detta i riksdagen.Vårdnadsbidraget tycker jag inte att man skall sesom en lön, utan det är en form av ersättning. Ingenhar sagt att man skall leva på det. Däremot måsteman ha någon form av rättvisa i det system som vihar. Det som vi har har missgynnat dem somhar varit hemarbetande. Det är fullt klart. FrånFolkpartiet liberalernas sida vill vi se en fulltutbyggd barnomsorg, men också att det skall finnasutrymme för ett vårdnadsbidrag. Att intekommunerna, som sade tidigare,känner sig ha råd att ordna barnomsorg kommer vinu att försöka rätta till med att införa skyldighet förkommunerna att ställa upp med barnomsorg. Despecialdestinerade bidragen försvinner, ochkommunerna får pengarna i en påse.Jag beklagar förhållandena i . Jag kännerinte till dem, men jag tror att det finns mångakommuner som har en mycket bra barnomsorg.Anf. 104 () replik:Herr talman! Jag är den första att intyga att detfinns många kommuner som har bra barnomsorg.Jag sade här i talarstolen att jag tror att vi har denbästa barnomsorgen i världen.Visst finns det privata alternativ --föräldrakooperativ och personalkooperativ. Mensom jag sade tidigare: för att det skall bli intressantatt driva rent privata daghem med vinst krävs dettre saker som jag nämnde, nämligen att kunna väljabort resurskrävande barn, att kunna differentierakvaliteten och att kunna sätta avgifterna som mansjälv vill. För att detta skall bli möjligt i en kommunsom måste man följdriktigt riva ned detsom redan finns för att lämna utrymme för det somskall växa upp i form av privata alternativ. Omföräldrarna verkligen fick välja är jag heltövertygad om att de inte skulle vilja ha enbarnomsorg som visserligen kan vara billig och därbarnen känner sig trygga, får mat, inte klöserögonen ur varandra, inte ramlar och slår ihjäl sigmen där man har allt i övrigt att önska när det gällerpedagogisk kvalitet. Därför är det viktigt att mani de kommande lagregleringarna preciserar vilkenkvalitet det skall vara. Då kommer vi att fåuppleva, som , att den barnomsorg somkommunerna kan driva är den billigaste. Varförväxer det inte upp alternativ i kommunerna?Det kan man fråga sig.Anf. 105 ():Herr talman! betänkande SoU15Socialpolitik -- inriktning och anslag innehållerväldigt många olika delmoment. Jag skulle vilja idenna debatt ägna mig åt familjepolitiken.Alla känner ju till att framtid är också vårabarns framtid. Då är det viktigt att man skaparförutsättningar för att skall bli ett bättreland att leva i för nuvarande och kommandegenerationer.I regeringsförklaringen har vi Moderatertillsammans med övriga borgerliga partier fastlagitatt vi vill ge bättre förutsättningar för attfamiljerna, barnens uppväxt och omvårdnaden i ettmodernt samhälle skall kunna tryggas. Vi anser attdet är hos de små nära gemenskaperna som deflesta individer känner trygghet och förankring.Det är här i den s.k. lilla världen som deuppväxande generationerna möter kärlek ochomtanke och fostras till ansvarstagandemedmänniskor.Det är därför viktigt att båda föräldrarna tar sittansvar för barnen. Barnen behöver bådaföräldrarna. Man är inte utbytbar som förälder hurmycket man än skiljer sig eller hur mycketsamhället än stiftar lagar som gör vuxna oberoendeav varandra. Har man en gång blivit förälder, ärman det för hela livet, även om man inte kommeröverens med den andre föräldern.Familjen måste på olika sätt stödjas. Föräldrarnamåste själva få välja den vård och fostran av barnensom passar dem och barnen bäst. Det innebär attfamiljepolitiken skall bygga på valfrihet ochmångfald, något som en del inte tycker om att hörafrån den här talarstolen.Vårdnadsbidraget är därför en mycket viktig del ikommande familjepolitik. Det är ett bidrag -- ellervarför inte kalla det för en barnomsorgspeng -- somskall vara lika för alla barn. Namnet har inte så storbetydelse. Huvudsaken är att vi inför ett systemsom ger denna rätt åt alla barn. Man får välja omman vill stanna hemma eller ordna barnomsorg ikommunal resp. privat regi.Tyvärr är ni Socialdemokrater och Vänsterpartietemot ett vårdnadsbidrag. Ni påstår att ettvårdnadsbidrag skulle motverka jämlikhetenmellan kvinnor och män. Varför kan ni inteacceptera att en förälder är hemma medan barnenär små? Är det någonting fult kanske?I december beslutade att avskaffa lexPysslingen, vilket innebär fri etablering ochfritt utnyttjande av olika barnomsorgsformer.Statsbidragen till alternativa daghem ochfritidshem beräknas enligt samma regler som gällerför kommunalt driven verksamhet.I dag finns det ett antal väl fungerandeföräldrakooperativ. Och visst måste det kännas litetovant för föräldrar att själva kunna få engagera sig,tänka själva och upptäcka att det går. Tyvärr har detsocialdemokratiska samhället medfört attföräldrarna sluppit att tänka och sluppit att självata ansvar. Det kommunala barnomsorgsmonopolethar tagit över där föräldrarna borde ha fåttbestämma.Herr talman! Det är här som vår politik skiljer sigfrån den socialdemokratiska. Vi tror på föräldrarnaoch på att de själva både kan och vill bestämma hurde skall ordna sin barnomsorg. NiSocialdemokrater vill att den skall skötas av denoffentliga sektorn. Men det har väl säkert sinarötter kvar sedan Myrdalstiden, då samhället skulleombesörja barnomsorgen medan föräldrarnaarbetade för att man skulle uppnå s.k. jämlikhet.Majoriteten i utskottet anser att trycket på denkommunala barnomsorgen kommer att minskagenom de ändrade statsbidragsvillkoren föralternativa daghem. Kommunerna får därigenombättre möjligheter att tillgodose efterfrågan frånfamiljer som föredrar barnomsorg. Närdet gäller frågan om lagstiftning och dess framtidautformning kommer denna att övervägas inomregeringskansliet i samband med den aviseradepropositionen angående den kommunalaekonomin.Jag vill också beröra Socialdemokraternas märkligasyn på dagbarnvårdares tillsyn av egna barn. Manpåstår att dessa barns situation inte kan jämställasmed att kommunen tillhandahåller platser inombarnomsorgen. Anser ni attdagbarnvårdarverksamheten inte är riktigbarnomsorg? Hur skall man tolka er reservation?Innan jag avslutar skulle jag vilja vända mig till BoHolmberg, men han är ju tyvärr inte kvar ikammaren. Då får han väl i stället läsa protokollet.Bo Holmberg påstod att det var som ville habarnomsorg. Ett annat undersökningsinstitut somkallas har också gjort undersökningarpå det här området. Man fann då att skullevilja vara hemma med sina små barn om de hadehaft möjlighet till det. Det är alltså rätt riskabelt attanvända sig av siffror som inte alltid stämmeröverens. Låt mig gå ifrån siffrorna. Föräldrarnamåste få välja, inte vi politiker.Också har tyvärr lämnatkammaren. Hon belyste de hemlösas problem ochtog upp frivilligorganisationernas insatser som omdet var förfärligt att frivilligheten måste syssla medsådana saker. Själv tror jag att den offentligasektorn inte kan ersätta det arbete som läggs ned avde frivilliga organisationerna. Därför måste sådanainsatser uppmuntras och stödjas.Det finns två svar på frågan om vad man skall göraåt de hemlösas problem: genom att förebygga ochbota. I det förebyggande arbetet är det återigenfamiljens situation som är en av de långsiktigabakgrundsvariablerna som påverkar utslagning. Encental del i vår politik måste vara att slå vakt omfamiljens möjligheter och skapa förutsättningar föratt familjen fungerar väl. Avvecklingen avinstitutionsvården måste bromsas upp. Det sägs attinstitutionsvården har dragits ned av humanitäraskäl, men vi kan ju se att det finns människor sominte klarar att leva utanför den slutna vården isamhället.Herr talman! Jag vill avsluta med att yrka bifall tillhemställan i betänkandet samt avslag påreservationerna och meningsyttringarna.Anf. 106 () replik:Herr talman! Jag vill kommentera tror att det är ytterst få föräldrar i vårt land somkänner igen sig i den nedvärderande beskrivning avsig själva som föräldrar, att de inte tänker själva ochinte tar ansvar. Jag tycker att det låter alldelesförskräckligt. Jag är själv förälder till flera barn,och jag känner absolut inte igen mig i en sådanbeskrivning.Vi anser att dagbarnvårdarna utgör ett mycketviktigt komplement till barnomsorgen i övrigt.Därför vill vi satsa på den gruppen genom bl.a.småbarnstillägg, vidareutbildning och arbete iarbetslag. Däremot kandagbarnvårdarverksamheten inte jämföras medförskoleverksamheten. Det är därför somriksdagen 1985 fattade beslut om att barn som ärhemma eller hos dagmamma skall beredasmöjlighet till förskola . Det är inget konstigt alls. Det rör sighelt enkelt om två olika verksamheter, där den enahar vissa kvaliteter och den andra har andrakvaliteter. Verksamheterna behövs som ettkomplement till varandra.Eftersom representerarModeraterna i den här debatten, vill jag frågahenne. Vad betyder egentligen skrivningen ifinansplanen, som jag tog upp i mittinledningsanförande? Det finns en skrivning om attökade resurser skall gå till de svagaste och socialtmest utsatta grupperna. Hur rimmar det med ertförslag om att införa ett vårdnadsbidrag på 40 000kr. -- eller om ni nu vill kalla det förbarnomsorgspeng -- per förskolebarn och år? Mankan göra två tolkningar. Antingen menar niingenting med ert förslag, eller också skall bidragetfinansieras genom en fullständig omfördelning avpengarna inom familjepolitiken. Alla pengar som går till barnomsorgen kommer att gå åt tilldetta bidrag på . Jag skulle vilja att MaudEkendahl kommenterade vad det här står för.Den andra skrivningen i finansplanen innebär attstat och kommun skall koncentrera sig på deuppgifter som ingen annan kan sköta. Betyder det,, att all verksamhet inombarnomsorg, äldreomsorg samt vård och omsorgskall privatiseras? I så fall står vi verkligen inför ettsystemskifte.Anf. 107 () replik:Herr talman! undrade varförjag går på er om barnomsorgen och om att det intefinns något engagemang. Eftersom barnomsorgtidigare endast har funnits i offentlig regi, har jusamhället tagit över föräldrarnas rätt att fåbestämma. Det får de nu när man inför olikaalternativ. Då känner föräldrarna ett helt annatengagemang.Det har ju från de olikaborgerliga partiernas sida talats om hur föräldrarnasjälva kommer in i bilden. Men det sker inte närföräldrarna är utelämnade till det offentliga.Vi vill att dagbarnvårdarna skall få tillgodoräknasig vården om sina egna barn och få betalt för det.De tar ju hand om sina egna barn och är anställdaför att ta hand om andras barn. Det harSocialdemokraterna gått emot och de tycker inteom det systemet. Vi skall framöver försöka lösafrågan om ersättning till dagbarnvårdarna för vårdav egna barn.Beträffande vårdnadsbidraget är jag inte beredd attstå här i kammaren och tala om för Maj-IngerKlingvall hur detta skall finansieras. Detta måsteregeringen diskutera. Jag vill inte ge mig in på det.Stat och kommun skall syssla med försvaret,rättsväsendet, polisen, osv. Nästan all övrigverksamhet kan privatiseras.Anf. 108 () replik:Herr talman! säger att barnomsorghar funnits endast i offentlig regi. Under den gamlaregeringens tid tillkom över 20 000 platser ialternativ barnomsorg. Sedan beror det på hur manser på offentlig regi. Jag ser det som att det är ioffentlig regi som man verkligen har möjlighet attutöva ett demokratiskt inflytande, både sommedborgare och som föräldrar. Hur stort inflytandeman kan ha som förälder beror knappast på i vilkenform barnomsorgen bedrivs, utan det har med heltandra saker att göra.Det var intressant att höra att att vi kan privatisera allt utom det som honräknade upp, bl.a. försvaret. Det var ettklarläggande.Däremot vill inte alls uttala sig ombarnomsorgspeng och vårdnadsbidrag. Men jagutgår från att även en moderat riksdagsledamot harnågon uppfattning, speciellt i en sådan här viktigdebatt.I tisdags läste jag i en mycketintressant artikel om detta av ordföranden , skriver att ''frågan om vårdnadsbidrag harblivit en helig ko''. Han skriver vidare:''Huvudfrågan måste ju vara om det är rimligt atten moderatledd borgerlig regering inför det störstaenskilda bidraget någonsin i . -- -- -- Faktumär att har varit starkt emotvarje tanke på vårdnadsbidrag. ''Han skriver också att i samma stund som dennabarnomsorgspeng på . införs, kommerman att rycka undan grunden för kommunaladaghem. Vidare skriver han: ''Ingen kommunkommer att kunna erbjuda plats fördessa , och det är inte hellermeningen. De kommunala daghemmen kommeratt avvecklas till förmån för andra och billigareformer. Detta är väl i och för sig okej, även om dentanken kan vara litet svår att marknadsföra blanddem som har fungerande kommunalbarnomsorg. ''Jag vill nog påstå att i det fallet haralldeles rätt. Jag vill emellertid upprepa min frågatill . Är detta en uppfattning somockså moderata kvinnor har, dvs. att denkommunala barnomsorgen skall avvecklas? Detvore bra om vi även på den punkten fick ett klartbesked.Anf. 109 () replik:Herr talman! Jag vill säga till det börjar växa fram något som innebär attpersonalen själv kan börja satsa på egnaaktiebolag.Under en tvåmånadersperiod gjordes enundersökning då man från departementet ringderunt till hälften av landets kommuner och frågadevilket intresse som fanns för att starta sådanaaktiebolag. Det visade sig att 160 ansökningar hadeinkommit från personal om att starta aktiebolag.Det är ett sätt att avknoppa eller avkommunaliserabarnomsorgen. Det vore väl bra för oss kvinnor attfå vidga vår arbetsmarknad litet mer, så att vi inte iså stor utsträckning behöver vara hänvisade till denoffentliga arbetsmarknaden? Då får vi ju flerarbetsgivare. Detta borde väl i alla fall Maj-IngerKlingvall som kvinna vara för, hon som vill öka ochsatsa på jämställdheten.Beträffande artikel i , tycker jag faktiskt att ställa frågor till honom själv om den. Jag skallinte stå här i kammaren och svara på frågor om den.Ulf är MUF-ordförande. Moderaternastår tillsammans med övriga borgerliga partierbakom det som jag har sagt om vårdnadsbidrag.Anf. 110 () replik:Herr talman! Jag vill säga att alla hemmiljöer sombarn växer upp i inte är harmoniska. För dessa barnhar daghemmen och kommer att ha en mycket storroll att spela som komplement till hemmet. Det äringen som tycker att valfrihet inte behövs. Men vihar olika uppfattningar om vad man skall lägga in ibegreppet valfrihet.Maud frågade om det var fult att varahemma och sköta sitt barn. Nej, naturligtvis är detinte fult. Men tror att någrapappor kommer att ha råd att stanna hemma medsina barn om ersättningen är 13 000, 15 000 eller40 . -- buden är ju många?Föräldrakooperativ finns och har funnits. Det äringet nytt. Men en ensamstående förälder med åttatimmars arbetsdag och två timmars restid har inteså mycket tid över för att engagera sig i sitt barnsdaghem.Beträffande ekonomiska möjligheter vill jag sägaatt inte ens har planer på att införa ettvårdnadsbidrag som skulle göra det möjligt för t.ex.en ensamstående förälder att stanna hemma ochvårda sitt barn.Jag tycker att det är litet pinsamt med så dåligahistoriska kunskaper när det gäller barnomsorg iSverige. Det har funnits barnkrubbor i förmindre bemedlade . Det togmycket att få bort den skamstämpel somförknippades med daghemmen, men utvecklingenhar varit sådan att vi nu kan säga att vi har världensbästa barnomsorg som vi alla kan vara stolta överoch som föräldrarna till nästan hundra procentväljer.Anf. 111 () replik:Herr talman! Jag håller med om attdet finns en hel del barn som inte mår bra i sina hemoch som inte är trygga och harmoniska. Jag harbara sagt att det skall finnas valfrihet. Jag har aldrigsagt att det inte skall få finnas barn på daghem elleratt man inte kan lösa frågan om barnomsorg påannat sätt, t.ex. genom att ha barnen hos mormoreller morfar, minidagis i privat regi, osv. Jag haraldrig sagt att alla skall vara hemma, men rätten tilldet skall finnas. Och de som väljer detta skall harrätt till ersättning.I dag kostar en daghemsplats ca . Men detär ett begränsat antal människor som får tillgång tilldenna subventionerade barnomsorgsform. De somär hemma och de som lämnar barnen hos mormoreller farmor får emellertid inte ett rött öre. Vi kaninte förstå att Socialdemokraterna inte vill harrättvisa för alla i detta sammanhang, när de annarstalar om rättvisa till alla människor. Men i dettasammanhang vill de alltså undanta en viss grupp.Anf. 112 () replik:Herr talman! Till detta vill jag bara tillägga att vilägger olika innebörd i ordet valfrihet. Mennaturligtvis skall det finnas valfrihet, valfrihet att fåden barnomsorg som man efterfrågar.I de efterfrågeundersökningar som har gjorts varjeår under ett stort antal år har det visat sig attmerparten, , vill ha barnomsorg i kommunalregi, om man räknar in både daghem ochdagbarnvårdare i regi. De alternativsom finns täcker mycket väl efterfrågan.Däremot finns det en mängd föräldrakooperativdär föräldrarna i stället skulle vilja ha kommunalbarnomsorg. Det gäller föräldrakooperativ som ärframtvingade. Det finns även mångaföräldrakooperativ som föräldrarna själva har valtatt bygga upp och trivs med.Anf. 113 () replik:Herr talman! redogjorde förfrågeundersökningar som skulle ha visat attföräldrarna inte vill ha barnomsorg i annan regi änkommunal. Men man måste ju först ge valfriheten.Det är ju bara teori att gå ut och fråga vilkenbarnomsorg föräldrarna vill ha. Man måste ju så attsäga öppna portarna så att valfriheten finns. Då fårman i praktiken se vad som händer. Det är svårt attuttala sig innan man har sett vad som händer.Man kan t.ex. se vad som har hänt i där dethar skett en mängd avkommunaliseringar, och därman bygger föräldrakooperativ osv.Visst finns det föräldrakooperativ som kanske intefungerar så väl. Men vad beror det på? Jo, det berorpå att man är så otroligt engagerad när barnen ärsmå. När barnen sedan växer upp och ärkvar i verksamheten förlorar man engagemanget.Jag tror att det då vore bra om kooperativet dåändrar form, t.ex. genom att anställda i kommunenkanske tar över och köper en sådan verksamhet. Pådet sättet skulle det ändå finnas alternativ.(forts. )AjourneringKammaren beslöt att ajourneraförhandlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 19.006 § (forts.) Socialpolitik -- inriktning och anslag(forts. SoU15)Anf. 114 ():Fru talman! Låt mig börja med att instämma i denvällovliga ambitionen att vid ett sådant här tillfällelåta debatten få så stor bredd som möjligt ochmedge att så många som möjligt får tillfälle attframföra sina synpunkter. När vi nu börjar få litetperspektiv undrar man om det ändå intefunnes skäl att fundera över en något annorlundastruktur. Frampå eftermiddagen känner man sigsom en papegoja, som återupprepar mycket av vadsom har sagts. Jag har de senaste timmarna upplevtatt mycket har återkommit.Jag måste tyvärr också tillhöra dem somåterkommer till en hel del av det som har sagts . Jag hoppas att ni har överseende med det. Dethandlar om familjepolitik och barnomsorg.Från sida tycker vi att det viktigaste syftetmed samhällets stöd till barnfamiljerna måste varaatt skapa trygghet: trygghet för barnen under derasuppväxt och utveckling, trygghet för föräldrarna ideras sociala ansvar och situation, i derasföräldraansvar. Men det måste även vara att skapatrygghet för samhället som sådant, eftersombarnens trygghet naturligtvis lägger grunden till etttryggt samhälle. Trygga barn är den bästa garantinför trygghet i det samhälle som de som vuxna engång skall ta över ansvaret för.Det finns ett mycket klart samband mellan trygghetoch valfrihet. Om man skall kunna känna trygghetmåste det finnas möjlighet att välja det som passarmig som individ eller oss som familj bäst. Valfrihetär en väg till trygghet: frihet att välja var man villbo och verka, frihet att välja livsstil, frihet att väljahur man vill uppfostra sina barn och ordnaomsorgen för dem. Det är därför en väsentligtuppgift för familjepolitiken att så långt det går göradet reellt möjligt för familjerna att själva välja hurderas andel av samhällets satsade resurser skallanvändas.Omvårdnaden av barnen är familjens viktigasteuppgift, vill jag påstå. Det är därför särskilt viktigtatt just inom barnomsorgen ha tryggheten att väljautifrån de egna förutsättningarna och behoven.Under lång tid har vi i detta land styrts av enkollektivistisk politisk ambition, som varitöverordnad den personliga valfriheten utan attnågon egentligen gagnats av detta, mer än möjligende politiska doktrinerna. För många barnfamiljerhar denna begränsning i valfrihet inte utgjort någotstörre problem, eftersom deras önskemål ganskaväl har sammanfallit med de ramar som de politiskamakthavarna, dvs. socialdemokraterna, har sattupp. Många andra barnfamiljer, som inte harkunnat acceptera de socialdemokratisktuniformerade lösningarna, har inte haft någon reellmöjlighet att välja sin egen omsorgslösning. Det ärdessa familjer som till priset av sin valfrihet ochdärmed trygghet har fått betala för dekollektivistiska politiska målen.I motsats till den socialdemokratiska regeringenhar den nuvarande regeringen ambitionen att gealla barnfamiljer reell möjlighet att välja hur de villordna omsorgen om sina barn utan att detta därförsker på bekostnad av andra barnfamiljers valfrihet.Steg för steg har hindren undanröjts och nya vägaröppnats. kan man välja mellan privata ochkommunala daghem. kan man välja olikapedagogiskt innehåll i den barnomsorg där man villha sina barn. kan dagbarnvårdarna drivaverksamhet i gemensamma lokaler utan att det ståri strid med gällande bestämmelser.Det som återstår i raden av valfrihetsåtgärder,på vägen mot ökad trygghet för alla barnfamiljer, ärinförandet av ett vårdnadsbidrag -- ettvårdnadsbidrag, lika för alla barn. Jag villunderstryka att det skall vara lika för alla barn, föratt det skall stå klart att den ambitionen inte står istrid med andra möjligheter att välja omvårdnadför sina barn. Det finns ingen motsättning mellanbarnomsorg i eller enskild regi ochvårdnadsbidrag.Jag vill här passa på tillfället och presentera någratankar om hur ett vårdnadsbidrag av det slag somregeringen har gett utfästelser om i sinregeringsdeklaration skulle kunna se ut.