prot · GF09117 · 1992-05-21 00:00:00 — Mycket av viljantill ett tätare politiskt samarbete i hadekommunisthotet och järnridån som relief.Då kvarstår verkligen min fråga, som jag tycker ärganska intressant att diskutera: Vilka är det i dagsom driver fram mot den politiska unionen? Bl.a.är det självfallet federalisterna i alla länder. Därkan det finnas både socialdemokrater, högermän,liberaler och många andra. Federalismen har inteen höger- och vänsterkaraktär. Den är inteuppdelad i höger- och vänsterperspektiv. Det harfunnits federalister alltsedan början. Det ärsjälvfallet en drivkraft.En annan drivkraft, menar jag, finns i ett socialtengagerat center--vänster-spektrum. Den finns hoskristdemokrater, hos socialdemokrater och hos endel andra, som inte är nöjda med vad som haråstadkommits genom den inre marknaden, thesingle market. Jag kan självfallet se mångahögerpolitiker som är nöjda med vad som haruppnåtts i den inre marknaden. Mendet är inte detta som frågan nu gäller, utan frågangäller varför man vill gå vidare. Hur skall man fågehör hos befolkningar för att gå vidare tillett mycket tätare politiskt samarbete?Jag menar att det i första hand handlar om att manmåste ge svar på hur vi, med givet de friakapitalrörelser som finns globalt och den inremarknaden som kraftigt har harmoniseratvillkoren, skall åstadkomma att medborgarna fårsocialt drägliga villkor, så att vi kan utvecklaEuropa så att också frukterna av den inremarknadens ekonomiska goda sidor kan fördelasbättre hos folkflertalet.Jag är ganska övertygad om att den europeiskaagendan, för att använda ett EG-ord, finns. Jagmenar att de som i realiteten nu driver framåt motdet tätare politiska samarbetet efter ärjust ett center--vänster-spektrum. Där finns alltfrån kristdemokrater till socialdemokrater. Som jagsade är det ingen som har något monopol på någoti detta sammanhang. Jag kan gärna dra in andra idenna vilja att göra mer socialt rimligt förmedborgarna, löntagarna och andra. Jag tyckeremellertid att frågan kvarstår, och det voreintressant att få svar på den. Finns också dettahögerprojekt, och hur ser det i så fall ut?Anf. 107 () replik:Herr talman! Det som är unikt och styrkan iEuropapolitiken i vårt land, och i de allra flestaländer, är att den är gemensamt omfattad av en såstor andel av befolkning och ideologier som är falleti vårt land. Man behöver inte identifiera etthögerprojekt eller ett vänsterprojekt. Projektetheter internationell integration, med alla desskrafter, med alla dess möjligheter och alla dessutvecklingsperspektiv.Med det inlägg som gjorde, tycktejag att hans ansträngningar att identifiera högernsom något slags ensam och kylslagen motarbetandekraft helt enkelt föll ihop som ett korthus.Det är intressant att påpekar attkristdemokraterna ingår i hans värld av goda ochacceptabla européer. Det kanske inte har passeratMats att Moderata samlingspartiet ochde konservativa i och i Danmarknumera tillhör European People's Party. Då kanskehela resonemanget faller platt till marken.Anf. 108 () replik:Herr talman! Det är utmärkt om ni i Moderatasamlingspartiet orienterar er mot det som också harkallats anständighetens mittfåra i den europeiskapolitiken. Men i har ju Moderatasamlingspartiet valt att ta fram en politik med enhelt annan innebörd än den som betyder ett ökatsocialt engagemang för att förbättra villkoren påden inre marknad som förverkligas i Europa.Ni är välkomna om ni vill orientera er mer mot enpolitik som skall minska inkomstklyftor och somskall se till att de arbetande på sina arbetsplatser fårmer att säga till om, inte mindre. Ni har ju faktisktvalt att i det här landet säga att den politiken var feloch att ni vill göra något annat.Anf. 109 () replik:Herr talman! Det här försöket att konstruera enmotsatsställning är helt meningslöst att diskutera.Jag vill emellertid med anledning av en mening iden socialdemokratiska reservationen lika fulltgöra en markering som möjligen skulle kunnamarkera en egen syn i denna fråga. Jag antar att denövriga majoriteten i utskottet står vid sidan av.I reservationen finns ett uttalande om att man skallutarbeta ett samlat europeiskt program för fullsysselsätting. Det kan väl egentligen inte förstås pånågot annat sätt än att man nu skall utveckla eneuropeisk näringspolitik av socialdemokratiskmodell med stöd än hit och än dit, osv. Där går enskiljelinje.Vi avser inte att medverka till att skapa ettsocialdemokratiskt , där en aktivnäringspolitik, dvs. en subventionspolitik, enpaketlösingspolitik, som vi har sorgligaerfarenheter av i , blir europeisk politik. Idetta sammanhang kan få sinskiljelinje.Anf. 110 () replik:Herr talman! sade att jag tar på migett enormt ansvar när jag sprider irrläror om att deti EG skulle finnas något som kallas för detdemokratiska underskottet. Det är intressant atthöra.Men det är faktiskt väldigt många som talar om detdemokratiska underskottet. Jag tror att det gällersamtliga partier här. Åtminstone har man tidigaretalat om detta underskott. Det finns också många iEG, både parlamentariker och andra, som talar omdet demokratiska underskottet. Det gör man justutifrån det faktum att nämnda underskott existerardär. Det vet också , för han sägersedan att det är väldigt många saker som man måsteförbättra. Men det är ju just därför att det finns såmycket som inte fungerar bra som det finns ettdemokratiskt underskott -- en i och för sig mycketmärklig term. Man talar dock gärna och jämt nu förtiden i budgettermer, så det här är väl ett utslag avekonomismen.Det är bra att man i EG-parlamentet får yttra sig isamband med att förslag går från kommissionen tillministerrådet. Men det är stor skillnad mellanrätten att få yttra sig över saker å ena sidan ochdetta med initiativrätt och beslutanderätt å andrasidan -- rättigheter som EG-parlamentet inte harannat än när det handlar om avtal med tredje part,om eller om inval av nya medlemmar.Man har, som sagt, varken beslutanderätt ellerinitiativrätt. Så är det faktiskt.Visst är det så, att EG-parlamentet inte har funnitssärskilt . Det har ju bara varit tre val, och detär inte särskilt många som deltar i valen.Valdeltagandet är faktiskt otroligt litet -- det vet viockså.Och visst är det nödvändigt att utöka kontakternamellan EG och de nationella parlamenten. Det ärsjälvfallet så, utifrån det faktum att det fungerar sådåligt.Det handlar här om en struktur som finns långt överhuvudena på flertalet människor i EG:smedlemsländer. Det är först , efter det att beslutfattats i , som ordentliga EG-diskussioner har startat i de olika medlemsländernainför det faktum att de fattade besluten skallgodkännas när det gäller inträdet i den europeiskaunionen. Det är därför som en diskussion harpåbörjats både om demokrati och om ekonomi sominte förts tidigare. Jag tycker att det är bra att dendiskussionen har kommit i gång. Det har ju visat sigatt inte alla är så entusiastiska inför det som kommaskall, bl.a. därför att man ser klara brister och enurholkning av den demokratiska processen. Mångaviktiga beslut lyfts från den nationella nivån ochförs upp till den överstatliga nivå som ministerrådetändå utgör. Det finns nämligen inte en sådankontakt med EG-parlamentet att ett avsättande ärmöjligt.Anf. 111 () replik:Herr talman! Avslutningsvis konstaterar jagegentligen bara att det uttryck som GudrunSchyman vanligen använder är att besluten i EG ärodemokratiska. Hon talar inte om demokratiskabeslut som fattas med ett visst demokratisktunderskott. Det är det som är den stora skillnaden,och det är i det avseendet som hennes ansvar är såtungt.Den som tar del av Göteborgs-Postensintervjuundersökning beträffande grunderna försvenskens hållning till Europamedlemskapet, EG-medlemskapet, finner att svensken i allmänhet ärövertygad om, eller tror, att man kommer att saknainflytande över besluten.Låt mig som en liten information i debatten säga attden budgetpåverkan som medlemskapet skallinnebära för vårt land begränsar sig till avden svenska nationalbudgeten. Det kan egentligeninte berättiga någon att hävda att svensken skullekomma så långt från besluten att dessa t.o.m. blirhelt odemokratiska.Jag tycker att iupplysningshänseende har ett stort ansvar medtanke på hennes debattinlägg i fortsättningen. Viriksdagsmän har ju ett ansvar när det gäller att deltai och att medverka till en kunskapsuppbyggnad ifråga om . Då går det inte an att användalöpsedelsspråk.Anf. 112 () replik:Herr talman! tillhör ett parti som välär ett av de partier som har ett mycket stort ansvarför att EG-debatten i under väldigt lång tidhar varit mycket ensidig och propagandistisk.Jag talar inte om odemokratiska beslut, utan jagtalar om EG:s odemokratiska strukturer. Jag talarom de övernationella besluten, vilka omöjliggör enuppbyggnad av politiska majoriteter som kan sättasig emot de beslut som fattas -- oavsett vad man i deenskilda medlemsländerna tycker.Sverige som medlem i den europeiska unionen harfaktiskt, , ett mycket begränsatinflytande. Även om vi i denna sal över allapartigränser skulle vara överens om att det skallvara på ett visst sätt, går det inte att åstadkommadet som vi vill, om en majoritet i EG:s ministerrådvill någonting annat. Det är ett faktum. Jag menaratt den typen av överstatlighet kommer att påverkaden svenska demokratiska processen på ett mycketolyckligt sätt. Och det är nog inte alls bra. Men förden skull menar jag inte att det är rimligt att enminister från har lika mycket att säga till omsom en minister från Tyskland.För ett litet land som innebär det här att vimedverkar till att vi hamnar i en mycket dåligposition. har jag inte hört ett enda vägandeargument om varför det är nödvändigt att sälja utden svenska demokratin. Det kan ju inte vara så,, att vi i inte har råd att hademokrati.Anf. 113 () replik:Herr talman! Jag kan bara konstatera att GudrunSchyman bekräftade min tes i och med att honpåstod att vi inte har råd att avstå från demokratin.Hela mitt inlägg gick ut på att visa att det finns ettstarkt demokratiskt inslag i EG.Anf. 114 ():Herr talman! Jag vill börja med att säga att jagtycker att det vore mycket beklagligt omVänsterpartiet skulle välja isoleringens väg när detgäller hantering av EES-frågan.Såvitt jag förstår har sammamöjligheter när det gäller som manhar beträffande andra utskott. Man har alltså rätttill en suppleantplats och kan fullt ut delta i alladiskussioner och få en meningsyttring fogad tillutskottets betänkande.Jag förstår att det hade varit bättre för Vänstern omman kunde få en ordinarieplats. Det är beklagligtatt och Socialdemokraterna intekunde komma överens om en sådan lösning. Mensamtidigt får vi finna oss i att villkoren är olika ifråga om utskottsarbetet och annat arbete här iriksdagen. Det är ju väljarna som bestämmervillkoren.Vi i har inte samma arbetsmöjligheter somModeraterna eller Socialdemokraterna. InomCentern är det betydligt färre personer som skallgöra samma jobb som en större grupp i ett störreparti. Det är klart att det kan upplevas somorättvist. Men de spelreglerna gäller för oss alla.Om man nu i känner ett mycketstort ansvar när det gäller detta med att företrädaen mycket stor grupp bland allmänheten utgår jagfrån att man utnyttjar möjligheten att delta i arbete i stället för att av, skulle jag viljasäga, litet prestigebetonade skäl ställa sig utanförpå grund av att man inte får en ordinarie plats.Både frågan om och det som ärhuvudtemat just , nämligen frågan om vårarelationer i övrigt till EG, är mycket viktiga frågor.Enligt min uppfattning finns det en rad starkaprincipiella skäl som nödvändiggör ett samarbeteav det slag som EG representerar. Vi i haratt lösa viktiga miljöfrågor, och dessa kan bara lösasgenom ett kraftfullt internationellt, och därmedeuropeiskt, beslutsfattande.Försurningsproblemen, klimatproblemen,havsföroreningarna osv. kräver ett effektivteuropeiskt beslutsfattande.Vi har ett internationaliserat näringsliv. Det är ettfaktum -- oavsett EG. Det är inte så som GudrunSchyman antydde, nämligen att det är EG somleder till kapitalets internationalisering. Vi iSverige har ingen valutareglering, och det har maninte i andra länder heller. Kapitalet är rörligt. Demultinationella företagen är en realitet. Men om viinte bygger upp samhälleliga strukturer, så att detgår att arbeta på samma nivå som demultinationella företagen, blir resultatet ensituation där de multinationella företagen kan spelaut de olika länderna mot varandra.Vill vi skapa spelregler för ett internationaliseratnäringsliv när det gäller sådana saker som miljö,arbetsmiljö, arbetsförhållanden osv., krävs det etteffektivt samarbete mellan staterna och ettkraftfullt och effektivt beslutsfattande.Detta är en del av det starka, ömsesidigaekonomiska beroende som i synnerhet allaeuropeiska stater har, och som gör att det ärmycket svårt för ett land att gå sin egen väg på detekonomisk-politiska området. har försöktett par gånger. Vi försökte och viförsökte igen . I bägge fallen har vi fåttse hur en inflationistisk politik i , i syfte atträdda sysselsättningen, har lett till tappademarknadsandelar och förvärradesysselsättningsproblem . Det vi iverkligheten tvingas inse är att i första rummet devästeuropeiska staterna, men alla europeiskastater, är så starkt ekonomiskt beroende avvarandra att man måste föra en relativt likartadekonomisk politik för att inte råka i svårigheter. Dåär det bättre om man kan skapa gemensammasystem för att forma denna ekonomiska politik, änatt man låter några få stora, starka länderbestämma, vilket annars sker och vilket vi ser tydliga exempel på, medan de ekonomiskasamarbetsmönstren ännu är rätt svaga.EG innebär också ett stort projekt för attundanröja den oerhörda byråkrati som ligger i attvarje land har sitt eget regelsystem på handelnsområde, när det gäller varors utformning ochsådana saker. Om vi vill delta i detta har vi också allanledning att försöka delta i beslutsprocessen närde gemensamma regelsystemen skapas.Europa som kontinent står inför en oerhördutmaning som har att göra med frigörelsen iÖsteuropa. Skall den gå väl, så att vi inte får enrekyl tillbaka till diktatur och förtryck eller en nyvåg av -- vilket vi ser för mycket av --nationalistiska motsättningar, krävs det kraftfullasamordnade europeiska insatser för att skapaförutsättningar för en positiv ekonomisk, ekologiskoch fortsatt demokratisk utveckling i deösteuropeiska länderna. Även det kräver ettkraftfullt och effektivt internationellt samarbete.Allt detta är skäl som talar för en samarbetsstrukturav det slag som EG representerar. Funnes inte EG,skulle vi vara tvungna att uppfinna det. Däremotinnebär naturligtvis inte detta att absolutmåste var med. Vi kan stå vid sidan av. Självklartkan vi göra det, och låta andra lösa de europeiskaproblemen åt oss. Men det innebär naturligtvis attvi väljer att inte delta i lösningen av de europeiskaproblemen.Självfallet finns det här ett demokratiskt dilemma.Om vi väljer att delta, innebär det naturligtvisockså att vi måste finna oss i att det blirgemensamma lösningar som berör oss starkt, mensom inte är utformade precis så som de skulle havarit utformade om vi hade bestämt enbart för osssjälva. Det val vi står inför är att antingen försökabestämma så mycket som möjligt för oss själva ochavstå från att påverka den större europeiskahelheten eller att avstå en del av vårsjälvbestämmanderätt för att delta i utformandet avden större europeiska helhet som också vi är väldigtmycket beroende av.Det demokratiska dilemmat med EG är inte denföreställning som för till torgs, attEG:s institutioner och beslutssystem skulle vara såförfärligt odemokratiska. Det demokratiskadilemmat ligger naturligtvis i att för ju störreområden besluten fattas, desto större blir avståndetmellan väljare och beslutsfattare. Det är enofrånkomlig situation.Den realitet som vi måste inse är att en lång rad föross avgörande frågor till sin karaktär är sådana attde kräver internationella lösningar, att det blirinternationella lösningar vare sig vi vill det ellerinte. Frågan är: Skall vi delta i dem eller skall vi istället anpassa oss till beslut som andra har fattat?Självfallet måste en slutgiltig bedömning också utgåifrån vad detta innebär i praktiken. Om vi vill deltai EG-samarbetet måste vi också finna oss i lösningarsom inte är skräddarsydda för oss, utan som ärgemensamma lösningar för ett större område. Detkommer vi bl.a. att klargöra i denförhandlingsprocess som kommer att sätta igång. Därför vill jag hävda att denförhandlingsprocessen blir verkligt betydelsefullför en slutbedömning av EG-medlemskapetskonsekvenser för Sverige.Jag vill peka på några viktiga problemområden. Ettav dem gäller miljön.Miljön är, som jag sade tidigare, ett av de viktigasteskälen för EG-samarbetet. Men detta innebärnaturligtvis också vissa problem för oss, framför alltnär det gäller krav på varors utformning. Det ärframför allt viktigt att vi imedlemskapsförhandlingar ser till att få behålla despeciallösningar som vi lyckats få igenom i EES-avtalet.Ett annat viktigt problemområde ärregionalpolitiken. EG har långtgåenderegionalpolitiska ambitioner, men de kriterier mani första hand tillämpar inom EG, hög arbetslöshetoch fattigdom, är inte så tillämpbara på oss. Hos osshandlar det mer om gles bebyggelse, långa avståndoch hårt klimat. Vi måste se till att få respekt inomEG för den typen av problem som utgångspunkt föri varje fall våra egna regionalpolitiska insatser.Detta gäller också jordbruket, som är ett av deområden som kommer att beröras allra starkast omvi blir medlemmar i . Även här måste vi fåförståelse för de speciella problem som vi har, t.ex.beträffande Norrlandsjordbruket.Säkerhetspolitiken är ett viktigt område. Vi harslagit fast att vi avser att bibehålla vår alliansfrihet.Det förekommer olika spekulationer om huruvidadet blir möjligt, huruvida det kommer att godtaseller inte. Det hör också till de saker som måsteklargöras i förhandlingarna med EG. Även omförhandlingarna aldrig kan ändra på EG:sgrundläggande regelsystem, avgör de i hög grad hurreglerna kommer att tillämpas på oss. Det innebäri sin tur ett viktigt beslutsunderlag när väljarna skallta ställning i en folkomröstning.Det är riktigt, som har påpekat,att det finns en stor skillnad mellanväljaropinionen och den opinion som är företräddhär i . Det intressanta är att dennadiskrepans inte har slagit igenom iopinionsmätningar för enskilda partier. Väljarnaspartisympatier styrs tydligen fortfarande intesärskilt mycket av deras inställning i EG-frågan.Det gör det naturligtvis desto viktigare att slå fastatt det är folkomröstningen som avgör den härfrågan. Väljarna får ett tillfälle att slutgiltigt avgesitt omdöme, oberoende av sina vanligapartisympatier. Då är det viktigt att vi som politikerförser väljarna med ett allsidigt och sakligtbeslutsunderlag och att vi avstår frånskräckpropaganda i den ena eller den andrariktningen, vilken det tyvärr finns alltför mycket avi debatten i dag.Det betänkande vi har att ta ställning till i dagtycker jag på ett bra sätt speglar den väg som vimåste fortsätta i processen mot ett EG-medlemskap. Sedan är det som sagt väljarna somfår fälla sin dom.Jag yrkar bifall till utskottets hemställan.Anf. 115 (): replik:Herr talman! Jag skall kommentera det som PärGranstedt sade om väg. Han sadeatt han tycker att det vore tråkigt om Vänsterpartietväljer isoleringens väg i vad gäller medverkan iEES-utskottet. Då vill jag säga så här: Det ärfaktiskt de andra partierna som väljer omVänsterpartiet skall vara med eller inte. Vi har sagtatt vi kräver en ordinarie representation. Vi harsagt att det här är ett extraordinärt ärende, som ettextraordinärt utskott skall hantera med en extraordinärarbetsbelastning. Det går inte att på ett seriöst sättdelta i arbetet med varianten extrasuppleant. Detär vår erfarenhet efter att ha gjort det i utskottenunder . Det är faktiskt mycket svårt.Då tycker man att det, när den här viktiga frågankom upp, borde ha varit rimligt att de andrapolitiska partierna såg till att kundemedverka på självklara villkor. ärdet enda parti som är kritiskt och som stöds av opinion som vi på det sättet skulle kunnainformera. Det är inte mycket vi begär. Det handlarom att antingen ge oss en ordinarie plats eller utökaantalet ledamöter i utskottet. Det är fullt möjligt.När kom in i valde enmajoritet att säga ja till att utöka antalet platser iuskottet för att på det sättet lösa problemet. Det ärinte fråga om regler där står överpolitiken, utan det är faktiskt politiska beslut. Detär det som är allvarligt i denna fråga. Men det ärsom sagt ert ansvar och inte vårt.Pär talar om att det är nödvändigt medkraftfullt och effektivt beslutsfattande i deteuropeiska samarbetet. Det håller jag fullständigtmed om. Det gäller miljöfrågorna,säkerhetspolitiken, regionalpolitiken och alla deområden som räknade upp, men detbeslutsfattande som sker inom EG är inte kraftfulltoch effektivt. Det avspeglar inte politiskamajoriteter och folkviljor. Det är problemet. Allade regler som man skulle vilja bestämma om, omman är seriös t.ex. när det gäller miljöfrågorna, kanman inte fatta politiska beslut om, för det stridermot . Där är det hela tidenföreträde för de fyra friheterna. Det går inte attfatta politiska beslut som inskränker de fyrafriheternas företräde. Det gör att man inte kanstifta lagar som begränsar dessa fyra friheter. Det äröver huvud taget inte möjligt. Det gör att den härinstitutionen inte är effektiv utifrån en politiskbetraktelse. Den kan vara effektiv för att befrämjaden ekonomiska tillväxten, men den är intepolitiskt effektiv om man anser att det ärnödvändigt att bygga politiska motmakter för attreglera den marknadsekonomi som finns iVästeuropa och för att reglera verkningarna.Anf. 116 () replik:Herr talman! Först till frågan om utskottsarbetet.Jag förstår mycket väl att Vänstern gärna hade velatha en ordinarie suppleantplats, och att det hadevarit mycket bättre. Men även denextrasuppleantplatsen och den speciella rätten attlägga ett särskilt yttrande redan är mer än vadVänstern kan begära av egen kraft. Redan det är ettextra erbjudande från övriga partier.Nu finns stolen där, platsen finns till Vänsternsförfogande, om ni vill ha den. Vill ni delta isamarbetet, sammanträdena, diskussionerna,framföra era synpunkter, lägga yttranden tillprotokollet, så var så goda, ni har rätten! Om niavstår från den möjligheten, så kom inte och skyllpå oss andra. Då har ni alltså avstått från den stolsom står till ert förfogande, därför att det inte ärtillräckligt mycket. Men skyll inte på andra för attni inte kan delta i arbetet, för den möjligheten harju faktiskt erbjudits er.Gudrun håller alltså med om att vibehöver ha ett kraftfullt beslutsfattande på detinternationella planet när det gäller bl.a.miljöfrågor och sociala frågor. Det tycker jag ärglädjande. talade GudrunSchyman om ordet ''överstatligt'' som ett fult ord --det lät så. Ett kraftfullt internationelltbeslutsfattande innebär i praktiken någon form avöverstatlighet.Då tycker inte att EG ärtillräckligt effektivt. Det kan man naturligtvis alltidha synpunkter på. Det är ändå att konstatera attEG har kunnat införa en lång rad minimikrav bådepå miljöområdet och på det sociala området somdriver de mest eftersläntrande länderna framåt.Det händer en hel del positivt genom EG:sbeslutsfattande, säkert inte tillräckligt mycket, menvar gör det det här i världen?Om nu har en idé om ett ännueffektivare europeiskt beslutssystem på dessaområden, vore det väldigt intressant att ta del avden. Det efterlyses ofta i debatten vad ert alternativär för att lösa de europeiska problemen. Ni talar omatt vi skall ha fortsatt handel osv., och det är säkertbra. Men vad är ert alternativ för att lösa degemensamma europeiska problemen påmiljöområdet, på det sociala området, på detekonomisk-politiska området? Det skulle vara mycketintressant att höra vad det är.Anf. 117 () replik:Herr talman!