prot · GF0979 · 1992-03-18 00:00:00 — kan väl ocksåvid sina företagsbesök hälsa på hos , som är praktiskt taget chanslösnär det gäller den här trafiken, och fråga vad ettslopande av högstprisregleringen skulle innebäraför möjligheter att vara med ochkonkurrera om det gotländska näringslivetstransporter.Anf. 14 () replik:Fru talman! Jag har inte bara varit på -- jagbor på Gotland.Det är inte trafikföretagen som givit mig dessauppgifter -- jag har faktiskt inte varit i kontakt meddem -- utan det är andra företag som redovisat vadprishöjningarna skulle innebära för derasverksamhet. Jag undrar om Tom kangarantera att det inte blir någon som helst höjningav de gotländska frakttaxorna om vi genomför ettslopande -- att det kommer att stå enhel rad långtradare som är beredda att kasta sigöver Gotlandstrafiken och att dessa kommer attfullständigt konkurrera ut varandra genom lägrepriser. Om Tom garanterar detta, så kanjag naturligtvis ompröva min inställning. Har TomHeyman sådana relationer med fraktföretagen atthan har möjlighet att ge mig den garantin, så kan vibörja resonera.Jag tycker att Tom helt och hålletunderkänner den utredning som har genomförts avkompetent folk på på , avföreträdare för samtliga politiska partier påGotland, av landshövdingen osv. De siffror somTom frågar efter fanns såvitt jag vet medvid den uppvaktning som gjordes hos utskottethäromveckan. Jag känner inte till om Tom Heymanvar närvarande vid uppvaktningen, men jag vet attlänsstyrelsens företrädare då hade med sig rättmycket material från de gotländska företagen. Detär bara att beklaga att kunskaperna om den härfrågan är större hos på än itrafikutskottet -- åtminstone delar avtrafikutskottet.Anf. 15 TOM () replik:Fru talman! Jag var med på uppvaktningen, och jagkan säga att inte hade en enda nysiffra att komma med. Det fanns inga nya siffror,utan de enda siffror som redovisadevar egentligen trafikföretagens uppgifter om skulle höja taxan med 60 %.Jag har varit i kontakt med mina partivänner påGotland, och de tyckte att jag skulle komma neroch titta på situationen. Jag sade att det skall jaggärna göra, men då vill jag också träffa olikaföreträdare och jag vill ha tillgång till de uppgiftersom ni åberopar i alla sammanhang. Jag vill sevilket underlag ni har, och detta anser jag migkunna bedöma verksamhet somspeditör i transportbranschen. Man ringde i går ochsade att det är nog ingen idé att du kommer, för vifår inga som ställer upp och lämnar de häruppgifterna.Skadliga monopol leder alltid till för högprissättning -- det är en gammal sanning. Dennuvarande regeringen företräder ettmarknadsmässigt synsätt, vilket innebär attregeringen naturligtvis inte kan garantera att vikommer att vara i en viss situation den 1 juli 1992vid färjelägena för Gotlandstrafiken. Men enavreglering av trafiken skulle definitivt leda till enbättre konkurrenssituation, till främjande förnäringslivet på . Det är min fullaövertygelse.Anf. 16 () replik:Fru talman! Det var ju tråkigt attGotlandsmoderaterna inte förrän i går hade fåttklart för sig vad de ville framföra till sinaföreträdare på riksplanet. Jag vet att de andraGotlandspartierna har varit betydligt snabbarehärvidlag, även om uppgifterna har kommit sent påmånga håll.Som jag sade i mitt anförande är det inte så, TomHeyman, att vi tycker att det här är ett väldigt brasystem. Så är det inte -- vi älskar inte det här. Menlåt oss få ett bättre system.Jag måste få ställa en fråga. Regeringen väntar sigatt marknadskrafterna skall lösa alla problem påolika områden och även på det här området. Då ärdet möjligt att det hela rättar till sig ,som Tom säger. Men vad vill Tom Heymanatt jag skall säga till mina gotländska väljare ochandra att vi skall göra ?De marknadsandelar vi tappar, de kontrakt somförsvinner, de företag som hinner läggas ned, deGotlandsfilialer som hinner försvinna -- vad skall vikompensera dem med medan vi väntar påmarknadens självläkande krafter, som eventuelltkommer att rätta till det här?Talmannen anmälde att Tom anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare replik.Anf. 17 ():Fru talman! sadetransportrådet upp koncessionsavtalet omlinjesjötrafik på mellan staten och RederiAB (Gotlandsbolaget) och ingick ett nyttavtal med Stockholmsrederiet ochThulin AB (N & T). Gotlandsbolaget hade dåombesörjt sjötrafiken på ,alltså . Det är inte svårt att förstå vilkenerfarenhet och kompetens som byggts upp i ettrederi som opererat i sammafarvatten.Gotlandsbolaget har haft sittsäte i . Rederiet har alltid till övervägande delägts av gotländska aktieägare och småsparare.Utöver betydelsen av detta förhållande har givetvisen Visbybaserad linjetrafik spelat en stor roll fördet gotländska näringslivet och dess struktur, inteminst vad avser underleverantörer ochtjänsteproduktion.Länsarbetsnämnden i beräknade attöver 70 fasta arbetstillfällen och produktionmotsvarande mångmiljonbelopp gick förlorade påGotland när trafiken fråntogs Gotlandsbolaget.Inverkan av en sådan förändring på ennäringslivsstruktur som är lätt att inse.Det är fortfarande oklart vad som var det egentligaskälet till rederibytet. Detta rederibyte föregicks aven mycket omdiskuterad process, som kalladesoffentlig upphandling. Denna s.k. upphandlinginnehöll en rad egendomliga omständigheter ochhar kritiserats av bl.a. revisorer.Efter revisorernas granskning har framkommitytterligare egendomligheter, som gör att mansammantaget kan påstå att rederibytesaffären iGotlandstrafiken är detta århundrades störstaskandal inom svensk sjöfart. Jag skall inte här gånärmare in på allt som förekommit. I ställethänvisar jag till ett anförande som jag höll här ikammaren den 28 november 1990.När avtalet med sades uppuppgavs från transportrådets sida att avtalet medN & T skulle bli billigare för staten än avtalet medGotlandsbolaget och att det s.k. transportstödetunder de kommande fem åren skulle begränsas tillca 30 milj.kr. om året.Här i min hand har jag ett protokoll från ettsammanträde med styrelsen för transportrådet den16 . I protokollets 7 § sägs att''trafiken kommer att kräva ett statsbidrag avknappt '' och att ''intäkterna itrafiken överstiger de rörliga kostnaderna''.Uppgifterna i det här protokollet äruppseendeväckande, eftersom transportstödetunder varje därefter följande år överstigit beloppet30 milj.kr. med bred marginal. Under budgetåret1991/92 uppgick stödet till 69 milj.kr. /93 föreslås en ökning till intemindre än 140 milj.kr., och det står redan nu klartatt detta belopp inte kommer att räcka.I siffran 140 miljoner ingår visserligen en satsningför att minska biljettpriserna. Men man skall inteförledas att tro att hela ökningen från 69 miljonertill 140 miljoner beror på den satsningen. En stordel av dessa 140 miljoner är vad som behövs för atttäcka kostnader som uppstått ,särskilt beroende just på det förhållandet att manbytt rederi. Man har så att säga underbudgeteratunder de senaste åren.Jag vill därför inte kritisera siffran 140 miljoner ioch för sig. Det är möjligt att det behövs så mycketför att också täcka uppkomna underskottenligt gällande avtal.Vad som är anmärkningsvärt är det förhållandet attledamöterna av riksdag förväntas anslå dehär pengarna utan att ha information om innehålleti det avtal som är anledningen till den kraftigakostnadsökningen. Det nuvarande avtalet iGotlandstrafiken är ju hemligt. Inte ens har någon insyn i den trafik som den anslårpengar till. Hemligstämpeln innebär att riksdagensledamöter inte ens vet vilka krav staten har ställt pådet rederi som har ensamrätt påkoncessionstrafiken till och från . Detta,fru talman, är synnerligen otillfredsställande.Man kan fråga sig om det är rimligt att riksdagenöver huvud taget fortsätter att anslå pengar tillGotlandstrafiken med mindre det offentliggörs hurdessa pengar används. Skall det vara någon meningmed att ha en folkvald församling måste dennaförsamlings ledamöter givetvis ges möjlighet attsätta sig in i de frågor som den skall besluta om.Detta är inte genomförbart så länge avtalet ärhemligt.Riksdagen har visserligen under en följd av åranslagit pengar till exempelvis SJ:sförlustbringande verksamhet utan att hainformation om alla detaljer i berörda avtal. Men idet fallet har det inte behövts några detaljer,eftersom situationen varit enklare att förstå.Förlusterna beror i huvudsak på att SJ hartrafikerat ett antal järnvägssträckor som blivitolönsamma på grund av att antalet resenärerminskat. Problemet är alltså inte svårare attförklara än att det är dessa underskott som täckts.Vi vet också att de avtal som funnits i detsammanhanget varit tämligen okomplicerade.När det gäller trafiken på är lägetannorlunda. Staten har genom sitt transportrådsagt upp det rederi som haftGotlandstrafiken som sin huvudsakligaverksamhet. Man har genom ett mycketegendomligt och ur rättssäkerhetssynpunkt myckettvivelaktigt förfarande gjort en upphandling medett nytt rederi. Trots att det nya rederiet aldrigtidigare ägnat sig åt persontrafik och inte ens hadenågra egna passagerarfartyg när man fick trafiken,har staten skrivit ett avtal med detta rederi på intemindre än . Man skall då komma ihåg att allatidigare avtal löpt på betydligt kortare tid.Det nya har en för staten och desvenska skattebetalarna mycket oförmånligutformning, eftersom det är konstruerat så, atttransportstödet kan öka som intäkternaockså ökar och kostnader minskar. Här har vi ettannat förhållande än när det gäller SJ. Antaletpassagerare har ökat iGotlandstrafiken -- med undantag givetvis för detsenaste året, då all turism i minskade.Biljettintäkterna har också ökat kraftigt. Samtidigthar bränslekostnaderna minskat. Oljan tillfartygen, som var uppe i . perkubikmeter, kostar nu runt . per kubikmeter.Några stora löneökningar för personalen har detinte heller varit fråga om. Det finnsverkligen skäl att undra vart pengarna har tagitvägen.I sitt betänkande avstyrker trafikutskottetmotionsyrkanden om att koncessionsavtalet skalloffentliggöras. Som skäl för sitt ställningstagandesäger utskottet att det inte ankommer på riksdagenatt uttala sig om hur sekretesslagen skall tillämpas ienskilda fall.Detta är en mycket märklig formulering frånutskottets sida. Ingen har ju efterlyst närmarebesked om hur sekretesslagen skall tillämpas.Självfallet finns det bara en väg när det gällertillämpningen av sekretesslagen. Är en handlingsekretessbelagd skall den inte lämnas ut. Det ärockså med utgångspunkt i den principen som endomstol måste besluta om någon i ett specielltärende, t.ex. Gotlandsärendet, begär att få ut enhemlig handling.Det är emellertid inte detta saken gäller. Det somyrkats i de ifrågavarande motionerna är attsekretessen beträffande skallhävas, och det är en helt annan sak. Det är alltidmöjligt att besluta om hävande av sekretess.Vidare måste jag säga att jag tycker att det är välmagstarkt av utskottet att hävda att det handlar omett enskilt ärende. Det handlar, fru talman, om ettavtal som varit föremål för offentlig upphandling --även om den upphandlingen i och för sig varitmycket egendomlig --, det handlar om ett avtal somhar svenska staten som avtalspart, och det handlarom ett avtal som ger upphov till allt störrekostnader för de svenska skattebetalarna. Det kanväl i rimlighetens namn inte vara något enskiltärende som inte har att göra med.Sveriges riksdag är fri att göra de uttalanden somden önskar. Det står fritt att uttala attregeringen bör kungöra innehållet iGotlandsavtalet. Det finns inga judiciella ellerkonstitutionella hinder mot detta.Mot bakgrund av agerande iinternationella sammanhang är det för övrigtsynnerligen motsägelsefullt att Gotlandsavtaletalltjämt är hemligt. har ju inom ramen försåväl EG som försökt få till stånd enöppning inom andra länders offentliga upphandlingtill förmån för svenska industrier och näringar.När det gäller högstprisregleringen och det därmedsammanhängande Gotlandstillägget vill jag sägaföljande. Den nuvarande konstruktionen är intenågon långsiktigt bra lösning. Dock borde manenligt min mening avvakta med beslut i denna frågatill dess att gjort sin översyn avGotlandstrafiken. Övervägande skäl talar för att ettavskaffande av högstprisregleringen ochGotlandsstödet trots allt kommer att innebära etthårt slag för näringsliv. Det bästa vore atthela Gotlandsärendet återförvisades tilltrafikutskottet och att detta utskott får återkommamed ett nytt förslag, där det tas ett samlat grepp påGotlandstrafiken och där hela frågan behandlas iett och samma paket.Fru talman! Den centrala faktorn i ärendet omGotlandstrafiken är transportstödet. Mot bakgrundav att detta kommit upp i ett belopp som ärfem gånger så stort som det som utlovades isamband med rederibytet, är det nödvändigt attalla papper nu läggs på bordet. Svenska folket harrätt att få veta hur Gotlandsanslaget används.För min del kan jag inte längre vara med och fattabeslut om en ökning av transportstödet om jag intefår det gällande koncessionsavtalet i min hand. Jaghar inte valts in i riksdag för att bara sittahär och anslå den ena miljonen efter den andra medförbundna ögon.Anf. 18 TOM () replik:Fru talman! Jag skall inte gå in i någon debatt omde olika faktorer som tar upp i sittanförande, om regler för statlig upphandling ochhur detta skall fungera . I mångt ochmycket delar jag de uppfattningar som JerryMartinger har beträffande kravet på offentlighetnär det gäller statlig upphandling.I dag har vi att ta ställning till ett avtal som redanfinns, där kravet på sekretess är inskrivet och därden andra avtalsparten, dvs. ,kräver att staten upprätthåller sekretessen. Mankan tycka vad man vill om detta, men staten måsteockså ha en trovärdighet som avtalspartner. Mankan kritisera att denna sekretessbestämmelse engång infördes, men det gjordes, och vi får anseoss bundna av kravet från den andra avtalspartenpå att innehållet i avtalet inte skall komma ut.Därför yrkar jag bifall till utskottets hemställan.Anf. 19 () replik:Fru talman! Mot bakgrund av att det hemligaGotlandsavtalet har kommit till stånd genom ettmycket egendomligt och ur rättssäkerhetssynpunktmycket tveksamt förfarande, att det från börjanangivits att avtalet bara skulle kosta knappt 30milj.kr. och att avtalet har en konstruktionsom är mycket oförmånlig för svenska staten och desvenska skattebetalarna, måste eventuella intresse av att hålla avtalethemligt få vika.Jag förstår för övrigt inte varför skulle ha någonting emot ettoffentliggörande av avtalet. Gotlandsbolagetoffentliggjorde ju avtalen -- lägg märke tilldet, Tom ! Några hemligheter i förhållandetill konkurrerande rederier kan det knappast varafråga om. Det kan egentligen bara finnas en endaanledning till att någon av avtalsparterna inte villoffentliggöra detta avtal, och det är om avtaletskulle avslöja en oredlighet.Anf. 20 ():Fru talman! I årets budgetproposition föreslårregeringen ett i förhållande till förhöjtanslag för en sänkning av passagerartaxan ifärjetrafiken till och från med 10 milj.kr.Den prisutveckling som den förutvaranderegeringen hade tillåtit ske hade och1991 års turistsäsong medfört ett väsentligt avbräckför gotländsk turistnäring med 20--. Det varårhundradets skattereform som i ett slag hösten1989 tillsammans med drivmedelsprishöjningardrev upp biljettkostnaden . Kritiken motdenna höga kostnadsnivå växte sig allt starkareunder föregående år, och en namninsamlinggenomfördes, där ca 70 000 personer skrev på föratt vägprincipen skall gälla.Det var alltså en milstolpe på vägen mot rättvisapriser i den gotländska färjetrafiken närbudgetpropositionen kom. Jag vill gärna tolkadetta som att den nuvarande regeringen har en godvilja att utjämna skillnaderna mellan ochfastlandet. Regeringen har lyssnat på budskapetfrån ön när det gäller persontrafiken, och viavvaktar nu redovisning av sittuppdrag den 15 maj.När det däremot gäller kostnaderna förgodsbefordran har jag i motion T629 påtalat denegativa effekter som skulle bli följden för detgotländska näringslivet om propositionens förslagom slopande av högstprisregleringen och det s.k.Gotlandstillägget också skulle bli beslut.Nu har återremiss begärts av denna del avtrafikutskottets betänkande, och jag villnaturligtvis instämma i detta yrkande och avstårfrån vidare argumentation på den punkten. Det ärdock viktigt -- det vill jag skicka med tilltrafikutskottet -- att regeringen får i uppdrag attlåta utreda ett rättvist system för fraktstöd till trafiktill och från . Något sådanttillkännagivande till regeringen föreslås inte ireservation 1.I min motion har jag också tagit upp frågan om dethemligstämplade koncessionsavtal som reglerarfärjetrafiken, som slöts mellan dåvarandetransportrådet för regeringens räkning ochNordström & och som trädde i kraft den 1januari 1988. har mycket tydligtargumenterat för ett offentliggörande, och jag vill istort sett instämma i detta. Jag har i motioner sedan1987 också krävt att detta avtal skulle och måsteoffentliggöras, för att vi skall få veta omtransportstödet har en rimlig nivå. Skälet förrederibytet var att statens kostnader för dennatrafik skulle minimeras, och ändock hartransportstödet räknats upp i en omfattning som iårets budget måste anses vara betydande. Jaginstämmer alltså i vad har anförthär tidigare.Fru talman! I detta betänkande har ocksåbehandlats motion T604 av mig, och den handlar om säkrare sjöfart iÖstersjön. Det är viktigt att de transporter somsker i görs på säkrast möjliga sätt, så atteffekterna vid eventuella olyckor blir minstamöjliga. anlöps olika Östersjöhamnarav ett stort antal fartyg, och den senaste tidenshändelseutveckling kommer att möjliggöraytterligare handel och andra transporter överÖstersjön till det forna Sovjetunionens hamnar.Östersjön har mycket känsliga ekologiska system,och tillståndet i detta innanhav är mycketansträngt. En olycka med utsläpp av miljöfarligavaror, t.ex. olja, skulle lätt kunna utvecklas till enkatastrof för såväl människor som fågel och fisk.Vi har därför pekat på behovet av ett svensktagerande i internationella sammanhang för att fåtill stånd åtgärder som skulle kunna syfta till ettgemensamt ansvarstagande för miljö.Vi har pekat på lämpligheten av en gemensamtrafikcentral, dit uppgifter om lastens innehållkunde rapporteras. I många olika sammanhang,t.ex. inom den internationella sjöfartsmyndighetenIMO, diskuteras hårdare bestämmelser, bl.a.dubbla skrov.Även om utskottet nu inte har velat sträcka sig sålångt som till ett tillkännagivande utgår man ändåfrån att regeringen och berörda myndigheter följerdessa frågor, och jag nöjer mig därför med attinstämma i detta. Det finns anledning attåterkomma i denna fråga senare.Anf. 21 ():Fru talman! Jag tar till orda i det här ärendet ombetänkandet från trafikutskottet kring sjöfart föratt något beröra frågan om ochden oerhört stora betydelse som framkomlighetenoch kapaciteten i kanalen har för bibehållande ochutveckling av sjöfarten i Mälaren.Årligen fraktas ungefär på köl tillvästra , alltså hamnarna i ochKöping, och ytterligare fraktas tillandra delar av , bl.a. kol och gips till östradelarna av Mälaren.För närvarande är det s.k. Mälarmax förframkomligheten i . Medmycket begränsade insatser -- för ungefär 20milj.kr. -- skulle Mälarmax kunna öka till närmare12 , dvs. man skulle kunna åstadkomma enkapacitetshöjning i kanalen med närmare 50 %.Vi har från den socialdemokratiska delen avlänsbänken motionerat om det här, och det har mangjort även från . Jag har noterat attutskottet i sin skrivning i och för sig ser positivt påde här insatserna och pekar på möjligheten att hittaandra medel än dem som vi från socialdemokratisksida har velat använda, nämligen pengar som finnsi det s.k. infrastrukturanslaget.Anledningen till att utskottet inte vill tillstyrka minmotion är att man anser att anslag till de inrevattenvägarna -- dvs. kanalfrågorna, som gällerSödertälje kanal och , som tidigarevarit upp till diskussion här -- inte ryms inominfrastrukturanslaget utan att det anslaget handlarom landtransporter.Det är då intressant att konstatera att i det som vi , hoppas jag, kan antahär i kammaren och enligt de principer som gällerinom EG är inre vattenvägar -- som Trollhättekanal, kanalen i och Mälar- ochVänersjöfarten -- komplement till väg- ochjärnvägstransporter och de åtgärder som jagföreslagit alltså att betrakta som åtgärder iinfrastrukturen för att avlasta exempelvislandtransporter med långtradare. Från deutgångspunkterna är det helt logiskt att öppnainfrastrukturanslaget för anslag också till insatser iexempelvis eller Trollhätte kanal.Jag tycker att det är angeläget att fästa kammarensuppmärksamhet på detta förhållande. Det pågår juockså ute i en fortsatt väldig satsning på justde inre vattenvägarna. Här har tidigare nämntsmöjligheten att segla från exempelvis någonVänerhamn -- t.ex. eller -- ochända ned till . Det har vidare övervägtsdirekttransporter på båt från till . Detgick inte att lösa vid det tillfället, men det är ettspännande perspektiv som öppnas med den häranvändningen av de inre vattenvägarna ute iEuropa.Detta gäller inte bara det traditionella utanockså det tidigare och ,som också har den här typen av inre kanalsystemoch där man också kan ordna transporter direktfrån långt inne i landet belägna hamnar. När manhar byggt färdigt på ----Donau-kanalenskulle det, såvitt jag förstår, vara möjligt att ordnadirekttransporter från ellerMälarhamn ända ned till Svarta havet.De här möjligheterna tar man alltså till vara ute iEuropa, och det är utomordentligt angeläget att vii den svenska transportpolitiken tar till oss det ochförsöker se till att vi har god framkomlighet när detgäller kanalsjöfarten i både ochSödertälje kanal.Det är som jag ser det alltså angeläget att riksdagenskaffar sig den här synen på de inre vattenvägarna.Det skulle också göra det möjligt att snabbtåstadkomma den här mycket begränsade insatsen iSödertälje kanal, som skulle leda till att man delskan klara de inre vattenvägarna, dels får enväsentlig kapacitetshöjning när det gällerbåtstorlekar -- det är viktigt framför allt för deföretag som får sina insatsvaror och exporterar sinaprodukter i stora bulklaster. Där harfartygsstorleken stor betydelse förtransportekonomin.Jag behöver i det här sammanhanget inte särskiltpeka på att sjöfarten naturligtvis är miljövänlig, ochom man ser det från energieffektivitetssynpunkt ärsjötransporter mycket framgångsrika.Eftersom det har yrkats på återremiss av hela dethär ärendet skulle jag vilja ta tillfället i akt att beutskottets företrädare, , och JarlLander för den socialdemokratiska gruppen attytterligare fundera på den egentligen ganskablygsamma insatsen att öppna möjligheterna attlämna anslag till förbättringar i kanaler -- jag talarinte bara om utan om kanalsjöfartöver huvud taget. I samband med behandlingen avdet återremitterade betänkandet skulle jag alltsåönska att man funderade över att också öppnainfrastrukturanslaget för anslag för att förbättrainre vattenvägar.Anf. 22 TOM () replik:Fru talman! Jag vill gärna ta tillfället i akt attkommentera uttalande. Jagtycker att det är viktigt att sjöfarten ochsjöfartsnäringen framhålls även i riksdagenskammare.Tyvärr är det så att en näring som så att säga intemarknadsför sig själv tenderar att bli bortglömd ide officiella sammanhangen. Det är någonting somsjöfarten dess värre har lidit av . officiella statistiken redovisas sjöfarten som enliten restpost som ligger någonstans avtransportarbetet, när det i själva verket är så atthälften av allt transportarbete i sker påvattenvägarna.Medan övriga företrädare ständigt uppvaktarpolitiker och myndigheter och talar om hur duktigade är och vilka fina framtidsplaner de har ärsjöfartsintressena spridda och gör sig inte hörda.När landtransporternas företrädare talar om just-in-time och andra fina system talar sjöfartensföreträdare om första isfritt vatten ochfriskrivningsregler i sina system.