prot · GF0985 · 1992-03-26 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1991/92:85Torsdagen den 26 marsKl. 12.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 20 mars.2 § Svar på interpellation 1991/92:101 omkollektiva hemförsäkringarAnf. 1 Statsrådet ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidtadels för att såväl individuellt som kollektivttecknade hemförsäkringar på lika villkor skallomfattas av skälighetsprincipen,dels för att såväl marknadsföringslagen somkonsumentförsäkringslagen skall gälla också förkollektivt tecknade försäkringar,dels för att förhindra att dubbelförsäkring uppstårvid kollektiv hemförsäkring.Britta Bjelle anser att de kollektivahemförsäkringarna strider motförsäkringsrörelselagens skälighetsprincip. Enligtden principen skall försäkringspremierna varaskäliga i förhållande till den risk som försäkringentäcker och premierna skall fördelas på ett skäligtsätt mellan försäkringstagarna. Vad frågan rör är ivilken mån man skall kräva riskklassindelning äveni sådana fall där en grupp som sådan sluterförsäkringsavtal med ett försäkringsbolag.Vidare anser att försäkringarnaavviker i sin anda dels från marknadsföringslagengenom att tillåta negativ avtalsbindning, dels frånkonsumentförsäkringslagen genom attgruppmedlem, i egenskap av konsument, inte fårtydlig information om hur mycket han betalar fören tjänst och inte heller får full återbetalning avkostnaden om han väljer att avstå frånerbjudandet.Slutligen pekar på att mångamänniskor är dubbelförsäkrade genom detkollektiva försäkringssystemet.Systemet med kollektiv försäkring innebär att avtalsluts om en mer eller mindre standardiseradförsäkring för en avgränsad grupp av försäkrade.De kollektiva hemförsäkringar som tillkommit påsenare tid och som omfattar alla medlemmar i enavtalsslutande organisation är förenademed reservationsrätt för medlemmarna iförhållande till organisationen. Varje medlemomfattas av det för gruppen gemensammaförsäkringsavtalet, ifall medlemmen inte aktivtförklarar att han vill stå utanför försäkringen.Åtskilliga gånger har i riksdagendebatterats frågor, interpellationer och motionerom kollektiva hemförsäkringar med huvudsakligensamma syfte som aktuellainterpellation.Jag har full förståelse för att principiellainvändningar kan resas mot att en organisationblandar sig i hur den enskilde medlemmen villskydda sin privatekonomi. Den enskilde harkanske inte något behov av ett sådantförsäkringsskydd som ordnas åt honom av hansorganisation. Kanhända har han redan enindividuell hemförsäkring, eller någon annan isamma hushåll har kanske anslutits till en kollektivhemförsäkring. I motsats till vad som gäller vidpersonförsäkring får han vid skadefall inte ut störreersättning än vad som motsvarar hans ekonomiskaskada. Han löper således, som , en risk för att bli dubbelförsäkrad ochalltså få betala för flera försäkringar ionödan.Försäkringsrättskommittén (Ju 1974:09) har i sittslutbetänkande (SOU 1989:88)Skadeförsäkringslag lagt fram ett lagförslag, somtillsammans med förslaget till enpersonförsäkringslag (SOU 1986:56) avses ersättabåde försäkringsavtalslagen ochkonsumentförsäkringslagen. Förslaget tillskadeförsäkringslag innehåller avtalsrättsligaregler för bl.a. de typer av gruppskadeförsäkringsom här är av intresse.I uppdraget har inte ingått att ta ställning till vilkaförsäkringstyper som bör främjas eller motarbetasoch inte heller att behandla förhållandet mellanmedlemmen och hans organisation, exempelvis omen förenings rätt att sluta gruppavtal förmedlemmarna.Den försäkringstyp som kritiserar, denkollektiva hemförsäkringen, och huvudparten avde problem rörande denna försäkringstyp som hontar upp behandlas i betänkandet. I 9 kap. iförslaget, som reglerar gruppskadeförsäkring, finnssärskilda skyddsregler för den enskilde, bl.a. vidsådana försäkringar där automatisk anslutning skergenom beslut av en organisation eller liknande,antingen den enskilde har reservationsrätt eller ejmot beslutet.Försäkringsrättskommitténs båda nämndabetänkanden är föremål föröverväganden av en arbetsgrupp inomjustitiedepartementet. I den mån den aktuellaförsäkringstypen kommer att bestå kan man räknamed att arbetet inom justitiedepartementetkommer att ta hand om de från praktisk synpunktviktigaste frågorna rörande den försäkringstyp somBritta Bjelle tar upp; jag tänker framför allt påkonsumentskyddsfrågorna.När det gäller invändning om attpremiesättningen vid gruppskadeförsäkring inte ärförenlig med principen om premieskälighet iförsäkringsrörelselagen kan jag inte hålla medhenne riktigt. Jag vill påminna om att detta är enprincip som riktar sig till försäkringsbolagen. Deninnebär, som jag tidigare framhållit, att bolagenspremier skall vara skäliga med hänsyn till det skyddförsäkringarna är avsedda att täcka.Som försäkringsverksamhetskommittén (E1979:01) framhöll i sitt betänkande (SOU 1985:34)Gruppförsäkring, kan denna princip inte utsträckastill att omfatta de enskilda gruppmedlemmarnaskostnadsbelastning. Hur en organisationfinansierar den premie som organisationen betalari sin egenskap av försäkringstagare är en internfråga för organisationen och inte någonförsäkringsrättslig fråga. Det följer inte avskälighetsprincipen att gruppen måste göra sammakostnadsdifferentiering mellan medlemmarna somett försäkringsbolag skall göra mellan olikakategorier försäkringstagare.Britta Bjelles interpellation föranleder mig inte attnu ta några initiativ till ändringar iförsäkringsrörelselagen. Frågan om behovet avsådana ändringar kan möjligen behöva övervägaspå nytt när resultatet av det pågående arbetet inomjustitiedepartementet på nyförsäkringsavtalslagstiftning föreligger.Anf. 2 ():Herr talman! Jag vill börja med att tacka för svaret.Jag måste erkänna att jag känner viss besvikelse,när jag hör statsrådets svar på min interpellation.Kollektiva hemförsäkringar fick möjlighet attutvecklas därför att LO utövade påtryckning på denförra, socialdemokratiska regeringen. Det börjademed att tecknade en kollektivhemförsäkring hos . Detta förfaringssättanammades av allt fler fackförbund.I väcktes motioner, inte minst frånstatsrådets egna partikamrater, som pekade på densnedvridning av konkurrensen som skulle ske påområdet, eftersom det inte var troligt att någotannat försäkringsbolag skulle kunna vara med ochtävla om de kollektiva hemförsäkringarna.När sedan på det här sättet erhållit ettmycket stort antal personer med kollektivahemförsäkringar, kunde till de personernaerbjuda helkundsrabatt, där den kollektivahemförsäkringen räknades somförmånsgrundande, och därmed kunde Folksamlocka över ytterligare försäkringar till bolaget.Förfaringssättet med kollektiva hemförsäkringarstartade i . Där menade LO attmedlemsboken i facket skulle vara ett guldkantatpapper som förmådde anslutna medlemmar attstanna kvar i förbundet och nya att ansluta sig.Kollektiva hemförsäkringar var en del i denutvecklingen.Men det allvarligaste felet med kollektivahemförsäkringar är att en mindre grupp människorskall kunna handla försäkringar åt tiotusentalsmänniskor utan att ha den ringaste uppfattning omvilket försäkringsskydd som dessa individuellt villha. Om facket erbjuder sina medlemmar en viss typav försäkringsskydd och individerna har möjlighetatt själva överväga om de vill ansluta sig tillförsäkringen, då är formen acceptabel -- möjligen --men inte i den tappning som finns i dag.Det är på det här området som jag är förvånad överhur statsrådet kan acceptera att människor självainte skall få bestämma om de vill teckna enförsäkring eller ej. Jag kan inte underlåta attpåminna statsrådet om att tillsammansmed och år haftgemensamma reservationer i näringsutskottet, därinställningen till den nuvarande formen avkollektiva försäkringar inte accepterats. Möjligenhar ändrat ståndpunkt, vilket jag i såfall beklagar.Förutom den ideologiska frågan om människorsrätt att själva bestämma om vad de skall konsumerafinns det ett annat problem. omfattas ca800 000 LO-medlemmar av kollektivahemförsäkringar, och marknaden fortsätter attväxa. Den här expansionen har inneburit att antaletdubbelförsäkrade kraftigt ökar. För bara ett par årsedan beräknades de dubbelförsäkrade till mellan45 000 och 65 000. Vid det tillfället uttaladeFörsäkringsinspektionen att omdubbelförsäkringsproblemen inte kan bemästras,måste frågan om tillåtande av reservationsmetodentas upp till förnyad prövning.I dag beräknas antalet dubbelförsäkrade uppgå till300 000. Antalet dubbelförsäkrade har i så fall merän femdubblats, och statsrådet har inte någon somhelst kommentar till detta.När det gäller skälighetsprincipen gjorde statsrådetprecis samma kommentar som densocialdemokratiska regeringen använde, när denskulle försvara tillåtande av kollektiva försäkringar.Men när skälighetsprincipen infördes, skrevdepartementschefen att skälighetsprincipenförutsatte en uppdelning av försäkringsbeståndet iriskgrupper. Om statsrådets tolkning är attskälighetsprincipen endast skall vara tillämplig påden som tecknar försäkringen enskilt -- ja, då ärstatsrådets tolkning t.o.m. snävare än den tolkningsom gör, eftersom avgifterna för dekollektiva hemförsäkringarna varierar hosFolksam. Avgiften för en kollektiv hemförsäkring iStockholm hos är betydligt högre än för eni glesbygd. Det finns dessutom ett par mellanled.Avslutningsvis måste jag ändå fråga: Har statsrådetden uppfattningen beträffande de kollektivahemförsäkringarna att det är bra som det är?Anf. 3 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret -- ettsvar som jag faktiskt tycker är ett bevis på ettganska gott omdöme om hur den här försäkringenfungerar, och ett omdöme som innebär att man harsatt sig in i frågan.Däremot måste jag, herr talman, konstatera attBritta Bjelle, trots sin juridiska utbildning,uppträder på ett mycket märkligt sätt i den härfrågan. Hon har i denna kammaremotionerat i frågan, trots att exempelvisElektrikerförbundets fråga om kollektivhemförsäkring gick ända upp till HD och däravslogs. Man kan säga att den kollektivahemförsäkringen då var allmänt accepterad.I dag finns det, som mycket riktigt sagts, 800 000kollektiva hemförsäkringar, och det ligger väl i linjemed fackföreningens roll att tillvarata den enskildemedlemmens sociala och ekonomiska intressen.Man kan också säga att fackets intentionernaturligtvis är att så långt som möjligt informeramedlemmen om innebörden, och den risk fördubbelförsäkring som kan förekomma.Däremot kan jag inte förstå var hittarsina uppgifter om 300 000 dubbelförsäkrade.Försäkringsinspektionen har en helt annanuppfattning -- och har i uppdrag att mycket nogafölja den här frågan.Det finns också en mängd andra felaktigheter iBritta Bjelles påstående och i den motion som honhar skrivit tillsammans med . Jagmåste fråga hur hon kan ifrågasättaskälighetsprincipen i det här fallet. Här finns detfaktiskt nio klasser, och det finns klara tecken på attfackföreningen inte betalar för fler medlemmar tillförsäkringsbolaget än för dem som är anmälda. Jagutgår från att jag får svar, sista fråga: Ingår det här i någon form av allmäntfackföreningshat? Så fort det rör sig om kollektivalösningar som är till för den enskildes bästa, fårman en mycket starkt reaktion.Sedan använder mycket ofta ordettroligt. Det gäller då ett antagande som inte harnågon grund i verkligheten.Anf. 4 ():Herr talman! Jag tycker att det är ett mycketbalanserat svar som den moderate ministern harlämnat på interpellation.Det finns väl ändå anledning att något kommenteravad som har sagts. Statsrådet säger i sitt svar att dekollektiva hemförsäkringarna har tillkommit påsenare tid. Ja, om man med senare tid menar desenaste tio åren, kan jag naturligtvis instämma idetta, men de har ju funnits sedan minst tio år.Sedan vill jag erinra om att det här inte barahandlar om kollektiva hemförsäkringar. MenarBritta Bjelle och de som angriper facketsmöjligheter att lösa försäkringsfrågorna för sinamedlemmar, att man skall förbjuda den typen avförsäkringar? Då borde man väl också ha angripitde försäkringsformer som har funnits , då fackföreningarna tecknade försäkringar,företrädesvis med men även med andraförsäkringsbolag på tjänstemannasidan, särskilt omsjuk- och olycksfallsförsäkringar, avsedda till skyddför medlemmarna vid sjukdom. Den formen avförsäkringar kunde fackföreningarna och defackliga organisationerna sedan omforma tillfritidsförsäkringar i takt med att samhället underledning av socialdemokratiska regeringar byggde utförsäkringsskyddet, så att försäkring mot vanligsjukdom och mot olycksfall i arbetet inte längrebehövde tecknas enskilt eller kollektivt. Dåtecknades alltså fritidsförsäkring. Och är man emothemförsäkring, så är man väl också, kan jag tänkamig, emot att det över facklig organisation tecknaskollektiva fritidsförsäkringar, som ger ersättningnågorlunda motsvarande vad en löntagare kan fåom han blir skadad eller råkar ut för olycksfall i sittarbete.Sedan kan jag konstatera att i varjefall för dagen är tillräckligt klok att inte fortsätta dehårda hugg mot de fackliga organisationerna somhar förekommit genom förslag och beslut i dennakammare -- och väl kommer ocksåunder våren -- när det gäller medel till de fackligaorganisationernas utbildningsverksamhet, när detgäller höjning A-kasseavgiften, och när det gälleravdraget för fackföreningsavgiften. Möjligen berordet på att den här typen av försäkringar sannerligeninte är ifrågasatt av de fackliga organisationernasmedlemmar. De är mycket nöjda med dessaförsäkringar. Jag har icke mött en enda medlem imitt förbund, Metall, som har kritiserat dekollektiva hemförsäkringarna -- där vi har demtecknade. I stället har det uttalats mycketuppskattande ord om det här sättet att lösa fråganom försäkringsskyddet.Det är väl så att detta är en ideologisk fråga, drivenav , därför att det är andraförsäkringsbolag som inte vill att det skall finnasnågot samarbete mellan fackliga organisationer ochförsäkringsbolag. Låt mig då bara erinra om att detockså måste vara fackens rätt att varainitiativtagare -- och att ha startat ettförsäkringsbolag som heter . Ytterst är detkanske detta som vill komma åt, ochinte så mycket problemen med dubbelförsäkringarosv. De kan förvisso förekomma, men facken geren mycket god information till sina medlemmar omdessa försäkringar. Det är det inte svårt att göra,eftersom de är uppskattade.Anf. 5 ():Herr talman: Det är bra att i alla fallinte delar synpunkter i den härfrågan.Britta Bjelle skriver i sin interpellation attkollektiva hemförsäkringar, i den form de har ,medför många negativa effekter, att de strider motskälighetsprincipen i försäkringslagen och att deavviker i sin anda från marknadsföringslagen ochkonsumentlagstiftningen.Herr talman! Jag tycker att detta är ett myckethäpnadsväckande påstående. Utgångspunkten,, för den kollektiva hemförsäkringenär, och har varit, att skapa billigare, enklare ochadministrativt effektivare produkter än detraditionellt individuella försäkringarna. Jag förstårinte vad har emot attsjukvårdsbiträden m.fl. har möjlighet att få en billighemförsäkring. De principiella frågorna omramlagstiftning och fackets rätt att tecknaförsäkringar hör hemma inom föreningsfriheten.Men man skall inte sluta att förvånas, herr talman.Att slå vakt om vanligt folks ekonomi har ju aldrighört er borgare till.Det påstås att kollektiva hemförsäkringar i denform som finns har medfört många negativaeffekter. Min kommentar till detta är att allapositiva effekter förtigs, exempelvis attförsäkringens låga premie medför att många nu harett nödvändigt försäkringsskydd till en mycketrimlig kostnad. Många oförsäkrade familjerhar nu ett skydd. Konkurrensen påhemförsäkringsmarknaden har också skärpts tillnytta för alla försäkrade.Det påstås här i debatten att i föreningmed LO använder sig av försäljningsmetoder medreservationsrätt, vilket i sin tur strider motmarknadsföringslagen. Min kommentar till detta äratt det inte sker någon försäljning med s.k. negativavtalsbindning. Det är i stället fackförbunden elleravdelningarna som själva fattar beslut om atterbjuda sina medlemmar försäkringen. De som villreservera sig kan göra detta till sitt förbund eller sinavdelning.Herr talman! har 1987 i ett målrörande kollektivahemförsäkring funnit att försäkringen inte avser ettändamål som är uppenbart främmande förförbundets syfte och att beslutet alltså faller inomramen för förbundets stadgar.Det förslag till lagstiftning som är ute efter är enligt min mening ettpolitiskt ingrepp i föreningsrätten. Att i lagförbjuda vissa typer av föreningsbeslut skulle fånegativa följder långt utöver den fackliga rörelsen,och det kan vi inte ställa oss bakom.Vissa förbund som har tecknat kollektivahemförsäkringar står själva för premien. Men ivissa fall finns ett pris per försäkrad medlem. beslutar om sina tillgångar är en frågaom intern föreningsrätt. Jag kan fortfarande inteförstå hur kan missunnaKommunaltians sjukvårdsbiträden att få en billigoch bra hemförsäkring.Folksam har obestridigt konkurrensfördelar vadgäller relationer med svensk fackföreningsrörelse.Det kan knappast, tack och lov, vare sig BrittaBjelle eller den borgerliga regeringen ändra på.Det är naturligt att vi vänder oss till det bolag därdet finns ett parlamentariskt inflytande ochkunskaper om fack och folkrörelse.Utvecklingen av den kollektiva hemförsäkringenhar varit till gagn för många stora grupper.Aktieägarna i andra stora bolag får faktisktursäkta.Anf. 6 Statsrådet ():Herr talman! Låt mig inledningsvis säga atterfarenheterna av kollektiva former av det ena ellerandra slaget inte är odelat positiva, om jaguttrycker det milt. När det gällerfinansmarknadssektorn totalt sett kan också bristenpå enskilda starka ägare visa sig problematisk.Detta är ett allmänt konstaterande om sådant jagtror att man skall vara medveten om.Jag beklagar naturligtvis att känner sigbesviken över mitt svar. Men det utgår inte på någotvis från att vare sig jag eller det parti jag politisktrepresenterar skulle ha bytt ståndpunkt. Svaretutgår i stället från att de frågor som harställt. De är tekniska frågor som i grunden har attgöra med den nuvarande uppbyggnaden avlagstiftningen på detta område.Man tittar på detaljerna som sådana i stället förprincipfrågan. Jag kan som exempel ta denskälighetsbedömning som enligtförsäkringsrörelselagen skall göras. Den avser dentotalpremie som organisationen skall betala tillförsäkringsbolaget. Finansieringen hosorganisationen är inte någonting som reglerasi lagstiftningen.Det pågår ett arbete även när det gäller dentekniska utformningen av lagstiftningen på dettaområde. har i uppdrag attbl.a. företa en omprövning av grundsatserna närdet gäller och kostnadsskälighet. Principenkan eventuellt internationellt sett anses strida moten fri prissättning och en fri konkurrens.När regeringen tar ställning till det omfattandearbete som pågår påförsäkringsområdet kan det finnas anledning attgöra ett ställningstagande till denna princip och tillett antal andra frågeställningar. Detta arbete harföranletts av den svenska anpassningen till EG:sregelsystem. Det rör alltså den tekniska aspektenav det hela.När det gäller den principiella frågeställningennoterar jag, liksom jag gjorde i mitt svar, att starkaprincipiella invändningar kan resas mot att enorganisation blandar sig i hur en enskild medlemvill skydda sin privatekonomi. Det är självklart.Det finns naturligtvis anledning att ta upp dennaprincipiella övergripande fråga till övervägande.Anf. 7 ():Herr talman! De jag har till mittförfogande räcker knappast för att besvara alla defrågor som ställts till mig.Jag vill till en början kort konstatera att bakrundentill min fråga inte är att jag är emotgruppförsäkringar. Jag är emot att individen intesjälv skall avgöra om man vill ha en hemförsäkringeller inte.Leif tar i breda ordalag upp att det finnsett HD-avgörande som avgör frågan. Faktum är attdet inte är så enkelt. Tingsrätten kom till ett heltannat domslut, och hade inte ensatt pröva exakt samma stämmningsansökan som lågtill grund för avgörandet i tingsrätten. Tingsrättenansåg att det låg utanför fackföreningens områdeatt teckna hemförsäkring åt sina medlemmar. Detkan ifrågasättas om hemförsäkringar är någontingsom faller inom den fackliga organisationensområde.Leif frågade om skälighetsprincipen. Jagskall återkomma till den senare.Sten talade om olycksfallförsäkring ochlivförsäkring. Det är sådana försäkringar som intepåminner om hemförsäkringar. De flesta av dessaförsäkringar tecknas i avtal med arbetsgivaren.Jag blir nästan litet lätt road när jag hör AnitaJohansson. Hon talar om att det är billigt attadministrera gruppförsäkringar och att de ärbilliga. Det är helt rätt. Men det skulle bli påsamma sätt om man i stället hade individuellanslutning. beslutar ett antal personer om att20 000, 30 000, 40 000 människor skall innehasamma hemförsäkring.Anita säger att sjukvårdsbiträdetdärmed får en bättre försäkring. Det intressanta är,, att sjukvårdsbiträdet får varamed att betala de dyrare försäkringsformer somskulle ha fallit på bättre hushåll. När det gällerFolksams hushåll är det nämligen så, att de storahushållen som förmodligen skulle betala mycketmer för sin försäkring har en mycket låg avgift,medan det lilla hushållet som skulle ha betalat enbetydligt lägre avgift får betala en högre avgift föratt kompensera att det större hushållet rent faktiskthar en lika stor avgift. Det är inte allssjukvårdsbiträdet som tjänar på detta, utan de somhar betydligt högre inkomst.Anita talar också om själva formen mednegativ avtalsbindning. När en produkt i dagmarknadsförs får man inte skicka den produkt manvill sälja hem till någon så att individen själv fårskicka tillbaka den. Det skickas ett prospekt, ochsedan får man beställa den. Men när det gällerdessa hemförsäkringar bestäms att alla som tillhören fackförening skall ha en kollektiv försäkring,och de som inte anmäler reservation mot detta fården. Jag menar att detta strider motmarknadsföringslagstiftningen.Jag får kanske återkomma till skälighetsprincipen imitt nästa inlägg.Anf. 8 ():Herr talman! Jag vill göra några kortakommentarer.Jag förstår att inte har övergett sinatidigare ideologiska ståndpunkter. Men jag skullenog vilja råda till att hantera denna fråga ungefärsom och Socialdemokraterna gör medfrågan om kungahuset. Dra inte fram fler argumentför att säga nej till EG!Sedan till sjuk- och olycksfallsförsäkringarna. Nej,, det var inte arbetsgivarna sombetalade dessa. På min arbetsplats Götaverkentecknades den första kollektivaolycksfallsförsäkringen , och den betalademedlemmarna själva. Naturligtvis kunde de avståfrån att vara med i den försäkringen, men de flestavar med. Det var kanske några få personer av500--6 000 som inte var med.De betalade den själva och har den somfritidsförsäkring.Hur långt skall de fackliga organisationerna sträckasig i sitt intresse att företräda medlemmarna?Likaväl som man skall se till att medlemmarna harbra betalt i förhållande till det arbete de utför, finnsdet också ett intresse för fackliga organisationer attse till att medlemmarna får så mycket som möjligtför pengarna när de går för att köpa varor ochtjänster.Den yttersta konsekvensen skulle bli att t.ex. SKFskulle få stänga sin andelsförening där man säljervaror till sina medlemmar till lägre priser än ute påstaden. Någonstans går naturligtvis gränsen för vaden facklig organisation skall hålla på med, men varden går sköter de fackliga medlemmarna bäst självamed hjälp av de stadgar som de har fastställt för sinverksamhet. Låt oss vara ense om att låta bli attlägga oss i vad de beslutar.Anf. 9 ():Herr talman! Jag konstaterade att statsrådetLundgren kände sig litet småchockad över att vityckte att han hade en ganska bra inställning till denhär frågan. Jag kan försäkra statsrådet att jag stårfast vid det. Men att han sedan försöker rätta till detså att det finns skillnader, är en annan sak.Jag måste konstatera att visar enganska stor okunnighet när det gäller facket ochfackföreningsrörelsens villkor och rättigheter inomden fria föreningsrätten när hon försöker göragällande att man insnävar individen till någon formav gisslan.