prot · GG0942 · 1992-12-10 00:00:00 — Det ärallvarligt att i en riksdagsmotion ta upp enstakaexempel utan att ha ett bredare underlag ochdessutom på fullt allvar hävda att det påstådda skerregelmässigt.Jag tycker att paragrafen om särskilda skälsjälvklart borde utgå och att utskottsmajoritetenskulle ha ställt sig bakom den reservation somSocialdemokraterna har fogat till betänkandet. Jagvill för del yrka bifall till densocialdemokratiska reservationen.Anf. 47 ():Herr talman! Jag vill först understryka att jag delarLennart uppfattning att de handikappadeskall kunna leva, precis som andra människor, ettdrägligt liv i vårt samhälle. Det är mot denbakgrunden som vi i utskottet har avstyrkt denmotion från som både LennartNilsson och berört.Det är möjligt att om man är en skicklig debattör,vilket i många fall är, kan göra ettstort nummer av indignation över dennalagstiftning. Jag kan inte se att det råder någonskillnad i den människosyn den majoritet jagföreträder har och den som hargjort sig till tolk för tidigare i debatten.Vi har behandlat ett förslag från regeringen omatt överföra verksamheten medbostadsanpassningsbidrag till att regleras i lag närde riktade statsbidragen till verksamheten upphör.Jag tycker att det är bevis nog för att man, närriktade ekonomiska stöd inte skall ges, ändå villinföra en lagstiftning för att värna derörelsehindrades och handikappades rätt isamhället. Det är bakgrunden till att det härlagförslaget läggs fast.Det här är en lagstiftning som helt och fullt byggerpå den praxis som verksamheten harutvecklat i kommunerna. Det är alltså i praktikenpå intet sätt något avsteg från vad som gäller.I reservationen från Socialdemokraterna framförskrav på att 8 §, där det föreskrivs att ''vid köp ellerbyte av bostad lämnas bostadsanpassningsbidragendast om det finns särskilda skäl'', skall tas bort.Jag har redan tidigare svarat på frågan angåendeden paragrafen, nämligen att det inte i praktikenråder någon förändring gentemot vad som har gällttidigare. Det här är mera fråga om principer änpraktik.Jag vill först erinra om att det i plan- och bygglagenfinns ett krav om en generell anpassning vid ny- ochombyggnad. Möjligheterna att beviljabostadsanpassningsbidrag är begränsade till sådanaåtgärder som går utöver den generella anpassningsom krävs enligt . Jag vill dåerinra om att vi från Centerpartiethar vid åtskilliga tillfällen fört fram krav ikammaren om att skall gålängre när det gäller att ge de handikappademöjligheter till en anpassad bostad. De kraven haravvisats av den tidigare socialdemokratiskaregeringen. Vad är det som har gjort attSocialdemokraterna nu har ändrat uppfattning?Vid nybyggnation krävs det många gångeromfattande och mycket kostsammaanpassningsåtgärder för att tillgodose enfunktionshindrad persons behov. Detta kan vi inteförneka. Jag tycker att det får anses rimligt att manså långt möjligt tillgodoser behovet också medhänsyn till kostnadernas omfattning för alla parter.8 § föreslås i första hand för att ge prioritet åt justde handikappades behov. Vid en nybyggnation ärdet t.ex. möjligt att ta hänsyn till lokaliseringen avbostaden. Om det visar sig att det finns särskildabehov, och det går att lokalisera bostaden inärheten av en vårdinstitution, är det till fördel förden funktionshindrade om denne kan hävda dessaskäl och få en belägenhet nära vårdinstitutionen istället för längre ifrån. Det är då dessa skäl skallvägas in i bedömningen. Det kan också vara så attden funktionshindrade inte har fått tag på någonlämplig bostad. Då bör man också kunna med hjälpav 8 § ta hänsyn till de särskilda skäl som enhandikappad kan ha. Det här stärker, LennartNilsson, snarare den funktionshindradesmöjligheter och behöver på intet sätt varaintegritetskränkande, utan tvärtom.Det finns anledning att notera vad som anges ipropositionen i denna fråga. Där framgår mycketklart att det är de två fall som jag har redovisat somligger bakom förslaget till 8 § om en prövning avsärskilda skäl. I propositionen framhålls att ''iövrigt ange vad som i det enskilda fallet utgörsärskilt skäl låter sig inte göra''. Det är alltså enbartfråga om dessa två fall.Kravet på att ta bort 8 § är att sparka in öppnadörrar. Jag tror på hans ord att hanvill värna om de handikappade och derörelsehindrade. Därför ser jag inte någonprincipiell skillnad i synen på dessa frågor mellanmajoritet och minoritet. Därmed har jag svarat påden fråga som riktade till mig ochmajoriteten.Fru talman! Jag vill lägga till att det också förutsättsi lagstiftningsförslaget att beslut omanpassningsåtgärder skall kunna överklagas. Jagyrkar bifall till utskottsmajoritetens förslag ochavslag på reservationen.Anf. 48 () replik:Fru talman! Jag litar naturligtvis på hans uppfattning i denna fråga. Men om 8 § ipraktiken inte har någon betydelse, kan man frågasig varför den över huvud taget behöver finnas. Detär ju egentligen bara onödigt krångel att införa enparagraf som i praktiken inte behövs.Läser man 6 § i lagen ombostadsanpassningsbidrag, finner man att bidragför åtgärder i anslutning till en funktionshindradpersons bostad lämnas ''endast om åtgärderna ärnödvändiga för att bostaden skall varaändamålsenlig som bostad för denfunktionshindrade''. Det räcker, tycker vi, som skälför att säga att 8 § egentligen inte har någonfunktion.Jag litar som sagt på och möjligtvispå hans partikamrater. Däremot litar jag inte påpolitiker med samma människosyn som den somhar skrivit i en motion att det skall finnas synnerligaskäl för att få bostadsanpassningsbidrag.Ibland önskar man att utskottsförhandlingarnavore offentliga, så att allmänheten hade kunnat tadel av den debatt som fördes i bostadsutskottet ombostadsanpassningsbidrag. Från vissa hålldiskuterades att det förekommer fusk och missbrukav dessa bidrag, och det är vad det egentligenhandlar om. Finns det en sådan paragraf som 8 §,är jag rädd för att den moderata motionärensmeningsfränder i kommunerna utnyttjar den.Detta kan man undvika genom att slopa 8 §.Anf. 49 () replik:Fru talman! Först vill jag säga att det är enmissuppfattning från sida, om hantror att jag har sagt att 8 § i praktiken inte har någonbetydelse. Det är fel, för den har betydelse.Vad jag sade var att denna paragraf i praktikenredan tillämpas. Lagstiftningen bygger på denordning som tillämpas i kommunerna, dvs. att manredan i dag avväger bidragsgivningen mot defunktionshindrades särskilda behov.Jag hoppas att skall kunnafortsätta att lita på i de här frågorna. Hanfår väl ta debatten med dem som han tydligen intelitar så mycket på. Jag har inte den erfarenhetensom talar om i de fall som hanåberopar.Anf. 50 () replik:Fru talman! Jag måste fråga vad detinnebär att det inte skulle bli någon större skillnadi praktiken. I 8 § sägs det väldigt tydligt och klartatt det skall finnas särskilda skäl för att man skall fåbidrag till en viss bostad.Jag måste säga att det är klart diskriminerande förde människor som har funktionshinder. När AgneHansson har valt att skaffa sig ett hus i när jag har valt att bosätta mig på något annathåll i , är det ingen som har angett att detskall finnas särskilda skäl för att jag skall få lov attbo där jag bor eller särskilda skäl för att AgneHansson skall få bo i , i det hus som hanhar valt. Det är ju detta det handlar om.Jag hoppas naturligtvis som att detinte blir någon skillnad i praktiken, men jag tyckeratt det är dumt att gå in på att tala om att beslutenkan överklagas. Reglerna bör väl vara så tydligaoch klara att det inte skall finnas något behov avöverklagande. Så tycker jag att man borde gå tillväga.Det förefaller mig som om tar uppfrågan om särskilda skäl som om det skulle varaskäl som är särskilt bra för den som harfunktionshinder, skäl som talar för hans sak. Mendet är skäl som talar emot att få välja bostad somden här paragrafen klart anger.Jag kan också undra litet över inställningen närutskottsordföranden nämner närhet till envårdinrättning som särskilt skäl. Det är naturligtvisibland ett bra skäl, men det kan väl inte vara detenda skälet till att man vill bo på ett visst ställe. Enfunktionshindrad människas liv innebär ju inteenbart behandling och besök på vårdinstitiutioner,utan en funktionshindrad skall väl kunna få leva ettfullvärdigt liv som vi andra i andra avseenden. Detkan inte vara enbart närhet till en vårdinrättningsom skall avgöra om man skall anses ha rätt attbosätta sig på ett visst ställe.Jag tycker alltså att det finns åtskilliga skäl förmajoriteten att fundera över varför man måste hamed en paragraf som jag upplever som klartdiskriminerande för gruppen funktionshindrademänniskor.Anf. 51 () replik:Fru talman! Som jag förstår det, är det här tydligenfråga om en klar övertolkning av lagen, naturligtvisi ett försök att odla någon form av misstänksamhetmot regeringen eller mot majoriteten frånreservanternas och i det här fallet det anförande jag tidigare höll och med blottatilllkomsten av den här lagen, när bidragsgivningenändras, tycker jag att den misstanken inte på någotsätt behöver odlas längre. De särskilda skälen, EvaZetterberg, gäller inte generellt, utan ipropositionen anges de två tillfällen jag nämnde, iena fallet nybyggnation och i det andra fallet närman inte har kunnat åstadkomma en bra, anpassadbostad.Då är 8 § till stöd för den handikappade och inte förallmänheten gentemot de handikappade. Det är juså propositionens anda och bokstav säger. 5 i propositionen ytterligare en gång, EvaZetterberg, för där framgår detta klart.Därmed tycker jag inte att vi behöver fortsätta attmisstänka den ena eller den andra för att varamindre angelägen om att värna de handikappade.Det är ju just för att värna de handikappade somlagen har kommit till.Anf. 52 () replik:Fru talman! Jag brukar inte ägna mig åt att odlamisstänksamhet. Jag tycker att det finns merintressanta saker att odla, både i jorden och i detpolitiska arbetet.Men det finns anledning till oro, om man nu intehårdrar det till att tala om misstänksamhet. Jagvidhåller att 8 § inte uppfattas som att den stärkerde funktionshindrades rätt att bosätta sig var de villi landet.Vi kommer uppenbarligen inte längre i den härfrågan, utan jag konstaterar att det får bli somAgne säger, att det prövas i praktiken.Men jag beklagar att det kanske kommer att bli enrad överklaganden, därför att lagen tolkas merarestriktivt än vad uppenbarligen harvelat.Anf. 53 ():Fru talman! Låt mig först säga, så att ingamissuppfattningar skall råda om det, att det är braatt den här lagen kommer till. Med tanke på att detnu införs generella statsbidrag tror jag att det ärnödvändigt att en speciallag stiftas för att säkrabostadsanpassningen för de funktionshindrade.Det stärker deras valfrihet.Däremot tycker jag inte att 8 § gör det. Det är ettbalansnummer i den högre skolan, när manförsöker göra gällande att just den paragrafen ilagen skulle stärka den enskildes valfrihet ochintegritet.Låt oss titta på vad remissinstanserna säger, för detär ganska intressant.Handikapporganisationerna säger samfällt attdenna paragraf inte borde finnas, därför attfunktionshindrade människor borde ha sammamöjlighet som alla andra att välja bostad, inte baraom den ligger nära en vårdinrättning, inte bara omman har sökt en bostad och intekunnat finna någon, utan att funktionshindradeskall kunna byta bostad på samma premisser somalla vi andra.Det kan finnas många skäl till att man vill bytabostad. Det kan vara Öresundsutsikt, det kan varaatt man vill komma nära sina vänner och bekanta,och det kan vara helt andra skäl. Den valfrihetenhar vi andra, men den valfriheten har intefunktionshindrade som är i behov avbostadsanpassning, såvida de inte kan fåbostadsanpassningsbidrag.Tittar vi vidare på vad remissinstanserna säger, ärdet ju frågan om det är riktigt som , att lagen är i överensstämmelse med denpraxis som råder. I varje fall anser inte deti sitt remissvar. Verket framhåller att detta är enuppstramning av nu gällande regler. Jag kan intebedöma det, men skriver så. Risken äruppenbar att det blir en försämrad situation också iförhållande till nuläget.Förhoppningsvis kommer det en storhandikappolitisk proposition till . Den ärnu remitterad till lagrådet, och jag vill läsa högt urlagrådsremissen för att se hur väl detta beslutstämmer överens med parollerna i den.Det heter där: ''Strävan skall vara att människormed funktionshinder -- precis som andramedborgare -- skall ges möjligheter att få en godutbildning, ha ett förvärvsarbete, ha en trygg ochvärdig bostad, delta i olika kultur- ochfritidsaktiviteter. Målet för handikappolitiken är attuppnå full delaktighet och jämlikhet. ''Jag vill fråga : Innebär enligt AgneHanssons mening den inskränkning som görsgenom § 8 i handikappades möjligheter att få ettbostadsanpassningsbidrag att man uppnår fulljämlikhet med människor som inte harfunktionshinder?Mitt andra citat är ännu viktigare:''Handikappolitiken har mer varit honnörsord änpraktiska handlingar, mer paroller än paragrafer. ''Jag delar egentligen inte dessa synpunkter frånföredraganden, men det står så i lagrådsremissen.Föredraganden fortsätter: ''Enligt min mening ärde två viktigaste begreppen inomhandikappolitiken valfrihet och integritet.Begreppen är sammanlänkade genom attvalfriheten stärker den enskildes integritet.Familjer och människor med funktionshinder skallinte behöva känna sig utlämnade åt beslut frånmyndigheter och handläggare. ''Vad innebär § 8? Jo, just att människor medfunktionshinder kommer att vara utlämnade åtbeslut från myndigheter och handläggare, som haratt bedöma om bostaden ligger tillräckligt nära envårdcentral eller ej. Om den bedöms inte liggatillräckligt nära, utgår intebostadsanpassningsbidrag. Eller: Har denfunktionshindrade nu sökt tillräckligt många nyabostäder och inte funnit någon tillräckligt anpassadbostad, eller skall man fortsätta att söka innanbostadsanpassningsbidrag kan utgå?Menar verkligen att § 8 stärker denenskilde handikappade och ger den handikappadesamma valfrihet och integritet som vi övrigamedborgare har när det gäller att söka bostäder påbostadsmarknaden?Jag yrkar bifall till den socialdemokratiskareservationen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 30 §. )30 § Ändade bestämmelser i fråga ombostadsbidrag för , m.m.Föredrogsbostadsutskottets betänkande1992/93:BoU5 Ändrade bestämmelser i fråga ombostadsbidrag för , m.m. (prop.1992/93:63).Anf. 54 ():Fru talman! Vi skall nu behandla bostadsutskottetsbetänkande om bostadsbidrag för andra halvåret1993. Eftersom det bara är videbatterade bostadsbidragen för första halvåret1993 och våra ståndpunkter, såvitt jag kan förstå,inte har förändrats , tänker jag varakortfattad.Utskottsmajoriteten föreslår att bostadsbidragskall utgå efter samma bostadskostnadsgränser somför , och vi socialdemokraterhar reserverat oss till förmån för vår motion, sominnebär att den nedre hyreskostnadsgränsen inteskall höjas.Vi anser att den nödvändiga höjningen av den övrekostnadsgränsen inte får ske på bekostnad av dehushåll som har en hyra som ligger inombostadskostnadsintervallet. I en konsekvensanalyssom alldeles gjort framgår det än hälften av de bidragsberättigade hushållenhar en bostadskostnad som ligger inom intervallet.För dessa innebär majoritetens förslag attbostadsbidraget sänks.Vi anser att i dagens läge, med den svåraekonomiska situation som många barnfamiljer har,vore det orimligt att minska på bostadsbidragen förnågon. Vi vet ju att man får räkna medminskat ekonomiskt utrymme, och dessutomkommer naturligtvis arbetslöshet att också drabbadenna grupp.Fru talman! Jag yrkar bifall till reservation nr 3.Betänkandet tar också upp frågan ombostadsbidragens administration, och där är viöverens med utskottsmajoriteten om attadministrationen skall föras över tillförsäkringskassorna, men i en reservation har visocialdemokrater på ett tydligare sätt velat markeravikten av att bostadsbidragen även i fortsättningenskall vara ett bostadspolitiskt instrument.Den bostadspolitik som förs innebär att degenerella bostadssubventionerna krymper i en taktsom gör att många inte har möjlighet att bo kvar isin nuvarande bostad eller att flytta till en störrelägenhet, även om ett sådant behov finns och ärberättigat. I ett sådant läge är det extra viktigt attdet individuella stödet utformas så, att ävenbetalningssvaga hushåll kan efterfråga bostädersom svarar mot de bostadspolitiska målen.Vi anser att det är viktigt att slå fast attbostadsbidragen även i fortsättningen skall vara ettbostadspolitiskt instrument. Då är det ocksånaturligt att även efter en överflyttning avbostadsbidragen till försäkringskassorna gesansvaret för den centrala bidragsadministrationen.Boverket är ju den bostadspolitiskasektorsmyndigheten, och vi menar att det är viktigtatt regeringen tar hänsyn till detta när manåterkommer om de regler som skall gälla för 1994.Vi tycker att det är motiverat med etttillkännagivande till regeringen i denna fråga.Vi har också i ett särskilt yttrande tagit upp fråganom bostadsbidragens måluppfyllelse. Vi menar attnär bostadssubventionerna har skurits ned sådramatiskt att kostnadsökningarna blivit så storaoch stigit så snabbt, är det viktigt att analysera vilkaeffekter det får. Om inte detta tydligt framgår i denkommande budgetpropositionen, avser vi attkomma tillbaka i denna fråga under den allmännamotionstiden.Fru talman! Med detta nöjer jag mig med att yrkabifall till reservation 3 och avstår från att yrka bifalltill reservationerna 1 och 2, även om densocialdemokratiska gruppen naturligtvis stårbakom även dessa.Anf. 55 ():Fru talman! Jag vill börja med att konstatera att detär bra att denna förändring av bostadsbidragensker. Det är bra att man för över dem tillförsäkringskassorna och alltså minskar statenskostnader för administration. Däremot finns det enhel del övrigt att önska vad gällerbostadsbidragsfrågorna.Jag skall inte ta upp tiden med att upprepa det somBritta förtjänstfullt har anfört från dennatalarstol, eftersom jag instämmer på i stort sett allade punkterna. Vi beklagar alltså frånVänsterpartiet starkt att den nedre gränsen förbostadsbidrag höjs. Det är nämligen så att de flestamänniskor i vårt land får minskade inkomster ochfår det allt svårare att klara sina boendekostnader.Utöver detta vill jag peka på den reservation somavgivits från Ny demokrati på en punkt därVänsterpartiet och Ny demokrati har helt sammauppfattning. Det gäller kretsen avbidragsberättigade. även den frågan har vidiskuterat för inte så länge sedan i kammaren. Jagbeklagar inte mindre utan tvärtom ännu merrådande förhållanden, eftersom vi ännu inte harsett något förslag från tillhur man skall se till att även homosexuellasammanboende kan få uppbära bostadsbidrag påsamma sätt som hushåll som består av en man ochen kvinna.Det är litet lustigt att vi diskuterar denna fråga justdenna dag, De mänskliga rättigheternas dag,eftersom det är alldeles uppenbart att vi i Sverigeinte lever upp till kraven på mänskliga rättigheterför olika grupper i vårt land. Detta är ett exempeldär en grupp, homosexuella människor, är klartdiskriminerad.Det är också märkligt att vi är i stort sett heltöverens om detta i alla partier. Jag kan intepåminna mig att när diskussionerna förts i utskottetoch utanför utskottet någon representant för någotparti har sagt emot. Man är överens om attförhållandena är felaktiga och man vill ändra dem,men skjuter över frågan tillPartnerskapskommittén, som ännu inte harpresterat något betänkande och som ännu inte hartalat om hur detta skall lösas.Det kan dessutom tilläggas att denna kommitté intehar något direktiv att behandla bostadsbidragen.Jag måste säga att jag tycker att det är svagt att deövriga partierna inte kan göra denna lillaförändring. Man hade faktiskt kunnat bjuda på atträtta till åtminstone den felaktigheten. Jag hoppasatt Ny demokrati och får svar frånövriga partier här på frågan varför ni inte kan tänkaer att skynda på processen i den här frågan.Till slut vill jag bara konstatera att jag instämmer ide socialdemokratiska reservationerna och ireservationen från Ny demokrati. Likasåinstämmer jag i det särskilda yttrandet frånSocialdemokraterna om bostadsbidragetsmåluppfyllelse. Jag yrkar dock i likhet med BrittaSundin endast bifall till reservation 3.Anf. 56 ():Fru talman! Utskottet föreslår att riksdagengodkänner förslaget i proposition 63 attadministrationen av bostadsbidragen förs över frånkommunerna till försäkringskassorna den 1 januari1994 och inte 1993, som först var tänkt. Det ärhuvudförslaget i betänkandet, och på den punktenfinns inga delade meningar i utskottet.Utskottet tillstyrker också regeringens förslag omatt de regler för bostadsbidrag och för särskiltbidrag till ensamstående med barn som gäller förförsta skall gälla för hela 1993. Inteheller om detta finns det några delade meningar.Jag vill däremot gärna kommentera de principersom tagits upp i de fyra reservationerna.I reservation nr 1 krävs ett tillkännagivande ombostadsbidragens betydelse som bostadspolitisktinstrument. Detta är en självklarhet.Bidragen är behovsinriktade, och de utgör detkänsligaste och bästa systemet för att hjälpa demsom har det besvärligast att få hushållskassan att gåihop och att klara sina boendekostnader. Det ärockså närmast en självklarhet att de kommer attöka och få ökad betydelse när boendekostnadernaökar, t.ex. nu när räntebidragen minskar.Dessa synpunkter om bostadsbidragens betydelsehar regeringen i minst två frågesvar gett uttryck föri denna kammare . Det råder därför inget somhelst tvivel om att denna kunskap och vetskap finnsi , varför ett tillkännagivande intepå något sätt kan anses vara påkallat här och nu.Inte heller finns det i den motion och i denreservation som man nu talar för några konkretaförslag till ändrad inriktning av bidragsgivningensom skulle stärka det allmänna påståendet ombostadsbidragens betydelse. Det råder såvitt jagkan bedöma fullständig samstämmighet ombostadsbidragens betydelse som bostadspolitisktinstrument, varför ett tillkännagivande inte skullefylla någon roll.En annan fråga är naturligtvis hur långt man kan gåi att skära ner de generella räntebidragen, medökade bostadsbidrag som följd och därmed enrundgång i ekonomin. Där har vi en balanspunkt,men det är en annan debatt, som vi kanske kan tavid ett annat tillfälle. Det har emellertid inte medden här saken att göra. Jag har själv varnat för attvi med den åtgärden gör fler bidragsberoende, mendet visar å andra sidan på hur effektivtbostadsbidragssystemet ändå fungerar.I reservation 2 berörs ansvarsfördelningen förbostadsbidragen på central nivå. harredan talat om detta.Utredningen om framtida roll ochorganisation är nu klar, och förestår engenomlysning av utredningens åtgärdsförslaggenom ett remissarbete. I utredningen föreslås attBoverket även i fortsättningen skall ansvara försådana utvärderingar som verket behöver görainom ramen för sin roll inom det bostadspolitiskaområdet. Jag tycker att det är lugnande nog. Dettalar för att ansvar i det här fallet skallbestå.Det finns av det skälet inte anledning att oroa, ochallra minst finns det anledning att föregå deöverväganden som återstår i anledning av utredning, som jag berörde.Den praxisen finns ju i den härkammaren att man inte med riksdagsbeslut föregårutredningars överväganden.Socialdemokraterna och föreslår enhöjning av den nedre bostadskostnadsgränsen. Detär i och för sig en intressant debatt som rullar upp,mot bakgrund av hela 80-talets diskussion på denhär punkten. Det föreslås att den nedrekostnadsgränsen skall ligga kvar på dagens nivå ochatt beslutet om att höja gränsen med 150kr rivs upp. Det krävs alltså att ettgammalt beslut rivs upp. Det finns i den härpropositionen inga förslag till ändringar avgränserna.Jag vill först understryka vad utskottet säger på s. 5om de mål som vägleder bostadsbidragsgivningen.Dessa har alltså fastställts av 1987, ochutskottet slår i betänkandet fast att dessa målfortfarande skall gälla.