prot · GG096 · 1992-10-14 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:6Onsdagen den 14 oktoberKl.9.001 § Justering av protokollJusterades protokollet för den 8 oktober.2 § Hänvisning av ärenden till utskottFöredrogs och hänvisadesPropositionerna1992/93:33 och 34 till lagutskottetSkrivelse1992/93:44 till justitieutskottet3 § Allmänpolitisk debattEnligt överenskommelse med partiernasföreträdare i talmanskonferensen skulle följandedebattregler gälla för den allmänpolitiska debatten.Talarordning och taletider för de två inledandeavsnitten, Ekonomisk politik ochSysselsättningspolitik, framgick av utdeladtalarlista. Replikrätt avsåg föregående talare ochomfattade två repliker om högst tre minutervardera. Duellmetoden skulle tillämpas. Även denledamot som inte hållit sitt huvudanförande skullekunna få replik, dock inte den talare som stodnärmast på talarlistan.För övriga debatter skulle gälla att tiden för enledamots huvudanförande inte fick överstiga sexminuter. Replikrätten avsåg föregående talare ochskulle omfatta två repliker om högst tre minutervardera. Duellmetoden skulle tillämpas. Ettstatsråd fick i sitt första inlägg tala högst tiominuter. Därefter var statsrådets inlägg begränsattill . För antalet statsrådsinlägg gälldeinte någon begränsning.Ekonomisk politikAnf. 1 ():Fru talman! har under de senaste veckornagått igenom en svår ekonomisk kris. Den har utsattenskilda medborgare och hela det svenskanäringslivet för mycket allvarliga påfrestningar.På ett tidigt stadium stod det klart att denborgerliga regeringen inte skulle klara uppsituationen på egen hand. Det var därför visocialdemokrater erbjöd regeringen ett samarbeteom en ny och ansvarsfull ekonomisk politik motarbetslösheten och mot de skyhöga räntorna.Till en början avvisades våra förslag om ennationell samling. Men till slut insåg regeringen attden behövde vår hjälp, och då kundeomprövningen ske och uppgörelser träffas. Låt migbara säga att det hade varit en stor fördel förSverige, för medborgarna och för näringslivet, omdenna omprövning kommit i gång långt tidigare.I förra veckans partiledardebatt erkändestatsministern att många myter har krossats underde , dagarna och nätterna.Låt mig peka på tre stora myter, som harkrossats. Den första är myten om det politiskasystemets svaghet.Det fanns de som trodde att regering och riksdaginte skulle kunna fatta de nödvändiga besluten, attspekulanterna skulle kunna tvinga fram ennedskrivning av kronan, vilket är detsamma som enreallönesänkning, så som hade skett i flera andraländer. Hur gick det? vet vi svaret: Riksdag,regering och riksbank kunde med gemensammakrafter slå tillbaka spekulationens krafter. Mytenom statsmakternas svaghet har krossats.Den andra myt, som krossats är föreställningen omblockpolitikens styrka. Den myten byggde påföreställningen att samverkan och ömsesidigthänsynstagande var en svaghet, att bara enkompromisslös högerpolitik kunde ge politiskstyrka.Hur gick det? vet vi svaret: Blockpolitiken fördeSverige in i en återvändsgänd med försvagadregeringsmakt och förlorat anseende. Svenskafolket får betala ett högt pris för det borgerligaövermodet. Det var först när regeringen övergavblockpolitiken som det var möjligt att börjaåterskapa det internationella förtroendet ochpressa ned de skyhöga räntorna.Den tredje myt som krossats är de föreställningarsom låg till grund för ''den enda vägen''. Den mytenbyggde på föreställningarna om att man med storaskattesänkningar för de välbeställda skulle kunnafå fart på . Den byggde vidare påföreställningen att staten genom att sätta i gång enutförsäljning, en realisation, av naturtillgångar,företag och fastigheter skulle öka tillväxten.Hur gick det? vet vi svaret: Den enda vägenlöste inga problem. I stället försämradesstatsfinanserna i snabb takt. Misstron mot denekonomiska politiken växte för som gick,för varje gång finansministern upprepade attpolitiken ligger fast, för varje tillfälle somstatsministern ropade sitt: Håll ut!Krisuppgörelserna mellan regeringen och osssocialdemokrater innebär en ny politik för attkomma till rätta med statsfinanserna, stärkanäringslivet internationella konkurrenskraft ochförstärka kampen mot arbetslösheten.Uppgörelsen innehåller också en plattform förgemensamma insatser för att trygga spararnasinsättningar på bankerna och skapa tilltro till detsvenska betalningssystemet i vår omvärld.Dessa uppgörelser ansluter till en godsocialdemokratisk tradition, en tradition av attalltid sätta landets bästa främst och att ta ansvar förlandets ekonomi, av en bestämd vilja att bekämpaarbetslösheten, av en lika bestämd strävan attbördorna skall fördelas rättvist.Många har frågat mig om jag tror att regeringenkommer att stå fast vid överenskommelserna. Desom frågat har hänvisat till diverse statsråd, somuttalat sig vitt och brett utan hänsyn till den träffadeuppgörelsen. Jag vill därför uppmanafinansministern att i sitt eget intresse se till att detblir ordning i regeringen och rättning i ledet. Det ärviktigt för oss här i att få klarhet i om detgår att träffa överenskommelser med regeringeneller om enskilda statsråd kan bedriva privatpolitik.Jag utgår ifrån att uppgörelsen gäller. Jag kan ocksåkonstatera att vi genom dessa uppgörelser haravvärjt attackerna mot kronan. Räntorna harbörjat pressas ned.Men det finns ingen anledning att slå sig till ro meddetta. när de akuta problemen är över, gällerdet att gå vidare och sätta in alla krafter på attåtervinna tillväxten och skapa nya, varaktigaarbetstillfällen.Jag skall redovisa min uppfattning utifrån treperspektiv, nämligen arbetet på att sanerastatsfinanserna, uppgiften att trygga spararnaspengar samt kampen mot arbetslösheten. Detta ärde tre huvudfrågor som står i centrum för denekonomiska politiken och under de närmasteåren.Låt mig börja med statsfinanserna. I land efter landredovisar regeringarna stora och växandeunderskott i de offentliga finanserna. varlänge ett land med överskott i de offentligafinanserna, men befinner sig också Sverigebland underskottsländerna.Hur stort underskottet i statsbudgeten verkligen ärvet vi inte. Regeringen har ännu inte offentliggjortnågra uppgifter om det, men det är uppenbart attunderskotten blir långt större än de 100 miljardersom finansministern redovisade i våras.Med sådana jättelika underskott vältrar vi över enväldig börda i form av statsskuldräntor på framtidagenerationer. Det är ohållbart. Därför måstestatsfinanserna saneras.Det gjorde det nödvändigt både att förstärkainkomsterna och att minska på utgifterna. Detgäller nu att fasa in dessa åtgärder på rätt sätt medhänsyn till den ekonomiska aktiviteten. Det ärsärskilt viktigt att nu få till stånd en långsiktig planför att stärka statsfinanserna. Därför arbetade viför vår del fram förslaget om den nyasjukförsäkringen, som flyttas ut ur statsbudgetenoch ges en ny, hållbar finansering. Det innebär enkraftfull och uthållig insats för sunda statsfinanser.Med dessa åtgärder kan vi komma åt det s.k.strukturella underskottet i statsfinanserna. Men detstörsta problemet är det underskott som är en följdav vikande konjunktur, minskad produktion ochväxande arbetslöshet. Det kan vi bara komma tillrätta med genom tillväxt och nya arbetstillfällen.Jag vill ställa frågan direkt till finansministern:Delar min uppfattning att arbete ochtillväxt är avgörande för våra möjligheter att saneraoch förstärka statsfinanserna?Den andra stora uppgiften är att trygga spararnaspengar och att hävda tilltron till det svenskabetalningsystemet.Sverige befinner sig mitt uppe i en bankkris. Vidrabbas av baksmällan efter 80-talets lättsinnigakreditgivning, den som följde i spåren påavregleringen. Samma baksmälla drabbar landefter land: , , , ,, , för att ta några exempel.Dessa länder har alla gått samma väg. De har låtitmarknaden ta över där politiken tidigare sattegränser. Därför är det som sker ett misslyckandeför marknadsekonomin, inte för politiken.Det behövs en ordentlig utredning och kartläggningav vad som hänt i finansvärlden . Vibehöver en sådan kartläggning, inte för att finnasyndabockar men för att förstå vad som verkligenhände och för att förhindra att samma misstagupprepas på nytt.Men det behövs också politiska åtgärder för atthindra att finanskrisen får allvarligaskadeverkningar på produktion och sysselsättning.Det behövs politiska åtgärder för att återställatilltron till betalningssystemet. Det skrev vi in iöverenskommelsen om den ekonomiska politiken.Och det har följts upp med regeringens uttalandeom garantin för betalningssystemet.Jag trodde att det rådde enighet om att staten skallvärna om spararnas pengar, nu när marknaden harmisslyckats. Men jag har sett att en av regeringensledamöter har varit ute och propagerat för attstaten skall låta banker gå i konkurs. Med en sådanpolitik kan man inte undvika att spararna skullekomma att drabbas.Vad är det egentligen som pågår i regeringen?Var står finansministern i denna fråga? Och var stårfinansutskottets ordförande i denna fråga? Ni harnu chansen att undanröja alla tvivel om varregeringen och regeringspartierna står. Ge ossbesked om hur ni ser på bankkrisen och hur ni skalllösa den! Det är många inom och utom landet somvill veta hur ni tänker handla. Det är ni måstege besked.Det tredje området gäller sysselsättningen. Sverigebefinner sig nu i en europeisk arbetslöshetskris.Den drabbar människor och bygder på ett sätt somär förödande.Den viktigaste uppgiften för oss socialdemokraterär kampen mot arbetslösheten.-- Det var därför vi ställde upp och medverkade tillatt få stopp på valutakrisen och få ner räntorna. Detvar det första steget.-- Det andra steget är att stärka konkurrenskraften.Det gör vi framför allt genom att sänkaarbetsgivaravgiften och därmed pressa nedkostnaderna.-- Det tredje steget är att med all kraft hävdaarbetslinjen, dvs. arbete och utbildning i förstahand, kontant stöd först i sista hand. Visocialdemokrater har här i drivit kravetpå en aktiv arbetsmarknadspolitik. Men vi har oftamött brist på förståelse, ja t.o.m. motstånd, som vihar haft svårt att förstå. har vi genom dennauppgörelse kunnat få till stånd en rejälambitionshöjning och ett genombrott för en del nyaprinciper.Men jag vill genast säga, att det vi har kommitöverens om är insatser enbart under första halvåretnästa år. Det räcker inte med halvårspolitik. Det ärnödvändigt att snabbt komma i gång meddiskussioner om ytterligare åtgärder och en ännuhögre ambitionsnivå.När nu prognoserna för arbetsmarknaden börjarkomma fram finns det anledning att på nyttdiskutera hur regeringen hanterar kommunerna.Är det rimligt att regeringen flyttar ut en del avbudgetunderskottet till kommunerna, som i sin turflyttar över detta underskott till statensarbetsmarknadsfond genom att göra 10 000-talsanställda arbetslösa? Det är nödvändigt att vi underbehandlingen av regeringens proposition iriksdagen får fram fakta om vad som verkligen ärbesparingar och vad som är finansiell rundgång ochslöseri med människors arbetsvilja.Skall vi kunna bekämpa arbetslösheten måste vi fåtill stånd inte bara en exportledd tillväxt. Vibehöver också en investeringsledd tillväxt, som gernya jobb.Hur går det med alla de beslut som harfattat om vägar, järnvägar, broar och annaninfrastruktur? Hur mycket av detta har egentligenkommit i gång? Och hur mycket har fastnat iregeringens byråkrati? Här finns mycket mera attgöra för att få fart på . Vi har för vår delbegärt att av regeringen skall få enredovisning av läget, så att vi kan fatta nya beslutför att få fart på investeringarna.Jag är övertygad om att vi också bör investeramycket mer i kunskap för att skall kunnahävda sig i den internationella konkurrensen.Långsiktigt behöver vi ytterligare en årskull iutbildning, i högre utbildning, i yrkesutbildning, iomskolning och kompetensutveckling. För dettabehöver vi planera nu.Var står finansministern och var stårregeringspartierna när det gäller kampen motarbetslösheten? Är ni beredda att höjaambitionerna och utforma en långsiktigt politik föratt pressa ned arbetslösheten?Fru talman! Så ser jag på den ekonomiskapolitikens tre huvudfrågor: uppgiften att skapasunda statsfinanser, vår skyldighet att tryggaspararnas pengar, vår beslutsamhet att bekämpaarbetslösheten.Vi kan åstadkomma en del med nationella åtgärder.Det är min förhoppning att det skall vara möjligt atthär i föra en konstruktiv diskussion omdessa frågor. Men skall vi lyckas, behövs det ettinternationellt samarbete om en ny politik förtillväxt och sysselsättning. Det behövs nya initativ iEuropa och i OECD.Vi socialdemokrater arbetar -- i nordisksamverkan -- för att få in en ny syn i denekonomiska politiken i , en ny syn, som kanersätta 80-talets förbrukade idéer.Sverige har ett ansvar att vara idégivande ochpådrivande i det arbetet. Här har varje parti enviktig uppgift i det internationella samarbetet omEuropapolitiken. Här borde vi alla överpartigränserna kunna enas om en linje: harråd att arbeta, men har inte råd medmassarbetslöshet.(Applåder)Anf. 2 () replik:Fru talman! Jag har två frågor till säger att myten om det politiska systemetssvaghet har krossats. Jag tycker att det var enmycket stark formulering. Jag lyssnade påSjöfolksförbundets ordförande . Han uttryckte det påså sätt att han inte kunde acceptera någonstorfinansens diktatur över det politiska systemet.Det var också en mycket stark formulering. Kanskeligger sanningen någonstans mitt emellan. Jagskulle vilja fråga om du ändå inte är beredd attmedge att de stora penningägarnas makt över detpolitiska systemet är ett problem.Den andra fråga som jag skulle vilja ställa rör detdu säger om att vi bör enas om en linje i föratt motverka massarbetslösheten. Det står också ikrisuppgörelsen att ni skall komma överens omuppläggningen av förhandlingarna med EG. Jagläste med mycket stort intresse, jag tror att det varför , de starkt kritiska artiklardu skrev om valutaunionen och varför du intetrodde att den monetära unionen skulle kunnafungera. Det var just med tanke på möjligheten attbekämpa arbetslösheten.Det gick rykten om att du bråkade en del underkrisnätterna. Mina frågor är: Var det möjligen denfrågan det handlade om? Har du fallit undan ochställt upp bakom valutaunionen? Hur man ställersig till valutaunionen är ändå en nyckelfaktor iplaneringen för den framtida Europapolitiken.Anf. 3 () replik:Fru talman! Jag skall börja med att hälsa JohanLönnroth välkommen i den ekonomisk-politiskadebatten. Det skall bli intressant att höra ett merutförligt inlägg och se om kanåstadkomma någon förnyelse på det här området.Till frågorna. Vi hade mycket annat att bråka om.Vi har i grunden många olika meningar om denekonomiska och sociala utvecklingen. Det fannstillräckligt av sådant stoff att diskutera iförhandlingarna.I min artikel om valutaunionen har jag redogjortför de beslut som fattade , i totalenighet om att vi innan vi tar ställning skall ha enordentlig kartläggning av effekterna av den. Deninternationella debatten på det här området harvisat på en sak, att det är viktigt att få till stånd enstabilitet när det gäller valutarelationerna mellanländerna. Men skall man åstadkomma ett sålångtgående projekt som detta är, krävs det enmycket ambitiös arbetsmarknads- ochregionalpolitik. Att man skall få till stånd dettaförsöker jag verka för i och iEuropasammanhang. Det är en nödvändigförutsättning för att vi skall få den stabilitet som ettvalutasamarbete innebär.Den första fråga som ställde varom inte penningägarnas agerande är ett problem.Självfallet är det ett problem att vi har en sådanutveckling som ger utrymme för spekulation. Detär just det som är vårt skäl för att engagera oss förett politiskt samarbete i . Vi tror att vi påpolitisk väg kan begränsa utrymmet för spekulationoch finansiella transaktioner.Men det jag pekade på var att vi i de factohar problem som vi måste lösa alldeles oavsett vadsom händer på valutamarknaden. Det var faktisktinte valutamarknaden som upptäckte de problemsom vi har försökt att lösa i förhandlingarna. Vi togupp detta här i , och vi kunde då seatt underskottet i statens finanser skulle förbli stortunder lång tid.Vi satte för vår del i gång ett arbete i syfte att gåigenom alla utgifter och alla inkomster för att ha enberedskap inför denna situation. Det var bl.a.utifrån det arbetet som vi kunde utformauppläggningen av den nya sjukförsäkringen och endel andra insatser. Ge inte marknaden ett för stortanseende, ! Vi i den här riksdagenhar faktiskt varit mer förutseende. Marknadenbörjade bli nervös fram . Vi var nervösaredan i maj, när vi såg de siffror somfinansministern redovisade. Vi har visat att vi kanfatta beslut och ta i dessa långsiktiga och mycketsvåra frågor.Anf. 4 () replik:Fru talman! Jag kan försäkra att jaginte tänker ge marknaden för stort anseende. Jagtyckte ändå att man i svaret kunde ana attformuleringen att ni hade krossat myten om detpolitiska systemets svaghet var något av enöverdrift. Det politiska systemets makt gentemotden internationella mycket starka penningmaktenmåste rimligen fortfarande vara ett problem.Jag tycker fortfarande att valutaunionen måste varanågot av ett problem för dig. Om jag har förståttdebatten om detta i parti är detmånga av dina partikamrater som säger att oron påvalutamarknaden visar att det krävsen stark ekonomisk union. Man kan alltså intestanna på halva vägen. Detta visar just att manmåste gå hela vägen. Din inställning, som jag harförstått den, har varit att vi skall drivaanknytningen till ecun och deltagandet ivalutasamarbetet vidare. Men vi skall inte ta helasteget fram till valutaunionen.Om jag har förstått några av dina partikamraterrätt, är det just detta de går emot och säger att detinte räcker med bara själva deltagandet ivalutasamarbetet. Jag tycker att svaret var litetoklart. Vilken är din inställning till EG:splanerade valutaunion?Anf. 5 TALMANNEN:Jag är tacksam om för- och efternamn, inte du,används i debatterna.Anf. 6 () replik:Fru talman! När vi jämför det som har skett iSverige med händelserna i en rad andra länder, därman har ställts inför de väldiga krafter somvalutaspekulation innebär, kan vi konstatera att vi iSverige gemensamt, , regeringen ochRiksbanken, har kunnat avvisa dessa krafter. Dettycker jag att vi har all anledning attuppmärksamma. Vi har ingen anledning att hukaför det, utan vi skall kunna visa på värdet därav.Vad hade hänt, , om vi hade gettvika, om marknaden hade fått verka som den hargjort i en rad andra länder? Det skulle ha inneburiten reallönesänkning för det svenska folket med enväldigt okontrollerad fördelningseffekt. Vi skulleockså ha upplevt ett skede med högre inflation ochhögre räntor framöver. Det skulle ha hindratinvesteringar och tillväxt. Därför var det viktigt attåstadkomma en uppgörelse, och det har vi nu gjort.Det har vi ingen anledning att skämmas för.Valutapolitiken: Jag tycker inte att JohanLönnroths beskrivning av min ståndpunkt är riktig.Vi har sagt att det är viktigt att få till stånd ettvalutapolitiskt samarbete. Vi hade deninställningen i samband med écu-kopplingen, att vi skulle få till stånd ettförpliktigande samarbete. Det skulle minska påriskerna på det här området.Valutaunionen är ett långsiktigt projekt. Vi har tidatt tänka igenom och se effekterna av det. Men jagvill peka på en enda sak, och det är att det ligger ettvärde i en stabilitet, men att åstadkomma stabilitetär en mycket krävande uppgift. Detkräver framför allt en aktiv arbetsmarknads- ochregionalpolitik av det slag som jag inte kan se iEuropa . Det är därför jag har verkat i deinternationella sammanhangen för att man skall sedet förhållandet och kunna starta ett sådantsamarbete. Vi för i en mer aktivarbetsmarknadspolitik än andra länder, men inteens den skulle räcka till för de krav som dettainnebär. Det är därför som vi måste både fåstabilitet på valutområdet och också klara deproblem som ligger i ett sådant samarbete.Anf. 7 (nyd):Fru talman! Jag tänker inte delta i diskussionen omvem som varit duktigast ellervem som blev nervös först. Jag tycker att båderegeringen och Socialdemokraterna har varitduktiga.I anförande tyckte jag mig märka enviss irritation. Jag hoppas att det inte är irritationöver Socialdemokraternas egen uppgörelse medregeringen.Allan påpekade att vi måste återvinnatillväxten. Det kunde inte vara sannare än så, fördet måste vi. Frågan är bara hur. också att folkets besparingar måstegaranteras. Det är en självklarhet.Vi måste skilja på vad som är välståndsskapandejobb, riktiga arbeten alltså, och sysselsättning. Vimåste i det här läget komma ihåg att arbete inte ärdetsamma som att dölja arbetslöshet. I motsats tillAllan vill jag påstå att de akuta problemeninte är över. I övrigt stämmer våra uppfattningarom hur verkligheten ser ut ganska bra.Jag gjorde en liten observation när jag hördediskussionen med . Det låter iblandsom att marknaden är någonting mystiskt. Det ärväldigt nyttigt att byta ut uttrycket marknaden motverkligheten.Jag vill nu göra ett allvarligt försök att få till stånden intellektuellt hederlig diskussion om detekonomiska läget. Jag gör det därför att svenskapolitiker har visat en berömvärd förmågaatt skärpa sig när det gäller. Det handlar, som vi allavet, om framtid.Antag att jag har rätt i följande: Det är kris iSverige. Krispaketen var nödvändiga men räckerinte. Med rådande politik går det inte att få nerräntan tillräckligt långt.I dagsläget har vi, beroende på vem det handlarom, en ränta på och 2 inflation.Vi skulle behöva 8 ränta och inflation.Detta är praktikt taget alla överens om, eller hur?Vi skulle vilja ha en realränta på i stället för13 %, för då skulle vi få ner bostadskostnader,hyror, privathushållens räntor, och vi skulle få igång investeringar. Det i sin tur skulle minskaarbetslösheten, öka konsumtionen. Med andra ordskulle vi få den dödsspiral som vi nu ser att vändaoch gå åt andra hållet. Som jag ser det blir detdärför en fråga om hur man skall få ned räntan tilllåt oss säga 8 %.Jag har ett annat scenarium. I det finns ett tredjepaket, som ytterligare minskar det strukturellabudgetunderskottet -- inte den dynamiska delen --som halva svenska folket vid det här laget börjarförstå vad det är för någonting, med ca 20 miljarderkronor. För ögonblicket vill jag inte argumenteravar dessa miljarder skall tas, men den politiskasektorn, biståndet, flyktingpolitiken och annat somvi har nämnt förut lär inte komma undan dennagång.I samband med det tredje paketet vet vi också,hoppas jag, att lönerna frysts, helt enkelt därför attarbetsmarknadens parter blivit lika krismedvetnaoch förståndiga som svenska folket. Efter ett tredjepaket skulle man konstatera att har rått botpå det strukturella budgetunderskottet. Då skullevi få fart på hjulen i det svenska maskineriet. Då ärvi tillbaka vid den grundläggande förutsättningen,den relativt låga räntan. Allts sänker vi räntansjälva, ändrar politik, låter kronan flyta och tror attomvärlden då förstår att kronan är en stark valuta.Vi har nämligen gjort vad vi kan för att visa att densvenska kronan är stark.En hård valuta är per definition en valuta som harlägre ränta än omgivande länders valutor. En valutasom måste locka med höga räntenivåer är perdefinition mjuk. Det har sagts mig att Sverigetillhör , gänget med de starkavalutorna. Efter det paket som jag talar om är viännu starkare.I det tredje paketet måste också ingå en snabbstartav de infrastrukturprojekt som tydligen de flesta ärinförstådda med: , rationellakommunikationer med , järnvägsprojekt iNorrland, E 6 norr om m.m. Full fart!Utgifter för dessa behöver inte balanseras i enbudget, eftersom det handlar om investeringar. Tilllönsamma investeringar kan man alltid låna. Detförstår marknaden, därför att det är precis så mangör över huvud taget när man investerar, om det nuär en lönsam investering. Men det krävs snabbhetså att det inte tar från det första spadtagettill det att man verkligen kommer i gång.Sedan krävs andra åtgärder också, som jag snabbtskall räkna upp här. Ändra konkurslagarna så attinte leverantörerna drabbas. Annars förlorar vijobb helt i onödan. Den ändringen görs i dennakammare.