prot · GF0967 · 1992-02-20 00:00:00 — Efter ÄDEL-reformen har primärkommunerna ett alldelesentydigt ansvar för att erbjuda äldre olikaboendealternativ. Den frågan borde nu vara löst. Iflertalet primärkommuner i har man ocksåtagit itu med uppgiften att bygga ut olika alternativför äldre.Jag delar naturligtvis uppfattningen att det är braom kommunerna utnyttjar den konjunktursvackamed skjunkande byggkostnader som vi nu har föratt man så snabbt som möjligt skall kunnatillfredsställa den efterfrågan som finns.Frågestunden var härmed avslutad.Meddelande om ändrade regler för ''Aktuelldebatt''Anf. 90 har justerats på så sätt attföreträdaren för det parti som har begärt debattenfår inleda med ett kort anförande om 3 minuter.Dessutom får statsrådet rätt att alltid tala 10minuter i sitt första anförande.De med anledning härav ändrade reglerna föraktuell debatt framgår av kammarkanslietsMEDDELANDE 1991/92:31 som har delats ut tillledamöterna.Debatt om regeringens ekonomiska politikAnf. 91 ():Herr talman! är det endaland som har en regering som sätter in all sin kraftpå att bekämpa en djup konjunkturnedgång medhjälp av en stenhård åtstramningspolitik. Det är enpolitik som slår hårt mot alla de många företaginom och utom industrin som producerar varor ochtjänster för den svenska marknaden.När regeringen aviserade den nyaåtstramningspolitiken fick det tvåeffekter. Orderingången från hemmamarknadenrasade, och omvärldens förtroende för Sverigeförsvagades. Valutorna flödade ut ur landet, ochräntorna steg kraftigt.Regeringen tvingades i sin budgetproposition atträkna ner tillväxten och räkna upp arbetslöshetentill 4--. kommer den ena rapportenefter den andra om att utvecklingen blir ännu värreän vad regeringen har sagt. Arbetslösheten liggerredan över den nivå som regeringen angav för hela1992. AMS-chefen har hävdat att arbetslöshetenkan nå upp . VeckansAffärers konjunkturexpert målar upp en ännumörkare bild av regeringens politik. Han skriver attarbetslösheten kan vara uppe i i mitten avnästa år.Det är framför allt fyra inslag i politiken som gerupphov till djupgående skador på den svenskaekonomin. Det är finanspolitiken med ingrepp motbyggandet, hushållen och kommunerna. Det äringrepp som skär ned efterfrågan på varor ochtjänster och som därmed skapar arbetslöshet. Detär näringspolitiken, vars huvudnummer är attstaten genom att realisera, sälja ut, sina företaglägger beslag på det sparande som behövs somriskkapital i det privata näringslivet. Det ärfördelningspolitiken med ökade bördor för demsom lever på knappa marginaler och storaskattelättnader för dem som har det allra bäst iSverige.Detta är en fördelningspolitik som kommer att geupphov till starka kompensationskrav, vilket i sintur underminerar stabiliseringspolitiken. Iarbetsmarknadspolitiken håller arbetslinjen på attöverges. Ingen svensk regering i modern tid harplanerat att satsa så stor andel på passivtkontantstöd och så liten del på aktiva åtgärder somregeringen och Westerberg.När regeringar i andra länder tar initiativ för attstimulera den ekonomiska aktiviteten, ägnar sigden åt att stå på bromsen. Intenog med det: regeringen angriper oss som vill slåvakt om arbetslinjen och få till stånd investeringar,arbete och utbildning.Förra veckan gästspelade statsminister iriksdagen. Han var uppenbarligen helt ur balansoch riktade våldsamma angrepp mot osssocialdemokrater. Men han hade ingenting att sägaom den politik som driver upp arbetslösheten tillnivåer som vi inte har sett sedan 1930-talet.Frågan är om har kommit hit föratt upprepa vad sade eller om BengtWesterberg kan ge besked om vilka slutsatserregeringen drar av det faktum att arbetslöshetenkommer att stiga långt över era egna prognoser.Tänker regeringen fortsätta in i återvändsgrändenmed massarbetslöshet som följd? Eller tänker niöverge den enda vägen?Anf. 92 Socialminister ():Herr talman! Uppenbarligen tyckte intesocialdemokraterna att debatten gicksärskilt bra, eftersom de nu vill ha en ny debatt inästa ämne som en slags förberedelse inför dendebatt som kommer . Det skall vi iregeringen naturligtvis ställa upp på.Svaret på fråga om vi har ändratpolitik är nej. Vi kommer attfullfölja den politik som vi redovisade i debatten fören vecka sedan.Vår ambition har två klara och tydligautgångspunkter. För det första att den ekonomiskastagnationen i skall brytas. Det ärnödvändigt om nya arbetstillfällen skall skapas ochom välfärden skall kunna tryggas. Den andrahuvuduppgiften, som naturligtvis hänger ihop medden första, är att vi skall säkra en varaktigt låginflation. Det kräver, som väl vet, enstram finanspolitik och en fast valutapolitik.Det här är inga lätta uppgifter. Vi har ärvt svåraekonomiska problem av den tidigare regeringen.Nu vill jag med det inte alls säga att allt ärsocialdemokraternas fel och att vi själva skullesakna all skuld för den utveckling som har skett iSverige. Det är bara den som är okunnig iekonomiska frågor som tvärsäkert kan uttala sig omhur en framgångsrik politik skulle ha sett ut påvarje punkt.Men det är också självklart att socialdemokraternasmisslyckanden på det ekonomiska området har gettoss erfarenheter som vi nu försöker dra nytta av närvi lägger upp vår egen ekonomiska politik. Vi harockså, som bekant, varit kritiska mot mycket av detsom ni har gjort . Det är också enviktig utgångspunkt när vi fösöker utforma enannorlunda ekonomisk politik.Vi har fått en del hjälp på traven.Produktivitetsdelegationen, som engång ledde innan han blev finansminister, har på ettförtjänstfullt sätt belyst orsakerna till Sverigesekonomiska problem och har också lämnat en radrekommendationer om hur problemen skall kunnalösas. Delegationen har pekat på brister i bådestabiliserings- och strukturpolitiken.Man kan kort sammanfatta detta att våra åtgärderpå strukturområdet ligger mycket väl i linje medvad produktivitetsdelegationen föreslår. Dethandlar om att driva på internationaliseringen, attskärpa konkurrensen, förnya den offentligasektorn, satsa på utbildning och forskning,förändra föursättningarna för kapitalbildning, osv.Kapitalskatterna är en fråga som har diskuteratsoch där socialdemokraterna har ifrågasattregeringens politik. Låt mig få citera vadproduktivitetsdelegationen säger i sinsammanfattning: ''Vidare bör skatten på sparandesänkas. Kapitalbeskattningen är högre iSverige än i de flesta länder i . Ju rörligarekapitalmarknaden blir, desto större blir risken attden höga skattebelastningen medverkar tillkapitalutflöde. Kapitalbeskattningen bör därförsänkas. ''I stycket efter understryks särskilt hur viktigt det äratt helt ta bort förmögenhetsskatten på arbetandekapital i småföretag, vilket sedan desshar beslutat om.Allan och socialdemokraterna insåg sentunder sitt regeringsinnehav behovet av en delstrukturåtgärder. Det ledde fram tillskattereformen, förändringar i sjukförsäkringen,reformen för rehabilitering av arbetsskadade, ecu-anknytningen, ansökan om medlemskap i , osv.Vi från de nuvarande regeringspartiernas sida harstött dessa åtgärder och har i hög grad varitpådrivande. Det är naturligtvis bra att allt detta harkunnat ske i stor enighet.Nu går vi vidare. Men kan vi konstateraatt socialdemokraterna tycks ha återintagit dengamla positionen, dvs. den position man intoginnan omprövningens tid kom. Den motvilja manhar visat mot förändringar påkapitalbeskattningsområdet är ett exempel.Men även det stabiliseringspolitiska sammanhangetär oerhört viktigt vid utformningen av denekonomiska politiken.Produktivitetsdelegationens analys har lett fram tillslutsatsen att det framför allt är under två skedenunder som på allvar harsackat efter. Det ena var , dåman drev överbryggningspolitiken. Det andra var islutet , då vi hade den storaöverhettningen i den svenska ekonomin.Därför måste vi , när vi utformar politikenframöver, ta hänsyn också till de erfarenheter ochkunskaper som vi har fått genom denna analys. Närman utformar politiken måste man också ha detstabiliseringspolitiska perspektivet. Egentligenhandlar det om två perspektiv. Det är dels detmycket korta perspektivet, vad som skall hända iår, dels det något längre perspektivet, vad som skallhända 1993/94.Låt mig börja med det mycket korta perspektivet.Vi kan nu konstatera att den arbetslöshetsbombsom vi varnade för under valrörelsen har briserat.Detta är inte någonting som är en följd av den nyaregeringens politik. Det är en följd av denekonomiska politik som har förts tidigare. Vi sågdetta komma redan under valrörelsen, samtidigtsom mest talade om att vi hadepasserat vändpunkten.Regeringen satsar självfallet på många olika sätt föratt hålla tillbaka arbetslösheten, eftersomarbetslinjen fortfarande skall gälla. Där finns detstor politisk enighet. Vi ger stora resurser tillarbetsmarknadsstyrelsen förarbetsmarknadsutbildning och för att människorskall kunna hitta nya jobb. Vi gör insatser för att geungdomar meningsfull sysselsättning.Just nu förbereds en proposition inomarbetsmarknadsdepartementet, som presenterasinom , och som syftar till attpraktikarbeten skall inrättas för ungdomar mellan18 och . Vi har tidigarelagt investeringar.Redan beslutade satsningar motsvarar fleramiljarder och beräknas ge uppåt 4 000 jobb.Räknar man in underleverantörer blir detnaturligtvis ännu många fler.Kommunikationsdepartementet håller nu på attutarbeta program som skall göra det möjligt för ossatt ytterligare utvidga dessa aktiviteter. Dessutomhar vi redan satsat pengar på statligabyggnadsinvesteringar, ,som beräknas ge 3 000 jobb under detta år.Infrastrukturinvesteringar och aktivarbetsmarknadspolitik går hand i hand med politikför tillväxt och stabila priser. Det finns ingenmotsats mellan dessa, som man kan tro när manläser framställning tilltalmanskonferensen.Däremot tror vi inte på att man generellt skallstimulera byggande av bostäder och kontor.Problemen i byggbranschen beror till stor del påden subventionspolitik vi har haft i . Alla vetatt byggbranschen till stor del på grund av dennasubventionspolitik har verkat som eninflationsmotor i den svenska ekonomin. Det är ettviktigt sundhetstecken att byggkostnaderna nu gårner. föll de med 2--,och det är utomordentligt positivt.Det andra perspektivet som vi måste anlägga påstabiliseringspolitiken är det medellånga. De flestaav de åtgärder vi nu diskuterar kommer att få effektförst /94. Därför måste vi när vi utformarpolitiken ha en uppfattning om hur situationenkommer att te sig då. Då måste man naturligtvisluta sig mot prognoser, med all den osäkerhet somligger i alla prognoser.Den bedömning vi gör från regeringens sida är attden internationella konjunkturen kommer attvända och att vi kommer att märka det tydligt isvensk ekonomi , dvs. vi står nu inför enuppgång i konjunkturen. Vår bedömning är då attdet är viktigt att inte ''elda på'' ekonomin 1993/94,för att undvika att göra de misstagsocialdemokraterna har gjort i flera skeden, när dehar fört en felaktig stabiliseringspolitik. De hareldat på när det har varit goda tider och kanskestramat åt när tiderna har blivit sämre.Om man , som socialdemokraterna föreslår,skulle spä på den inhemska efterfrågan genom attlåta de offentliga utgifterna öka, riskerar det attleda till ny överhettning , till snabbaprisökningar och till urholkad konkurrenskraft.Det skulle göra det svårare för svenska företag atthaka på när världskonjunkturen vänder. Resultatetskulle bli att vi missade chansen till en exportleddtillväxt och att vi i stället skulle driva in den svenskaekonomin i en ny och djupare kris, med fortsattutslagning av företag och arbetstillfällen.Prognoser är prognoser. De kan slå fel. Om detvisar sig att de bedömningar vi nu gör är helt fel kanvi också tvingas att ompröva politiken på både kortoch medellång sikt. Men det finns ännu inga teckensom är så tydliga att vi har funnit anledning tillnågon sådan omprövning.Låt mig, herr talman, avsluta med ett citat. ''Finanspolitiken måste fortsatt inriktas på attvaraktigt pressa ner inflationen. En fortsatt starkåterhållsamhet med de offentliga utgifterna ärockså nödvändig för att skapa utrymme för enutbyggnad av den utlandskonkurrerandesektorn ------. Av dessa skäl begränsas expansioneni den kommunala verksamheten. ''Citatet är hämtat ur sedan.Vi instämde då och gör det fortfarande. Därförhåller vi fast vid politiken.Anf. 93 ():Herr talman! Det är utmärkt att vad vi skrev i finansplanen sedan.Det är en riktig linje, och den ligger fast i vårekonomiska politik.Men den ekonomiska politiken måste också varakänslig för vad som sker. Det är på den punktensom regeringen nu gör fel.I det svåra konjunkturläge vi har klipper regeringentill med en åtstramningspolitik, som redan har fåtteffekter på en lång rad områden. Ni satte i gångmed en rivstart . Ni satte bl.a. helabyggsektorn i gungning. Kom inte och säg att detinte var en följd av den politik ni för.Var litet försiktiga i er beskrivning av utgångsläget!Jag hörde Per tidigare tala om Sverigesekonomi på det lättsinniga sätt som ni gjorde ihöstas, när ni gav omvärlden en felaktig bild avsvensk ekonomi, något som sedan ledde tillvalutautflöde och räntechocker. Vi vet vad detbetyder.I stället för att gå på i den stilen borde ni tala omfakta, att är ett av de få länder somuppfyller EG:s stränga krav när det gällerstabiliseringspolitik. Det är utgångsläget. Utifråndet är det möjligt att med en klok ekonomiskpolitik få i gång tillväxten.Ni har tvingats revidera de prognoser som gjordes ihöstas till finansplanen. har Handelsbankenkommit med nya, mycket dystra siffror. Det är föratt man räknar in effekterna av er politik. Det äråtstramningen som börjar göra verkan. Hushållentvingas disponera om sin ekonomi. Kommunernahar redan börjat anpassa sig till de indragningar på10 miljarder ni laddar upp för. Det här har lett till arbetslöshet runtom i landet.Skyll inte ifrån er! Stå upp och ta ansvaret för denpolitik ni för! Det är ni som har ansvaret. Det är nisom fattar beslut. Det är era åtgärder som börjargöra verkan.Jag tycker att skall tala om ifallprognoserna för arbetsmarknaden som ni lade fasti januari står sig. Eller skall vi tro mer på debedömningar som AMS-chefen har gjort, eller påde bedömningar som nu har gjortsom visar en ännu högre siffra?Vilken är utgångspunkten när nu skall taställning till den ekonomiska politiken. Vad är detför ekonomisk politik ni tänker föra? Här sägerBengt att det blir fortsatt stenhårdåtstramningspolitik, som håller tillbakaefterfrågan, försvårar för företagen att fåavsättning för sina produkter och därmed försvagartillväxten. Det är det som har varit budskapet sedani höstas.Eller skall vi tro på och , som säger att nu skall man stimuleraekonomin?Ni måste tala om vad det är som gäller. Det går inteatt ha två olika linjer i diskussionen.Förklara för oss det som var huvudnumret ,att svensk ekonomi genom nedskärningar iutbildningen skulle bli bättre. På vilket sätt blirsvensk ekonomi bättre om ungdomar förvägras engymnasieutbildning med kvalitet? På vilket sätt blirden bättre om vuxna, som har ambitionen attutbilda sig, får avstå från det? På vilket sätt blirsvensk ekonomi bättre?Förklara för oss varför ni lägger upp en politik därni de facto överger arbetslinjen. Det är också vadekonomerna säger.Det var en stor artikel i i veckanmed uttalanden av , som är ett av eraegna orakel. Han säger att ''den svenska regeringenär på väg att upprepa 80-talsmisstag.Det verkar som om de inte tar tillräckligt mycketlärdom av det som hänt i EG-länderna.Synen hosde flesta ekonomer har vänt . ''Detta är budskapet från en av de ledandeekonomerna, som ni har lyssnat på. Nusäger han att er politik får de effekter som vi harsagt. Ni driver en politik som medvetet elleromedvetet -- jag vet inte vilket som är värst -- ledertill en ökad arbetslöshet. Det är en återvändsgränd.Min uppmaning till är: Försökatt ta er ur återvändsgränden. Det är oerhört svårtatt komma ner från den höga arbetslöshet som ninu är på väg att etablera. Det har vi sett i land efterland, där man har gått denna väg.Det är dags att tänka om. Ta chansen nu! Överge''den enda vägen''!Anf. 94 BO G JENEVALL (nyd):Herr talman! Jag var mycket nyfiken påaktualiteten inför denna debatt. Jag har inte kunnathitta något spår av den ännu, av vad som skulle varaså aktuellt. Vi fick inte ens debattera denekonomiska politiken under den allmänpolitiskadebatten.Vi stödjer i allt väsentligt regeringens politik -- denhär debatten skall ju gälla regeringens politik.Skillnaderna är mer nyansmässiga. Vi önskar gålitet snabbare fram, mer radikalt än regeringen gör.Vi är medvetna om de svårigheter det innebär. Detär svårt att skära ner utgifter. Vi märker inte minsthur alla särintressen kommer i gång så fort manpetar i någonting. Men det är en nödvändighet.Vi tycker dessutom att det är mer angeläget attförsöka satsa på tillväxtfrämjande åtgärder, dvs. attsänka de tillväxthämmande skatterna. Vi säger bör rikta in sig på en sänkning motsvarande 1--1,av BNP . Det är en något högremålsättning än regeringens.Det tycks handla en hel del omarbetsmarknadspolitik i denna debatt. Det är ju ettangeläget område. Vi hade det uppe till debatt ifredags . Vi framförde ett par litetannorlunda förslag i detta sammanhang, att manskulle angripa arbetslösheten speciellt hosungdomar. Det skulle vara intressant att höra omvice statsministern har någon synpunkt på det.Regeringen talar mycket om små och medelstoraföretags möjligheter att förbättra sin verksamhet,inte minst när det gäller riskkapitalförsörjningen.Det är rätt och riktigt, och det är ett av vårahuvudmål. Men vi vill se litet av praktisk politik idetta sammanhang. Med en viss tjatighet vill viupprepa vårt förslag om en privat investeringsbank.Vi menar att man skall använda en del avlöntagarfondskapitalet för att förbättra små ochmedelstora företags möjligheter tillkapitalförsörjning.En annan aktuell fråga, som kanske speciellt kanriktas till socialministern och vice statsministern, ärfattigpensionärernas situation. Jag utgår från atthan delar vår uppfattning att man måste göranågonting, men vi efterlyser åtgärderna. Vi har intesett några sådana. Det är faktiskt fråga om ganskalitet pengar.Vi har vidare med en viss förskräckelseuppmärksammat att pensionärerna svarar förmerparten av förmögenhetsskatten i vårt land, ochvi håller på att fördjupa oss i den problematiken.Det skulle vara intressant att få del avsocialministerns syn på den frågan -- förhållandetmåste vara väl känt. skall juförmögenhetsskatten försvinna, och därmedkommer problemet automatiskt att försvinna, mendet är till dess. Pensionärerna är redangamla och har ofta inte kvar att väntapå detta.Vi har i vår motion om den ekonomiska politikenframhållit att det skulle vara meningsfullt att i deförnämliga medierna informera svenska folket omhur de ekonomiska sambanden ser ut i ettnationalekonomiskt perspektiv. Man gör mångagånger nationalekonomin mera svår och mystifikän den behöver vara. Jag tror att man på ettpedagogiskt riktigt sätt skulle kunna utbilda helasvenska folket i en förenklad nationalekonomi,relaterad till en vanlig hushållsbudget. Jag tror attdet skulle skapa en större förståelse hosallmänheten för bakgrunden till ochnödvändigheten av åtgärder som vidtas.Vi har vidare, för att gå över till något annat, numycket goda förutsättningar för att locka utländskainvesterare till vårt land. Vi har mycket godaförutsättningar inom industrin. Vi har resurser, vihar ett högt tekniskt kunnande och vi harvälutbildad personal. Det skulle inte skada om manökade informationen till olika länder, t.ex. tillJapan, och framhöll att vi med all sannolikhet snartkommer att vara en del av EG och att den japanskaindustrin skulle ha goda möjligheter att investerahär. Jag vet att näringsministern skall resa till kort, men jag tänker här på mera praktiskaoch längre syftande åtgärder.När det sedan gäller rationaliseringen av landstingoch kommuner är det mycket viktigt att tänka på attkommunerna har en betydligt större del, nästan tregånger så stor, av BNP som staten. Därför måsteman inrikta sig extra mycket på att rationalisera pådet kommunala området.Jag återkommer i ett kommande anförande,eftersom jag ser att min tid för detta anförande harrunnit ut.Anf. 95 ():Herr talman! Jag tror att det var 1983 som BengtWesterberg skrev en artikel i han erkände att den borgerligaregeringspolitiken -- dåWesterberg själv varit statssekreterare påfinansen -- i stort sett varit ett fullföljande av dentidigare socialdemokratiska politiken. Den endaviktiga skillnaden var att man sänkt ett antal skattermed därav följande budgetunderskott. Det var enhedersam självbekännelse av enoppositionspolitiker.Också har ju biktat sig, men frånAllan har man ännu inte hört särskiltmycket av självkritik. Är inte den nuvarandeborgerliga regeringspolitiken trots allt och i grovadrag ändå ett fullföljande av densocialdemokratiska politiken som den såg ut medAllan som finansminister? Jag skullekunna ta fram många fler citat än de som BengtWesterberg med välbehag anförde.En fråga i denna debatt är om en kortsiktig och meraktiv ekonomisk politik i nuvarande lågkonjunkturleder till ett alltför stort budgetunderskott och tillatt nödvändiga strukturförändringar på längre siktoch en varaktig inflationsbekämpning försvåras.Jag vill först hänvisa till vad nästan alla var överensom för , nämligen att det statligabudgetunderskottet inte är så viktigt som hela detfinansiella sparandet i den offentliga sektorn. Denstora problematiken är bytesbalansen.Bytesbalansen beräknas i finansplanen hamna påett minus om ca 17 miljarder . Det innebär endramatisk förbättring i förhållande till de prognosersom gjordes i finansplan förra året.Om en mer expansiv politik nu inriktas påimportsnåla verksamheter som byggande,utbildning och service, kan vi till ett ibytesbalans mätt mycket billigt pris åstadkommaväsentligt fler jobb.Att slopa konfiskeringen av kommunernas pengar,satsa mer på folk- och vuxenutbildning samt att gestörre summor till byggstartklara investeringarinom exempelvis kollektivtrafik och förupprustning av skolor är också mycket billigt sett uroffentligfinansiell synpunkt. Låt mig ta situationenhemma i som exempel. Kommunen ärnära en finansiell katastrof och varslar i stor skala,som byggarbetslösheten ökar starkt.Också inom industrin och den privatatjänstesektorn varslar man i Göteborg.Indragningarna inom den offentliga sektorn och ibyggandet gör att kommunalanställda ochbyggarbetare går rakt ut i arbetslöshet, varvid debelastar A-kassan och socialbidragen mednästan lika mycket som nuvarande lönekostnad.De mår också sämre. Med hänsyn till att manbetalar mindre i skatt när man blir arbetslös ärkonfiskeringen av kommunala pengarsamhällsekonomiskt en ren förlustaffär.Så över till frågan om dagens kortsiktigt negativapolitik är långsiktigt nödvändig. Regeringen hävdaratt man vidtar dagens åtgärder -- som BengtWesterberg uttryckte det -- för att läggagrunden för en uthållig långsiktig politik motinflation. Jag skulle som vilja koppladetta till EG-debatten.Inte bara Calmfors varnar för konsekvenserna avutvecklingen inom EG. En lång rad ekonomer,även socialdemokratiska, varnar oss för att låsa inoss i EG:s byråkratiska och protektionistiskatvångströja och hävdar att både frihandeln och denlångsiktigt samhällsekonomiska effektivitetenklaras bättre utanför än innanför EG. Särskilt harkritiken vuxit efter besluten i idecember förra året.Allan har här citerat Calmfors. Jag hartidigare hört att man citerat amerikanskaekonomer, och jag vill hänvisa till en -- som jagtror -- f.d. socialdemokratisk ekonom, , som uttalade sig så här iGöteborgs-Posten: ''Den politik som en gemensamEG-valuta kommer att medföra blir influerad avmer inflationsbenägna länder än . Man fårständiga spänningar och konflikter. Möjligheternatill egen budgetpolitik är i praktiken noll eftersomalla deltagande länder måste disciplineras. ''Det finns också andra aspekter på EG. Destatsfinansiella konsekvenserna nämns mycketsällan. Bl.a. lär medlemskapet netto kosta Sverigei storleksordningen 8--10 miljarder . Jag harinte hört någon från regeringen tala om hur dettaskall finansieras.