prot · GF09115 · 1992-05-19 00:00:00 — Där försökte två sina händer.Det tycker jag inte var rent spel. Det är bara det jagvill komma åt. Jag tycker att , som villatt hans parti skall framstå som det som har denhögsta etiken och moralen i politiken, skulle varakarl för sin hatt och erkänna att det han sade varvilseledande. Ta tillbaka det! Det vore hedrande.Anf. 107 Statsrådet ():Fru talman! Jag känner mig litet upprörd över attGeorg står här och säger att jag hargjort gällande att jag själv och det parti som jagföreträder skulle stå för den högsta moralen. Kanjag på något sätt få det belagt att jag skulle ha sagtså?Georg vet, precis lika väl som alla i denhär kammaren, att den förra regeringen inte kundetvinga den nuvarande regeringen. Som väl är råderinte den parlamentariska situationen.Anf. 108 TALMANNEN:Jag föreslår att debatten avslutas efter ytterligareett inlägg från vardera sidan.Anf. 109 ():Fru talman! Jag vill ställa en avslutande fråga:Varför ville skapa detta intryck hososs i kammaren och hos allmänheten, att han defacto var tvingad av ett redan fattat beslut?Överläggningen var härmed avslutad.18 § Svar på fråga 1991/92:771 om de småtingsrätternaAnf. 110 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig om jag iden fortsatta beredningen avdepartementspromemorian Domstolsväsendet,organisation och administration , avseratt beakta de regionalpolitiska aspekterna. Frågangäller främst de små tingsrätterna.Den 12 maj besvarade jag här i enfråga från rörande åtgärder för attbevara de små tingsrätterna. Jag redogjorde då förskälen för de åtgärder som föreslagits ipromemorian och för den fortsatta beredningen avärendet. Detta behöver jag nog inte upprepa nu.Som svar på nya fråga kan jag barasäga att det för mig centrala är attdomstolsorganisationen skall byggas upp efter vadsjälva den dömande verksamheten kräver. Ettviktigt moment i den dömande verksamheten ärnaturligtvis den lokala förankringen. Enligt minmening kan den lokala förankringen i den dömandeverksamheten tillgodoses utan att man för den skullbehöver ha ett tingsrättskansli på orten. Ett gottalternativ kan således vara att på de orter därtingsrätter läggs ned inrätta tingsställen, där en stordel av den dömande verksamheten kan bedrivas. situation där flera lösningar är tänkbara frånverksamhetssynpunkt är det emellertid givet att deregionalpolitiska aspekterna måste tillmätas storbetydelse.Anf. 111 ():Fru talman! Jag ber att få tacka för svaret på minfråga om de regionalpolitiska aspekterna när detgäller de små tingsrätterna. I svaret får jag interiktigt det besked som jag hade hoppats, nämligenatt det är självklart att regeringen också i det härsammanhanget väver in regionalpolitiska aspekter.Nog måste det väl handla om regionalpolitik, omdet är så att en nedläggning av dessa småtingsrätter, enligt reservationen av ien lämnad utredning, skulle innebära att ettbortfall av 130 tjänster blir följden. På den tingsrättsom finns i mitt eget län, nämligen i Jämtlandslän, där denna oro särskilt har uppmärksammats avmig och av den, skulle det innebära 10--12arbetstillfällen. Jag tycker att det handlar omregionalpolitik. Samma oro och funderingar finnsockså när det gäller och Sollefteåtingsrätter.Min undran är: Kan det möjligen ske någraNorrlandslösningar? Det handlar ju om geografi. rad av tingsrätter som föreslås bli nedlagdafinns inte med. Är det av geografiskaskäl?I övrigt tycker jag att detta går stick i stäv medparollen att hela skall leva. Det visaregentligen på bristande insikt om den verkligainnebörden i begreppet regionalpolitik.Anf. 112 Justitieminister ():Fru talman! Jag har full förståelse för StinaEliassons oro. Jag har i mitt svar försökt att peka påde olika delarna i den här frågan.Departementets utgångspunkt för det förslag somnu är ute på remiss är att utifrån de nyaförväntningar som finns och de nya behov somuppkommer skapa judiciellt och administrativtbärkraftiga tingsrätter för framtiden. Detta måsteske för att vi skall kunna leva upp till derättssäkerhetskrav som vi har och vilksa vi kanuppfylla. Men framtiden kommer att ställa nyakrav. Det måste vara min huvuduppgift att arbetamed dem. Kan vi skapa dessa enheter med ettpositivt regionalt resultat, skall vi självfallet väljaen sådan lösning. Om vi däremot inte kan tillgodosede judiciella och administrativa behoven, är detviktigt att vi löser de regionalpolitiska problemenpå något annat sätt.Som svar på den mer konkreta frågan är det när detgäller bl.a. med tanke på de speciellaförhållanden som finns i som tingsrätten iLycksele finns kvar. Annars skulle det bli extremaavstånd där. I kan det finnasproblem att anordna tingsställen.Anf. 113 ():Herr talman! Jag tackar för det kompletterandesvaret. Jag har förståelse för att justitieministernmåste beakta sina speciella områden. Men har interegeringen kommit överens om attregionalpolitiken skall finnas med som engrundbult i alla sammanhang och i alltförslagsställande? Det är en fråga.Här är det frågan om en departementspromemoria,men av det pressmeddelande som har kommit frånjustitiedepartementet får man faktiskt intrycket attdetta är regeringens förslag. Det är remisstid tillden , tror jag. Är det då alldeles onödigtatt länsstyrelser, kommuner och tingsrätter ger sinaremissvar? Kommer regeringen att beakta desynpunkter och de kanske t.o.m. mycketintelligenta och kloka lösningar som kan kommafram i remissvaren?Anf. 114 Justitieminister ():Herr talman! Jag har inte pressreleasen aktuell förmig. Om det framgår av den att detta är ett avregeringen beslutat förslag, är det ett stort misstag.Remissförfarande får aldrig vara ett spel förgallerierna. Remissförfarandet är till för attinhämta synpunkter. Varje politiker, liksom varjeannan människa, skall alltid vara beredd att lyssnaoch inte utgå från att man har alla tillräckligasynpunkter hos sig själv. De synpunkter somkommer in är självfallet av betydelse. Vi förväntaross är att vi också får in många synpunkter.Anf. 115 ():Herr talman! Det tycker jag låter mycket bra. Detblir då någon idé med att man skriver svar, om detkommer att beaktas.Men faktum är att det i pressmeddelandet står attde minsta tingsrätterna måste slås samman medandra domstolar för att skapa bärkraftiga enheterför framtiden. Förslaget läggs fram avjustitiedepartementet i en promemoria. Då kanman få den uppfattningen att det är ettregeringsförslag, men jag godtar den förklaringsom justitieministern har gett.När det gäller , är det i högst ett mål om åretsom de måste kalla in extra domarhjälp. Dessutomär effektiviteten helt fantastiskt. Om vi jämförÖstersund och när det gäller någrasidofunktioner, i det här fallet bouppteckningar, ärdet lång kö i och andra stora tingsrätter.Det kan röra sig . I tar detungefär . Likadant är det med många andrafrågor.Anf. 116 Justitieminister ():Herr talman! Att det anges att det är endepartementspromemoria ger just budskapet attdet icke är regeringens förslag, utan ett förslag somkommer från departementet. Men det är möjligt kan vara tydligare och inte använda fackspråki varje sammanhang.Sedan vill jag, med tanke på när det gäller t.ex. ,påpeka att vi parallellt med organisationsfråganäven har ett annat förslag i domstolsutredningen,som innebär en renodling av tingsrätternasfunktioner, vilket kommer att påverka behovet avpersonal.Anf. 117 ():Herr talman! Det är ett elände att man renodlar pådetta sätt och plockar av de små tingsrätternasidofunktionerna. Det har också Centernsutredningsman, , opponerat sigemot, och han har i tydliga reservationer talat omvarför han anser att detta är fel.Tillbaka till den regionalpolitiska aspekten igen.Jag har uppfattat det så, att regeringen kommer attbeakta de förslag och de synpunkter som kommerin med remissvaren. Jag tar alltså för givet att Svegstingsrätt, , ochde tingsrätter som geografiskt ligger bra till -- tyckervi som bor i de här trakterna -- är utom fara bl.a. urregionalpolitiska synpunkter, men också ursamhällsekonomiska synpunkter.Anf. 118 Justitieminister ():Herr talman! För att inte något skall hänga i luftenvill jag markera att ingenting är klart. Om det hadevarit det, hade det varit att säga att remissvarensaknar intresse och att vi bestämmer oss redan nu.Jag är övertygad om att och jag äröverens om att vi för framtiden, med de nya behovsom kommer att finnas, måste finna lösningar föratt skapa judiciellt och administrativt bärkraftigatingsrätter. Vi måste finna lösningar som tillgodoserde olika behov som finns i samhället.Anf. 119 ():Herr talman! Jag tror också, inte minst medanledning av den här debatten, att vi kommer attkunna hålla kontakt och att det hela kommer attlösa sig bra ur regionalpolitisk synpunkt och ävenur judiciell synpunkt. Det är jag säker på.Låt mig ge ett tips. Det finns nämligen en möjlighetatt gå andra vägen. Varför inte förlägga t.ex.Ängelholms tingsrätt till ochflytta ut de stora tingsrätterna till de småtingsrätterna. Man skulle kunna flytta tingsrätten iYstad till , tingsrätten i tillStrömstad osv. Det är bara ett förslag.Överläggningen var härmed avslutad.19 § Svar på fråga 1991/92:774 omrikspolisstyrelsens inköp av schäferhundarAnf. 120 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig om jagär beredd att medverka till att gesmöjligheter att även fortsättningsvis inhandlaschäferhundar från statens hundskola.Låt mig till en början ge en kortbakgrundsbeskrivning.Rikspolisstyrelsen har införskaffathundar för polisverksamheten genom köp frånstatens hundskola, men även genom köp frånprivata uppfödare. Det är riktigt som SvenLundberg säger, att förnärvarande gör ett uppehåll när det gäller attupphandla hundar. Bakgrunden till detta ärriksdagens beslut om formerna för att finansierapolisens merkostnader i anledning av ijuni 1992. Beslutet fattades efter förslag frånregeringen i höstens proposition om tilläggsbudgetI till statsbudgeten. Innebörden av beslutet är bl.a.att 64,5 milj.kr. från investeringsanslaget förpolisväsendet får användas för att bekostamerkostnaden till följd av polisiära insatser . Vissa investeringar för andra ändamålfår till följd härav senareläggas.De angivna medlen disponeras avrikspolisstyrelsen. För att frigöra de medel somriksdagen anvisat för insatser i samband har beslutat ombegränsningar i fråga om investeringar som annarsskulle ha gjorts under budgetåret. Detta har bl.a.gått ut över anskaffningen av hundar.Från och med /93 kommerinvesteringar på polisens område att finansierasöver ett ramanslag. kommer attdisponera centrala medel på anslaget för vissainvesteringar, bl.a. polishundar.Det är inte regeringen som bestämmer hur stor delav de anslagna medlen för ett visst budgetår somskall användas för att anskaffa polishundar. Det ärhelt och hållet en sak för rikspolisstyrelsen.Inte heller kan jag se att det är regeringens sak attbestämma vilken leverantör som rikspolisstyrelsenskall anlita vid inköp av hundar, eller för den delenannan utrustning. All upphandling i statens regi börenligt min mening ske efter sedvanligaanbudsförfaranden. Det bör råda en fri konkurrensdär kvalitet och pris får avgöra vilken leverantör detblir.Anf. 121 ():Herr talman! Jag tackar justitieministern för svaret.Jag ställer upp på att det bör råda fri konkurrensdär kvalitet och pris blir avgörande för vilkenleverantör skall välja. Det är justdetta som pågår nu genom att man bolagiserarnuvarande statens hundskola. Den kommandeskolan skall stå på egna ben och bära sina egnakostnader osv. Den här bolagiseringen är i fullgång.Om om en så stor och viktig kund somrikspolisstyrelsen nu försvinner av dessa skäl just iinledningen av en bolagisering, är det naturligtvisett stort avbräck. Det innebär att man inte kommeratt kunna upprätthålla en långsiktig avel ochproducera polishundar. innebär det ocksåett avbräck för polisen. har juköpt huvuddelen av sina hundar från statenshundskola. Det handlar om ca 40 hundar . Jagvet att efter kommer de att behövabyta ut ca 50 hundar. Den privata marknaden harinte denna volym. Därför är det mycket viktigt upprätthåller en långsiktig kontinuitet när detgäller avel, produktion och utbildning avpolishundar.Jag önskar att justitieministern tittar närmare påeffekterna av det här. Ett beslut om bolagisering --som vi nu har fattat -- motverkas av beslutet om ettköpstopp.Anf. 122 Justitieminister ():Herr talman! Om behovet av nyanskaffning -- omvi nu kan använda det ordet när det gäller levandeväsen som hundar -- inom blir så stortsom säger och om det inte finnstillräckligt med konkurrenter på marknaden bordeen del av problemet lösas den vägen.När det gäller bolagiseringen vill jag nämna attdenna har föregåtts av en planering där enutfästelse har gjorts från polisens sida om inköp aven viss omfattning med en viss nedtrappning överåren. Den information jag har visar att man ocksåhar levt upp till dessa avtal. De kom till just för attskapa en övergång så att man inte skulle få försnabba förändringar.Jag kan också se problemen med att polisen hargjort en omprioritering, som i och för sig varpåtvingad, när det gäller innevarande årsinvesteringar. Det problemet hänger samman medatt föregående riksmöt inte fattade beslut om att iinnevarande års budget anslå medel för . Man borde rimligen ha förutsett att dessamedel skulle behövas. Vi har då varit tvingade attgå in och göra omjusteringar för att klara deåtaganden som redan tidigare gjorts inför fotbolls-EM.Anf. 123 ():Herr talman! Det är befängt att man nu har fått tamedel avsedda till investeringar för att . All expertis är överens om attpolishundar är ett mycket verksamt medel mot s.k.huliganer och över huvud taget när det är bråk isådana sammanhang.Jag tycker att regeringen borde se till att ordnadetta. Det finns också ett samhällsintresse av attupprätthålla en produktion av kvalificeradetjänstehundar, inte bara till polisen utan somledarhundar osv.Det allvarliga är att i skedet för en bolagiseringrycks de förutsättningar som gällde för bolagiseringbort. Det här är motverkande faktorer. Det bordeman klara ut inom regeringen så att det här hängersamman. Jag är orolig för den här produktionensframtid och för polisens möjligheter att köpatjänstehundar. Om avel och utbildning ickeupprätthålls är risken att det här bortfaller.Anf. 124 Justitieminister ():Herr talman! Jag kan också se det här bekymret,även om jag har litet annan information när detgäller möjligheter att få tag i polishundar av godkvalitet även på andra håll.När det gäller diskussionen om expertisensuppfattning om bästa hjälpmedel har jag litet svårtatt se att regeringen skulle tala om vilka hjälpmedelman skall använda under . Det måsterimligen vara polisen som gör bedömningen avvilka hjälpmedel man behöver. Det finns ingentingi regeringens eller beslut som hindrarinvesteringar i polishundar.Anf. 125 ():Herr talman! har medgivit att man skallfå använda polishundar mera effektivt i dessasammanhang. Det är ett förslag frånjustitieministern. medverkarjustitieministern indirekt till att man inte får framdessa tjänstehundar. Logiken haltar betänkligt. Jagtycker nog att det finns skäl att studera detta noga.Det är tveksamt att få fram dessa tjänstehundar viaandra kanaler. Från vilka andra håll kan man fåfram sådana här tjänstehundar? Jag kan också denhär marknaden.Anf. 126 Justitieminister ():Herr talman! Ändringen i lagstiftningen som ökarmöjligheterna att använda polishundar på etteffektivt sätt har jag föreslagit efter att ha lyssnatpå dem som jag betraktar som experter, nämligenpolisen. Man kan rimligen inte själva göraändringar i lagstiftningen, utan det är riksdagensuppgift. Jag eller kan ta initiativ till detta.När det gäller vilken typ av investeringar man skallgöra tror jag att alla i princip är överens omatt det är de i verksamheten som är bäst på att görabedömningar.Sven frågade var sådana hundar finns.Jag har frågat om det finns möjligheter atttillgodose behoven på andra håll och fått besked omatt så är fallet. Men jag har inte penetreratmarknaden som sådan.Anf. 127 ():Herr talman! Jag får kanske avsluta den härfrågedebatten om polishundarna med att säga attdet är mycket viktigt att man får en kontinuitet. Jagär helt övertygad om att ifall avel och utbildningbortfaller kommer det att ta attåterkomma. Jag vet att den privata marknaden intehar den volym som statens hundskola upprätthåller.Överläggningen var härmed avslutad.20 § Svar på fråga 1991/92:778 om medlen förpolisens verksamhetAnf. 128 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig ompolisen har fått tillräckligt med pengar förkommande budgetår.Polisen har för /93 anvisats drygt10,. I detta ligger bl.a. etttillskott för att öka antalet poliser samt enomräkning av innevarande budgetårs anslag medhänsyn till prisoch löneutvecklingen. Liksom andramyndigheter har polisen ålagts vissa besparingskravmed hänsyn bl.a. till det statsfinansiella läget. Förpolisens del uppgår det beloppet till drygt 130milj.kr.Den nya budgeten innebär för polisens del, att mangår in i ett helt nytt budgetsystem som bygger påramanslag och ett ökat inslag av mål- ochresultatstyrning. Det nya budgetsystemet innebäratt varje polismyndighet i fortsättningen får etttotalansvar för sin ekonomi. Man får i stort settsjälv bestämma om hur stor personal man skall ha,vilken utrustning som skall köpas osv. Men manmåste också betala för allt detta ur myndighetensegen medelsram.Detta innebär något helt nytt förpolismyndigheterna. harpolismyndigheterna endast ansvarat för en mindredel av polisväsendets medel, medan ansvaret förhuvuddelen av pengarna har legat centralt.Det nya budgetsystemet gör attpolismyndigheterna får betydligt större möjligheteratt bestämma över sin egen verksamhet och attutforma den på det sätt som passar bäst med hänsyntill de lokala förhållandena. Men det gäller ocksåatt räkna rätt! Om verksamheten blir dyrare än vadman beräknat, blir det i princip myndigheten självsom får finansiera fördyringen genom att sparadesto mera nästa år.Den nya budgetprocessen ställer ökade krav påvåra polischefer. Jag har förståelse för att en ochannan polischef känner osäkerhet när han skallgöra sin budget under de nya förutsättningarna. Idet här sammanhanget kan man också erinra omden reform som gjordes i fråga om polisens budgeti mitten av , då ett första steg motdelegerat budgetansvar togs. Också den gångenupplevdes medlen till en början som alltför knappttilltagna.Det finns alltså skäl för de ansvariga polischefernaatt hålla huvudet kallt inför övergången till nyttbudgetsystem. Först när den nya budgeten hartillämpats i praktiken finns detmöjligheter att bedöma den nyaanslagskonstruktionen på ett realistiskt sätt. Detvore enligt min mening djupt olyckligt om maninom polisen vidtog drastiska åtgärderi form av personalnedskärningar eller annat, somsenare kanske visar sig vara förhastade.Regeringens avsikt med den nya budgeten har juinte varit att polisverksamheten skulle behövaskäras ned. Tvärtom.Vad man kan och bör göra från polisens sida ärdäremot att rationalisera sin verksamhet i olikaavseenden. Jag är övertygad om att det finns en heldel att göra både på det organisatoriska ochadministrativa planet för att kunna driva denoperativa verksamheten billigare än eller få utmer polisverksamhet till samma kostnad som i dag.Sådana krav måste ställas på polisen mot bakgrundinte minst av det statsfinansiella läget. Det harockså kommit till klart uttryck ibudgetpropositionen.Avslutningsvis vill jag understryka attpolisverksamheten är en prioriterad statligverksamhet. Det är angeläget att brytautvecklingen mot en ökning av den allvarligabrottsligheten. Den nya budgetprocessen bör gepolismyndigheterna de nödvändiga redskapen ochdet nödvändiga handlingsutrymmet för att nåmålet. De prioriteringar som måste göras på lokaltplan är en grannlaga och ansvarsfull uppgift. Det ärviktigt att de lokala besluten ligger i linje medriksdagens och regeringens riktlinjer, t.ex. när detgäller att satsa på brottsförebyggande polisarbete.Den ökande upptäcktsrisken genom en ökadsynlighet av polis i bostadsområden, på gator ochtorg är här av central betydelse.Anf. 129 ():Herr talman! Jag tackar justitieministern för detutförliga svaret på min fråga. Jag tror att det härsvaret är mycket angeläget. Jag utgår ifrån att maninom polisen i vårt land kommer att ta det härsvaret till sig. Det är en mängd sakuppgifter i detsom är mycket värdefulla att nu ta vara på och ta tillsig.Mycket i polischefernas bekymrade uttalanden äruppenbarligen struntprat, åtminstone i en del fall.Detta kan vara baserat på att man hos mediakanske inte riktigt har förstått skillnaden mellan detena budgetåret och det andra. En av de storarubrikerna i nyligenhandlade om att polisen inte längre har råd att körasina bilar. Det blir mindre trafikövervakning, färreövernattningar och i ett visst distrikt måste manspara . för att årets budget inte skallöverskridas.Man kan göra två konstateranden mot den härbakgrunden. Den gamla regeringens budgetmedelräckte inte till för att täcka den ambition man harhaft. Man har inte kunnat klara hushållningen idistriktet och står på minus. Detta kopplas sammanmed den nya budgeten, där -- som statsrådetsäger -- ett nytt budgetsystem skall tillämpas. Detnya budgetsystemet har tydligen blivit föremål förväldigt många olika sätt att räkna. Man undrar omdet är samma matematik. Så fel kan det inte varanär det nu klart framgår att medlen är större än devar förra året.Låt mig fråga statsrådet om det kommer att ta långtid att få det här systemet intrimmat. Vad skall mangöra om det blir överskridanden?Anf. 130 Justitieminister ():Herr talman! Jag vill inte på något sättundervärdera de tekniska svårigheter som detinnebär att införa ett nytt budgetsystem i en så stororganisation som polisen utgör. Jag kan ocksåinformera om att jag och departementet håller ossfortlöpande underrättade om hur fråganframskrider.Jag vill passa på tillfället att informera om attregeringen på mitt initiativ har gettriksrevisionsverket i uppdrag att analysera olikasätt att beräkna anslagen för polisen, eftersom detfinns olika uppfattningar om vem som räknar rättoch vem som räknar fel.Denna analys från skall varaklar före utgången av maj månad. Vi kommersåledes mycket snart att få ett underlag. Denanalysen kommer förhoppningsvis att ge oss bättreunderlag än vad vi har haft när det gäller attberäkna medlen för polisens verksamhet.Huvudansvaret för att införa det nyabudgetsystemet inom polisen harrikspolisstyrelsen. Jag har fullt förtroende förrikspolisstyrelsen och rikspolischefen när det gällerförmågan att införa det här systemet. Det kan välvara på sin plats att påpeka att vår nuvaranderikspolischef har varit budgetchef ifinansdepartementet.Anf. 131 ():Herr talman! Tack, statsrådet. Uppdraget tillriksrevisionsverket är säkert mycket gagneligt.Eftersom rikspolischefen borde vara expert på attupprätta budget, kan jag kosta på mig att gerikspolischefen rekommendationen att hanberättar och kanske rent av håller en kurs förpolischefer som har svårt att få det här att gå ihop.Det sker en desinformation från ganska många håll.Det finns även ledamöter i polisstyrelser --partivänner till mig -- som säger att det är orimligtatt polisen skall få mindre resurser.Jag konstaterar utifrån statsrådets svar och detbetänkande vi behandlade i kammaren för inte sålänge sedan att det inte ges mindre pengar tillpolisen. Däremot finns ett sparbeting. Av dettasparbeting på blott 130 miljoner av drygt 10miljarder måste det finnas ganska mycket att tahem så att man t.o.m. kan öka antalet polismän omså skulle vara.Anf. 132 Justitieminister ():Herr talman! Precis som säger hardet åtminstone varit problem med den diskussionsom har förts utåt. Man har fått intrycket av attpolisens resurser har begränsats. Så är inte fallet.Jag är tacksam för att ställde denhär frågan till mig .