prot · GF0962 · 1992-02-12 00:00:00 — Vi anser att alla skall kunnavälja skola, och vi tror att det är mycket viktigt attvarje barn har rätt till den bästa utbildningen.Jag tycker att snubblar litetgrand när hon resonerar om det här. Den bästautbildningen för varje barn är inte sammautbildning för var och en. Förutsättningen ärmycket känsla för att barn är olika, i fråga omutvecklingsnivå, intressen m.m. Vad som behövs ärmångfald och variation, möjlighet till enskilda val,mycket av profil och hänsyn till varje individ, om viskall åstadkomma den bästa utbildningen för varjebarn. Det är det regeringens politik syftar till attgöra möjligt.Jag håller inte heller med om uttalandet att skolanskall fostra, om det sägs så där generellt.Huvudansvaret för barnens fostran åvilar enligtmin uppfattning föräldrarna, och det skall ske ettsamarbete mellan hem och skola när det gällerfostran. Det behövs ett vuxenkontrakt mellan hemoch skola, som innebär att vi ger barn ochungdomar rätt signaler om hur vi skall levatillsammans i detta samhälle.Jag är förundrad över den rädsla för utvärderingsom framskymtar både i i en del andra socialdemokraters inlägg. Hurkan ni tala om likvärdig utbildning över hela landet,hur kan ni ha så höga ambitioner, när ni är såförtvivlat rädda för att ta reda på om det lyckas?Anf. 91 ()replik:Herr talman! Det är viktigt att reda ut vadskolpengen skulle kunna innebära. Människor äroroliga för att skolsystemet skall bli segregerat. Deär rädda för att få skolor där man, bl.a. med hjälpav avgifter, kan skaffa sig fördelar och där denlikvärdiga utbildningen inte kan genomföras. Dettaär en oro som finns hos människor, och den måstetas på allvar.Vi har ännu inte sett propositionen om en skolpeng,och innan den läggs fram är det viktigt att debatteravad ett sådant system skulle kunna innebära. Det ärprecis som säger, attstatsbidragssystemet är schabloniserat, ochbidraget som går ut till kommunerna grundas påvissa villkor. Men sedan fördelar kommunerna utpengarna till skolorna, och det sker utifrån debehov som finns i olika bostadsområden och hosolika elever. Det vi befarar att det moderatleddautbildningsdepartementet har tänkt föreslå är ettsystem där staten beskär kommunernas möjligheteratt verkligen fördela pengarna efter behov.Vad annat är det man vill med skolpengen? Varförpratar man annars om en skolpeng, som iblandt.o.m. skall vara lika för alla? Hur skall man dåkunna tillgodose alla barns behov, behov somförändras och som är mycket olika i olikabostadsområden? har inte gett någonklarhet om detta. Jag vill på det här sättet flagga förden oro som finns för att det skall leda till ettmycket segregerat system.Om skolpengen dessutom kombineras medskolavgifter kan det, precis som vi har hört av denfolkpartistiske representanten, ytterligareförstärka en segregering. Det är intressant attnotera den divergens som finns mellanregeringspartiernas syn i frågan.Vi säger från socialdemokratiskt håll att frågan omskolavgifter måste utredas ordentligt innan vi tarställning, så att de inte medverkar till ett segregeratskolsystem, där barnen, som vi skall byggasamhället på, kommer i kläm och där vi inte kan gealla barn en bra och likvärdig skolutbildning.Anf. 92 (m)replik:Herr talman! Jag förstår att många i omgivning blir bekymrade, eftersom detär så uppenbart att grunderna för beslutförra året om att alla skall kunna välja skola inte harnått fram till socialdemokraterna. Ett av skälen tillatt majoriteten i beslutade att friståendeoch offentliga skolor skulle få en likvärdighantering ekonomiskt var att man ville ge alla barnmöjlighet att välja skola. Det är att värnalikvärdigheten, som icke har funnits i detsocialdemokratiska skolsystemet. Det var en brist,ett problem. Jag hoppas att de socialdemokrater hon möter där hemmaatt det var ett av grundskälen. Det kommer enproposition där vi reder ut principerna.Jag förstår inte heller varifrån man får detta att jagskulle ha uttalat mig om hur många friskolor detskall vara eller att man skall ha exakt sammakrontal. Jag har från talarstol mångagånger förklarat hur väsentligt jaganser det vara att man hittar fördelningsnycklarsom tar hänsyn till att elever har olika behov -- jaghoppas slippa säga det . Det kan manlugna människor med. Grunden för den borgerligapolitiken är just att vi respekterar att barn är olikaoch att det finns olika behov, och att alla skall harätten och möjligheten att välja skola. Detta harvarit två problem med den socialdemokratiskapolitiken som vi tänker avskaffa.Anf. 93 ()replik:Herr talman! Först och främst vill jag slå fast attden socialdemokratiska regeringen har lagt framförslag till riksdag om elevers rätt att väljaskola. Det är vi eniga om i riksdag, och detvar vi innan satte sig i regeringen. Detär viktigt; är ute på hal is när honpåstår att det inte ingår i den socialdemokratiskaskolpolitiken.Eleverna skall ha rätt att välja skola. Men vi sade idet riksdagsbeslut som vi fattade omfördelning av medel till privata skolor -- det vill jaggärna påpeka för -- också attpengarna skall fördelas efter behov, efter de behovsom de elever har som finns även i de friståendeskolorna. De fristående privata skolorna har ingenfrizon som gör det möjligt för dem att säga att deskall ha ett visst antal pengar. -- Det innebarriksdagsbeslutet.Vi befarar att skolpengen kan innebära att det bliren sådan frizon, där de privata skolorna kan hävdaatt de elever som väljer dem skall ha med sig en visssumma pengar som inte är behovsprövad. Densaken är viktig när nu regeringen håller på att skrivapropositionen om den s.k. skolpengen. Det är pånågot sätt det som är brännpunkten.Sedan sade att hon inte förstodvarifrån jag har fått uppgiften om ett visst antalprivatskolor. Jag har här en artikel frånLänstidningen , där det står.Beatrice tog också upp frågan omfördelningsnycklar, alltså frågan om hur pengarnaskall fördelas till alla skolor, även privatskolorna.De fördelningsnycklar som vi har tycker vifungerar bra -- barnen får den undervisning debehöver efter behov. Vi har förfinat det systemet.Vi befarar att i regeringen kommer attföreslå fördelningsnycklar som innebär att mansätter prislapp på eleven, att tjänstemän och kanskestyrelser får prismärka elever beroende på vilkabehov de har, beroende på vilket handikapp de har,beroende på vilka resurser man tror att barnenkräver, och att man tvingas göra det individ förindivid. Ett sådant system vill vi inte vara med om.Det är också sådant som ligger till grund förmänniskors oro.Jag hoppas verkligen att den proposition som nukommer inte späder på den oro som människorkänner och inte späder på utvecklingen mot ensegregerad skola i . Vi måste slå vakt omden likvärdiga skolan för alla elever över helalandet.Anf. 94 ():Herr talman! En skola som tillgodoser elevernasbehov av kunskaper och krav på delaktighet ochinflytande -- hur ser den ut? Jag skall göra ettaxplock bland det som just nu känns angeläget attbetona och från några områden där ytterligareutveckling och insatser kan behövas.Det finns ett entydigt kommunalt ansvar förskolans organisation och fördelningen av resursertill den enskilda skolan. I många kommuner harutvecklingen fortsatt genom att varjerektorsområde eller skolenhet har fått ett ökatansvar och rektor ökade befogenheter. Det finns stora möjligheter att forma skolans innehålloch organisation fritt när den statligaregelstyrningen försvunnit. Hur man ikommunerna skall nå målen för skolan skalldefinieras i de kommunala skolplanerna. Jagförutsätter att i sin granskning av skolanuppmärksammar innehållet i dessa, liksom i delokala arbetsplanerna, och hur de mål som finns idem uppfylls.Det är ändå viktigt att markera att riksdag ochregering fortfarande har viktiga styrfunktioner påskolans område. En likvärdig skola för alla ärmålet. Vi här beslutar om skollag och läroplan.Lärarutbildningen är ett annat viktigtstyrinstrument, liksom skolledarutbildningen.Skolverket skall följa utvecklingen och utvärdera.Det ger oss ett fortsatt stort ansvar för att skolanverkligen fullgör sitt uppdrag gentemot eleverna.En skola för alla var den socialdemokratiskamodellen. finns en, som det kan tyckas, litennyansskillnad men en oerhört viktig sådan: en skolaför alla . Det innebär att skolan skall kunna erbjudavarje elev möjlighet att utvecklas och ta till sigkunskaper efter sina förutsättningar. Likvärdighetfår aldrig innebära likformighet. Det innebärtvärtom att det måste finnas mångfald, skolor medolika pedagogik och olika profil, och möjlighet förföräldrar och elever att välja skola. Sammaförutsättningar måste då gälla för olikaskolformer -- kommunala och fristående. Men äveninom en skola skall olika arbetsätt kunna existera:olika metoder, olika pedagogik, olikagruppstorlekar och olika stödinsatser, allt efterelevernas behov. Det är vårt uppdrag, vårt ansvar,att se till att möjligheterna och utrymmet finns.Vad är en bra skola? Det är en skola somkännetecknas av stor professionalitet hos lärarna,tydligt ledarskap hos rektorerna, medinflytandeoch medansvar för elever och föräldrar. En braskola är en skola där eleverna visas respekt, därderas individuella särart är en tillgång som gesmöjlighet att utvecklas i konstruktivt samspel medandra i gruppen och under lärares ledning.Finns då denna goda karamell? På många håll skerett utvecklingsarbete där strävan är att uppfyllaläroplanens mål, men exemplen måste bli fler.Skolorna har en entydig uppgift, och det är attuppfylla skollagen, av vilken läroplanen är en del.Därför behövs skolor med betydligt mer mångfald,skolor som tillgodoser behoven hos flickor ochpojkar, stökiga och lugna, teoretiker och praktiker,svenska och invandrade elever, sådana som vill gåfort fram och sådana som behöver längre tidoch/eller mer stöd.För att komma dithän krävs ett antal åtgärder. har regeringen redan markerat ibudgetpropositionen och i direktiv tillläroplanskommittén. Jämställdheten skall blibättre, dvs. flickors möjlighet till en skola somtillgodoser deras sätt att tänka och ger demmöjlighet att hävda sig bättre, en skola där det finnspedagogik som också tillgodoser flickors behov.Forskning visar att flickor får mindre tid, att flickorunderordnar sig, att flickor är bra elever om de ärtysta och snälla. Pojkar får och tar utrymme. Föratt ändra på det behövs utbildning och fortbildning.Särskilda flickgrupper kan vara en modell.Läroplansdirektiven anger att kommittén skallöverväga om nuvarande stadieindelning kanöverges. Det är bra -- då skapas förutsättningar förett flexibelt arbetssätt, där elevens mognad blir meravgörande. Många hinder finns fortfarandeför att utveckla arbetssätt och metoder igrundskolan. Stadieindelningen är ett sådant.Ett annat är indelningen i klasser. Skolan har integenomgått någon större organisatorisk förändringsedan folkskolan infördes . Dethandlar fortfarande mycket om en lärare en klass,trots att läroplaner, framför allt Lgr 80, pekat påbehovet av förändrat arbetssätt, bl.a. genomlärarlag. finns inga formella hinder för andraarbetssätt. handlar det om att gå vidare och gereella möjligheter.Hemkunskap och slöjd behövs, liksomgrundläggande kunskaper som att läsa, skriva ochräkna, samt faktakunskaper. Tillsammans bildar deen helhet som gör tillvaron begriplig för eleverna.Då måste också möjligheten finnas att arbetaämnesintegrerat och ämnesövergripande. Ökadeforskningsinsatser, uppföljning ochutvärdering, lärar- och skolledarutbildning ärinstrument som står till förfogande för riksdag ochregering. Låt oss tillvarata dessa.Till sist, herr talman! Föräldrarnas betydelse för enbra skola kan inte betonas starkt nog. Därtill vill jagbara konstatera att mångfald, flexibilitet,delaktighet och inflytande är förutsättningar för atteleverna skall få de kunskaper som krävs i ettföränderligt samhälle.Anf. 95 () replik:Herr talman! Jag kan instämma i mycket i ChristinaLinderholms anförande. Det är inte underligt, förmycket av det hon kräver är tillgodosett i denläroplan som gäller för och somvi har haft ambitionen att förtydliga och utveckla,bl.a. Vi och har varitöverens i många övergripande skolpolitiska frågor.Ändå reser hennes anförande ett par frågor. Denförsta är: Jag fick den uppfattningen att centernnumera tycker att det kommunalahuvudmannaskapet för lärarna är bra -- eller? Denandra är: Hur ser på förslaget om skolpeng,nödvändigheten av att fördela resurserna efterelevernas olika behov samt rätten att ta ut avgifteri skolan?Vi har fått en viss bild av synen på avgifter när detgäller ett annat regeringsparti, nämligenfolkpartiet. Jag vill nu rikta samma fråga tillcentern. Detta avgör just det som ChristinaLinderholm underströk, nämligen likvärdigheten idet svenska skolsystemet.Anf. 96 ()replik:Herr talman! Den nuvarande läroplanen är bra.Det finns många bra saker i den. Men vi måsteockså se till att tillvaron runt omkring skolanutvecklas. En av de detaljer som jag pekade på äratt vi i skolan har stadieindelning ochklassindelning, vilket fungerar såsom ett hinder fören utveckling mot förändrade arbetssätt.Det kommunala huvudmannaskapet har vi. Jag ärinte beredd att föreslå att vi skall ändra tillbaka tillnågonting annat. skall vi utveckla det vi har.Det är viktigt att vi har en mångfald av skolor medolika inriktningar både pedagogiskt ochprofileringsmässigt. Det är angeläget att så mångasorters skolor som möjligt kan ges samma chanseratt finnas sida vid sida. Också det ger föräldrar ochelever större förutsättningar att välja efter behov.Jag kan ange kooperativa skolor såsom ett exempeli detta sammanhang. Förutsättningarna måste varalikvärdiga, annars rycker man undan benen för denena eller andra skolformen.Självfallet är det kommunernas och skolverketsansvar att utvärdera det totala skolväsendet iSverige. Då ingår alla skolor. Åtminstone iStockholm, som jag känner till, har skolstyrelsentagit ansvar även för de fristående skolorna istaden, också om de har haft olika förutsättningar.Avgifter i är pricipielltmotståndare till. En förutsättning för en likvärdigskola som inte differentierar mellan olika eleversmöjligheter att välja är en avgiftsfri skola. Det harvi inte , men det bör vara principen.Anf. 97 () replik:Herr talman! Min fråga var om tycker attdet är bra för skolans utveckling att ha ettkommunalt huvudmannaskap för lärartjänsterna.Ser några utvecklingsmöjligheter i detfaktum att ansvarsfrågan nu är samlad?Det gläder mig att så klartoch tydligt deklarerar att hon och ärmotståndare till avgifter i . Det betyderatt vi kan påräkna stödför vårt förslag i utbildningsutskottet om att manskall lagstifta mot avgifter inom den obligatoriskaskolverksamheten. Vi är tacksamma för ett sådantstöd.När det gäller skolpengen tycker jag nog attChristina var litet otydlig. Iutredningen 1988:20 ''En förändradansvarsfördelning och styrning på skolområdet'' varcentern starka motståndare till just skolpeng.Centern skrev:''Grundresurserna för undervisning kan inteindividrelateras, eftersom eleverna inte undervisasen och en utan i klasser och grupper.Undervisningen i en klass kostar lika mycketantingen klassen är stor eller liten. Vid en ochsamma kostnad per klass kan därför kostnaden perelev variera avsevärt. ''Står inte längre fast vid denna uppfattning?Har verkligheten i det svenska samhället förändratsså att nu är beredd att kasta ensådan här socialt ansvarstagande ståndpunkt överbord?Anf. 98 ()replik:Herr talman! Elever skall få kosta olika mycket. Enförutsättning för att alla behov skall blitillgodosedda är sjävfallet att alla får en likvärdigutbildning. Jag ser ingen motsättning mellan vadjag säger här och vad har framfört vidtidigare tillfällen. Möjligen kan man säga att vi tillskillnad från det parti som sysslar med att utveckla vår skolpolitikoch se framåt. Förändringar i omvärlden gör måste fundera på olika alternativ och nyalösningar, vilket inte behöver betyda att manöverger grundprincipen.När det gäller avgifter i skolan har jag sagt heltentydigt att skall vara avgiftsfri. Det äremellertid inte alltid så . När man talar omavgifter, måste man veta vad man menar. Jag anseratt böcker som är nödvändiga för undervisningensamt skolmat och undervisning skall vara fria frånavgifter. Däremot finns det skolor där man fårtillgång till datorer och annanundervisningsmateriel utöver det vanliga. Jag harinte sett att någon sådan skola har tackat nej till ettförstärkt stöd. Jag har på något ställe sett att enkontorsmöbelfirma har betalat ny möblering avklassrum. Om detta förhindrar en likvärdigutbildning, har vi olika uppfattningar om vad det är.Andre vice talmannen anmälde att BjörnSamuelson anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 99 ()replik:Herr talman! sade angåendeden s.k. skolpengen att elever skall få kosta olikamycket utifrån deras behov. Och vi kan allakonstatera att elever har olika behov och kostarolika mycket. Men beträffande den mångfald somChristina beskriver är frågan hurpengarna skall fördelas. Jag skulle vilja veta omChristina i ett eventuelltskolpengssystem, där statsbidraget skall följa varjeelev ut till skolan, ser att det finns någon risk förden integritetskränkning som vi befarar, i och medatt man tvingas värdera varje individ för att få dettaatt fungera efter behov. Vilka råd har centerpartietgett till den moderata skolministern i denna frågavid de interna regeringspartisamtalen? Det voremycket intressant att få veta det.Dessutom undrar jag vad ochcentern tror att föräldrar skulle tycka omett sådant förfarande. Tror att föräldrar skulle tycka attdet inte alls vore integritetskränkande om vi hadeett sådant system?Jag har läst vad en annan centerrepresentant haruttalat i om skolpengen.Och jag tycker att det som nusäger inte riktigt överensstämmer med vad som ståri denna tidning eller med tidigare uttalanden fråncentern. Därför vore det mycket intressant att nu fåhöra vilka råd som har gett till de moderatarepresentanterna i utbildningsdepartementet.Anf. 100 ()replik:Herr talman! Jag vet inte om det kränker elevernasintegritet att de får sina behov tillgodosedda. Jaguppfattar inte vad det är som skulle varaintegritetskränkande. Det är kommunernasskyldighet att fördela resurserna efter behov tillolika skolor. Och skall man göra en värderingutifrån de kunskaper som finns i den enskildaskolan om vilka behov som finns av extra stöd tillelever, osv.Utan att ha läst propositionen -- och jag vill betonaatt vi ännu inte har sett propositionen om skolpeng,och det är lättare att debattera den när vi harordalydelsen i den -- kan jag inte säga varför maninte skulle använda samma system när det gällerfristående skolor, att man anger behoven ochfördelar pengarna på ett likvärdigt sätt. Det är ju som det är olikheter mellan de friståendeskolorna. Jag kan inte förstå attWaldorfpedagogiken, som gör mycket nytta förmånga barn med särskilda behov, skulle värderaslägre än vilken skola som helst i sammakommun. Det är detta som jag menar med attskolpengen måste utgå från samma principer ochatt det därför är ett kommunalt ansvar. Men jag vill,som sagt, reservera mig för texten i den kommandepropositionen. Och det finns möjlighet attdebattera den propositionen längre fram undervåren.Anf. 101 ()replik:Herr talman! Det som jag är intresserad av att fåveta är vad tycker och vad står föri detta sammanhang. Som jag har sagt harvi i fattat beslut om att även de privataskolorna skall få del av statsbidraget efter behov.Moderaterna i säger attde vill ha en s.k. skolpeng. Då frågar jag vad enskolpeng är. Vi socialdemokrater befarar att dethandlar om att man, för att tillgodose de olikabehoven, måste värdera varje individ och sättanågot slags koefficient och en prislapp på varje elev.Jag menar att detta kan bli integritetskränkande.Jag undrar därför fortfarande vad tycker.Tror att föräldrar skulle tycka attdetta är något som de verkligen vill ha?Anf. 102 ()replik:Herr talman! Jag har vid det här laget en rättbetydande kunskap om vad föräldrartycker, men det är tydligen ett stort problem förEwa Hedkvist . föräldrar vill varadelaktiga i sina barns skolgång. föräldrarvill ha möjlighet att välja skola utifrån deförhållanden och de principer som de anser varamest betydelsefulla för sina barns skolgång.Att det skulle vara integritetskränkande att manhar valfrihet och att det finns flexibilitet iskolsystemet förstår jag inte. Jag har mycket svårtatt se att man i ett sådant system skulle behövavärdera varje enskild elev. Ett antal miljarder harju fördelats till skolan under gångna år utan att manhar värderat varje enskild elev. Men det kanske ärbra att man ser litet mer till individens behov. Detär inte omöjligt. Men jag kan inte avgöra vad EwaHedkvist egentligen menar med sin fråga.Andre vice talmannen anmälde att anhållit att till protokollet få antecknat atthon inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 103 ():Herr talman! Den senaste tidens diskussion omvuxenutbildningen har belyst hur mycket en andrachans till utbildning betyder för mångas drömmarom ett rikare liv och ett bättre jobb.Vi socialdemokrater har gjort klart att vi vill attvuxna även skall ha goda möjligheter tillstudier. Vårt besked är därför attvuxenutbildningen skall utvecklas och inteavvecklas.En vuxenutbildning som står fri och bygger på destuderandes egna fria val och önskningar betydermycket för individen och är en omistlig del av vårtsvenska samhälle.Vår satsning på vuxenutbildning står i skarpkontrast till regeringens förslag. Inte på någotannat område gör regeringen så storanedskärningar som på vuxenutbildningsområdet.Jag tycker att nedskärningen av vuxenutbildningenär en del i klassmässiga politik, enpolitik som går ut på att ge gåvor till de rika ochskära ned på det som gäller de människor som harde största behoven.Nedskärningarna av vuxenutbildningen har möttsav mycket kraftiga protester från dem som drabbas.Men de studerandes försök till en dialog medregeringen har bara mötts av oförstående ochnedsättande uttalanden. Talet om lyxkurser ispanska och nedvärdering av folkhögskolansfolkbildningsinsats är bevis på både förakt och dåligkunskap.Per sade en gång följande här i riksdagenom nedskärningar av komvux: Men är kalasetöver. Och sade följande om destuderande: utnyttjar komvux lågakurskostnader för att där göra sina egna möbler, sykläder, o.d.Diskussionen om vuxenutbildningen har ocksåvisat att det är Per själv som driver på föratt försämra för de vuxenstuderande. Detta ärmycket lätt att se om man tittar på hans tidigareinsatser på området.När Per blev moderaternastalesman i utbildningsfrågor föreslogs genastmycket kraftiga nedskärningar av komvux. Sedanlämnade Per , och redan följandeår föreslog hans parti mindre nedskärningar.När Per nu upphöjts till utbildningsministerblir hans första åtgärd ett dråpslag motvuxenutbildningen. Hur hårt Per självdriver på när det gäller nedskärningarna framgårtydligt av vad han sagt under de senaste veckorna.Jag tycker att man skall tala klartext i den politiskadebatten. De vuxenstuderande drabbas nu av attvårt land fått en utbildningsminister som inteförstår de vuxnas behov av utbildning.Nu är frågan här i om ni borgerligariksdagsledamöter vågar säga ifrån till enbakåtsträvande utbildningsminister. Är detviktigare att rädda studierna för tiotusentalsvuxenstuderande än att rädda Per från ettnederlag?Denna fråga finns det särskild anledning att ställatill , som före valet faktiskt lovade att satsamer på vuxenutbildning men som iregeringsställning vill skära bort en hel miljard frånstatsbidragen.Nu har skrivit en helt obegriplig motion.Centern ger där inget som helst löfte om attpengarna skall lämnas tillbaka. I går var det någraandra som talade om att man kanske skulle skäraned något mindre. Det är naturligtvis ett tecken påatt man håller på att mjukna också inom folkpartietoch . Men inga som helst löften ellerbesked har givits till de studerande.Uppriktigt sagt tycker jag att de borgerligapartierna bedriver ett ovärdigt spel med devuxenstuderande. är det faktiskt attdessa får besked.Tänker ni vara med på att återställa anslagen till devuxenstuderande eller inte?