prot · GF0996 · 1992-04-10 00:00:00 — Enkätenkommer bl.a. att röra frågor kring vård- ochverksamhetsplanering, ansvarsfördelning ochsamarbete samt de för patienten och anhörigaviktiga frågorna om inflytande och valfrihet.Berith berör också frågan om tolkningenav begreppet medicinskt färdigbehandlad, och jagvill här hänvisa till vad jag tidigare uttalat i dennafråga men också betona att det inte på något sätthar belagst att äldre människor skulle ha dött iförtid på grund av det nya systemet.Berith tar vidare upp frågan omkommunernas ekonomiska situation. Regeringenssyn i denna fråga kommer att redovisas bl.a. ikompletteringspropositionen, vilken kommer attavlämnas till den 24 april.Låt mig dock redan nu säga att regeringen avser attfullfölja den politik, i relation till kommunerna,som har aviserats. Hela samhällsekonominär pressad . Det ställer stora krav påprioriteringar, men också på en fast ekonomisk-politisk kurs. En sådan är en förutsättning för attutvecklingen skall vända.Anf. 24 ():Fru talman! Jag tackar för svaret. Jag har dock enkänsla av att socialministern tycker att frågan ärfärdigdebatterad och att det inte finns särskiltmycket mera att göra eller säga. Men jag hoppas attdet inte är så.Inför införandet av var det många som hystefarhågor just för att risken skulle finnas attmänniskor blev behandlade som produkter.Jag erinrar mig det besök vi gjorde påSödersjukhuset här i . Det var föreinförandet av . Vi frågade om när en patientkunde anses vara färdigbehandlad. Svaret blev:Tidigare hade vi gåprov. Men sedan ansåg vi att detvar tillräckligt om patienten kunde sitta påsängkanten. skickar vi hem patienterna när de --ungefär så uttryckte man sig -- kan lyfta på huvudet.Jag har en bror som arbetar som ambulansförare.Så sent som ringde han återigen. Hanvar ganska upprörd över hanteringen i det härsammanhanget, vilken han beskrev. Han frågade:Vad håller ni egentligen på med?Med vetskapen om att det här är någonting sompågår , tycker jag inte att det räcker medatt man har tillsatt en kommitté som skickar utenkäter till kommunerna. Det måste bli fråga omomedelbara förändringar. Socialministern får kallaihop huvudmännen inom kommuner och landstingoch försöka diskutera fram övergångslösningar.Sedan hänvisar socialministern till att regeringenssyn på kommunernas ekonomiska situationkommer att redovisas ikompletteringspropositionen. Om socialministernmed det menar att de aviserade 500 miljonernaskall skapa möjligheter för kommuner att snabbtbygga ut sjukhemmen, vill jag hävda att det här ärfråga om en droppe i havet. Vi har i tidigaredebatter och på område efter område kunnatkonstatera hur man inom kommunensansvarsområde är tvingad till nedskärningar.Om det stimulansbidrag som utgick tillkommunerna för att gruppbostäder skulle byggassäger ekonomer att det bara täcker avbehovet. Ändå behandlar man de äldre sjuka somom behovet vore täckt, ett behov som i bästa fallkan vara täckt inom 7--8 år.Socialministern säger också att det inte har kunnatbeläggas att äldre människor skulle ha dött i förtidpå grund av det nya systemet. Det är naturligtvissvårt att belägga att en gammal sjuk människaskulle ha dött . Men jag tycker attdet är litet cyniskt uttryckt i det här sammanhanget.Det kan ge intryck av brist på medkänsla och insikti att det är människor, och människor i ett mycketutsatt läge, som det handlar om. Det är inte frågaom varor som skall levereras mellan vård- ochomvårdnadsapparater.Anf. 25 Socialminister ():Fru talman! Jag tycker naturligtvis inte att den härfrågan är färdigdebatterad. Tvärtom har vi inlettden nya ordningen . Det innebär attfrågan kommer att behöva diskuteras mångagånger framöver. Det jag vill markera är bara attför att vi skall få ett underlag till en saklig debatthar dels fått i uppdrag att utvärderaÄDEL-reformen, dels har vi specialdelegationensom skall titta på betalningsansvaret. Bägge dessautvärderingar kommer att ge oss ett underlag så attvi kan föra en saklig debatt framöver. Men vi harnaturligtvis inte det . Reformen har barafungerat , och det går inte att dranågra slutsatser ännu.Jag har personligen, när jag är ute och reser ilandet, frågat hur ÄDEL-reformen har fungerat,hur organisationsförändringen i praktiken harfungerat. De rapporter jag har fått är heltövervägande positiva. Jag har i själva verket inteträffat på någon negativ rapport själv. Men jag harläst en del mer kritiska synpunkter i tidningar.Socialstyrelsen har granskat de fall som har blivituppmärksammade, t.ex. på här iStockholm och något fall nere i . I de fallenhar vi inte kunnat finna att personalen har gjortnågot fel. Men det är naturligtvis viktigt attsocialstyrelsen fortsätter att följa upp detta. Denhar ett tillsynsansvar. Det skall utövas aktivt ävenframöver, så att man uppmärksammar om detbegås några fel och försöker korrigera dessa förframtiden.Det är riktigt, vilket var inne på,att ''medicinskt färdigbehandlad'' inte är ettlättdefinierat begrepp. En lekman kan inte gå inoch tala om att en patient är medicinsktfärdigbehandlad. Detta måste vara något som denansvarige läkaren avgör. Det är hans eller hennesansvar att bestämma när det är dags att skicka enpatient hem eller till någon alternativ boendeform.Det stora problemet som vi länge har haft i Sverigehar varit att det har legat många medicinsktfärdigbehandlade patienter på sjukhus undermycket . Det har varit ett dåligtboendealternativ för dem, och det har inneburit attde har varit proppar i systemet, så att andra somhade behövt platserna inte har kunnat få dem. Jagvill nog påstå att på den punkten har ÄDEL-reformen redan givit resultat. Vi har mycket färremedicinskt färdigbehandlade patienter påsjukhusen , och därmed större kapacitet att taemot patienter som bättre behöver de här platsernaoch som fortfarande inte har fått den medicinskabehandling som de är i behov av.Sedan sade att ekonomer haderäknat ut att stimulansbidraget bara skulle täcka10 % av behovet. Jag förmodar att hon menar attde platser som kan byggas med hjälp avstimulansbidraget bara skulle täcka en mindre delav det behov som finns av t.ex. gruppbostäder. Denuppfattningen delar jag helt och hållet. Vi kommerinte , då vi med hjälp avstimulansbidraget kan bygga ungefär 25 000 platseri gruppbostäder, att täcka behovet. Detta avsergruppbostäder för utvecklingsstörda, psykisktsjuka och t.ex. dementa. Bara för dementa har manberäknat behovet till ungefär 25 000 platser. Det äralldeles uppenbart att vi kommer att behöva byggafler grupbostäder även efter det attstimulansbidraget har ebbat ut.Berith säger att bidraget bara är endroppe i havet. Då får vi trösta oss med att havetfaktiskt består av droppar.Anf. 26 ():Fru talman! Man skulle kanske skicka ut enkäter tilljust ambulansförare, taxichaufförer,hemtjänstpersonal och apoteksbiträden, somkommer i kontakt med människor. Det handlar inteenbart om människor som kommer att dö inom enmycket nära famtid. Om det fanns en väl utbyggdkommunal vård vore det helt okej. Men det handlarockså om sjuka som kanske inte kommer att döinom eller det närmastehalvåret, men som är mycket dåliga närde fraktas hem till sina bostäder. Det finns alltsåinte, som socialministern sade, utbyggda grupphemi kommunerna.Jag kommer ihåg när man på i förinte så länge sedan träffade på en gammal dam inattkläder. Hon var utskriven från lasarettet ochskulle ta sig till sin bostad. Men när hon kom till sinbostad upptäckta hon att, ja visst, medicin måstehon också ha. Hon hade kommit i nattkläder frånlasarettet, och sedan orkade hon inte klä på sig föratt ta sig med taxi till för att hämta utmedicinen. Det är sådana saker somhemtjänstpersonalen, som är mycket ansträngd , ofta pratar om.Läkarna står fortfarande under ochinte under kommunens ansvar. är detett delat ansvar. Även om en människa som forslashem inte kan botas, kommer hon i många fallfortfarande att behöva läkarhjälp. Då vore detkanske mycket klädsammare om hon fick stannakvar på sjukhuset i stället för att fraktas till sitt hem,om hon själv inte har bett om det. Talet omindividens valfrihet måste innebära att en människai livets slutskede inte skall tvingas att forslas mellankommunens boendeformer och sjukhus.Anf. 27 Socialminister ():Fru talman! Jag instämmer helt i det senasteuttalandet. Det är självklart att personer i livetsslutskede inte skall behöva flyttas från ett sjukhustill ett sjukhem eller hem till sin egen bostad. Detkan naturligtvis i konkreta fall ibland vara svårt attavgöra ifall en person befinner sig i livets slutskede.I något av de fall som har blivit omskrivna förhölldet sig precis på det sättet. Man bedömde attpersonen var färdigbehandlad för den sjukdom somhon hade kommit in till sjukhuset för och honskickades hem. Sedan dog hon av en annansjukdom. Det kunde man vid sjukhusbehandingeninte förutse.Det är riktigt att läkarna är anställda av landstinget.Men läkarna har ett ansvar i sin professionella rollsom läkare. De måste kunna bedöma hur tillståndethos en patient är. Det är de som måsteavgöra ifall en patient är färdigbehandlad och vilkaalternativ som kan finnas, om den här personen kanbo hemma eller möjligen måste komma till ettsjukhem eller någon annan form av institutionelltboende. Jag tror inte att våra åsiktsskillnader är såstora i den här frågan. Det är alldeles självklart attdetta skall skötas så bra som det över huvud tagetär möjligt. Men vi får också erkänna att när vi harmed själva livet att göra är inte alla problem enkla.Därför kommer det säkert också attbegås misstag som vi får anledning att diskutera häri riksdagen.Anf. 28 ():Fru talman! När en läkare skall bedöma tillståndethos en patient krävs också kunskap om hurmottagningsförhållandena är i den kommun somskall ta emot den sjuka människan. Vi kommerändå inte ifrån det faktum att det handlar ompengar. Om en läkare eller ett lasarett meddelarkommunen att patienten är hämtningsklar, skallkommunen hämta hem patienten.Annars kan det bli ganska stora kostnader. Jagmenar att så länge kommunerna inte hunnit byggaut sjukhem och möjligheter att ta emot svårt sjukamänniskor, måste man försöka hittaövergångslösningar, där den enskilde individen intefår hamna i kläm.Anf. 29 Socialminister ():Fru talman! Just av det skälet sade jag redan i mittskrivna svar till att jag vill betonaatt jag anser det ytterst angeläget att etiska frågorkring förflyttning av människor i livets slutskedediskuteras ingående mellan berörda handläggare ikommuner och landsting. Det skäl som BerithEriksson nu anför var just skälet till att jagformulerade mig på det sättet.Sedan hoppas jag ändå att delarmin uppfattning att det inte var bättre tidigare, närdet låg 3 000--4 000 färdigbehandlade patienterunder på våra sjukhus, som inte kundeerbjudas några alternativa boendeformer. Demänniskorna led i regel av att behöva ligga kvar påsjukhuset, trots att de egentligen inte skulle habehövt. Jag tycker att ÄDEL-reformen ochbetalningsansvaret är ett stort framsteg. Vi harkommit ifrån en sådan situation på flertalet orter ilandet.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på interpellation 1991/92:156 omkostnader för näringslivets transporterAnf. 30 Kommunikationsminister ():Fru talman! har frågat mig omregeringen kommer att tillsätta en utredning för attanalysera problemen med näringslivets förändradetransportlösningar i riktning mot just-in-time-transporter samt om jag kommer att ta intitiativ tillatt justera avgifter och skatter för att komma tillrätta med de problem som just-in-time-filosofin gerupphov till.Det är klart att man måste vara uppmärksam pådenna utveckling. har mångastudier gjorts som belyser rationaliseringsvinsternaför företagen av t.ex. en förbättradmaterialadministration.Just slutförs en utredning om trafikenskostnadsansvar. Baserat på denna kommerregeringen att företa en översyn av möjligheternaatt i ökad utsträckning använda ekonomiskastyrmedel för att minska trafikenssamhällsekonomiska kostnader.Beskattningen inom transportsektorn berörs ocksåav närmande till EG. En harmonisering avskatter och avgifter kommer att bli nödvändigunder . Statsrådet har sombekant tillsatt en utredning om hurkilometerskatten skall ersättas. Ocksåmiljökonsekvenserna av en förändrad beskattningskall analyseras. Jag kan inte föregripautredningens resultat genom att ta några ytterligareinitiativ i denna fråga.Vid en harmonisering bör inte bara själva skatternautformas på ett tekniskt likartat sätt. Ävenskattenivåerna bör av konkurrensskäl varalikartade mellan länderna i för att den inremarknaden skall fungera. Jag nämner detta för attpoängtera att de problem som tar uppknappast kan lösas med svenska särbestämmelser.Transporter är en i allra högsta grad internationellnäring, där det är viktigt med internationellsamverkan även vid utformningen av skatter ochavgifter.Anf. 31 ():Fru talman! Jag tackar för svaret. Jag ansluter migtill kommunikationsministerns tankegångar i slutetav svaret, att detta är i högsta grad ettinternationellt problem.Som jag framhållit i min interpellation är det troligtatt transporter som är lönsamma för företagentenderar att förorsaka samhället, skattebetalarnaoch framtida generationer stora förluster, inteminst på grund av miljöförstörelse.Genom ökade tansporter kan företagen förbättrasitt eget resultat, därför att lagerkostnader ochreklamkostnader minskar -- transportmedlen är jumer och mer vandrande reklampelare. Om deverkliga totala transportkostnaderna, inkl.kostnader för miljöproblem, olyckor, energi- ochtidsförluster belastade transporterna, skullebehovet av långväga handel sannolikt minska ochmer regional produktion stimuleras. Därmed skulleockså regionala obalanser kunna bli mindre.Utnyttjandet av elektroniskakommunikationsmedel, videokonferenser,datakommunikation blir sannolikt ännu merintressant, om kostnader för persontransporterökar. Vi känner inte till de totala kostnaderna förtransporter, trots alla utredningar. Jag talar ocksåom kostnader som i vissa fall är omöjliga attberäkna. Vad kommer t.ex. framtida generationeratt vilja betala för frisk skogsmark, ,användbart grundvatten, sjösystem och för hasluppit växthuseffekten?Därför tycker jag att politiskt ansvariga måsteplocka fram moral och etik också i dessasammanhang som man måste ta hänsyn till i sittdagliga beslutsfattande och försöka styrautvecklingen utifrån förnuft, då marknadskrafternainte är tillräckliga eller inte fungerar.Alla asfaltbolag, betongfabrikanter, bil- ochlastbilstillverkare bildar naturligtvis en armé avpåtryckare som hotar med sjunkande aktiekurser,företagsnedläggningar och arbetslöshet, om intejust deras transportlösningar godkänns. Men detskapas också nyttiga jobb om samhället bygger utspårbundna system och kollektivtrafik, hamnar ochfarleder för sjöfarten.Jag tycker att det vore rimligt om Sverigeskommunikationsminister just nu inför EG-anpassningen rakryggat och med resningdeklarerade att transportpolitiken både i vårt landoch i måste ändras, om inte denna världsdelskall gå mot en ekologisk och social katastrof, ochatt vi som ett led i denna ändring är beredda att tavårt ansvar i vårt land. Detta sätt att se sakensaknar jag i kommunikationsministerns svar.Anf. 32 Kommunikationsminister ():Fru talman! Först vill jag erinra omen mycket viktig grundförutsättning i dettasammanhang, nämligen att trafikverken i sinplanering just utgår från samhällsekonomiskakalkyler. Dessa ligger till grund för ochvägverkets planering av den infrastruktur som skallfinnas i det här landet.Jag håller med om attkostnadsansvaret måste förstärkas för de olikanyttjarna av vår infrastruktur. Vi har en växandetrafik, som innebär en ökad miljöbelastning. Detfinns en ökad medvetenhet om trafikens externaeffekter. Vi har ettfinansieringssystem, där skattesatser ochanslagsnivåer inte är tillräckliga och inte hellertillräckligt samhällsekonomiskt effektiva för attväga in de externa effekterna.I budgetpropositionen slås, , fast attprincipen om förorenarens betalningsansvar skalltillämpas. Utvecklingen inom EG kommer attmedföra en ökad användning av miljöavgifter ochtrafikavgifter. När säger att vi skallkräva att den politiken skall förändras, kan jag sägaatt en sådan process redan är i gång i allra högstagrad. Det finns en ökad miljömedvetenhet i , där ju faktiskt miljöproblemen ärbetydligt större i det här avseendet än de är i vårtavlånga och vidsträckta land.Sammanfattningsvis: Regeringen är mycket välmedveten om trafikens externa effekter. Därför harvi ett mycket ambitiöst trafikmiljöprojekt på gångpå kommunikationsdepartmentet. Det är därförsom transportsektorn har ett sektorsansvar förmiljön. Det här skall nu preciseras. Det pågår ettarbete inom trafikverken med miljörapporter, somskall avlämnas och där deras sektorsansvaralltså avrapporteras.De ekonomiska styrmedlen håller vi på med attförfina undan för undan. Jag kan avslöja attregeringen redan i kompletteringspropositionenkommer att föreslå en breddad och födjupadanvändning av just dessa ekonomiska styrmedel,bl.a. för att möta effekterna av just-in-time-principen.Å andra sidan vore det förödande om vi i Sverigeskulle omöjliggöra just-in-time-principen, så attsvenska företag inte skulle varakonkurrenskraftiga. Av flera olika anledningar trorjag inte att det är en utveckling som vi skulle kunnastå till svars för.Regeringen arbetar helt enkelt inte med den härtypen av planmässiga regleringar, som det ändålyser mellan raderna att villåterinföra. Vi arbetar med ekonomiska styrmedel ien social marknadsekonomi. Slutligenvill jag säga att just-in-time-principen har enmycket god effekt, nämligen att den sänkerpriserna, vilket -- förutsatt att det finns en effektivkonkurrens -- kommer konsumenterna till godo.Anf. 33 ():Fru talman! Jag har inte förespråkat avskaffandetav just-in-time-principen, utan jag -- liksomkommunikationsministern i viss utsträckning --hävdar att det inte är nu som transporterna belastasav de verkliga kostnaderna och dessutom att det ärsvårt att beräkna kostnaderna.Man är en dålig försvarare av marknadsekonomin,om man inte med kraft törs ta itu med problemennär de uppstår. Problemet ute i är att detfinns en tveksamhet och en återhållsamhet hosministerrådet och hos vissa delar av kommissionen,medan enskilda forskargrupper och andrakommissionärer går ut och kräver en ändring avden transportpolitik som har förts. Det är iden processen som vi inte behöver vara rädda föratt medverka, oavsett om vi är medlemmar av ellerstår utanför den europeiska gemenskapen.En expertgrupp i EG, Grupptransport 2000, anseratt den transportpolitik som har förts hotarhela Gemenskapens existens. Även omGemenskapen nu skulle falla samman på grund avatt man inte lyckas lösa transportproblemen, finnsju ändå länderna i kvar att föra handel ochsamarbeta med.Det hela handlar om att tvinga de motsträviga tillatt vidta andra åtgärder än dem som vidtas. Tilloss inom vårt parti och inom miljörörelsen framförsdet krav från olika befolkningsgrupper ute iEuropa, som vill ha hjälp att stoppa vansinnigamotorvägsbyggen där det skulle behövasspårbunden trafik. Man måste alltså ta en klarställning.Man har i inte tillräckligt beaktatmiljökonsekvenserna när det gäller de ständigtökade transporterna. Det är ju vad kritiken går utpå.Under EES-förhandlingarna hade vi kunnat förenaoss med och och ställt villkor omatt få möjlighet -- oavsett hurudan utvecklingen iEuropa än blir -- att använda godstransporter, t.exvia kombitrafik. Den diskussionen lyste med sinfrånvaro under EES-förhandlingarna.Jag upprepar att jag tycker mig -- åtminstone somdet förefaller utåt -- uppleva en viss passivitet hoskommunikationsministern när det gäller de härfrågorna.Anf. 34 Kommunikationsminister ():Fru talman! har ställt två frågor tillmig.Den första frågan är: Kommer regeringen atttillsätta en utredning som skall analysera dessaproblem i syfte att undvika samhällsekonomiskaoch ekonomiska förluster? Svaret på den frågan ärnej. Det är en mängd utredningar på gång, bl.a.kostnadsansvarsutredningen. På basis av den skallnu regeringen lägga fram konkreta förslag.Den andra frågan är: Kommer regeringen att tainitiativ till att justera avgifter och skatter för attkomma till rätta med de problem som just-in-time-filosofin ger upphov till? Svaret på den frågan är ja.Regeringen kommer att förfina de ekonomiskastyrmedlen så, att vi skall kunna bemästra såmycket som det över huvud taget är möjligt avtrafikens externa miljöeffekter.Den diskussion som nu för om EG ärintressant. Jag noterar att det som harsagt innebär ett rungande ja till ett svensktmedlemskap i . sade att vi måstetvinga de motsträviga. Hur skall detta ske annat äninom EG:s ram med dess överstatlighet och medtvingande majoritetsbeslut för att övervinna demotsträviga på miljöområdet? Jag konstaterar atten så pass ansvarsmedveten person som BengtHurtig -- inte bara när det gäller miljöfrågor, utanäven när det gäller många andra sammanhangenligt vad jag har kunnat notera efter våra mångadebatter i kammaren -- har insett att EG är detinstrument som finns till förfogande för att kommatill rätta med de stora, gränsöverskridandemiljöproblemen i vår världsdel.Anf. 35 ():Fru talman! och uppvisadeuppenbarligen en helt annan aktivitet under EES-förhandlingarna i fråga om järnvägs- ochvägtransporter än vad gjorde. I detavseendet uppfattar man nog snarare somen företrädare för de mer konservativa ländernainom EG. Vi i vårt parti är naturligtvis för att manskall kunna behålla och utveckla frihandelsavtalet.Inom ramen för den typen av diskussioner går detutmärkt väl att utöva kraftfulla påtryckningar ochtvinga de motsträviga att vidta andra och mereffektiva åtgärder än vad man nu gör.Det här maktproblemet är faktiskt inte så enkelt attlösa. Står vi utanför ett medlemskap, har vi ocksåkvar en viss makt i vårt parlament.Inom EG har man underlåtit att föra en konsekventoch genomtänkt infrastrukturpolitik. Det dugerinte i längden att gå försiktigt fram i sin kritik. Ominte den process som pågår ändras, kommer denatt permanentas och förvärra problemen. Det haralltså inte funnits den gemensammainfrastrukturpolitik som skulle ha behövts. Detobegränsade nyttjandet av lastbilar och personbilarmåste upphöra, säger t.o.m. en EG-kommissionär. Men det går inte av sig självt. Detfordras att alla politiker i alla länder i hjälpsåt, oavsett om man är medlem eller inte.Anf. 36 Kommunikationsminister ():Fru talman! På den punkten håller jag helt medBengt . Han och jag har egentligen sammagrunduppfattning, att de problem som uppstår i ochmed just-in-time-principen skall bemästras medekonomiska styrmedel.Jag vill ändå påpeka att det pågår en annanutveckling på harmoniseringens område. Man harbörjat tillämpa principen om cabotage, dvs. attinrikestrafik kan köras även i tredje land, vilketkommer att minska antalet tomma lastbilar ganskadramatiskt, om vi ser det i ett europeisktperspektiv. För svensk del kommer detta attmedföra såväl gynnsamma miljökonsekvenser somgynnsamma konsekvenser för transporternaskostnadsnivå.Fru talman! Slutligen när det gäller den ställningsom och har vid förhandlingarom vilka bilar som skall släppas igenom, påverkasju den av dessa länders geografiska belägenhet.Schweiz och är utpräglade transitländeroch kan därför ställa krav. Man skulle kunnajämföra med , om man vill göra enhårdragning. har precis det motsattageografiska läget, nämligen det perifera läget.Genomfartstrafiken i är ju inte precis detstörsta problemet som vi har att brottas med.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1991/92:164 omtullens och polisens samarbete vid ett eventuelltEU-medlemskapAnf. 37 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig hurgränsövervakningsproblemen skall lösas och hurpolissamarbetet skall se ut vid ett eventuelltmedlemskap i den europeiska unionen.Låt mig till en början säga att det är alldelesför tidigt att ge några säkra svar på de frågor somGudrun ställer.