prot · GF09111 · 1992-05-13 00:00:00 — Det gäller inte bara att ungdomarnaskall springa runt på företag och få s.k. utbildning,utan det gäller att de skall kunna lära, utveckla sigoch delta i samtliga arbetsmoment på arbetsplatsenutan risk för att företagaren skall bli anmäld tillarbetsdomstolen.Med detta har Ny demokrati rott sin politik i hamnoch bidragit till att av sexmånader -- gratis för företagarna -- möjliggöra ettnytt drag under galoscherna för svenska småföretagsamtidigt som våra ungdomar får meningsfullsysselsättning.Glädjande nog kan jag konstatera att de borgerligapartierna inom arbetsmarknadsutskottet -- trotsolika synsätt -- verkligen har försökt att enas genomdiskussioner och förhandlingar.Vi i Ny demokrati vill ge en eloge tillarbetsmarknadsminister som harförsökt att navigera sitt departement förbisärintressena -- t.ex. facken -- som i sin tur liktSkylla och Karybdis försöker bevaka att den stridaströmmen av arbetslösa ungdomar inte kommer ini företagen. Men det är nog tur både förarbetsmarknadsminister ochungdomarna att Ny demokrati är med på hansodyssé. Det som händer är så unikt att vi måsteoss ta oss tillbaka ända till antiken.Jag vill påskina att detta beslut inomarbetsmarknadsutskottet överskuggar kommandebeslut om fondpengar, banker m.m. Här har dethandlat om vår framtid -- våra barn och ungdomar.Enda smolken i bägaren är när vice ordförandeefter utskottsbehandlingen i media försöker ta åtsig all ära samt partipolitiskt ''plussa upp'' sig. Viskall i stället tillsammans inom den borgerligasektorn ståta med och demonstrera inför de andrautskotten vad ett samarbete och samförstånd kanleda till. kunde kanskevara en förebild för övriga utskott om hur man löserviktiga frågor genom förhandlingar.Fru talman! Med detta vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan i mom. 33 och 34.Anf. 16 () replik:Fru talman! Jag skall börja med att konstatera attdet tydligen har skett regelrätta förhandlingarmellan Ny demokrati och övriga borgerliga partier.Det är skönt att kunna konstatera detta.Det är litet beklagligt att Ny demokrati har lagtbeslag på begreppet ''sunt förnuft''. säger att man har handlat enligt suntförnuft. Jag vågar påstå att Ny demokratisagerande i vårt utskott tyvärr inte präglas av suntförnuft. då vi diskuterade vårmotion A225 sade att enligtsunt förnuft var denna socialdemokratiska motionden bästa, och sedan röstade man ner den. Varfinns det sunda förnuftet i ett sådant fall?Är det inte bättre att Ny demokrati verkligenerkänner vad deras reservation innebär? Man tarinte hänsyn till ungdomar i det här fallet. Man ärute efter att kunna införa ungdomslöner, ingentingannat. Det hade varit ärligare om de hade sagt attdet var deras ambition från början.Anf. 17 (nyd) replik:Fru talman! Jag håller med att detvar mycket i er motion som var bra. Min ambitionvar från början -- precis som -- att vi skulle försöka lösa frågan i ett heltenigt utskott. Det hade varit den bästa lösningen.Men er motion innehöll ingenting omsmåföretagare. En- och fåmansföretagaren var heltutanför detta. Det kunde jag absolut inteacceptera. Småföretagaren måste också få kunnaerbjuda ungdomspraktikplatser. Det var mycketviktigt för oss. tyckte vi att det här var denbästa lösningen, men det hade förstås varit mycketbättre om alla hade kunnat enas. Det kanske vi kangöra i fortsättningen, vem vet.Anf. 18 () replik:Fru talman! Det här med sunt förnuft stämmer inte.Vid förhandlingarna i utskottet diskuterade viutkast efter utkast. Vi sade frånSocialdemokraternas sida att vi var beredda attgöra ett undantag för enmansföretagarna.Resonemanget om sunt förnuft håller inte, . Vi gick er till mötes när det gällersmåföretagare och enmansföretagare.Anf. 19 (nyd) replik:Hela tiden gick det ut på att sätta ungdomarna iförsta rummet och politiken i andra rummet.Johnny säger att man kunde diskutera.Men vi diskuterade aldrig det fall att enarbetsgivare kan åka fast om en ungdom räknassom anställd. Detta måste anses vara en oerhörtviktig fråga. I detta fall tyckte vi att det var suntförnuft att tänka på ungdomarna.Anf. 20 . HÖGMARK (m):Fru talman! Under de senaste 18--20 månadernahar den svenska arbetsmarknaden gemomgått endramatisk försämring. Det har varit uppe tidigare iden här debatten. Det har inneburit stigande antalkonkurser, betalningsinställelser, varsel ochmänniskor som har fått gå ifrån sina jobb. Det hargällt den privata sektorn, och börjar dessafenomen dyka upp även i den offentliga sektorn.Ansvaret för stora delar av detta -- jag kommertillbaka till det som även var inne påtidigare -- faller tungt på den socialdemokratiskaregeringen som under sex med mycket godhögkonjunktur hade ansvaret för svensk ekonomi.Genom försummelser och bristande förmåga atthantera marknaden lades grunden till deproblem som vi ser. Det har resulterat i att ettstort antal människor befinner sig utanförarbetsmarknaden med allt vad det innebär av socialtragedi. Jag tror att vi är helt överens om detta ikammaren.Jag vet att sade att hon gärnadebatterar 80-talet, och vi får se om hon kommertillbaka. Men jag vidhåller att alltför litet gjordesunder de goda åren för att man skallklara de problem som en avreglering avkreditmarknaden bidrog till och annat där mycketstarka krafter inom marknadsekonomin gjorde siggällande. Det har lett till att vi har fått en försämradkonkurrenskraft, sjunkande marknadsandelar förexportindustrin på många områden. Vi har sämreproduktivitet i svensk industri än många andrakonkurrentländer, även om den under det senasteåret har börjat ta ett steg framåt. dåorder strömmade in och vi verkligen behövde hamänniskor som arbetade i industrin, hade vi enfullständigt orimlig frånvaro på grund av olikaomständigheter. Olika regelsystem bidrog säkertmycket aktivt till denna överfrånvaro.Vi hade en fullständigt, orimligt uppblåstbyggsektor, som kännetecknades av alltför mycketav spekulation och luftaffärer, ochfinansmarknaden bidrog på olika sätt till attytterligare understryka dessa fenomen.Vi hade en offentlig sektor som under 80-taletdefinitivt var i behov av omstrukturering, där manhade behövt se över produktiviteten,prestationseffektiviteten och servicenivån, men därman inte gjorde någonting. tvingas man,under knapphetens kalla stjärna, att genomföra enmängd förändringar, som leder till att ett stort antalmänniskor kommer ut på en arbetsmarknad somser allt annat än ljus ut för tillfället. Demänniskorna kan med fog ställa sig frågan om detinte hade varit bättre med en regering som hade skickat signaler om behovet avförändringar på denna sektor, så att det hade gjortsomstruktureringar och de hade kommit ut på enarbetsmarknad som efterfrågat dem, i stället för atti dag kastas ut i kylan. Jag tror att de människornareagerar ordentligt mot den oförmåga som dentidigare regeringen hade att skicka sådana signalertill den offentliga sektorn. Där faller ansvaret,, mycket tungt på den regering somvandrade omkring på lättsinnets breda tredjeaveny.Nu säger den opposition som för ett antal år sedanvandrade omkring på denna tredje väg, att ''medvår politik skulle landet må så mycket bättre, och viskulle kunna skapa så många nya arbetstillfällen''.Ingela och hennes partivänner må ursäkta,men trovärdigheten i det budskapet är inte alltförhög. Har man så misslyckats att klara degrundläggande strukturproblemen under ett antalmycket goda år och samlat så litet iladorna för att möta de problemen ,vet jag inte varför väljarna skulle tro att ni ärså mycket bättre skickade att klara det under desvåra år som råder.Vi beskyller inte socialdemokratin för att varaorsak till problemen med den internationellakonjunkturen -- det är ganska naivt att påstå någotsådant. Det är just på grund av de problem somfinns kvar i den inhemska strukturen och som niinte skötte som vi kritiserar er.Fru talman! Det finns ett genomgående drag hossocialdemokraterna när de möter de här problemenpå arbetsmarknaden att säga, att ''vi skall byggaSverige ur krisen'' -- får bara byggbranschen enchans skall ett stort antal positiva saker inträffa. Demålar upp en bild av en byggbransch som i stort setthelt och hållet har tappat luften. Man får ibland närman hör socialdemokraternas beskrivning enkänsla av att det inte byggs någonting i , på grund av den borgerliga regeringensoförmåga att hantera problemen.Det kan finnas anledning att titta litet på vad somegentligen sker inom byggbranschen. Det är ingettvivel om att aktiviteten har gått ned, från denfullständigt orimliga överhettningen 1989-1990,men bostadsbyggandet har inte minskat med merän -- om jag får uttrycka det så -- under 1992jämfört med tidigare. pekar man på ennedgång . Det är givetvis den sektor somrör de kommersiella lokalerna som har drabbatshårdast av detta, och det är ganska naturligt, närman ser hundratusentals och åter hundratusentalstomma kvadratmeter runt omkring i stort sett allasvenska städer. Det är ganska orimligt att tro där skulle kunna bygga ur krisen.Sektorn samfärdsel redovisar för 1992-1993 enuppgång i byggandet med 53 %.Väginvesteringarna beräknas öka under1993.Det är alltså totalt sett en byggarbetsmarknad därnågra sektorer, bl.a. de kommersiella lokalerna,minskar radikalt, medan andra områden ökarkraftigt. Totalt sett bedömer man att byggandetunder och 1993 i stort sett kommer att liggai nivå med genomsnittet under de goda åren, somsocialdemokraterna bar ansvaret för under 80-talet.Det är alltså en något nyanserad bild, som det ärvärdefullt att redovisa här, jämfört med den bilddär det framställs så att ingenting händer påbyggsektorn . Detta innebär självfallet inte attdet inte finns ett antal objekt som man kan byggaframöver, men det får vi återkomma till när vidiskuterar kompletteringspropositionen och demotioner som har väckts i anslutning till den.Jag är, fru talman, betydligt mer oroad över de jobbsom slås ut inom den tillverkande industrin. Därkan man börja ställa frågan hur vi i framtidenskall kunna få en bas för välståndet, när man ärnere på av de sysselsatta inom industrin. Demå ha ökat produktiviteten, men skall vi i dettaland ha en möjlighet att värna välståndet, ha enbred arbetsmarknad och skapa jobb för framtidenoch för de unga människorna, får inte utslagningeninom industrisektorn gå längre än vad den har gjorti dag. Det är nödvändigt att värna industrisektornoch se till att få nya, produktiva jobb inom det härområdet. Där är den viktigaste uppgiften förregeringen att se till att den internationellakonkurrenskraften prioriteras, och det är därförregeringen lägger ett antal förslag, har lagt ett antalförslag och framöver kommer att lägga ytterligareförslag, just för att stärka industrisamhälletsmöjligheter att utveckla och värna välståndet.Det kan upprepas : Det är inte för attvi tycker synd om olika industriägare ochaktieägare, utan det är för att ge industrin godainvesteringsbetingelser och konkurrensbetingelsersom vi föreslår exempelvis sänkning avenergiskatterna, borttagande av skatt på arbetandekapital för småföretagen, och som vi kommer attförsöka att ytterligare förbättrariskkapitalförsörjningen. Det är för att värnaindustrisamhällets möjligheter att skapa godabetingelser för arbete, sysselsättning och välstånd.Det är regeringens bevekelsegrunder, och jag harmycket svårt att tänka mig att socialdemokratinskulle agera mot den typen av insatser för att värnakonkurrenskraften.Ungdomarna har nämnts av flera talare, bl.a. avIngela och . Jag delar desynpunkter som bl.a. har fört framoch beskrivningen av ungdomsarbetslösheten somett gissel, när ungdomar kommer från skolan ochinte är efterfrågade, inte har någonting att göra.Om det är vi totalt överens -- det finns ingenavvikande uppfattning på den punkten. Det ärdärför som regeringen har lagt ett förslag omungdomspraktik, som utskottet nu till största delenhar antagit, med smärre tillägg och justeringar.Johnny säger att ungdomspraktiken intelöser problemen med ungdomsarbetslösheten. Nej,det har regeringen inte trott. Det är nog ingen somtror att detta är en patentlösning. Dennaungdomspraktik är det sista av flera steg, där maninte har lyckats få någon form av utbildning, omman nu söker sådan, inte får någon form avberedskapsarbete, inte får jobb på den öppnaarbetsmarknaden. Då är det här förslaget tänkt attkomma in. Förhoppningsvis får det ett bragenomslag. Vi kan nå upp till de 40 000 eller 60 000platserna under det år som åtgärden är tänkt attverka. Det är ingen patentlösning, och det finnsingen annan garanti för god sysselsättning för ungeller gammal än en sund ekonomi, en industri ochett näringsliv som efterfrågar arbetskraft på enöppen marknad.Jag kan också bekräfta vad som har sagts tidigareom att det här verkligen har diskuterats i utskottet.Ingela var i sitt inledningsanförande inne påatt det var tråkigt att vi inte lyssnade på och togintryck av varandra. Jag tror inte att någon fråga,som jag har suttit i utskottet, hardiskuterats så länge, så öppet och i ett så gott uppsåtatt försöka komma fram till någonting som kundebli konsensus. Oaktat att vi nu har landat på olikaställningstaganden, har vi förhoppningsvis fått enviss respekt för varandras synsätt, och jag tror atthela denna process skulle kunna gagnaverkställigheten av reformen. Jag hoppas, JohnnyAhlqvist, att det kan bli en helhjärtad uppslutningnär nu fattar ett beslut om detta.Vi har klara intentioner på attarbetsmarknadsmyndigheterna står i startgroparnaoch är beredda att göra en gedigen insats för att setill att så många ungdomar som möjligt kankomma in i den här åtgärden. Jag har all anledningatt tro och hoppas att alla arbetsmarknadens parter,självfallet inkl. de fackliga organisationerna, på allasätt kommer att agera för att just ungdomarna fårdenna chans att komma in.För att anknyta till fråga: Vadhänder för dessaungdomar? Den arbetsgivare som har haft en sådanhär praktikant kan kanske anseatt praktikanten var utomordentligt bra och att mankan fortsätta med en fast anställning. Detta fyllerpå så vis en viktig funktion genom att vederbörandegradvis slussas in på en öppen arbetsmarknad.Johnny antydde i sitt inlägg att det kanskenu inte kommer att gå att genomföra denna reformdärför att det kan blåsas till strid. Jag hoppas att jagmisstog mig på den punkten. Jag hoppas verkligenatt alla arbetsmarknadens parter ställer helhjärtatupp. Jag har en bestämd känsla av att ungdomarnasoch även föräldrarnas dom annars kommer att bliutomordentligt hård mot dem som på något sättskulle obstruera. Men jag tror att jag har fel på denpunkten. Jag tror att alla vill ställa upp.Fru talman! Vi har varit inne påkompetensfrågorna när det gällerarbetsmarknadspolitiken och dearbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Det råder välinget tvivel om att det är viktigt att vi ser till att höjakompetensen hos den befintliga arbetskraften ochhos dem som skall in på arbetsmarknaden, omsvensk industri framöver skall kunna varakonkurrenskraftig, stärka sin internationellakonkurrenskraft och även locka ungdomar tillindustriarbetet -- jag tror nämligen att det ärutomordentligt angeläget att få ungdomarna atttycka att industriarbete är intressant, eftersom detdär krävs en hel del och finns stora möjligheter tillpersonlig utveckling.Det är därför glädjande att se att en så stor andel avdem som är föremål förarbetsmarknadspolitiska åtgärder omfattas avarbetsmarknadsutbildning. Nära 100 000 personeromfattades av denna utbildning.Många aktörer spelar en viktig roll inom dettaområde. Det är inte bara AMU, utan det finnsockså många enskilda privata aktörer. Komvuxfinns med och har tagit en ganska stor andel avkakan. Jag tror att detta totalt innebär en ständigtstigande kvalitet, att det sker en stigandemarknadsanpassning av just den här utbildningenför att den skall passa både företag och de eleversom går där.Jag vill också anknyta till vad tidigare talare -- jagtror det var och även --har sagt om vad vi var ense om. Det är glädjandeatt ett enigt utskott nu klart markerar att vi tyckeratt det är dags att AMU bolagiseras. Vi ser inga skälför en fördröjning på den punkten, och vi har sattupp som ett riktmärke. Meddetta uttalande förväntar sig utskottet -- ochdärmed också när vi om fattarbeslut -- att regeringen förelägger ettförslag i ärendet som gör det möjligt för AMU attbli bolag och verka som bolag från årsskiftet1992/93.Fru talman! Denna kammare är totalt enig om attarbetslösheten är ett gissel både rent personligt ochför samhället i sin helhet. Jag tror också att vi ärhelt eniga om att det är bättre att människor görnågonting än att de går sysslolösa och får någonform av ersättning. Jag tror att det i finns en genuin uppfattning om detta, ochjag tror att det finns all anledning att ta fasta pådetta framöver när vi debatterar och diskuterar deolika förslag som läggs fram. På så sätt kan vi gemänniskorna en ärlig chans att möta framtiden.Arbetslösheten är ett gissel och skall bekämpas.Med detta, fru talman, ber jag att få yrka bifall tillarbetsmarknadsutskottets hemställan på allapunkter och avslag på reservationerna.Anf. 21 () replik:Fru talman! . Högmark säger att vi idenna kammare är eniga om att en hög arbetslöshetär ett gissel. Med utgångspunkt i att vi medregeringens förslag, de förslag som har behandlatsi detta arbetsmarknadspolitiska betänkande, hartagit de första stegen mot en kontantstödskostnadnästa år på medaninvesteringsprogrammen däremot är ytterstblygsamma i förhållande tillkontantstödsutvecklingen, förstår jag inte hurAnders G. Högmark kan ha mage att säga att manockså från de borgerliga partierna uppfattararbetslöshet som ett gissel. Om man i själ och hjärtauppfattar arbetslösheten som ett gissel måste manju ta dessa perspektiv på djupt allvar. Den öppningjag kan se i . Högmarks inlägg är att hansäger att vi får ta detta på allvar när vi nu skall börjadiskutera kompletteringspropositionen. Måtte dåde borgerliga företrädarna i denna riksdag varaberedda att vända om, så att vi går mot en politiksom innebär att vi använder pengar till nyttiga,vettiga jobb i stället för att passivt skicka ut dem iform av kontantstöd och därmed upprätthåller detgissel som arbetslösheten innebär.Anders G. Högmark säger att mycket litet gjordesunder 80-talet. Jag skulle kunna ägna en god stundåt denna fråga, men jag skall bara nämna någrasaker som jag tycker är viktiga och som jag harredan tidigare i en replik på tagit upp: omväxlingen till en lägreinflation genom och andrainsatser men också välfärdspolitikens utveckling,inte dess avveckling. Jag vill erinra om att det varden socialdemokratiska regeringen som genomförhandlingar med landstingen genomförde ensjukvårdsgaranti för vissa sjukdomar. Det var enfråga som drev. Jag tyckte att det varen bra fråga, och det var också därför som densocialdemokratiska regeringen lade fram förslagom detta. Jag vill erinra om att Socialdemokraternagenomförde samverkan mellan socialförsäkringoch sjukvård för att minska köerna och förbättramänniskors hälsa. Jag vill erinra om att det varSocialdemokraterna som lade fram förslag om enaktiv rehabilitering i sjukförsäkringen, och det varSocialdemokraterna som lade fram förslag ominsatser på arbetsmarknaden, för det goda arbetetoch för arbetslivets villkor.Man kan faktiskt inte bara låtsas som att dennaplattform inte existerar, och jag menar att vad denborgerliga regeringen nu gör är att spoliera dessaförutsättningar.Vi kan inte gå med på att man bygger upp en politikpå ofinansierade skattesänkningar, en politik somskjuter över välfärdspolitikens finansiering fråndem som har förmåga att betala till dem som hardet sämre ställt. Detta är den viktigast kritiken.Dessutom får man inte någon tillväxteffekt genomskattesänkningar på förmögenhet och kapital.Detta går inte ihop, . Högmark.Anf. 22 . HÖGMARK (m) replik:Fru talman! När det gäller balansen eller kanskesnarare obalansen mellan kontantstödet och dearbetsmarknadspolitiska insatserna råder det välinget tvivel om att kontantstödet har vuxit. Dettaär ju betingat av den fullständiga explosion som harskett i fråga om arbetslösheten genom denedläggningar som orsakats av den ekonomiskapolitik som har förts . Låt oss säga såhär: Det finns ingen i denna kammare som känneren lust för att andelen kontantstöd ytterligare skallöka visavi de arbetsmarknadspolitiska insatserna.Jag är definitivt inte tilltalad av den modell som gårut på att vi i växande omfattning skall hakontantstöd i stället för arbetsmarknadspolitiskaåtgärder. Låt oss alltså ha detta som utgångspunkt idiskussionen framöver.Ingela säger att mycket gjordes . Jag ifrågasätter inte att Socialdemokraternagjorde mycket, men det är ju inte säkert att vad degjorde var rätt. Våra skilda värderingar kannaturligtvis påverka betygsättningen, det är jag heltmedveten om. Det fanns säkert saker som gjordes,t.ex. insatserna för att börja växla nerinflationstakten. I vilken utsträckning det var helteller delvis förtjänst kan man diskutera,men ambitionen att växla ner inflationstakten vargod, och den ambitionen fanns säkert hos allapartier, även om metoderna kanske var litet olika.Vi föreslår inte ofinansierade skattesänkningar. Visänker inte skatten för kapitalägarna på grund avatt vi ''tycker synd om kapitalägarna'' utan just föratt vi skall få kapital till . Vi tycker att det ärganska sunt att svenskt kapital nu inte som söker sig ut till fastighetsmarknaden i ,utan vi tycker faktiskt att det kunde vara roligt omutländskt kapital sökte sig till tillverkande industriså att de långsiktiga, strategiska investeringarna iden tillverkande svenska industrin kunde tryggas.Vi menar att ett motiv för förändringar ikapitalbeskattningen eller för en sänkning avskatten på energi kan vara att företagen skallkomma hit eller åtminstone behålla sin tillverkninghär i , så att inte ytterligare tiotusentals jobbflyttar ut från . Då lär vi nämligen få långtatt gå innan vi uppnår någon form av fullsysselsättning. Då kommer vi verkligen att se till attdriva upp arbetslöshetsnivåerna. Det är bra med ettantal beslut, men det är bättre med riktiga beslut.Anf. 23 () replik:Fru talman! Jag tar med stor uppmärksamhetverkligen till mig det som sägerom kontantstödet. Jag tycker att det känns väldigtlovande. Jag ser faktiskt fram emot att det iarbetsmarknandsutskottet fr.o.m. torsdag, då vibörjar behandlingen avkompletteringspropositionen, blir en mycketkonstruktiv diskussion om de socialdemokratiskaförslagen kring infrastruktur och kring insatser förkompetensutveckling, utbildning och andrainvesteringar. Detta finns redovisat i det härförslaget som i och för sig kommer att avslås,men som kommer tillbaka ikompletteringspropositionen. Med tanke på detsom nu sade hoppas jag att vikan få en förnyad grund för en positiv diskussion.Det är ju inte sant, , att ni harfinansierat sänkningen av kapitalbeskattningen.Den är inte finansierad. Budgetunderskottet visaralldeles tydligt att de skattesänkningar som harföretagits inte är finansierade. Dessutom leder inteden typen av skattesänkningar till den tillväxt somregeringen förväntar sig. All erfarenhet från andraländer visar att det är så. Även vi Socialdemokratervill ha ett program för en riktig näringslivspolitik.Vi föreslår också en sänkning avenergibeskattningen, men vi avvisar regeringenskonstruktion och förslag. Vi vill skapa godaförutsättningar för små företag, för stora företagoch för internationella företag att etableraverksamheter i . Jag vill påpeka att densvenska företagsbeskattningen sett iEuropaperspektivet är mycket låg. Det är alltsåinte där problemet ligger. Men att förskjuta bördanfrån dem som har det svårt till dem somfaktiskt klarar sig bra ändå, och dessutom göra detofinansierat, kan vi bara inte ställa upp på, AndersG Högmark.Låt oss ta den arbetsmarknadspolitiskadiskussionen, och låt oss se till att vi skapar engrogrund så, att det inte blir en galopperandekontantstödsutbetalning. Då tror jag att vi ändåmed den här som bas kan åstadkommanågonting relativt hyggligt.Anf. 24 . HÖGMARK (m) replik:Fru talman! Vi skall inte ta någon lång debatt nu --den får finansutskottets ledamöter ta -- omhuruvida de olika budgetalternativen ärfinansierade eller ej.