prot · GF0997 · 1992-04-21 00:00:00 — Jag tror att situationen är densamma för deländer som finns med i och för FN-medlemmarna. Man vet inte hur man skall hanteradet här problemet.Ibland verkar det faktiskt finnas vissa konfliktersom det inte går att få en lösning på. På något sättmåste de få mogna ut. Det är min personligauppfattning att Kashmirproblemet är just en sådankonflikt.Anf. 218 ():Herr talman! Jag tycker att det är fruktansvärt omen fråga som den om Kashmir skall behöva mognaut. Hela har ju förvandlats till ettblodigt slagfält. Så är det . I det pågåendegerillakriget står de indiska trupperna inte bara motfrihetskämpar utan också mot en hel befolkning.Ögonvittnen har berättat att man kan se torteradelik flyta på floden, hus brännas ner ochcivilpersoner fängslas utan rättegång. Dessutom fårman inte begrava sina döda i fred. Hela gängvåldtar kvinnor, och barn skjuts i den familj sommisstänks härbärgera en terrorist. Situationen ärsåledes kaotisk.Omkring 10 000 kashmirier har dödats, sombiståndsministern sade. Vidare är det kanske10 000 som sitter i fängelse. Det är väldigt svårt attfå tillstånd att komma in i landet. Därför är det braom några människor tillåts komma till landet för attse hur det är där. Det är viktigt att den här fråganlyfts upp på dagordningen. Det handlar ju också ommänskliga rättigheter.Anf. 219 Statsrådet ():Herr talman! Jag hoppas verkligen att jag inteuppfattats så, att jag inte skulle tycka att det här ärfruktansvärt. Jag tycker att det är mer änfruktansvärt. Men det konstaterandet betyder inteatt jag ser någon lösning.Jag kan berätta för att jag i dagpå eftermiddagen tog mig före att ringa upp densvenske diplomat som var FN:s medlare iKashmirkonflikten 1957--1958, nämligen densvenske legendariske diplomaten frågade honom: Följer du fortfarande, , Kashmirfrågan? Ja, det gör jag, sadehan. Jag frågade också: Ser du någon lösning? Nej,det gör jag inte, sade han. Tyvärr, och åter tyvärr!Gunnar Jarring menade att man får hoppas attdet -- efter ytterligare någon generation, som harförträngt eller kanske glömt hur det gick till när denhär anslutningen gjordes -- finns en lösning. Jagbeklagar att det är så, men det är nog ändåverkligheten.Anf. 220 ():Herr talman! Jag har fått information om att ocksåKashmirs befolkning börjar känna en störreotålighet över den situation som råder . Meroch mer kräver man sin rätt. Den rätt som maneftersträvar gäller folkomröstningen. Man vill attlöftet om en folkomröstning skall bli infriat. Anserbiståndsministern att det är en omöjlighet?Anf. 221 Statsrådet ():Herr talman! Jag vet inte om jag kan bedöma omdet är omöjligt eller möjligt. Jag vågar konstateraatt det inte är säkert att en folkomröstning, med alltdet som föregår omröstningen och allt det som kaninträffa efter ett möjligt majoritetsbeslut, skullelösa problemen i Kashmir -- jag tror inte det.Anf. 222 ():Herr talman! Men folket har begärt detta ochväntar på att löftet skall infrias.Anf. 223 Statsrådet ():Herr talman! Jag har verkligen inget emot att detblir en folkomröstning. Men jag är inte säker på attden löser problemen.Överläggningen var härmed avslutad.30 § Svar på fråga 1991/92:653 om försäljningav miljöförorenad markAnf. 224 Miljöminister ():Herr talman! Jag ber om ursäkt för minunderskattning av takten i frågedebatten.Göran har frågat mig om jag är bereddatt medverka till sådan ändring i lagstiftningen atten miljömyndighet kan förbjuda markägare attförsälja miljöbelastad mark.Vid besvarandet av fråga måsteman hålla i minnet att det vid försäljning av enfastighet, oavsett i vilket skick fastigheten befinnersig, tillämpas skilda regler vad rör förhållandetmellan säljare och köpare och mellan säljaren ochallmänheten. Vad avser förhållandet mellan säljareoch köpare finns regler i jordabalken om köp avfast egendom och köparens och säljarensförpliktelser. Tvister dem emellan, t.ex. på grundav att säljaren inte har fullgjort sin upplysningsplikti fråga om skador på fastigheten, avgörs i allmändomstol. Reglerna i jordabalken innebär såledesatt säljaren måste iaktta vissa regler som i sig kaninnebära en begränsning av hans handlingsfrihet.Vad gäller förhållandet mellan säljaren ochallmänheten, i ett fall när fastigheten är förorenadav miljögifter, gäller förorenarens ansvar. I sådanafall företräds allmänheten av miljömyndigheterna.Huvudregeln enligt miljöskyddslagen är att densom utövar miljöfarlig verksamhet har ett ansvarför att sådana försiktighetsmått vidtas somförebygger eller motverkar skador på omgivningen.Detta ansvar kvarstår även efter det attverksamheten på fastigheten har upphört. Medandra ord kan man inte friskriva sig från ansvaretgenom att överlåta fastigheten till någon annan.Om ett företag har gått i konkurs är konkursboetansvarigt för att nödvändiga åtgärder vidtas.Avgöranden av regeringen visar också atti sista hand kan fastighetsägaren göras ansvarig föratt fastigheten saneras.Förorenarens ansvar kan utkrävas genomvitesföreläggande från ,eller kommunens miljönämnd motden som utövar eller har utövat en miljöfarligverksamhet.De kringboende skyddas också av reglerna imiljöskadelagen och miljöskyddslagens regler ommiljöskadeförsäkring.Enligt miljöskadelagen kan skadestånd utgå pågrund av den skada som vållas genom verksamhetpå en fastighet.En skadelidande enligt miljöskadelagen kan erhållaersättning från miljöskadeförsäkringen enligt deförsäkringsvillkor som har godkänts av regeringen,om den som har vållat skadan inte förmår betalaskadestånd eller om skadevållaren är okänd ellerom skadeståndsanspråket är preskriberat.Även om jag inte är beredd att medverka till dentyp av lagstiftning som , kan jag instämma i att det finns olikaproblem förknippade med sådana fastigheter därmiljögifter lämnats kvar. Regeringen har därförtillsatt en utredning för att se om det finnsmöjligheter att utvidga miljöskadeförsäkringen ochförbättra möjligheterna att utkräva kostnadsansvarav den som har förorenat marken. Det finns alltsåanledning för mig att återkomma till dessa frågor.Anf. 225 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret. Det var ett långt och ganska utförligt svar.Jag fick till en början intrycket att det problem somjag identifierade och som föranledde min frågaegentligen inte var ett problem. Allt var löst.Konkursbon skulle kunna svara för miljösanering.Frågan är bara vem som skall betala, om det nu intefinns några pengar.Statsrådet hänvisar också till miljöskadelagen, sommera tar sikte på enskilds skada på grund avmiljöstörande verksamhet och mindre på detförhållandet att marken faktisk är skadad och inteanvändbar. Jag har inte ställt frågan från denenskildes utgångspunkt såsom kringboende. Istället är det fråga om det som haruppmärksammats i , nämligen attMälarskog har överlåtit ett markområde som ärstarkt miljöförorenat till en privatperson. Bådelänsstyrelsens och kommunsmiljöinstanser har konstaterat att de inte kan görasärskilt mycket åt saken. Uppfattningen är attsäljaren har kunnat friskriva sig från ansvaret. Dethar inte heller gått att få stöd för någon annanuppfattning hos naturvårdsverket.Det är problem förknippade med dettaförhållande. I annat fall hade regeringen knappastlåtit tillsätta en utredning för att se om det går attutvidga eller förbättra möjligheterna till enmiljöskadeförsäkring. Vad skall utredningenföreslå som skulle kunna förhindra att en sådan härsituation uppstår? Vore det inte bättre att tillämpamin idé, dvs. att förbjuda vidareförsäljning avmarken. Det finns andra möjligheter, såsom attägaren lämnar en säkerhet för saneringsåtgärdere.d.Anf. 226 Miljöminister ():Herr talman! Det finns nu en utredning, och denhar fått direktiv som gör det möjligt att ocksåföreslå åtgärder på det här området.Jag medger utan omskrivningar att detta kan i vissafall innebära risker för ansvarsundandragande viden försäljning.Jag utgick från frågans formulering att dettahandlar om det fall som har ägt rum i Västmanlandoch där Mälarskog är säljaren. Jag har noterat attdet i det köpekontrakt som är upprättat mellanköparen, privatpersonen, och säljaren, Mälarskog,finns en klausul som fördelar ansvaret för desaneringsåtgärder på fastigheten som kan blinödvändiga före visst datum. Detta gäller underförutsättning att köparen inte utför vissahandlingar, som kan frigöra olämpligt material. Sågår det ju att uttrycka saken. Det är ju fråga omgifter. Båda parter har alltså varit medvetna omsituationen, och det är iakttaget vissa mått och stegi köpekontraktet.Jag tror att det finns skäl att vidga diskussionen omansvar längre än så. Det här är naturligtvis ettsamhällsintresse, dvs. dessa frågor ingår i denutredning jag har nämnt.Anf. 227 ():Herr talman! Jag har inte haft tillfälle att läsadirektiven till utredningen. Det skulle varaintressant att få höra statsrådet ange efter vilkenlinje utredningen i just det här fallet skulle kunnatänkas arbeta. Det är synd att statsrådet avvisartanken att helt enkelt införa ett försäljningsförbudpå ett markområde som är förgiftat på det sätt somdet är fråga om i det här fallet. Jag skall i och för siginte avkräva statsrådet någon uppfattning om justdenna markaffär. Men i köpehandlingarna harsäljaren friskrivit sig, även om han har åtagit sig itiden ett visst ansvar. Statsrådet säger i frågesvaretatt det inte går att friskriva sig. Där finnsuppenbarligen litet olika meningar.Vore detta inte skäl att överväga ett direktförsäljningsförbud, eller att den som får koncessionför miljöstörande verksamhet också får avsättapengar -- ungefär på det sätt som gäller förgrustäkter -- för det återställande eller den saneringsom kan bli aktuell ?Anf. 228 Miljöminister ():Herr talman! Jag har direktiven här. Det finns ettförslag i direktiven som kan utnyttjas på det sättet.Men det är svårare när de gäller förfluten tid. Dethandlar om att utredaren bör undersöka om detfinns behov av att komplettera det nuvarandeförsäkringssystemet med en obligatoriskansvarsförsäkring och i så fall lämna förslag om huren sådan försäkring bör konstrueras. Influtnaförsäkringsmedel från en utvidgad försäkring börpå olika sätt kunna användas såväl iskadeförebyggande verksamhet som för att ersättauppkomna skador.Det här är naturligtvis en modell för att hantera densortens problem. En annan modell är förstås attinföra förbud av olika slag. Men det behöver intealltid vara den rätta modellen. Det kan också finnasnackdelar i den situationen.Anf. 229 ():Herr talman! Jag är ingen särskild förbudsivrare.Jag konstaterar att marken i det här fallet ärförorenad, men icke desto mindre såld. Sedan harsäljaren ålagt ägaren att inte röra i marken,eftersom det då kan bli avsevärda problem. I detfallet tycker jag att lagstiftningen visar brister.Statsrådet har också pekat på att man i varje fall inågon mån skall undersöka om det går att få enbättre tingens ordning till stånd.Jag tror att det vore bra om det gick att införaförbud tills en sanering har skett eller att säkerhetfår ställas för saneringsarbetet. Jag medger att detråder en skillnad när föroreningen har uppstått iförfluten tid eller man fått koncession förmiljöstörande verksamhet med gällandelagstiftning. Där finns det kanske bättremöjligheter.Jag tycker också att man skall vara litet försiktigmed tankarna om försäkringar. En försäkring fritarägaren eller utövaren av verksamheten frånansvaret. Jag tycker att ansvaret skall läggas direktpå den som utövar verksamheten.Överläggningen var härmed avslutad.31 § Svar på fråga 1991/92:663 omkärnkraftverket i . 230 Miljöminister ():Herr talman! har frågat mig omjag är beredd att medverka till att oförstörandeprovning av bl.a. trycktuberna i block 2 vidkärnkraftverket i kan genomföras underden tid reaktorn är avställd för årlig översyn.Frågan föranleder mig att lämna ett förhållandevisteknikorienterat svar om det arbete som pågår.Jag har från statens kärnkraftinspektioninformerats om att block 2 vid Ignalinaverketplanenligt ställdes av för revision i början av förraveckan.I anslutning till avställningen reste enteknikergrupp, bestående av fem experter påoförstörande provning, till för attgenomföra bl.a. ultraljudsmätningar pårörledningar och komponenter i reaktornskylsystem. Gruppen kommer från ett svensktföretag som har lång erfarenhet av provning isvenska kärnkraftverk.Teknikergruppens arbete ingår som en del i detsamarbete kring kärnsäkerhet som bl.a. inlettsmellan och och som på svensk sidakoordineras genom kärnkraftinspektionen. Det ärregeringens avsikt att fortsätta och förstärka dettasamarbete, både med och med de övrigaösteuropeiska staterna i vårt närområde.Birgitta tar i sin fråga också uppmöjligheter att förebygga den typ av olyckor sominträffade i genom att företa provningoch, vid behov, reparation av trycktuber.Av den information som kärnkraftinspektionenlämnat till mig om olycksförloppet i Sosnovyj Borframgår det att orsaken till att det aktuellatryckröret brast var att kylvattentillflödet strypts.Detta var föranlett av att en bottenventil tilltryckröret fallit sönder på grund av tidigareovarsam stängning och att delar av den trasigaventilen hindrade kylvattenfrån att nå bränslekanalen. Tryckrörets tillståndföre olyckan var således utan betydelse i dettasammanhang.Effekten av uteblivet kylflöde i en bränslekanal i enRBMK-reaktor är att bränslet och därmedtryckröret som bränslet befinner sig i snabbtöverhettas och spricker. Det finns inga systemeller provningsprogram installerade vid de aktuellareaktorerna som kan förutse eller varna för dennatyp av händelser. Tyvärr är det också så attreaktorns snabbstoppssystem, i nuvarandeutförande, reagerar först när tryckröret brustit ochdärmed skapat ett onormalt övertryck i utrymmetkring reaktorn.Dessa och andra säkerhetsmässiga svagheter iRBMK-reaktorerna ingår bland deproblemområden som kärnkraftinspektionentillsammans med ett antal andra myndigheter ochorganisationer från och från förnärvarande analyserar.Ett antal åtgärder som omdelbart måste vidtas harredan identifierats, och de pågående analysernasyftar till att klargöra vilka ytterligaresäkerhetsåtgärder som är nödvändiga och vidta vidRBMK-reaktorerna för att nå en någorlundaacceptabel säkerhetsnivå i ett 3--5 års-perspektiv.Då , som framställt frågan,anmält att hon var förhindrad att närvara vidsammanträdet, medgav andre vice talmannen attMats i stället fick delta i överläggningen.Anf. 231 ():Herr talman! Jag vill tacka miljöministern för ettdetaljerat svar.Skälet till frågan är att många i äroroliga över säkerheten i kärnkrafverket i Ignalina.I finns både kompetent personal ochutrustning som snabbt kan sättas in. Det har därförvarit förvånande att regeringen inte har agerattidigare.Men om jag nu tolkar svaret från miljöministernrätt är expertgruppen på väg. Då har frågan fått ettpositivt svar, och det tackar jag miljöministern för.Anf. 232 Miljöminister ():Herr talman! Det var en liten kommentar somförvånade mig, och det var när sadeatt det var förvånande att regeringen inte ingripittidigare. Sanningen är ju att vi har haft experter ochrepresentanter för myndigheter på plats långt föreSosnovyj . Det baseras dessutom på --det vill jag gärna erkänna -- att 15 milj.kr.beviljades av den tidigare regeringen under hösten1991. De pengarna har alltså använts för att heltenkelt få mera kunskaper om situationen, såallvarlig den är. Det arbetet växer nu i omfattningoch kommer att kräva ytterligare stora resurser.Här har alltså inte förspillts någon tid när det gälltatt försöka få grepp om situationen.Sedan finns det andra delar av den ganskabeklämmande situationen när det gällerkärnkraften i österled som vi ännu inte har kunnathantera, inte ens få information om. Det handlarnaturligtvis om de läckage och annat somförekommer från förvar eller reaktorer inomområden som inte ens de baltiska staterna efterfrigivningen ännu har tillgång till, eftersom debehärskas av rysk trupp.Anf. 233 ():Herr talman! Anledningen till att vi tycker att detär viktigt att det nu snabbt fattas ett beslut är i regeringen har känt till det här . Det borde därför ha varit förberetttidigare, så att man i och med att anläggningenstängs av och man får en möjlighet att gå in i denockså gör det.Om jag förstår miljöministern rätt stängdesanläggningen av omkring den 20, ochexpertgruppen kan inte komma in i anläggningenförrän efter det att den har stängts av. Jag vet alltsåinte om expertgruppen är på väg eller om den hållerpå att organiseras. Det är bakgrunden till minantydan om vikten av att det tidigt sätts i gång enexpertgrupp.Anf. 234 Miljöminister ():Herr talman! Jag vill bara helt kort repetera vad jagsade i svaret, nämligen att i anslutning tillavställningen reste en teknikergrupp bestående avfem experter på oförstörande provning till Ignalina.Det är de uppgifter som jag har inhämtat. Detinnebär att de finns på plats och är i fulltarbete.Överläggningen var härmed avslutad.32 § Svar på fråga 1991/92:667 om staten ochkyrkanAnf. 235 Civilminister ():Herr talman! har frågat mig varförregeringen, som hon uttrycker det, vill förhala denangelägna frågan om relationerna mellan statenoch kyrkan.Jag vill först understryka att regeringsbeslutet omatt tillkalla en kyrkoberedning inte innebär enförhalning av denna fråga.Frågan om relationerna mellan staten och kyrkanhar utretts under en lång följd av år. har det också genomförts reformer som harinneburit att kyrkan har fått en friare ställning.Den s.k. har lagt framsitt slutbetänkande Ekonomi och rätt i kyrkan.Utredningen har bedömt de rättsliga ochekonomiska förutsättningarna för svenska kyrkansverksamhet . Utredningen har presenterat treolika tänkbara modeller för det framtidaförhållandet mellan staten och kyrkan.Betänkandet är nu ute på en bred remiss.Samtidigt skall kyrkoberedningen utvärdera delarav de kyrkliga reformer som har genomförts under1980-talet. Beredningen skall också se över denstatliga regleringen av svenska kyrkansorganisation och ekonomi. Den skall dessutomarbeta vidare med de frågor som föranleds av betänkande och remissvaren. Arbetetskall bedrivas skyndsamt. Det skall vara avslutatsenast den 1 december 1993.Tillkallandet av en kyrkoberedning innebär attarbetet med frågan om de framtida relationernamellan staten och kyrkan nu intensifieras. Närremisstiden för betänkande gårut kommer det att finnas en god beredskap attfortsätta arbetet med denna -- för kyrkan ochstaten -- viktiga fråga.Då , som framställt frågan, anmältatt hon var förhindrad att närvara vidsammanträdet, medgav andre vice talmannen attBerith i stället fick delta i överläggningen.Anf. 236 ():Herr talman! Jag får börja med att tackacivilministern för svaret och beklaga att EvaZetterberg var tvungen att gå hem, av familjeskäl.Civilministern säger att regeringsbeslutet inteinnebär en förhalning av frågan, men samtidigtsäger hon att en utredning har pågått --det har den faktiskt gjort. Då undrar jag varförfrågan , efter en remissomgång, inte kan bliföremål för en riksdagsbehandling och ettprincipbeslut fattas. Det skulle göra det ännulättare för beredningsgruppen att arbetakonstruktivt med frågan.Anf. 237 Civilminister ():Herr talman! Det är mycket viktigt att en så här storfråga beslutas i största möjliga enighet, och dågäller det att ta ett steg i taget. skall alltså fråganbehandlas inom kyrkan, och företrädare för andratrossamfund kommer naturligtvis också att varamed som sakkunniga och tillfrågas i de delar somberör dem. Sedan skall vi gå vidare med denparlamentariska beredningen. Jag tror att det ärnödvändigt att vi tar ett steg i taget, som jag sade,för att kunna nå så stor enighet som möjligt.Det är helt riktigt att frågan har behandlats mångagånger, och det beror på att den är så pass känsligoch på att det har funnits delade meningar. Jag harstor förhoppning om att vi skall kunna kommaframåt i frågan, om vi behandlar den på rätt sätt --och det tror jag att det här är.Anf. 238 ():Herr talman! En riksdagsbehandling av frågan i dethär läget, när det redan ligger tre olika förslag att taställning till, skulle ändå kunna ge en fingervisningom vad som är huvudalternativet för den grupp somskall jobba med frågan. Menar civilministern attalla de tre alternativen nu skall hållas öppna och ingående skall arbeta vidare med dem? Det ärju som att upprepa ett arbete som redan är gjort.Anf. 239 Civilminister ():Herr talman! Utredningen har ju inte lagt framnågra färdiga förslag, utan man har pekat på tretänkbara modeller. De är inte statiska, utan när debehandlas i den breda remissomgången kan detmycket väl tänkas att man tar delar av dem, plockarur dem osv. Det är alltså inte tre fastlagda modeller,utan de kommer att kunna behandlas på olika sätt.Anf. 240 ():Herr talman! Det var därför jag föreslog att enriksdagsbehandling skulle ske först efterremisstidens slut och att regeringen då kunde göraen sammanfattning av vad dels utredningen, delsremissinstanserna hade kommit fram till.Anf. 241 Civilminister ():Herr talman! Jag måste få understryka att jag intetror att det här är att gå fram för långsamt. Jag fårnämligen också propåer från andra håll om att vihar tagit på oss i den förstaremissomgången. Om vi nu får kritik från bådahållen, bedömer jag att vi har hamnat någorlundarätt, dvs. någonstans i mitten. Det är alltså viktigtatt inte gå för snabbt fram.Överläggningen var härmed avslutad.33 § Svar på fråga 1991/92:674 om kasinospelAnf. 242 ivilminister ():Herr talman! har frågat mig om jagavser att medverka till att kasinospel medinternationella regler blir tillåtet i Sverige.Den pågående lotteriutredningen har tillhuvudsaklig uppgift att undersöka och lägga framförslag till åtgärder som positivt kan påverkafolkrörelsernas möjligheter att öka sina intäktergenom lotterier och spel. Utredningen skall läggafram sitt slutbetänkande i november i år.Lotteriutredningen anser i den till mig nyligenöverlämnade rapporten ifolkrörelsernas tjänst?, att kasinospelsverksamhetmed internationella regler skall få etableras iSverige i begränsad omfattning och i strängtreglerade och kontrollerade former. Folkrörelsernabör enligt rapporten tillföras överskottet frånspelverksamheten till sin barn- ochungdomsverksamhet.Jag avser att lämna över rapporten till statsrådet för vidare beredning. Jag menar attkasinospel med internationella regler till sinomfattning och karaktär är väsensskilt frånfolkrörelselotterierna och därför bör handläggastillsammans med den statliga spelverksamheten.Regeringen kommer att göra en samlad bedömningav den fortsatta hanteringen av frågan. I detsammanhanget kommer alla aspekter att nogagranskas.I avvaktan på regeringens samlade bedömning ärjag inte beredd att lämna något annat beskedän att de sociala aspekterna kommer att vägamycket tungt för mig vid bedömningen.Anf. 243 ():Herr talman! Jag tackar civilministern för svaret.För några veckor sedan stod vi här i talarstolentillsammans med ytterligare en debattör ochdiskuterade folkrörelsernas arbete och dessfinansiering. Det är tydligen nu vi får se en del avsvaret, när dessa två kasinoutredningaröverlämnas.Först kommer utredning och ger enoerhört glättad bild av vad det är frågan om. Detfinns inga problem. Det är mycket tydligt att det ärdetta som regeringen bör genomföra.Efter det kommer lotteriutredningens delrapport.Den säger i klartext att kasinospelsverksamhetskall stå i folkrörelsernas tjänst. Det är en minstsagt utmanande titel. Jag noterade attcivilministern underströk frågetecknet. Jag är räddför att det blir ett utropstecken i den moderatleddaregeringen.Varför skall man använda sådana metoder för attfinansiera folkrörelserna? Jag kan inte förstå det.Det måste finnas andra metoder att tillgripa. Försthar staten dragit till sig medel från andra lotterieroch spel, och sedan har man också i skattereformenförsvårat det för folkrörelserna, därefter driverman ut ideellt arbetande föreningar i enfinansiering i sådana former. Jag tycker att det är enohållbar situation.Jag ser att Dagen har kommenterat det här. Det ärju en tidning som är civilministern närstående. Därtalar man om att detta kan ge en ökad frihet för destarka i samhället, för de kommersiella krafternaoch för profitintressena.