prot · GG0925 · 1992-11-17 00:00:00 — Såvitt jag har erfarit har man ickefunnit förutsättningar och möjligheter att hittanågon alternativ lösning. Det är ingen tvekan omatt det hade varit mycket bra om en lösning hadestått att finna som hade kunnat ge varaktigaarbetstillfällen. Men såvitt jag har förstått har manicke kunnat finna sådana lösningar. Jag är heltövertygad om att ledning är mycket öppenför konstruktiva förslag som kan ge fortsattkommersiell verksamhet i hela eller delar avCityvarvet.Anf. 124 ():Herr talman! Någon alternativ produktion elleralternativ lösning när det gäller sysselsättningen förde 420 direkt anställda och de 300 entreprenörernapå Cityvarvet lär det inte vara möjligt attåstadkomma.Vill man bevara sysselsättningen under kanskenågra år framåt bara, men ändå fram till dess att detblir ett bättre läge på arbetsmarknaden, är fortsattreparationsverksamhet det enda möjligaalternativet.Jag vet att ledning har gjort en seriösbedömning här av de marknadsmässiga villkoren.Men jag för min del anser att ocksånäringsministern, som ju företräder regeringen,skulle kunna ha en samhällsekonomisk syn pådetta. Vi vet att arbetslösheten kommer att kostaungefär 100 miljarder det här året. Men det finnsen del att diskutera i fråga om hur pengarna frånstatskassan skall användas, dvs. om de skallanvändas till arbetslöshetsunderstöd eller kansketill att stödja en verksamhet som i sig inte är särskiltlönsam.Anf. 125 Näringsminister ():Herr talman! Jag skall inte närmare gå in påarbetsmarknadspolitiken. Jag bara noterar attCelsius ledning vid prövande av ett antal olikaförslag icke har kunnat finna några kommersiellalösningar när det gäller att åstadkomma varaktigaarbetstillfällen på Cityvarvet. Man hade annars heltklart varit intresserad av att försöka finna sådanalösningar.Några möjligheter att gå in och vidta kortsiktigaindustristödsåtgärder genom statliga subventionertill enskilda företag för att bevara sysselsättning äricke för handen enligt gällande internationellaavtal. Vi har inte heller funnit att den typen avpolitik varit framgångsrik. Vi har sett resultatenalltför tydligt . I stället får viförsöka skapa och förnya svenskt näringsliv så snartdet är möjligt att åstadkomma en återkomst och enförstärkning av svensk industriell bas. Menerfarenheter visar att det är bättre att stödjanytillkommande kapacitet än att stödja sådan somär på väg ut.Jag beklagar att det ännu inte gått att finna en bralösning på Cityvarvet.Anf. 126 ():Herr talman! Näringsministern har fel när det gällerhans första påstående. Är det någon bransch därman kan ge statligt stöd om så önskas, lär det varavarvsindustrin. Om vi studerar , och då inteminst , finner vi att man där stödjer sinvarvsindustri med ordentliga subventioner så attdet, skulle jag vilja säga, bara smäller i väggarna.Men det var inte det som jag var ute efter. Inteheller jag tror att ett direkt statligt subventionsstödexempelvis via skulle förbättra situationen.Däremot har det funnits förslag från de anställdassida, som -- sett från ägarens, statens, sida -- kanskeskulle göra att man kunde gå in och titta ordentligtpå förhållandena och med öppna ögon föradiskussioner med t.ex. . är ju inteprecis ett förlustföretag. Tvärtom går det mycketbra för -- liksom det gör för många andrastatliga företag. Kanske kunde det ha funnits enmöjlighet att från arbetsmarknadssynpunktdiskutera det läget att får lägga ner varvet ifråga. I gengäld skulle , somväl förväntar sig en viss utdelning beträffande detresultat som kommer att uppvisa förinnevarande år, exempelvis ha kunnat föradiskussioner på basis av omfattningen. Alternativtkunde man ha diskuterat färdigt med de anställdanär det gäller deras alternativ.Anf. 127 Näringsminister ():Herr talman! I olika sammanhang kan man medgegenerella stödåtgärder för vissa branscher. Det harförekommit, och förekommer fortfarande -- det ärhelt riktigt -- ute i . Däremot skall man integå in i enskilda företag.När det gäller industrier och Cityvarvet villjag säga att det måste vara företagsledningen somgör en värdering av var dess investeringskapital görstörsta nyttan samt tryggar framtiden ochsysselsättningen inom . Dessbedömning är alldeles uppenbar: Man tror icke attfortsatt förlusttäckning inom Cityvarvet är en bralösning, utan pengarna kan användas framgångsriktinom andra delar av verksamheten som skaparmera framtidsinriktade och beständiga arbeten.Jag beklagar att det inte har gått att finna en bralösning på Cityvarvet, så att det hade gått att räddanågon del av verksamheten. Men det måste varanågonting som ger lönsamhet och som gör attarbetstillfällen kan bevaras . Detfår inte vara någonting som kortsiktigt bara ger ettintryck av illusioner.Anf. 128 ():Herr talman! Jag har en känsla av att en fortsattdebatt mellan näringsministern och mig i den härfrågan skulle vara tämligen resultatlös.Jag bara konstaterar att även om det finnsspelregler för hur det skall vara när det gällerförhållandet mellan departement och företag, ärdet aldrig förbjudet för exempelvisnäringsministern att tala med de företagsledningarsom han ytterst är ansvarig för.Jag har en känsla av att det i det här fallet inte harförts några särskilda samtal, och jag är helt på detklara med vilket uppdrag ledning har närdet gäller bl.a. ekonomin. Det har dock funnitsförslag från de anställdas sida som jag förstår attCelsius inte har kunnat acceptera. Men kanskeskulle staten som ägare ha kunnat gå in. Man kundeha sagt: Vi är beredda att ändå acceptera en lösningunder framöver. Därmed skulle manundvika att de här 400, indirekt 700, anställda blirarbetslösa i ett läge där av metallarbetarnagår utan jobb.Anf. 129 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Jag kommer att ge er, ärade talare, endastytterligare en replik var.Anf. 130 Näringsminister ():Herr talman! Jag talar ständigt medföretagsledningarna för resp. statligt företag. Menspelreglerna för dem måste vara mycket klara. Deskall ju driva företagen så, att verksamheten påbästa möjliga sätt tas till vara och det kapital somfinns i bolagen verkligen används till att utvecklaföretagen och skapa beständiga arbetstillfällen.Jag beklagar, som sagt, att det inte har gått att finnaen lösning på Cityvarvet, vilket även, såvitt jagförstår, de fackliga organisationerna i Celsiuskonstaterat.Överläggningen var härmed avslutad.AjourneringKammaren beslöt på förslag av förste vicetalmannen att ajournera förhandlingarna till kl.18.00.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl. 18.00.25 § Svar på fråga 1992/93:81 om bedömningenav tillstånd till verksamhet med miljöfarligtavfallAnf. 131 Miljöminister ()Herr talman! har frågat mig omjag mot bakgrund av ett visst beslut om tillståndenligt miljöskyddslagen anser att allmänhetens oroskall ges betydelse vid bedömningen avtillståndsfrågan.Beslutet gäller i lämnade i ettbeslut företaget tillstånd att iHalmstad bedriva verksamhet vid en anläggning förbehandling av miljöfarligt avfall. Tillståndetinnebär rätt för företaget att ta emot och behandlaoljeavfall, lösningsmedelsavfall m.m. förframställning av bränsle.Koncessionsnämndens beslut har överklagats tillregeringen av och enskildapersoner. Ärendet är på remiss.Som säkert vet får jag inteföregripa prövningen genom att nu uttala mig omhur jag ser på ärendet.Anf. 132 ():Herr talman! Jag tackar för svaret på frågan. Det ärhelt riktigt att den är föranledd av det beslut somkoncessionsnämnden har fattat. Men man kanskekan se på frågan litet mer principiellt och inteenbart hänga upp den på Scanfuel i . Vadjag tycker är viktigt är hur man väger in människorsoro i sådana fall.Detta fall har oroat många människor, speciellt demänniskor som bor nära en sådan anläggning. Idetta specifika fall gäller det bl.a. ettrekreationsområde med kolonistugor ochsommarstugor. Människorna är naturligtvisängsliga för hälso- och miljöeffekterna. Men de ärockså ängsliga för att deras hus skall falla i värde.Det är tunga instanser som har sagt ifrån att deanser att beslutet är felaktigt. Speciellt dåligt tyckerjag att det är att man i ett redan känsligt område gertillstånd till ytterligare behandling av miljöfarligtavfall.Om jag har förstått miljöskyddslagen rätt skallstörningar dels förebyggas, dels inte tillåtas om deär onödiga, även om de inte medför några merpåtagliga olägenheter.Om vi bortser från detta specifika fall, undrar jagrent allmänt om sådana omgivningsstörningar somexempelvis oroar människor skall utgöra skäl attsäga nej till en verksamhet, t.ex. av den typ somScanfuel.Anf. 133 Miljöminister ():Herr talman! När vi prövar sådana ärenden lyssnarvi naturligtvis på alla remissinstanser. Det är därförsom remissbehandling tillämpas. Det är klart attdet som är lättast att ta på rent objektivt äroomtvistliga fakta som finns i ärendet och somkommer fram i själva remissbehandlingen.Man kan resonera om i stället. I sådanaärenden är det viktigt att man ser på ärendet iförhållande till omgivningen, dvs. hur man måstegardera sig mot vad som kan hända i all mänskligverksamhet, i synnerhet när det gäller miljöfarligtavfall. Då väger man naturligtvis in vad som kandrabba omgivningen. I detta ligger också etthänsynstagande, åtminstone indirekt, till demänniskor som bor i närheten och som känner oro.Det är på det sättet som jag rent formellt ser påbehandlingen av ett sådant ärende.Sedan är det dessutom viktigt att konstatera att jufarligare materier man har att hantera, destoviktigare är det naturligtvis både att vara noggrannvid prövningen och att, som lagen säger, förebyggaskada.Detta är ett grannlaga jobb, och jag tror att det ärviktigt att avslutningsvis konstatera att det vorebäst om man kunde undvika att denna sortsproblem uppkommer. Kretsloppshantering av olikafarliga substanser kan naturligtivs gå åt rätt håll,och då får man undvara de ämnen som man inte kanhantera på något bra sätt.Anf. 134 ():Herr talman! Jag inser att verksamheten som sådanbehövs. Den är en nödvändighet. Frågan är baravar den skall placeras. En viss sådan verksamhetfinns redan i detta miljökänsliga område.När det gäller fakta tycker jag att man redan i denföregående remissrundan har pekat på att det finnsluftföroreningar och luftpåverkan påbostadsområdena i närheten. Kommunen har talatom att man inte kan belasta reningsverketytterligare, osv. Jag anser alltså att faktauppgiftersom talar emot detta beslut finns. Dessutom finnsdenna mänskliga oro. Människor i närheten avanläggningen funderar ju på om de skall flytta ellerom de skall stanna kvar och vara ängsliga för detsom de odlar på sina kolonitäppor och liknande.När det gäller omgivningsstörningar har jag förståttatt man enligt miljöskyddslagen kan ta hänsyn tillinsekter, råttor och annat. Är det trots allt inteviktigare att ta hänsyn till miljö- ochluftföroreningar?Anf. 135 Miljöminister ():Herr talman! Som jag sade inledingsvis harIngegerd något lättare än jag attresonera i det enskilda fallet. Jag skall inte lockasin i den diskussionen.Som jag också sade i mitt andra inlägg är det klartatt det är beroende på hur farligt det miljöfarligaavfallet är som avgör hur högt man måste läggaribban när man verkställer prövningen. Det ärdärför som vi har miljöskyddslagens bestämmelser,och det är därför som vi har en särskilt noggrannprövning av denna sorts material och desshantering, vilket tyvärr är en följd av det modernasamhällets verksamhet i övrigt.Jag vill återigen anknyta till att det är än viktigareatt vi tänker på detta när vi diskuterar hur vi skallorganisera samhället framöver och att vi försöker fåkretsloppet att fungera, så att vi slipper mestamöjliga destruktion.Anf. 136 medger ett ytterligare inlägg från varderatalare.Anf. 137 ():Herr talman! Jag förstår att miljöministern inte kanuttala sig i den enskilda frågan, det enskilda fallet.Men jag har ändå fått ett svar från miljöministern.Nu hoppas jag att regeringen, när frågan kommerupp på dess bord, skall väga in all klokskap och tahänsyn till alla konsekvenser som finns, dels när detgäller miljö- och hälsoeffekterna, som jag hoppasatt man får fram tidigare än i den förraremissomgången, dels när det gäller de människorsom bor i omgivningen. Jag hoppas på ett avslag närärendet skall prövas av regeringen.Och jag är inte ensam om att hoppas på det.Överläggningen var härmed avslutad.26 § Svar på fråga 1992/93:83 omfreonutsläppen vid skrotning av kylfartygAnf. 138 Miljöminister ():Herr talman! har frågat migvilka åtgärder jag är beredd att vidta för att snabbtfå till stånd internationella överenskommelser somstoppar stora och farliga freonutsläpp vid skrotningav kylfartyg i utvecklingsländer.Utsläppen av ozonnedbrytande ämnen vidskrotning av kylfartyg är allvarliga, speciellt frånfiskefartyg med stora isanläggningar.Skrotningsutsläppen är emellertid betydligt mindreän de utsläpp som orsakas av det kontinuerligaläckage som sker under fartygens livstid.För att nedbringa utsläppen av ozonnedbrytandeämnen från kylfartyg krävs därför både åtgärderriktade mot fartyg i drift och åtgärder i sambandmed skrotning.Inom den Internationella sjöfartsorganisationen,IMO, pågår ett arbete som syftar tillatt minska utsläppen till luften från sjöfarten,inkluderande utsläpp av ozonnedbrytande ämnen.IMO förväntas anta nya regler mot den härtypen av förorening.En betydande andel av utsläppen i samband medkylfartygsskrotning kommer från u-länderna.Finansiellt och tekniskt stöd från i-länderna är enav förutsättningarna för att skall kunnadelta i arbetet för att minska de ozonnedbrytandeutsläppen.Därför är det angeläget att den fond förresursöverföringar till som haretablerats inom ramen för Montrealprotokollettillförs tillräckliga medel och att dessa används påett effektivt sätt.Frågan om fondens ställning kommer att behandlasvid det kommande mötet inomMontrealprotokollet i slutet av denna månad.Under detta möte avser att verka för attockså ytterligare åtgärder vidtas på en rad områdenför att minska förstörelsen av det stratosfäriskaozonskiktet.Anf. 139 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret på min fråga. Låt mig först och främst sägaatt jag tycker att det är viktigt att det rör på sig pådet här området.Medan vi i vårt land i större utsträckning försökeratt undvika farliga utsläpp från kylskåp och andrakylanläggningar, pågår en stor övervältring frånmindre nogräknade redare vid skrotning avfartygen. De kör över dessa begagnadeskrotningsfärdiga kylfartyg till länder som ,och . Där kan de komma undanenkelt och billigt och slipper ta hand om dessafarliga utsläpp. Man släpper alltså ut hundratals toni luften vid skrotning av kylfartyg. Detta bidrar tillatt försämra vår atmosfär och det skydd vi har föratt vi skall klara oss på vår jord.Det är bra att statsrådet i sitt svar säger att Sverigeskall verka för förbättringar på en rad områden.Det är viktigt att så sker på ett aktivt sätt. Vi får intebara nöja oss med formuleringen att vi skall verkaför detta. Det är en mycket vanlig formulering. Vimåste mycket aktivt delta i processen och se till attvi får en uppföljning även i . Det finns entendens hos vissa redare att försöka komma undanbilligt. De söker sig till dessa länder där man intehar möjlighet att ha den miljöbevakning vidskrotning av dessa fartyg som vi har i . Jagser fram emot att vi aktivt ser till att man efterleverde regler som finns och de som förväntas antasinom IMO, så att vi får ordning på detta även i . Då kan man leva upp till denmiljöbevakning som vi är beroende av.Anf. 140 Miljöminister ():Herr talman! Det är riktigt att det finns frestelserpå det här området dels för de rika länderna attstjälpa av sitt skrot i fattiga länder, dels för defattiga länderna att skaffa sig inkomster genom attta emot avfall av olika slag.Vi försöker att hantera detta genom internationellaöverenskommelser och konventioner. De mestkända på detta område är ,Montrealprotokollet och tillägget tillMontrealprotokollet.I början på är det samling i Köpenhamnkring Montrealprotokollet för att utveckla det. Detvar därför jag nämnde den fond som finns. Denskall vi i det här sammanhanget försöka attfördubbla. Det finns alltså i fonden, och vi försöker att fåen majoritet för att den skall dubblas till 500miljoner dollar.Därifrån kan man alltså ta resurser för att u-länderskall kunna hantera detta. Det handlar om ländersom , och som ligger pågränsen mellan i-land och u-land. Sedan finns detindustrialiserade länder som också ägnar sig åtdetta, t.ex. och . Det är det arbetesom vi konkret försöker att driva på, utöver deåtgärder som vi riktar mot CFC, haloner, HCFCoch för att bl.a. klara hanteringen avkylanläggningar.Anf. 141 ():Herr talman! Det är positivt med de aktiviteter somnu sker. Låt mig till slut uttrycka förhoppningen attvi också ser till att vi får en efterlevnad av deöverenskommelser som görs . Det är ju lätt föru-länderna att falla för frestelsen att skrota dessakylfartyg för att tjäna en extra hacka när det intefinns någon miljöbevakning.Dessutom går vi nu in i en period när det bliraktuellt att skrota en stor del av världens kylfartyg.De faller helt enkelt för åldersstrecket. De är intespeciellt rationella och effektiva efter nutidensmått. Därför är det angeläget att bevakningenskärps under de närmaste åren.Överläggningen var härmed avslutad.27 § Svar på frågorna 1992/93:85 och 88 omöverlåtelse av utsläppskvoterAnf. 142 Miljöminister ():Herr talman! har frågat mig på vilketsätt jag avser verka för att användningen avöverlåtbara utsläppsrätter ökar i Sverige.Patrik har frågat mig om vilka åtgärderjag avser att aktivt medverka till för attöverlåtelsebara utsläppskvoter prövas i denärmaste åren.Jag har valt att besvara frågorna i ett sammanhang.I kompletteringspropositionen våren 1992redovisade regeringen vissa riktlinjer föranvändning av ekonomiska styrmedel imiljöpolitiken och framhöll också att enintroduktion av överlåtbara utsläppskvoter börövervägas inom några väl valda områden.Kväveläckaget till kustnära områden utpekadessom ett område för en närmare utredning avöverlåtbara utsläppskvoter.Regeringen uppdrog åt att utreda möjligheten att tillämpaett system med utsläppsramar och kvoter för attminska närsaltutsläppen av i första hand kväve tillkustområdena. En väsentlig del av uppdraget är attutreda om ett system med överlåtbarautsläppskvoter kan tillämpas inom ramen förgällande regelsystem eller om kompletterandeåtgärder behövs.Uppdraget skall redovisas senast den 1 mars 1993och innehålla ett principiellt ställningstagande tillmöjligheten att tillämpa utsläppsramar förnärsalter. Vidare skall verket bedöma behovet avfortsatt lagstiftnings- och utredningsarbete påområdet liksom om det finns skäl att genomföranågon form av försöksverksamhet för att pröva nyastyrmedel.Regeringen kommer att kunna göraett mer preciserat ställningstagande till det fortsattaarbetet med överlåtbara utsläppskvoter baserat påNaturvårdsverkets uppdrag samt övervägandenaom den framtida miljölagstiftningen iMiljöskyddskommitténs slutbetänkande, somkommer att överlämnas den 1 april 1993.Anf. 143 ():Herr talman! Jag skall be att få tacka statsrådet försvaret och redovisningen av de utlämnadeuppdragen.Den tolkning som jag kan göra efter att ha tagit delav detta, är att det egentligen fortfarande saknas ettprincipiellt positivt ställningstagande. Fråganomnämns i kompletteringspropositionen i enbilaga, men utan att man direkt säger att detverkligen skall införas.Marknadsekonomin saknar ju egna mekanismerför att lösa dessa problem. Det vore bra om man dåkunde jobba med marknaden, i stället för mot den.Det är trots allt viktigare att det renas mycket än attvar och en renar efter sig. Egentligen, herr talman,kvarstår på något sätt själva frågan, nämligen påvilket sätt och hur miljöministern kommer att verkaför att detta verkligen blir infört.Anf. 144 ():Herr talman! Jag tackar miljöministern för svaretpå frågan.Jag tycker att tekniken med en bubbla som ett takför ett utsläpp i en region är en mycket intressantväg att gå i miljöarbetet. Genom den här teknikenminskar man utsläppen där de bildas och riktarkapitalflödet till duktiga företag. I har deredan i höst startat med överlåtelsebarautsläppsrättigheter.Jag läste i en tidningsartikel att miljöministernämnar ta upp bubbelmetoden över Stockholms-och . I frågesvaret hänvisarmiljöministern till att en utredning skall tillsättas.Kommer miljöministern att aktivt medverka till attöverlåtelsebara utsläppskvoter prövas om denkommer fram till att det är en framkomlig metodför att få ett nytt styrmedel för en renare miljö?Anf. 145 Miljöminister ():Herr talman! Jag förstod av den ena av frågorna attden föranleddes av en artikel i ,och det var väl inte något större fel på den artikeln.De som skrev den har emellertid aldrig varit ikontakt med mig eller någon av mina medarbetare.Att så är fallet har jag kontrollerat; så långt får manju ändå kontrollera. Sådant här händer ändå.Jag kan dessutom instämma i ingressen till artikeln.Där står: Allt fler anser att ekonomiska styrmedelär bästa sättet att väga in miljökostnaderna i priset.Sedan följer: Utsläppsrätten skall nu prövas iSverige. Det är denna andra mening som jag intekan stå för lika definitivt som Veckans Affärersrapportör.Varför kan jag då inte det? Jo, det ena är enförutsättning för det andra. Om man ställer upphelt och fullt på principen att förorenaren skallbetala, finns det naturligtvis goda möjligheter attanvända bubbelmetoden. Men det är inte alltid såenkelt att få igenom detta, och jag är därför litetgarderad på den här punkten. Det är nämligen oftafråga om förhandlingar som skall äga rum först --med Finansdepartement och andra berördaintressenter. Detta är bakgrunden till att jag inteskriver mig fast i ett principiellt ställningstagande.Jag kan ändå gå så långt att jag säger att jagprincipiellt är för bubbelmetoden om denkombineras med principen att förorenaren skallbetala och inte används som en nationell metod föratt sänka ambitionsnivån i miljöpolitiken iförhållande till andra länder. Det är också ettomtyckt sätt att hantera sådana här frågor. 146 ():Herr talman! I den artikel som vi har tagit del av fårman intrycket att ett genomförande av ettbubbelsystem skulle ligga mycket närmare i tidenoch att det finns mer konkreta planer. Men viförstår då att det som sägs om detta inte bygger påinformation från departementet utan det är hämtatnågon annanstans.Det behövs ju för detta en hel del förändringar ilagstiftingen. Om utredningarna kommer medpositiva resultat, hur snabbt kan då en sådanförändring av lagstiftningen genomföras? Är 1994realistiskt med nuvarande arbetstakt?Anf. 147 ():Herr talman! Jag måste säga att miljöministern i sittsvar gav en hel del förbehåll till metoden. Men jagtolkar ändå svaret positivt. Det är bra attmiljöministern klargör att han i alla fall inte ärnegativ till metoden utan att han ser dess värde.Det viktigaste är att vi får testa den och att man äröppen för nya metoder.Det här är ju en metod som passar mycket braockså för internationell samverkan. Man kan tänkasig samverkan i och sedan också istörre regioner, men det blir i så fall envidareutveckling. Man bör nog först testa metodeni mindre sammanhang, exempelvis i de regionersom har tagits upp i artikeln, såsom Stockholms-och . Sedan kan man utvecklametoden vidare.Jag är tacksam över att miljöministern i sitt svar ialla fall har varit så pass positiv till metoden.Anf. 148 Miljöminister ():Herr talman! Självfallet arbetar vi för attutredningarna skall ge resultat så snabbt sommöjligt. Jag erkänner att det är litet svårt attbedöma när utredningarna kan vara färdiga, men1994 borde kunna vara ett möjligt startår.Jag har uppriktigt sagt alls ingen anledning attkorrigera Veckans Affärers rapportering. Det finnsi artikeln många korrekta upplysningar. Det ärmöjligt att informationen kommer frånMiljödepartementet, men inte från mig personligeneller från någon av mina närmaste medarbetare.Jag vill gärna klargöra detta.Det är också viktigt att man inte drar snabbaslutsatser utan att ange en och annan av de viktigaförutsättningarna. Det är ofta en klok metod.