prot · GF0983 · 1992-03-24 00:00:00 — hur vi skall användasjukvårdsresurserna.Jag har i mina inlägg i denna diskussionredovisat en positiv syn på möjligheterna att förenaen generell välfärdspolitik med en hygglig offentligtfinansierad sjukvård utan att behöva görainskränkningar av denna typ. Däremotförekommer i andra länder, inte minst i ,mycket långtgående förslag om ransoneringar avsjukvården. Jag har stora förhoppningar att dennautredning kommer att bidra till en god diskussionom detta.Vad sedan gäller att jag förutsätter attsocialstyrelsen uppmärksammar den här typen avfrågor i sitt allmänna tillsynsansvar, anser jag att jaghar underlag för den ståndpunkten inte minst i deuttalanden för massmedia som generaldirektörenför gjorde på ett mycket tidigtstadium.Anf. 145 ():Herr talman! Jag tackar för det förtydligandet.Min långa erfarenhet av arbete inom hälso- ochsjukvården gör att jag vet att dessa diskussioneruppstår då och då. Framför allt kom dessauppfattningar till tydligt uttryck när möjligheten atträdda dessa för tidigt födda barn uppkom. Ocksådå fördes liknande diskussioner.Vi bör vara mycket uppmärksamma så att man inteställer upp regler för prioriteringar. Den här gångengällde det vikt hos nyfödda barn, andra gånger kandet gälla äldre. Med det svar jag har fått nu i dagkänner jag mig mer trygg. Men man får aldrigsläppa denna debatt om etik och moral även i hälso-och sjukvården. Man skall inte väga liv motpengar.Överläggningen var härmed avslutad.21 § Svar på frågorna 1991/92:515, 516, 517 och518 om Profiler i LuleåAnf. 146 Näringsminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidta för att trygga enfortsatt produktion för om Ovakosverksamhet i läggs ner. , och har på olika sättoch i olika frågor frågat mig om jag är beredd attvidta åtgärder för att produktionen vid Ovakosanläggningar i skall fortgå. Jag besvararfrågorna i ett sammanhang.Jag har i olika sammanhang -- bl.a. här i riksdagenden som svar på en likartadfråga -- sagt att det ankommer på företagensstyrelser och ledningar att besluta om den framtidainriktningen och utvecklingen av verksamheten.Detta gäller för såväl privat ägda som statligt ägdaföretag. Jag ser därför ingen anledning att ingripa idenna beslutsordning, som också gäller för det nuaktuella företaget.Anf. 147 ():Herr talman! Jag ber att få tacka näringsministernför det korta och gemensamma svaret.Anledningen till min fråga är att jag som LKAB-anställd känner en viss oro förMalmbergsförvaltningen inom LKAB.Leveranserna från sker i huvudsak tillSSAB och . Minskar nuleveranserna till som en följd av Ovako-nedläggningen måste självfallet söka sigandra marknader. Östersjömarknaden ärbegränsad, varför det kan bli fråga om fjärranbelägna länder. Leveranserna avMalmbergsmalmen får då ske över , med alltvad det innebär i ökade kostnader förMalmbergsförvaltningen. Den arbetar redan nuunder mycket hårt ansträngda förhållanden.Jag tycker att svaret var alldeles för magert. Jag kansammanfatta statsrådets svar på följande sätt: Jaggör helt enkelt ingenting.Anf. 148 ():Herr talman! Jag får tacka för svaret. Det var ettmycket tunt svar, vilket i och för sig inte varoväntat.Anledningen till min fråga är väl känd, nämligennedläggningen av . Här står nu 600jobb på spel. I förlängningen kan det röra sig om ca2 000 jobb i . Detta sker dessutom ien region som har en oerhörtbekymmersam situation på arbetsmarknaden.Till och Ovakos anläggningar i skeren mycket stor pendling från andra orter inomfyrkanten ------. I storadelar av detta område är också näringslivet i mångafall ensidigt. Här har företagarna och kommunernasatsat ganska stora pengar för att förändra denbilden och utveckla företagandet, framför alltsmåföretagandet. De är i mycket storutsträckning beroende av vad som händer medSSAB och Steel.Om det blir en nedläggning kommer det genomlegotillverkningen att drabba småföretagarnamycket hårt. Detta blir också mycket svårt attreparera. Jag vill än en gång ställa frågan: Kommerverkligen regeringen inte att vidta några åtgärderför att lindra dessa effekter eller för att dettaföretag skall kunna fortsätta sin verksamhet?Anf. 149 ():Herr talman! Också jag får tacka näringsministernför svaret på min fråga.I slutet av svaret säger statsrådet att det inte finnsnågon anledning att ingripa i beslutsordningen. Jagtror inte att det är någon som krävt att statsrådetskall gå in i företagens styrelser och gripa in i denprocessen. Men detta innebär stora kostnader församhället. Det kan vara värt att ytterligare prövaförutsättningarna för någon form av fortsattproduktion. Staten är trots allt ägare till ett av dessaföretag, och det finns anledning att jämföra dekostnader som sparas vid en nedläggning gentemotde kostnader som samhället i alla fall måste ta påsig.Om samhällskostnaderna vid en nedläggningöverstiger kostnaderna för att pröva fortsatt drift ärdet märkligt att statsrådet inte vill engagera sig ifrågan. Därmed är inte sagt att man skall gripa in iföretagens beslutsordning. Man kan skapaengagemang även på andra sätt för att påskyndaprocessen.Det var just av den anledningen som Luleåkommunfullmäktige samlades till ett extrasammanträde . Fullmäktigevädjar till regeringen att aktivt och i samverkanmed de inblandade företagsledningarna sökalösningar som innebär att verksamheten i kanfortsätta i någon form.Detta med att ha en aktiv regering innebär intenödvändigtvis att näringsministern direkt måsteblanda sig i styrelsearbetet. Det kan innebära attregeringen aktivt sammanför parterna och får dematt förstå att kostnaderna i ett sådant härsammanhang kan överstiga besparingarna om manbara helt drastiskt lägger ner verksamheten i ställetför att ge åtminstone delar av verksamheten en nychans. Sådana initiativ kan en näringsminister tautan att direkt blanda sig i beslutsordningen iföretagen.Det förvånar mig att statsrådet inte än så länge harupptäckt det. Men det är ännu inte för sent.Anf. 150 ():Herr talman! Jag tackar näringsministern försvaret, som jag närmast vill beteckna som ettstandardsvar. Man känner ganska exakt igen denslutsats som näringsministern drar i sådana här fallfrån de svar som givits på de frågor som tidigareställts i kammaren, dvs. att man fråndepartementen absolut inte vill ta något som helstansvar när det gäller stora nationella frågor av denhär typen.Som har påpekat ärdetta en region som redan är mycket utsatt, enregion där man skulle haft en arbetslöshet på10 % om vi inte haft en väl fungerandearbetsmarknadsutbildning och gjortarbetsmarknadsinsatser. Här kastas ytterligare ettstort antal människor ut i kylan. Då ställs faktisktkrav på en regering som är vald av folk attden tar tag i frågor av den här typen.Det är som har sagt här: Vikräver inte att man går in och tar över styrelsensjobb. Men vi kräver att regeringen faktiskt taransvaret när marknadskrafterna visat sig totaltoförmögna att ta det samhällsansvar som bör tas.Jag måste få ställa en fråga till ministern. Anser inteministern att SKF och bör ta sitt ansvar?Anser inte ministern att även departementet börvara med i diskussionen?Anf. 151 Näringsminister ():Herr talman! Jag anser inte att departementet skallgå in i diskussionen och tvinga företagen att görasaker som icke är normala och rimliga i sig.Sten-Ove säger att jag skallsammanföra parterna. Det är redan gjort. Jag hartalat med bägge företagsledningarna för att försökase om det finns några konstruktiva saker vi skullekunna bidra till. Men det här är två börsnoteradebolag. Det är styrelserna som har förvaltningen ochskyldigheten att förvalta bolagen på bästa möjligasätt mellan bolagsstämmorna. Det försöker de görai dag. Vi har förtroende för ochledning. Därför anser vi att det är de som skallavgöra om det här är bra åtgärder för ellerinte. Vi vill därför att de skall fatta de beslut som ärerforderliga och riktiga.Jag skulle självfallet gärna se att Profilerkunde fortsätta att drivas som företag i . Mendet kan aldrig ske med statssubventioner ochstatsstöd eller genom att man ställer andra krav påföretaget som skulle kunna innebärastatssubventioner. Det skulle slå mot svensk exportav stål. Vi skulle hamna i en industristödsdebatt.Staten skulle subventionera svensk exportindustri.Det skulle hota den svenska stålindustrins framtid.Det är det sista vi vill åstadkomma.Anf. 152 ():Herr talman! Man frågar sig onekligen omnäringsministern har använt hela sin fantasi för attvidta åtgärder. Jag är övertygad om att om vi hadefått behålla den tidigare socialdemokratiskaregeringen hade den varit aktiv på ett helt annatsätt än vad den nuvarande regeringen ochnäringsministern har visat sig vara.Hade näringsministern och hans parti undervalrörelsen svarat på ett sådant sätt som man gör , hade många säkerligen varit bedrövade ochicke lagt sin röst på de partier som harregeringsinnehavet. Hur hade t.ex. situationen settut för och om vi hade fåttbehålla en borgerlig regering ? Då fick vien handlingskraftig regering som visade att detfanns förutsättningar och möjligheter att skapaförutsättningar för t.ex. . är ettsolitt företag. Man har hitintills klarat sig bättregenom lågkonjunkturen än vad andra företag hargjort.Anf. 153 ():Herr talman! Låt mig också understryka att vialdrig har begärt att näringsministern skall gå in istyrelserna och styra på det sättet. Här finnssatsningar för flera hundra miljoner som håller påatt gå till spillo på . Visstmåste samhället också, om det alls är möjligt,hjälpa till och stärka dem så att de blir nyttjade.Läget är mycket svårt , men det ursäktar inte attregeringen sitter med armarna i kors och inte görnågonting. Vi kräver att regeringen går in ochförsöker att på olika sätt hitta vägar ut ur den härsvåra situationen. Vi anser att man inte får vara såokänslig som näringsministern nu är, med denkatastrof som är på väg på sysselsättningsområdet,om man har regeringsinnehavet.Anf. 154 ():Herr talman! Det är ingen som har krävt attregeringen skall gå in med något stort statsstöd i dethär sammanhanget. Det är inte något nytt att det ären mycket farlig väg att gå in med storastatssubventioner när det gäller stålindustrin. Dethar det varit . Det är intenågon nyhet i sig, och vi har inte heller begärt det.Vad vi har begärt och vill att regeringen gör i dethär sammanhanget, är att den värderar dekostnader som kommer att uppstå om man läggerner verksamheten. De 2 000 människor som ärberörda kommer att fresta på samhällets insatser iform av AMS och regionalpolitiska åtgärder. Mankommer sannolikt mycket billigare undan om manväljer att fortsätta delar av produktionen. Men dåkrävs det inte bara en första kontakt,näringsministern, utan också att man går in ochtrycker på parterna.Staten är fortfarande ägare till , även omnäringsministern inte vill det. Med tanke på SKF:sutveckling kommer man säkert att också där varaberoende av vad regering och riksdag tycker ochtror . Litet mer aktivitet på det härområdet, näringsministern, skulle lösa problemenför oss alla.Anf. 155 ():Herr talman! Det var i alla fall en viss uppmjukningatt höra näringsministern säga att det skulle vararoligt om man kunde ge möjligheter för attfinnas kvar i . Det är första gången jag harhört det uttrycket, och det tycker jag är bra. Mentiden rinner i väg, näringsministern. Tiden går fort,marknadsstörningen har börjat synas och snart ärloppet kört.Då ställer vi kravet att man även som minister gårin och gör vad som göras kan, utan att för den skullgå in med subventioner. Man kan väl tänka sig attstaten går in och erbjuder ett villkorslån för atthjälpa till så att ägarna kan ta sitt ansvar. Då skulleman möjliggöra ett övertagande av i Luleå.Anf. 156 Näringsminister ():Herr talman! Vi skulle gärna se att Profilerdrivs vidare, men det får inte ske på ett sådant sättatt det kan hota övrig svensk stålindustri ellerSSAB eller över huvud taget verksamhet. Vi har den uppfattningen attindustristödspolitiken är slut. Vi skall ställa sammakrav på privata som på statliga företag. Regeringenskall icke gå in och styra och ställa i företagen.Företagen måste få göra värderingar påkommersiell grund om det finns ekonomisklönsamhet att driva en företagsamhet vidare. Vikan icke gå in med villkorslån eller andra typer avstatliga subventioner som inte andra kan få. Dåhamnar vi i en situation där vi allvarligt kan skadasvensk stålindustri. Jag hoppas därför att OvakoProfiler på vanlig kommersiell grund kan finna enmöjlighet att få tillräckligt med kapital för att drivaverksamheten på ett företagsekonomiskt sätt.Anf. 157 ():Herr talman! Det visar i alla fall att departementeti stort sett inte vill gå in och hjälpa till. Det visarockså att man helt enkelt bara sitter still och låtermarknadskrafterna verka. Då kommerkostnaderna för samhället i andra änden. De blirbetydligt större. har vi också slagit ut ettnationellt intresse, den enda rälstillverkning vi hari det här landet.Sedan kan man bara konstatera att det pågårspekulationer som inte är så trevliga i den moderatatidningen i . Man andas sådana sakersom att näringsministern av eget intresse underlåteratt ingripa eller att hjälpa till. Det är ganskaotrevligt när man ser sådana saker i tidningen.Jag vill ställa ännu en fråga. Avser näringsministernatt bedriva en strutspolitik och bara stoppa huvudeti sanden och låta ett stålverk, Profiler, heltslås ut utan ingripande?Anf. 158 ():Herr talman! Jag upplever nog att första steget ärtaget i och med att det har förekommit vissakontakter. Jag tror också att det är riktigt att allasådana här beräkningar sker på ekonomisk grundoch naturligtvis också på företagsekonomisk grund.Men vi måste ju också som politiker vara bereddaatt värdera samhällskostnaderna och inte baraacceptera att företagen kostar. Även samhället harju kostnader för det hela. Låt mig bara hoppas attnäringsministern verkar mer aktivt i frågan nu.Låt mig sluta med att citera vad en av de borgerligaledamöterna i fullmäktige sade i debatten i fredagsdå man tog ställning för de här aktiviteterna. Hansade: ''Gör det lilla du kan. Gör det villigt ochglatt.'' Låt mig rikta den uppmaningen tillnäringsministern.Anf. 159 Näringsminister ():Herr talman! Vi gör vad vi kan. Vi för dialogen medföretagen -- den måste föras på det vanliga sättet --om de kan finna lösningar som ärföretagsekonomiskt motiverade. Vi kan försökaundanröja hinder, men vi kan aldrig gå in medindustristöd eller industrisubventioner. Då är vi fasti en politik som inte är hållbar och som jag tror atten överväldigande riksdagsmajoritet redan haravvisat. Det är den kommersiella grund som ävenen fortsättning för Profiler måste bygga på.Anf. 160 ():Herr talman! Jag vet att det här inlägget kommeratt ligga i ytterkant av vad frågan egentligen gäller.Men när det gäller är staten i alla falldelägare. I det läge när så många frågor hänger iluften olösta -- det gäller bl.a. skadestånd hit ochdit -- måste jag ställa en fråga till näringsministern.Vore det inte på sin plats att avbrytaprivatiseringsdiskussionerna och depressmedelanden som spottas fram när det gällerprivatiseringen tills dessa frågor är lösta?Anf. 161 Näringsminister ():Herr talman! Svaret är nej.Överläggningen var härmed avslutad.22 § Svar på fråga 1991/92:474 om förslag omförbud mot att ta barn i förvarAnf. 162 Kulturminister ():Herr talman! i har frågatmig vilka åtgärder jag avser att vidta för attavvisningsbeslut skall kunna verksställas trots attinte möjlighet finns att ta barn i förvar.Som nämner i sin fråga harregeringen för avsikt att avlämna enproposition till rörande barn i förvar. Jagvill på grund härav hänvisa frågor i detta spörsmåltill den kommande riksdagsbehandlingen ianledning av propositionen.Anf. 163 i (m):Herr talman! Vi kan ju ha olika syn påasylpolitiken, dvs. om de asylsökande skall få lovatt stanna i eller inte efter en asylansökan,men vi måste ändå komma till ett visst slutskede därvi bestämmer att en person inte får lov att stanna ilandet.Det förslag som har avviserats innebär attpolisens möjligheter att agera blir lika med noll.Detta är inte min personliga uppfattning, herrtalman och fru statsråd. Den baseras på artiklar avfru , på uttalanden av ledandetjänstemän på invandrarverket och en enigpoliskår.I vilka fall kommer man att kunna utvisa enbarnfamilj som inte frivilligt lämnar om dennya lagen träder i kraft?Låt oss ta ett annat fall. En kvinnlig tyskmedborgare kommer till , begår ett brott,blir dömd till fängelse och sedan utvisning. Underfängelsetiden föder hon ett barn. Sedan vill hon intelämna frivilligt. Kommer man att kunnaförpassa en sådan person enligt den nya lagstiftningsom nu kommer att föreslås? Enligt polisen lär detinte bli möjligt.Anf. 164 Kulturminister ():Herr talman! i säger attmöjligheterna att verkställa sådana beslut kommeratt vara lika med noll. Det är faktiskt många sominte tas i förvar som förpassas ur landet. Det visarsig dessutom att det varierar väldigt mycket från orttill ort i vilken omfattning som man tar barn iförvar. Det kan inte uteslutas att man har gjort det,utan att det egentligen har behövts. Det är lustigtatt man tar fler barn i förvar där det finnsförvarslokaler än på andra orter.Grundproblemet är egentligen de långaväntetiderna. De gör att människor får en fastareanknytning till vårt land. Därför vill man ibland intelämna landet frivilligt. Det är en huvuduppgift förregeringen att korta ner dessa väntetider.Då minskar också behovet av förvarstagande.Dessutom är det så -- vilket vi kommer in på i nästafråga --- att människor gömmer sig, trots att vi i daghar möjlighet att ta barn i förvar. Ytterst är det härnaturligtvis en fråga om humanitet och hur vi ser påatt man låser in barn.Anf. 165 i (m):Herr talman! Jag har inte diskuterat de fall då manfrivilligt väljer att lämna . Det kan vidiskutera i andra sammanhang. Det gäller nu de falldå man inte vill lämna . Frågan är vilkenmöjlighet myndigheterna har att agera för att få enfamilj ut ur landet. Vi hamnar alltid i densituationen, hur mycket vi än pratar om humanitet.Med den nya lagstiftningen säger en samladpoliskår och invandrarverket att det är bättre attlåta alla barnfamiljer som kommer till fåstanna kvar här. Hur gör man om en familj inte villlämna landet? Det är detta det handlar om.Anf. 166 Kulturminister ():Herr talman! Vi avskaffar de tvångsmetoder somhänger samman med förvarstagande av barn. Detär helt riktigt. Vi för i den proposition som kommeratt läggas fram ett resonemang om dessa frågor. Jaghar i mitt svar hänvisat till den kommanderiksdagsbehandlingen i dessa frågor.Ytterst handlar det om en avvägning mellanhumanitet gentemot barnen och de tvångsmetodersom skall användas. Vi har alltid att göra meddenna avvägning när det gäller polisarbete. Denviktigaste åtgärden för att minska möjligheterna attverkställa beslut är att korta ner väntetiderna. Detär regeringen starkt inriktad på att åstadkomma.Anf. 167 i (m):Herr talman! Jag delar den sista delen av inlägget.Men det handlar trots allt om de som inte vill lämnalandet.Till sist vill jag ställa en fråga till statsrådet. att de synpunkter och farhågor sominvandrarverkets chef och ledande tjänstemän ochen samlad poliskår har i det här ärendet ärobefogade?Anf. 168 Kulturminister ():Herr talman! När vi har tagit fram den härpropositionen har vi tagit hänsyn till resonemangenbåde från invandrarverket och polisen. Jag är intesärskilt oroad över vad det kommer att leda till försituation när vi lägger fram det här förslaget.Anf. 169 i (m):Herr talman! Det är bra att statsrådet inte är oroad,men en hel del andra är ytterst oroade. Den dag vihar genomfört lagen -- om vi nu gör det -- skall detbli spännande att se hur det här kommer attfungera. Jag är övertygad om att vi snabbtkommmer att begära en ändring, så att man i vissalägen trots allt kan använda ett visst tvång.Överläggningen var härmed avslutad.23 § Svar på fråga 1991/92:475 omverkställigheter av avvisningsbeslutAnf. 170 Kulturminister ():Herr talman! i har frågatmig vilka sanktionsmöjligheter jag är beredd attvidta mot dem som uttrycker detobstruerar mot av regeringen fattadeavvisningsbeslut.Enligt polisens statistik per den 31 december 1991uppgick antalet efterlysta personer förverkställighet av avvisningsbeslut till 2 089. I detantal som redovisas ingår de personer som lämnatlandet på egen hand utan att underrättamyndigheterna. Det är därför svårt att ange detverkliga antalet som genom att gömma sigundanhåller sig verkställighet.Det är inget brott att hålla sig undan verkställighetgenom att gömma sig, därav följer att det inte hellerär straffbelagt. Däremot är det straffbelagt attgömma en utlänning om det sker i vinningssyfte.Jag anser det naturligtvis vara av största vikt attlagakraftvunna beslut om avvisning verkställs. Somjag ser det är det dock inte lämpligt att straffbeläggahandlingar som syftar till att hindra verkställighetutöver vad som skett. Motiven för enskilda attförsöka hindra verkställighet kan variera. vara fråga om laglydiga medborgare som drivsav ett religiöst eller humanitärt engagemang ellersläktingar som vill hålla samman familjen. Engenerell kriminalisering av sådana handlingarskulle leda alltför långt.Jag vill framhålla att många av dem spm söker hållasig undan verkställighet ha väntat på beslut.Regeringen har vidtagit åtgärder för att förkortahandläggningstiderna. Detta kommer att bidra tillatt färre håller sig gömda och därmed till attverkställighet underlättas.Anf. 171 i (m):Herr talman! Tack för svaret.Vi har från talarstol hörtatt regeringen, oavsett kulör, har sagt att manarbetar för att förkorta handläggningstiderna, ochdärför kommer vi att slippa sådana här fall. Det ären bra ambition, och vi kan hoppas att den går attuppfylla.Statsrådet gör dock en något ologisk kullerbytta.Hon anser i sitt svar att det är av största vikt attlagakraftvunna beslut skall verkställas. Samtidigtsägs det att det är laglydiga medborgare som drivsav ett religiöst eller humanitärt engagemang. Hurkan man, fru statsråd, vara laglydig om man brytermot ett beslut som t.ex. har fattats av Sverigesregering? Konsekvenserna är inte helt solklara i dethär fallet.Jag anser att när ett beslut gällande en person harfattats, baserat på kanske mest generösaasylpolitik, måste det accepteras. Jag tycker att detär fel av dem som trotsar beslutet och gömmerpersoner som inte skall få lov att stanna i riket. Dethar tyvärr hänt att personer efter hand tack vare attde har varit gömda har fått lov att stanna.Om man inte kriminaliserar den verksamhetengynnar det dem som har tid att vänta. Jag tycker attdet är fel mot de asylsökande som trots allt ärärliga.Anf. 172 Kulturminister ():Herr talman! Frågan gäller om man kan varalaglydig medborgare och ändå gömma någon somskall lämna landet. Man är naturligtvis laglydig omdet inte är kriminellt att gömma någon. Det är intekriminellt att gömma någon, och det är inte hellerkriminellt att gömma sig själv. Därför kan manalltså vara laglydig.Jag vet inte om i har träffatde personer som gömmer invandrare som skallutvisas. Det är ofta mycket djupt engagerademänniskor, väl anpassade i riket och med ett varmthjärta som klappar för de här invandrarna. Jag harhaft många överläggningar med den typen avpersoner. Jag respekterar rätt mycket av det de gör.Samtidigt måste man dock vara mycket bestämd påatt de beslut som invandrarverket ochutlänningsnämnden fattar skall kunna verkställas.Sten har en annan uppfattning och villuppenbarligen kriminalisera gömmandet. Den härfrågan behandlades i årsutlänningslag. Då var man i överens omatt man inte ville kriminalisera gömmandet avinvandrare.Anf. 173 i (m):Herr talman! Jag skulle ändå vilja ställa en fråga tillstatsrådet rörande sista meningen i näst sistastycket i det skrivna svaret. Där står att en generellkriminalisering av sådana handlingar skulle ledaalltför långt. Vilken form av kriminalisering kanstatsrådet trots allt tänka sig? Det finns en sådanöppning i svaret.Jag kan fortfarande inte tänka mig att en människasom bryter mot beslut fattade av regeringkan vara laglydig. Man skall inte ha någon fördelför att man har ett religiöst eller humanitärtengagemang.