prot · GG0923 · 1992-11-13 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:23Fredagen den 13 novemberKl. 9.001 § Svar på interpellation 1992/93:4 omoffentlighetsprincipen och EG-förhandlingarnaAnf. 1 Statsrådet ():Fru talman! har i eninterpellation till justitieministern ställt ett antalfrågor om den svenska offentlighetsprincipen ochEG-förhandlingarna. Arbetet inom regeringen ärså fördelat att det är jag som skall svara påinterpellationen.Låt mig först slå fast: offentlighetsprincipär unik. Och öppenheten är en omistlig del avdemokratin.Vår offentlighetsprincip är inte förhandlingsbar. Påsamma sätt är inte heller EG:s synsätt på dettaområde något som kan bli föremål förförhandlingar i samband med ett medlemskap. Deregler som gäller för institutionerna ochbeslutsfattandet inom EG kan vi knappast påverkaunder förhandlingarna.Däremot skall vi själva eftersträva största möjligaöppenhet i förhandlingarna. Och som medlem i EGskall vi vara pådrivande när det gäller attåstadkomma ökad öppenhet i samarbetet. Jag harredan tidigare här i redovisat mininställning i dessa frågor.Liksom när det gäller vissa andragrundlagsskyddade fri- och rättigheter är våroffentlighetsprincip inte utan undantag, men dessaundantag är noga reglerade. Olika hänsyn gör atten avvägning ibland måste göras mellan intresset avoffentlighet och berättigade intressen av sekretess.Integritetsskydd, affärshemligheter ochinternationella förhandlingar (utrikessekretess)kan -- för att ta några exempel -- medförainskränkningar i offentlighetsprincipen. Sådanafrågor aktualiseras naturligvis även i samarbetetmed EG. Många av dessa frågor behandlas ocksåför närvarande av två utredningar, nämligenGrundlagsutredningen inför EG ochDatalagsutredningen.Det ligger i sakens natur att ju fler områden somomfattas av internationellt samarbete i olikahänseenden, desto mer kan detta medföra ökadtillämpning av sekretess, särskilt utrikessekretess.Men detta kan motverkas genom att vi verkar förökad öppenhet. Det finns också klara tecken på attEG rör sig i riktning mot en ökad öppenhet. Jagskall återkomma till detta.Men till de av ställda,konkreta frågorna. Jag vill först ta upp den frågasom knyter an till EES-förhandlingarna. BirgittaHambraeus påpekar att myndigheternassynpunkter på hur avtalet skulle påverka derasarbetsområden hemligstämplades eftersomförhandlingarna pågick, att det fanns mångakritiska synpunkter och redovisningar av problemmed EES i detta material och att materialetveterligen är hemligstämplat. -- BirgittaHambraeus ställer mot den bakgrunden frågan omregeringen nu ämnar lyfta hemligstämpeln på allaEES-handlingar.På detta vill jag svara följande. Det är riktigt att detmaterial som åsyftar i storutsträckning inte lämnades ut underförhandlingarna eftersom det oftast var fråga omarbetsmaterial i samband med EES-förhandlingarna. Sådant material utgör inteallmänna handlingar i tryckfrihetsförordningensmening -- och detta oavsett om det rör sig ominternationella förhandlingar eller ej. Frågan omundantag från offentlighetsprincipen har därförinte varit aktuell.Jag vill emellertid framhålla att EES-avtaletshantering -- om man jämför med den vanligagången i samband med förhandlingar ochberedning av internationella avtal som Sverigeansluter sig till -- har präglats av en unik öppenhetbl.a. genom den breda beredningsorganisation somregeringen tillsatte redan på ett mycket tidigtstadium, genom de återkommanderedovisningarna inför och genom detmaterial som publicerades i form av s.k.grönböcker.Förhandlingarna om sådant detundertecknades är nu avslutade ochregeringen har överlämnat avtalet till förgodkännande. Av propositionen i ärendet framgårförhandlingarnas gång och resultatet av dessa.Även i remissyttrandena om avtalet behandlasolika förhandlingsfrågor.Som ju påpekar förvaras enmångfald handlingar som rör EES-förhandlingarnahos olika myndigheter som varit verksamma iförhandlingarna. I den mån dessa handlingar utgörallmänna handlingar i tryckfrihetsförordningensmening skall en begäran om utlämnande bedömas ivarje enskilt fall utifrån sekretesslagensbestämmelser och av var och en av de myndighetersom förvarar en handling.Att en hemligstämpel åsatts vissa handlingarinnebär inte att handlingarna därigenom blivithemliga, endast att handläggande tjänsteman -- viden preliminär bedömning -- ansett att vissauppgifter borde varasekretesskyddade och utmärkt detta genom enhemligstämpel. En regelrätt sekretessbedömningsker -- som jag framhållit -- i varje enskilt fallnär en handling begärs utlämnad. Jag kan givetvisinte föregripa en sådan bedömning men -- som jagser det -- bör sådana handlingar i åtskilliga fall nukunna lämnas ut.Beträffande EG-förhandlingarna frågar om jag vill verka för att full offentliginsyn kommer att tillåtas imedlemskapsförhandlingarna med EG/EU när detgäller våra egna förhållanden ochställningstaganden. Mot bakgrund av BirgittaHambraeus egna erfarenheter i fråga om att få tadel av material kring yttrandeöver medlemskapsansökan frågar honockså om den svenska offentlighetsprincipenkommer att vara satt ur spel , om allmänheten enbartkommer att få tillgång till den information somregeringen väljer att offentliggöra och om det ärEG som kräver att vi hemlighåller vilkaförhållanden i vårt eget land som EG vill hainformation om.Här vill jag svara följande. Under EG-förhandlingarnas gång kommer formellt sammaförhållanden som under EES-förhandlingarna attråda, dvs. internt material omförhandlingspositioner etc. är att betrakta somarbetsmaterial i anslutning till ett pågående ärende.Emellertid innebär detta inte att den svenskaoffentlighetsprincipen på något sätt kommer attvara satt ur spel under EG-förhandlingarna.Det är regeringens ambition att i största möjligautsträckning verka för full insyn när det gäller våraegna förhållanden och ställningstaganden. Dendecentraliserade beredningsorganisation som haranvänts under EES-förhandlingarna kommer ocksåi fortsättningen att bereda olika ställningstagandenunder EG-förhandlingarna. I den organisationenfinns referensgrupper anslutna, med företrädareför organisationer, näringsliv ocharbetsmarknadens parter.Vidare kommer regeringen liksom under EES-förhandlingarna att fortlöpande lämna informationtill och ha samråd med EFTA-delegation och ta upp olika frågor iUtrikesnämnden. Inför EG-förhandlingarna hardet ju dessutom skapats ett särskilt organför kontakter mellan ledamöter ochledamöterna i . Regeringen harsjälvfallet för avsikt att samråda med detta organ.Frågan om utlämnande av den information som vilämnar till EG i samband med kommandemedlemskapsförhandlingar och om utlämnande avvåra egna förhandlingspositioner avgör vinaturligtvis själva. Det är emellertid naturligt att vii samband därmed tar vederbörlig hänsyn till vårkommande förhandlingsmotpart. Så är brukligt vidalla internationella förhandlingar och därvidlagutgör EG-förhandlingarna inte något undantag.Vidare ställer allt förhandlingsarbete som regelkrav på viss sekretess. Om våra egnaförhandlingspositioner i vissa fall blir allmänttillgängliga skulle detta kunna medföra att svenskaintressen inte kan drivas på bästa sätt. ärdet så, att förhandlingarna ommedlemskap, i likhet med EES-förhandlingarna,kommer att präglas av större öppenhet än vad somannars är normalt vid slutande av internationellaöverenskommelser. Jag är självfallet beredd att --utan att därmed inkräkta på enskilda myndigheterssjälvständiga bestämmanderätt -- verka för störstamöjliga öppenhet i förhandlingarna.Slutligen frågar om jag villarbeta för att offentlighetsprincipen blir accepteradockså för EG. Under förhandlingarna kommerdet -- som jag inledningsvis framhöll -- knappast attfinnas möjlighet att påverka EG i frågan omoffentlighetsprincipen. När vi väl blivit medlem iEG/EU kommer att aktivt verka för ökadöppenhet och insyn.Som pekar på har inom EGefter de danska och franska folkomröstningarna omMaastrichtfördraget intresset kommit att fokuseraspå det avstånd som många nu tycker sig finnamellan politikerna och allmänheten. Man arbetarinom EG intensivt med att komma till rätta meddessa problem. Därvid riktas intresset naturligeninte bara mot den s.k. närhetsprincipen och vilkainstanser som skall fatta besluten utan också i höggrad mot frågor om ökad information och öppenheti beslutsfattandet.Ett uttryck för detta är för övrigt den deklarationsom har fogats till om rättentill tillgång till information. Där framhålls att ökadinsyn i beslutsprocessen stärker institutionernasdemokratiska karaktär och allmänhetensförtroende för förvaltningen. Kommissionen hardärför ombetts att lägga fram enrapport för rådet om åtgärder för att förbättraallmänhetens tillgång till information hosinstitutionerna.De strävanden mot ökad öppenhet och ökaddemokrati som jag nu har redovisat tilldrar sig förnärvarande stor uppmärksamhet inom EG.Frågorna präglade det extrainkallade toppmötet iBirmingham . Vid mötet antogs endeklaration enligt vilken utrikesministrarna införtoppmötet i skall lämna förslag till hurEG:s institutioner skall kunna arbeta på ett meraöppet sätt.I deklarationen välkomnas också Kommissionenserbjudande att mera systematiskt bereda lagförslaggenom att ge ut s.k. grönböcker (consultationdocuments). Vidare ombeds Kommissionen atttidigt avsluta det arbete som jag nysshänvisade till och som går ut på att ökaallmänhetens tillgång till information hosKommissionen och andra institutioner. Innehållet iBirminghamdeklarationen kommer att följas uppvid det planerade toppmötet i idecember.Vi kan alltså med tillfredsställelse konstatera att detnu också pågår en diskussion inom EG om en ökadöppenhet, och vi följer den diskussionen mycketnoga -- det kan jag försäkra.Jag vill avslutningsvis återigen bekräfta att jaganser att det är väsentligt att i EG med kraftdriver uppfattningen att offentlighet ärbetydelsefullt också i samarbetet mellan stater.Anf. 2 ():Fru talman! Jag ber att få tacka förett utförligt svar på min interpellation.Den svenska offentlighetsprincipen är unik, somstatsrådet sade. Den är grundlagsfäst itryckfrihetsförordningen. Ända harmedborgarna i princip haft tillgång tillmyndigheternas handlingar. Det gäller alltså intebara de handlingar som regering eller myndighetväljer att presentera, utan man har rätt att ta del avallting och själv avgöra vad som är viktigt. Alltså:Det räcker inte med regeringens grönböcker omEG, där regeringen gör urvalet av fakta. Det räckerinte med redovisningar, där regeringen själv väljerut vad man vill presentera.Jag tycker att redan nu skall användabefintliga kanaler för att påverka EG att ta över våroffentlighetsprincip. Det finns, som statsrådetframhåller i svaret, strävanden mot en ökadöppenhet inom . finns detde som vill öka hemlighetsmakeriet.Några månader efter förhandlingarna i Maastrichtlade fram ett förslag om ännustramare sekretessregler. DN skriver den 27oktober på ledarplats:''Tanken i förslaget är att ett system medsäkerhetstjänstemän ska byggas upp såväl i EG somi medlemsstaternas förvaltningar. Allaoffentliganställda ska vara skyldiga att rapporteratill dessa säkerhetstjänstemän så snart demisstänker någon för att ha lämnat utsekretessbelagda uppgifter. --- så fort någon detaljär sekretessklassad ska hela dokumentethemlighållas.Modellen är inget annat än ett grundskott mot depinciper som styr den svenska grundlagensoffentlighetsprincip och meddelarfrihet.Motståndet mot förslaget är visserligen stort. --- Vimåste strida för att öppenheten ska karaktäriseraockså framtidens offentliga samtal i . ''Jag tycker att det verkar precis tvärtom! Det verkarsom om håller på att urholkaoffentlighetsprincipen utan att ens någon krävt detav oss. Sekretesslagen medger vissa undantag itryckfrihetsförordningens regler om offentlighet,huvudsakligen när det gäller att skydda enskildasintegritet.Utrikessekretessen regleras i sekretesslagens 2kap., där det står i 1 §:''Sekretess gäller hos regeringen och inomutrikesrepresentationen för uppgift som angårSveriges förbindelser med annan stat eller i övrigtrör annan stat, mellanfolklig organisation,myndighet, medborgare eller juridisk person iannan stat eller statslös, om det inte står klart attuppgiften kan röjas utan att detta stör Sverigesmellanfolkliga förbindelser eller på annat sättskadar landet.Sekretess gäller hos annan myndighet än som avsesi första stycket för uppgift som anges där, om detkan antas att det stör mellanfolkligaförbindelser eller på annat sätt skadar landet omuppgiften röjs. ''Jag tycker att det är viktigt att vi verkligen vetvilken inskränkning vi här har att ta hänsyn till.I förhandlingarna med EG om det Europeiskaekonomiska samarbetsområdet, EES, har en praxisav hemlighetsmakeri utvecklats, som statsrådetDinkelspiel säger kommer att utgöra modell förkommande förhandlingar med Europeiska unionenom medlemskap. Det här tycker jag är mycketillavarslande. Jag hade velat diskutera den härfrågan med justitieministern eller med biträdandejustitieministern, eftersom varken jag eller UlfDinkelspiel torde vara experter på grundlagsfrågor.Jag tycker att det verkar som om regeringen harhårddragit bestämmelserna om utrikessekretess.Jag vill ställa följande frågor till statsrådet: landet eller våra mellanfolkligaförbindelser om det blir offentligt vilkatveksamheter som svenska myndigheter redovisatinför en anknytning till EG och EG:s lagar? Är detEG-kommissionen som kräver att vi hemlighållervilka förhållanden i vårt eget land man vill hainformation om innan man lämnar sin avi som svarpå vår medlemskapsansökan? Varför är interegeringens svar på frågoroffentliga? Vad är det man säger egentligen, somskulle kunna skada landet eller de mellanfolkligaförbindelserna om det kom ut? Förstår intestatsrådet att detta hemlighetsmakeri skaparmisstänksamhet?Förhandlingsmaskineriet för EES har varit mycketomfattande, med många inblandade -- det är sant.Men möten med näringsliv och fack och i allareferensgrupper sker i slutna rum utan att protokollförs, så att inte ens framtidens historiker kanstudera vad som hände.Regeringens grönböcker är utförliga, om än någotmonotona i sina uppräkningar. Det är dockregeringen som väljer vad som skall presenterasoch vad som skall utlämnas. Det är nästan omöjligtatt leta reda på hakarna i framställningen, eftersomde som berörs av en fråga inte kan få tillgång tillbakgrundsmaterial så att de kan reagera påinformationen. En ständigt pågpåenderemissbehandling skulle vara på sin plats. När alltväl är klart och tusentals sidor plötsligt skickas påremiss, blir det också svårt för de närmast insattainom ett område att dra slutsatser.Svenska myndigheter har svarat på regeringensfrågor inför EES-förhandlingarna. Då ett svar harlämnats av en myndighet är det inte längre ettinternt arbetspapper och bör alltså offentliggörasomedelbart, eller hur?Fru talman! Jag ber faktiskt om tillåtelse att fåfortsätta mitt inlägg ytterligare, även om det kanskebryter mot våra överenskommelser. Jag anser attdet här är en oerhört viktig fråga och att allt det jaghar förberett bör komma till protokollet.Anf. 3 TALMANNEN:Det går bra, om det ryms inom den medgivnatidsramen. Det återstår dock avden.Anf. 4 ():Fru talman! Det gör det inte. Men jag har en sidaav mitt förberedda inlägg kvar. Det tar ungefär treminuter.Anf. 5 TALMANNEN:Jag har tyvärr inte möjlighet att medge det.Riksdagsordningen föreskriver att inlägget får varahögst . 6 ():Fru talman! Då avslutar jag med ytterligare enfråga till statsrådet. Bör inte de s.k. internaarbetspapperen -- som är interna,eftersom de har lämnat myndigheten -- omedelbartha offentliggjorts?Anf. 7 Statsrådet ():Fru talman! har i samband medsina kommentarer till mitt svar ställt ett antalytterligare frågor. Innan jag besvarar dem vill jagförst säga att det är min avsikt att med respekt förde lagar och regler som vi måste följa iförhandlingarna sträva efter en så stor öppenhetsom möjligt i de förhandlingar som förestår.Jag vill med utgångspunkt från peka på hur vi i praktiken omsätter dessasträvanden i handling. uttaladesig erkännande om grönböckerna, i den meningenatt de är fylliga. De är verkligen fylliga ochinnehåller varenda rättsakt som aktualiseras isamband med ett medlemskap, liksom enbeskrivning av vad de innehåller och en beskrivningav motsvarande svenska bestämmelser. Som ettkomplement har det utgivits en särskild skrift somredovisar konsekvenserna av en svensk anpassningtill på de olika områdena. Detär också en ordentlig grönbok som innehålleromfattande material för dem som noggrant och idetalj vill sätta sig in i de enskildaförhandlingspositionerna. Som en kompletteringtill detta kommer vi -- på det sätt jag redan hargjort -- att utförligt här i och i andrasammanhang offentligt redovisa svenskaställningstaganden, svenska förhandlingsfrågor ochsvenska förhandlingsmål. Detta skall göras så attallmänheten noggrant skall kunna följauppläggningen, förhandlingen, vilkaförhandlingspositioner vi intar samt vilkaförhandlingsmål vi har uppställt.Birgitta ställde en fråga om detmaterial som har överlämnats til kommissionen isamband med kommissionens arbete på attframställa ett yttrande. Det har rört sig om materialav typen statistik, fakta om svensk lagstiftning ochen redovisning av svenska förhållanden. Jag delaruppfattningen att detta material inte innehållernågot hemligt. Det är helt enkelt en redovisning avsvenska förhållanden. Enligt den ordning som hartillämpats under EES-förhandlingarna har dettabetecknats som arbetsmaterial och överlämnatsmycket formlöst. Det har ofta varit fråga om attöverlämna broschyrer eller att ge muntligaupplysningar om vad som gäller på olika områden.De svar som vi har lämnat har i alla relevanta delarredovisats och återgivits i det yttrande avkommissionen på 50--60 sidor, som finnstillgängligt. I detta yttrande är de svenskaförhållandena beskrivna på ett rättvisande sätt,tack vare att vi har redovisat de svenskaförhållandena.Som ett led i den strävan efter ökad öppenhet somjag har redovisat här skall jag försöka finna formerför att i den utsträckning det är möjligt -- bortsettfrån muntliga samtal om sakupplysningar -- se tillatt det här materialet är tillgängligt. Jag kanförsäkra att materialet inteinnehålller några hemliga uppgifter. Det gäller atthitta hanteringsformer som gör att det inte bliralltför otympligt. Det är fråga om arbetsmaterial.Vi är ännu inte inne i en förhandlingsfas.Därmed har jag också besvarat om det är kommissionen som kräver att viskall hemlighålla material. Så är det alltså inte.Kommissionen frågar vad som gäller på ett visstområde och om vi har någon statistik. Frågorna kangälla hur transportstödet eller den svenskaregionalpolitiken är utformade. Vi överlämnar dåden typ av faktaskrifter som finns tillgängliga föralla. För att undvika ett misstänkliggörande --vilket är det värsta som kan hända iförhandlingarna -- kommer jag att så långt det baraär möjligt se till att det skall framgå vilket materialsom har överlämnats och vilken karaktär det har.Fru talman! Därmed tror jag att BirgittaHambraeus och jag kan vara eniga på en avgörandepunkt. Det finns ett starkt svenskt intresse av attverka för största möjliga öppenhet och attmotverka misstänkliggörande. Jag skall på allt sättsöka medverka till det.Avslutningsvis vill jag säga att den svenskaoffentlighetsprincipen icke är förhandlingsbar. Detinnebär att vi kommer att motsätta oss varjediskussion om förändring av den svenskaoffentlighetsprincipen. Det ingår i vår svenskaförhandlingsposition. är det uppenbart --jag håller med om vad sade påden punkten -- att vi skall utnyttja alla möjliga ochpå gränsen till omöjliga kanaler för att framföravåra synpunkter i dessa frågor och för att föra framvåra svenska värderingar när det gäller öppenhetm.m. Det är självklart att den svenskaoffentlighetsprincipen och den tillämpning den får ipraktiken blir en utgångspunkt för vårargumentering i det här hänseendet. Jag hoppasoch tror att det också framgick av mitt första svar.Anf. 8 ():Fru talman! Jag tolkar statsrådet så att man ifortsättningen kommer att kunna få betydligt flerhandlingar utlämnade än vad som skett. svar blir det helt obegripligt varför UDvägrar att, på utredningstjänstens anmodan, lämnaut de frågor vi fick från , ochsvaren på dem. Om de är väldigt många kunde manha gjort en lista så att jag själv hade kunnat sökafram allt. Detta blev helt obegripligt efterstatsrådets svar.Statsrådet säger att det skulle skada vår position iförhandlingarna om våra myndigheters och andrassynpunkter blev offentliga. Statsrådet sade: Omegna förhandlingspositioner i vissa fall blir allmänttillgängliga skulle detta kunna medföra att svenskaintressen inte kan drivas på bästa sätt. Hur då, UlfDinkelspiel? Är det inte precis tvärtom? Om vihade en offentlig debatt om att EG inte vill gå medpå villkor som vi ställt upp för vår anslutning bordedet väl i stället stärka förhandlarnas position. Mankan då säga i förhandlingarna att det är nödvändigtatt vi får vissa undantag, ni ser hur debatten rasar,svenskarna kommer aldrig att gå med på att vi geross på denna punkt.Är det inte så som exempelvis , ochÖsterrike har handlat för att försvara sinoljeindustri och sitt fiske och för att skydda sinakänsliga alpdalar från tung lastbilstrafik? Våraförhandlare har kallat detta för hinder iförhandlingarna, och suckat över att det finnsproblem med vissa länder som fördröjer avtalet.Jag tycker att det är upprörande. Vi bordesjälvfallet ha hållit ihop med de andra EFTA-länderna och därmed stärkt vår gemensammaförhandlingsposition.Nej, statsrådet , det är svårt att värja sigför misstanken att det aldrig är fråga om verkligaförhandlingar för svensk del. Ivern att få vara medoch leka med de stora pojkarna är starkare än viljanatt behålla rätt till självbestämmande.Fru talman! De nuvarande livliga diskussionerna iEG-länderna och osäkerheten om hur man skall gåvidare i samarbete inger hopp. inser nogockså svenskt näringsliv att det inte gynnar dem attge sig in i det byråkratiska kaos som EG-ländernasjälva kritiserar. Trycket på politikerna att anslutaSverige till kontinenten lättar och vi kan lugntfortsätta att vidareutveckla samarbetet med vårakära grannstater, som vi gjort , medfrihandels-, forskningsoch studentutbyte,standardiseringsarbete och påverkan i olikagrupper. Vi kan göra det utan att ge upp Sverigesrätt till självbestämmande.Anf. 9 Statsrådet ():Fru talman! När det gäller frågan om materialetstillgänglighet vill jag svara ja. Materialet kommeratt finnas tillgängligt i den utsträckning det överhuvud taget går att veta att det överlämnats; om dethar överlämnats som vanlig faktaskrift finns detinte dokumenterat. I den utsträckning det ärmöjligt skall jag se till att materialet blir tillgängligt.Svaret på den frågan är alltså ja. Jag tror att BirgittaHambraeus och jag på den punkten har sammasträvan, nämligen största möjliga öppenhet.Däremot, , kan jag inte pånågot sätt acceptera den beskrivning som gjordesav våra förhandlingar. Jag var visserligen intepolitiskt ansvarig för dem -- det var en tidigareregering som var det -- men jag deltog ändå aktivti dem som chefsförhandlare, och i slutskedet somansvarigt statsråd. EES-förhandlingarna -- i den delde rörde svenska intressen -- fördes i allt väsentligtunder en tidigare regering. Också med denutgångspunkten torde jag dock kunna säga att desvenska förhandlingsfrågor och förhandlingsmålsom ställts upp och redovisats i drevs meden styrka som gav ett mycket verksamt resultatvilket också redovisas i de förhandlingsresultat viuppnår.Om jämför de svenskaförhandlingsmål som uppställdes med de resultatsom nåddes skall hon finna att de i väsentliga delarkunnat uppnås i förhandlingarna. Jag tycker attBirgitta uttalande är en förolämpningmot det sätt som förhandlingarna fördes på. Jag äröverraskad att detta framförs av BirgittaHambraeus.När det gäller andra länders sätt att driva sinaförhandlingar tycker jag att geren helt missvisande bild. Varje land kämpar för sinaintressen. Vi har respekt för det på samma sätt somde andra länderna har respekt för vårt sätt att föraförhandlingar.