prot · GF0955 · 1992-01-22 00:00:00 — Dit hör när detgäller de tunga infrastrukturinvesteringarna.Det är lätt att tala om att det är viktigt att vi får medäven i kommunikationssatsningar införnärmandet till EG, men vi får heller inte glömmabort att det pågår en upprustning av järnvägsnätet ide norra delarna av , mot Kolahalvön.Ryssarna bygger nu för fullt ut och återupprättarjärnvägsförbindelserna med norra . Detfinns också ett stort behov av transporter frånKolahalvön ner via och . Det ärviktigt att hänga med på detta område. Det finnsalltså en utveckling även norr om , som manofta glömmer bort i de här sammanhangen. Jag troratt det är viktigt att vi tänker på det när vi planerarde tunga infrastruktursatsningarna påjärnvägsområdet.Terminalhanteringen är inte enbart en miljöfrågaoch någonting som endast är angeläget för Luleåkommun. Tvärtom är det i lika hög grad eneffektivitetsfråga. Det innebär att statsmakternamåste vara med här, ha åsikter och driva på frågan.Vi kan inte räkna med att små kommuner i norrensamma skall klara infrastruktursatsningarna.Här måste statsmakterna ta ett ansvar. Jagförväntar mig därför att kommunikationsministernskall börja intressera sig för landets norra delaräven på detta område. Satsa på järnvägen i norr!Det kommer attt löna sig. Det kommer att ge ettordentligt samhällsekonomiskt utbyte. Det gälleratt hänga med här, så att hela landet, inte enbart ettbegränsat storstadsområde, får tillgång tillinvesteringarna. Den uppfattningen kan man förnärvarande få av regeringens politik.Anf. 21 ():Fru talman! Jag begärde ordet för att göra någrakorta kommentarer.Först vill jag säga till min efterträdare och till deövriga debattörerna att det är ju tack vare de storasatsningar som vi beslutade om ochde investeringsmedel som vi skaffade fram underförra året som vi i så positiva ordalag nu kan tala omde stora satsningar som skall göras och göras snart.Jag har framställt en särskild interpellation om justsnabbheten i att effektuera besluten, som viåterkommer till . Jag tycker att detär väldigt viktigt att man nu ''kommer loss'' ochutnyttjar möjligheten att motverkalågkonjunkturens effekter.Jag noterar att kommunikationsministern i svaretsäger att en av de förutsättningar som måsteföreligga för att Bothniabanan skall blisamhällsekonomiskt lönsam är att investeringarnagörs så att det går att köra snabbtåg påostkustbanan från upp till Sundsvall.Jag hoppas att det i den formuleringen inte liggernågon tveksamhet om att sådana investeringar skallkomma att göras. Vi har faktiskt fattat ettprincipbeslut om det, tillsatt en förhandlingsman.En förhandlingslösning var mycket nära, som jagbedömde det, september. Därtillhar genom den dåvarande socialdemokratiskaregeringens försorj en första insats gjorts mednågra hundra miljoner för att komma i gång medden investeringen. Jag vill få det bekräftat attsnabbtågsanpassningen av sträckan upp tillSundsvall skall genomföras, att det beslutet liggerfast och att arbetet drivs med all kraft. Då har vinått en av förutsättningarna för att gå vidare norrut.I det sammanhanget är det intressant att noteradeltagarna i den här diskussionen. , men några övriga från de borgerligakretsarna i Norrlandslänen är inte med. Jaguppfattade det så i valrörelsen att det var ett löftefrån i varje fall tre av de borgerliga partierna attBothniabanan skulle komma till stånd. Jag harnärmast betraktat det som att det nu bara är frågaom när löftet skall effektueras. Men det är kanskeså att rollförskjutningen något ändrat tonfallet,frimodigheten i debatten.Sedan vill jag säga att debatten om en kustjärnvägär intressant. Vi från skogslänen har just väckt enmotion om att hela sträckningen måste bliföremål för en utredning för att man skall kunna fåklarhet i vilka förutsättningar som föreligger. Mendet arbetet får inte fördröja upprustningen avstambanan genom övre . Det finns pengar,herr kommunikationsminister, i de somriksdagen anvisade att sätta i gång medarbetet. Ett par projekt är i gång -- gå vidare. 1--1,5miljard behövs för att rusta upp stambanan, för attavhjälpa de brister som bl.a. harpekat på.Man behöver inte, herr kommunikationsminister,vänta på att få loss pengar genom utförsäljning avbolagen, som jag i och för sig tycker skall vara kvari statlig ägo. Det finns redan pengar att sätta i gångden typen av arbete, och det behövs försysselsättningens skull. Det behövs naturligtvisockså i väldigt hög grad för att stärkaregionalpolitiken.Jag noterar som andra att i budgetpropositionenprioriteras stora satsningar på motorvägar mellande tre fyra största städerna. Det står så iplaneringsförutsättningarna. Där finns litet olikabudskap från regeringens sida. När man talar medarbetsmarknadsministern kritiserar han inslagen ibudgetpropositionen. har vi ju vant oss vid attdet är lovligt för den nuvarande regeringensenskilda ledamöter att gå ut och kritisera det manhar varit överens om i den avlämnadebudgetpropositionen.Nåväl -- dröj inte med satsningarna på stambanan,men gå vidare och utred frågan om Bothniabananså att vi kan få klart för oss vilka förutsättningarsom finns och när vi kan få tillräckligt med resurserför att sätta i gång med projektet.Anf. 22 ():Fru talman! Anledningen till att jag begärde replikpå kommunikationsministern är densamma somGeorg hade. En förutsättning förBothniabanan är att snabbtåget skall kunna gå tillSundsvall, står det i kommunikationsministernssvar. Jag förutsätter att det skall vara klart medsnabbtåg till den dag skallpröva nästa rullning, dvs. Jag hoppasverkligen att det inte kommit in något grus imaskineriet att få i gång snabbtåg till Sundsvall.Anf. 23 ():Fru talman! Först till och . säger att hanvill att regeringen skall driva påBothniabaneprojektet och andra liknande projekt.Man kan väl säga så här: Hade den avgåenderegeringen drivit på , hadedet i dagens läge kommit längre. Det kan noteras isammanhanget.Georg säger att vi har fått enrollförskjutning och ändrat tonfall i dessa frågor.Det är helt riktigt. Jag tror inte att ett sådant härsvar på interpellationen hade kommit från denavgående kommunikationsministern. Då vartonläget mycket kärvare när det gällerBothniabanan. Det är skojigt att se att dennuvarande kommunikationsministern har en öppenattityd till det hela och skall pröva projektet. Dettar jag som intäkt för ett löfte om att de sakligaargumenten kommer att vinna, så att vi kommer attfå se en Bothniabana både projekteras och byggasinom en rimlig framtid.Det är intressant att notera att både GeorgAndersson och är positiva tillBothniabanan. Det skall vi ta till vara så att vi kanfå en bred politisk enighet i denna fråga. Jag kanlova att vi i kds och icke-socialistiska partier i kommer attdriva på i den här frågan. Vi skall inte gekommunikationsministern förrän hanhar invigt Bothniabanan.Jag vill sluta med att påminnakommunikationsministern om just de två saker somman borde titta på . Det ena ärförprojektering av upprustning ochBothniabanans byggande. Det handlar om enkostnad på uppemot 20 miljoner -- det kan blibilligare i dagens lågkonjunktur. Det andra är attbörja rusta upp för att få till stånd enlångsiktig uppbyggnadsstrategi och för att därefterhelt enkelt kunna börja att bygga på det som sedanskall kunna bli Bothniabanan. Dessa två sakerbehöver man studera påkommunikationsdepartementet och se om man kanvidta åtgärder . 24 Kommunikationsminister ():Fru talman! återkommer tillfrågan om motorvägar kontra andra satsningar påinfrastrukturen. Han har fäst sig vid attmotorvägarna enligt diskussionen skulle sluta iSundsvall.Bakgrunden till diskussionen är att vi förnärvarande har överläggningar med omhur man under nästa planeringsperiod -- från 1994till -- skall satsa på vägsidan. Motsvarandediskussioner förs också med . Då harvägverket i sitt förberedelsematerial tittat på enmängd olika faktorer: tillgängligheten i Norrlandsinland och i hela landet, man har tittat påregionalpolitiska aspekter, miljöaspekter, hur detgynnar små resp. stora kommuner, hur det gynnarstorstäderna.Så har man genom datorprogram fått fram vilkaolika saker man skall satsa på. Hur man än vänderoch vrider på detta finns det vissa saker som alltidfaller ut på samma sätt. Det gäller bl.a. trafikensom skall försörja industri med kapacitetför att på ett effektivt sätt kunna föra ut deprodukter som tillverkas. Då blir det järnvägar påolika ställen, det blir vägar på vissa ställen,motorvägar på vissa ställen. Men behovet iSundsvall av upprustning av vägar som försörjerkanske 20 000 fordon är någonting sombortfaller. Om det skulle bo fler människor där såatt det blev mer trafik, skulle man alltså kunnabygga motorvägar ända upp till eller vart manvill. Men vi kan inte bygga vägar för en trafik somännu inte finns. Därför stannar motorvägstankarnai . Det skall vara bra 13 metersvägar t.ex.vidare norrut.Det är inte fråga om annat än att försörja helalandet med bra vägar och bra järnvägar. Det pågårpreliminära diskussioner vid vilka Sten-OveSundström, jag och många andra kommer att haalla möjligheter att anlägga alla tänkbara aspekter,innan fattar beslut om olikainvesteringar. Det är ett tioårsperspektiv, och dethandlar om de största investeringar som staten överhuvud taget kommer att göra under det decenniumsom ligger framför. Därför är dessa frågor mycketviktiga.Det jag gjorde i var att jag redovisadevissa slutsatser av de körningar som hargjort. Vi skall fortsätta debatten. Vi skall se till attvägsatsningarna också gynnar inland. Viskall se till att det blir en balans mellan de olikasatsningarna. Men jag tror att det inlandframför allt behöver är en ökad satsning påunderhåll och upprustning av de befintliga vägarna.Vi har i budgetpropositionen redovisat helt nyametoder för att åstadkomma det, nämligen debesparingar som görs på de stora projekten, därvi ligger eller ännu mer under de budgeteradekostnaderna i de offerter som får in.De pengarna skall nu användas för underhållframför allt av det glesa grusvägsnätet i Norrlandsinland.Det är inte alls så, att vi har missat att det finnsområden utanför storstäderna. Man behöver iblandhöra hela debatten och inte enbart läsa fragment avandrahandstolkningar av vad som har sagts.Jag konstaterar att kombiterminalen är mycketviktig. Den har ett stort godsflöde, ca 15 000lastbärare av kombiverksamhetens totala 300 000transporterade lastbärare . Det görLuleåterminalen till sjunde störstakombiterminal.Sten-Ove sade att detta inte bara är enmiljöfråga utan även en effektivitetsfråga. Om detär en effektivitetsfråga, är det definitionsmässigt enfråga för och kommunerna. Då ärdet inte en statlig angelägenhet utan en fråga somligger inom SJ:s område. På SJ är man i principintresserad av en ny terminal, men främst avmiljöskäl.Georg talade om valrörelsen, och detvar mycket intressant. Han sade att det var denförra regeringen som tog fram de investeringsmedelsom vi nu skall använda för att sätta i gång olikaprojekt, och det stämmer. Ett avhuvudfinansieringsobjekten var . Denförra regeringen beslutade att skulleinleverera till statsverket förinfrastrukturpaketet, vilket förutsatte attteleverket självt skulle få fastställa sina taxor. Mennär det blir dags att i verkligheten infriaöverenskommelsen och se till att det finnsförutsättningar för kryper ni tillbaka. Nitar tillbaka hela grundkonceptet för att få framdessa . Det vore kanske klädsamtom talade med sin partigruppoch sade att detta är de pengar som skall användasför infrastrukturinvesteringar. Det handlar ocksåom valrörelsen, fru talman.Anf. 25 ():Fru talman! Precis som statsrådet sade är det viktigtatt inte bara lyfta fram fragment avandrahandsuppfattningar när det gäller satsningarav den här typen. Det är av den anledningen som viframställer interpellationer och frågor. Jag ärmycket förvånad över den klarhet somkommunikationsministern visar när han talar omatt det enligt de nuvarande planerna inte kommeratt investeras i motorvägar norr om . Migveterligt är det första gången som något statsrådfäller ett sådant yttrande här i kammaren. Visst ärtrafiksatsningar till för att bl.a. gynna Sverigesindustri, men det finns faktiskt industrier ocksånorr om , kommunikationsministern!Om det finns ett verkligt intresse hos regeringen attdriva på utvecklingen för miljövänliga transporterpå järnväg, kan man inte bara hänvisa tillkommunernas förmåga att bygga upp ettterminalsystem som kostar oerhört mycket pengar.Man måste också se till att statsmakterna satsarresurser för att visa att det ligger någonting bakomden viljan. Det verkar abstrakt att tro och hoppasatt kommuner, som redan i dagens läge har enbesvärlig ekonomi på grund av denåtstramningspolitik som regeringen för, skall kunnaklara den typen av investeringar.Det är naturligtvis bra om man visar en positiv viljaatt utveckla järnvägsnätet i de norra delarna, enpositiv vilja att se till att planeringen berör också enny kustbana, Bothniabanan upp till ochNorrbothniabanan upp till --. Mendet räcker inte enbart med en god vilja. Man måsteockså markera denna vilja genom att se till att detsätts fart. De här projekten är ju inte nya -- de harutretts bl.a. med kommunernasmedverkan. Regeringen måste driva på i slutändan.Här hoppar inga marknadskrafter in och hjälper tilloch stöttar upp. Om infrastrukturinvesteringarnaskall gälla hela landet, måste man sätta kraft bakomorden, kommunikationsministern. Det är vad jagefterlyser. Det går inte att som visaen allmän positiv vilja. Regeringen är till för attregera över hela landet och se till att hela landet fårdel av dessa viktiga kommunikationsinvesteringar.Det är vad det handlar om.Anf. 26 ():Fru talman! klagade på mitt kärvatonläge -- åtminstone mitt tidigare kärva tonläge.Jag är i den lyckliga situationen att jag inte har lovatmer än vad jag har kunnat hålla. Jag kan förasamma resonemang efter valet som jag förde förevalet. Därför var kanske mitt tonläge något kärvt.Jag gick nämligen inte ut i det skedet med delättsinniga löften som och andraborgerliga företrädare gjorde. Under valrörelsenbetonade jag att varintressant. Det pågår en utredning som påbörjadesitt arbete somkommunikationsminister. Jag sade också att närman hade fått fram utredningsmaterialet var detangeläget att få till stånd en överläggning medkommuner och näringsliv utefter Norrlandskustenför att förutsättningarna för detta projektordentligt skulle kunna klarläggas. Man bör på dethär sättet gå vidare med detta arbete.Kommunikationsministern tog till brösttoner. Hanförsökte krypa bakom genom att säga attteleverket inte fick införa sin planeradetaxekonstruktion. Kommunikationsministern togdet som förevändning för att man nu inte kan sättai gång dessa infrastrukturprojekt. Det kan inte varaallvarligt menat. Ett halvårigt uppskov med attinföra en förändrad taxekonstruktion inomteleverket kan inte innebära någon avgörandeförändring av förutsättningarna för att användinfrastrukturanslaget. Det är ett mycket märkligtresonemang som inte har någonting annat än ensorts botfärdighetsförhinder över sig.Samtidigt sade kommunikationsministern att detfinns så gott om investeringsmedel att det kommeratt bli över medel som kan användas för underhåll.Kommunikationsministern försökte klara detdilemma som han hade hamnat i genom att säga skall ta i anspråk infrastrukturanslaget för attreparera skadan av att underhållsanslaget till vägari realiteten minskar. Jag vill på det bestämdasteavråda från detta. Vi i den socialdemokratiskariksdagsgruppen kommer att motsätta oss ettsådant förfarande med investeringsmedel.Investeringsmedlen behövs verkligen, för det finnsså många objekt att genomföra. Om något enskiltobjekt blir billigare, får detta inte innebära attförutsättningarna för att gå vidare och investeraminskar.För att vidga den här diskussionen, som har kommitatt handla också en hel del om vägar, vill jag nämnaett sådant projekt i storlekordningen 2 miljarderkronor, nämligen , dvs. en ny broöver . Det är nu bråttom med dettaprojekt, eftersom näringslivet i övre varjedag får lida av att den nuvarande bron överÅngermanälven är för svag, så att man måste åkaomvägar. Med den nya bron förkortas avståndetmellan övre och övriga delar av landetmed . Detta är en viktig regionalpolitisk insats.Talmannen anmälde att anhållit atttill protokollet få antecknat att han inte ägde rätt tillytterligare inlägg.Anf. 27 Kommunikationsminister ():Fru talman! Till vill jag förstsäga att SJ inte har anmält några som helstkapacitetsproblem vid kombiterminalen i Luleå.Problemet är att terminalen är störande föromgivningen, eftersom den är belägen inne i Luleå.Detta är viktigt att hålla i minnet, men det är intenågot skäl till att man inte skall gå vidare idiskussionen om att flytta terminalen till ett annatställe. En ny terminal är mindre motiverad avföretagsekonomiska skäl, och därför har SJ ensamtsvårt att klara av den investeringen. Men man ärnaturligvis intresserad av att diskutera projektetmed berörda kommuner och eventuellt medarbetsmarknadsstyrelsen.Till vill jag säga att vi kanske intekan ta upp alla trådar i den här diskussionen, menBothniabanan har väl åtminstone delvis reduceratstill ett lättsinnigt löfte under valrörelsen. Vistuderar frågan, och jag tror att jag har samma uppfattning om att det måstevara en noggrann beredningsprocess. Man kan intestå i talarstol och lova saker och tingutan en ordentlig utredning bakom, där helalandets olika intressen vägs mot varandra.Jag tar inte, , televerketsuppskjutna förändrade taxestruktur som intäkt föratt olika projekt har fördröjts -- det finns ännu ingaprojekt som har fördröjts. Den nuvaranderegeringen har, till skillnad från den förra, sagt sigvara beredd att rensa i balansräkningen genom attsälja ut de företag som lika gärna kan ägas ochdrivas av andra intressen. På det sättet kan mangöra sådana satsningar i infrastrukturen som detinte finns företagsekonomiska incitament att göraför andra än för just staten.Jag talade om att man under valrörelsen hade lagtfram föslag och beslutat om ett antal projekt, somskulle finansieras bl.a. genom att man ställde kravpå en mycket stor avkastning för televeket. Nuuppfattar jag som att han ärberedd att inom sin partigrupp verka för att detbeslut som den förra fattade skall liggafast, och det tolkar jag som positivt.Slutligen, fru talman, när det gäller taxenivån ser vii den här regeringen fram emot en ökad konkurrenssom skall bidra till att konsumenter och näringslivskall få en ännu effektivare och om möjligt ännubilligare teletrafik.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1991/92:56 ommänskliga rättigheter m.m. i BaltikumAnf. 28 Statsrådet ():Fru talman! har i eninterpellation ställt ett antal frågor rörandemänskliga rättigheter m.m. i underkrigsåren och i dag.Fru talman! Redan under den första sovjetiskaockupationen åren 1940--1941 bortfördes ochdödades baltiska judar. Enbart från Estlanddeporterades av judarna i landet.När sedan den tyska ockupationen slutförtssommaren , inleddes som bekant massivajudeförföljelser med det ohyggliga resultatet attblott något tiotusental av ca 300 000judar överlevde. Ansvariga för dessa illdådvar utan tvivel främst de tyska nazisterna och deinsatsgrupper ur SS som leddeutrotningsaktionerna i . Tyvärr uppvisadeutvecklingen i de baltiska staterna på denna punktliknande drag som i andra östoch centraleuropeiskaländer som intogs av , nämligen att ävenlokalbefolkning i någon mån medverkade i dessaförintelseaktioner.Det kan knappast råda något tvivel om att tyskarnabröt mot en framväxande folkrättsuppfattning somsenare kodifierades när de mer eller mindretvångsrekryterade balter till de olika försvars-,säkerhets- och polisbataljoner som inrättadesliksom till Waffen-SS. Officiellt hette detvisserligen att deltagandet i dessa förband varfrivilligt, men i praktiken var denna frivillighet enchimär. I de flesta fallen sändes dessa enheter tillöstfronten som stridande förband, men vissa avdem deltog aktivt i judeutrotningarna i eller utanförBaltikum. Hit hör enligt historiska källor bl.a. denestniska Erna-bataljonen och den litauiska 12:ebataljonen. hävdas i detta sammanhang attWaffen-SS endast skulle ha utgjort stridandeförband. Så är ej fallet. Vissa av dessa trupper varvisserligen att beteckna som närmast stridandefältförband, men Waffen-SS ansvarade även förkoncentrationslägren.I har numera en process inletts för attrehabilitera de personer som dömts för olika slagspolitiska brott under den sovjetiskaefterkrigsockupationen. I vartdera ochLitauen handlar det om ca 35 000 personer. Sättenatt genomföra processerna skiljer sig dock åt. ILettland behandlar man varje enskilt fall för sig ochlettiska myndigheter har avgjort knappt2 000 ärenden. Av dessa har ett femtontal personernekats upprättelse med hänvisning bl.a. till att dedeltagit i judeutrotningen.I ogiltigförklarade riksåklagaren samtligade aktuella domarna, och de berörda personernahar rehabiliterats av parlamentet. Vad man pålitauisk sida tagit ställning till har varit domar somavsett brott mot . Däremot tycksman ej ha undersökt vad de rehabiliteradepersonerna gjort under den tyska ockupationen,trots att litauisk lag förbjuder rehabilitering avkrigsförbrytare. Enligt uppgift har man därvidförbisett mellan 10 och 20 personer som uppenbartbegått krigsförbrytelser. Av det mesta att döma harman i sålunda agerat alltför brådstörtat ochoöverlagt i detta avseende. Omvärlden har pekatpå detta, och vi får nu hoppas att en ny och grundligprövning av samtliga aktuella fall görs. Inte minstär detta av stor betydelse för Litauensinternationella anseende.I antogs en rehabiliteringslag . Meddenna som grund har omkring 8 000personer rehabiliterats. Totalt uppges över 40 000personer vara berörda. Vid den individuellaprövning som görs i dessa fall har knappt 400personer vägrats rehabilitering, bl.a. medhänvisning till att de begått krigsförbrytelser.Hans Göran har frågat mig om regeringenbegärt att få listor över samtliga personer somrehabiliterats, så att en granskning kan göras.Svaret är nej. Vi varken kan eller bör ta på vårtansvar att genomföra en sådan granskning, utandetta måste vara de baltiska myndigheternas sak.Däremot har jag i andra sammanhang framhållitden vikt vi i fäster vid att undersökningarnagörs grundligt, så att inte några krigsförbrytarerehabiliteras.På flertalet platser i världen, och tyvärr också iSverige, förekommer antisemitism. Detta gällerinte minst länderna i Öst- och , därantisemitismen på sina håll är mycket utpräglad.Också i har detta slags strömningar inågon mån kommit till uttryck. Det är minbestämda uppfattning att antisemitism kraftfulltmåste fördömas oavsett var den förekommer. Detkan dock inte hävdas att några oroväckandenazistiska eller antisemitiska aktiviteterförekommer just nu i . De veteranmötensom hållits har närmast varit opolitiska till sinkaraktär. I något fall har det tyvärr förekommit attföreträdare för den beryktade estniska Erna-bataljonen inbjudits till sådana möten. Detta är jagden förste att beklaga. Det är nu viktigt att man iBaltikum tydligt markerar avstånd mot allt och allasom haft ett sådant samröre med nazisterna somexempelvis Erna-bataljonen hade.Att, som gör, tala omminoritetsfientliga högerextremistiska aktiviteterär i högsta grad tveeggat. förs i framför alltEstland och en mycket livlig debatt omvilka personer som skall kunna få estniskt resp.lettiskt medborgarskap. För en utomstående kanvissa synpunkter i denna debatt kanske tyckasminoritetsfientliga. Men man måste här varamedveten om att det som råkat ut för idetta avseende inte är en mångnationell, begränsadinvandring på immigrationsländernas villkor såsomvi i västvärlden känner invandringen, utan enmedveten kolonisationspolitik från Sovjetunionenssida.Med de dimensioner och de demografiska följderdenna politik fått är det på intet sätt märkligt attmedborgarskapsfrågan blivit både central ochibland tillspetsad i den politiska debatten. Några''oroväckande minoritetsfientligahögerextremistiska aktiviteter'' är det dock intefråga om.