prot · GF0959 · 1992-02-06 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1991/92:59Torsdagen den 6 februariKl. 12.001 § Svar på interpellation 1991/92:70 ommedborgarskap och etnisk tillhörighetAnf. 1 Kulturminister ():Herr talman! har frågat migom jag i någon kommande proposition påinvandrarområdet kommer att behandla frågan omatt i större utsträckning än nu använda etnisk ellerspråklig tillhörighet, och inte medborgarskap, somgrundval för kategorisering av invandrare. anser att den bild den svenskaallmänheten får av vilka kulturer som ingår ioch berikar den svenska samhällsmosaiken blirmissvisande genom att människors etniska ochspråkliga tillhörighet inte anges.Inledningsvis vill jag deklarera att jag känner storförståelse för de problem som i sin interpellation. Hur man sominvandrare eller flykting blir benämnd kan vara enviktig fråga för den som det berör.I den officiella statistiken över befolkningen ochdess förändringar i redovisas bl.a.medborgarskap. Från den statistiken får viuppgifter om födda och döda, om invandrade ochutvandrade. Modersmål eller etnisk tillhörighetantecknas inte vare sig för svenska medborgare,eller för medborgare i andra länder eller förstatslösa personer.Det finns flera skäl till att man väljer att interegistrera uppgifter om enskildas modersmål elleretniska tillhörighet. Hänsynen till den personligaintegriteten är ett viktigt skäl. Många av dem fråganberör är flyktingar. Det är angeläget att det urallmänna register inte går att görasammanställningar eller få ut uppgifter som kanhota deras eller deras anhörigas säkerhet.Riksdagen har senast vid behandlingen av den nyafolkbokföringslagen klart bestämt vilka uppgiftersom skall få finnas i folkbokföringen, som ju i sintur utgör underlaget för befolkningsstatistiken. Idetta sammanhang beslöt att det -- avintegritetsskäl -- är tillåtet att användamedborgarskap som sökbegrepp t.ex. föradresslistor för direktsänd samhällsinformation.Eftersom också födelseland finns med i uppgifternaär det dock möjligt att få statistiska uppgifter t.ex.om de personer som flyttat till och blivitsvenska medborgare men som är födda i någotannat land.Också annan offentlig statistik än den ombefolkningens sammansättning tas fram bl.a. somplaneringsinstrument för aktuella åtgärder. När detgäller uppgifter om språktillhörigheten har SCBalltsedan mitten av fört en periodiskstatistik över elever med annat hemspråk änsvenska. Dessa uppgifter finns både förgrundskolan och för gymnasieskolan och de behövsför planeringen av undervisningen i svenska somandraspråk och hemspråksundervisningen. Dennastatistik -- även om den bara gäller skolans elever --ger en god bild av människors språkliga tillhörigheti . I den senaste statistiken togs det upp 129språk, däribland både turkiska, serbokroatiska,albanska och kurdiska.Också i andra sammanhang tar man självklart redapå den språkliga eller kulturella bakgrunden för attkunna stödja eller hjälpa en invandrare. Det kangälla t.ex. att ordna med en tolk med rätt språkligoch kulturell kompetens för den som inte kansvenska. Det kan också vara fråga om tvåspråkigpersonal i , på arbetsförmedlingeneller i annat vardagligt sammanhang. I ett antalkommuner har man kartlagt äldregrupperna för attse efter vilken språkhjälp som kan behövas i denäldrevård som planeras.Det finns således i flera sammanhang behov avuppgifter utöver själva medborgarskapet och detfinns skäl att utveckla hur man på bästa sätt kan fåfram bra planeringsunderlag, utan att förgripa sigpå den personliga integriteten och individens rättatt faktiskt själv avgöra hur man vill bli benämnd.I många sammanhang kommer vi ocksåfortsättningsvis att finna medborgarskap som ettnödvändigt attribut när vi beskriver invandring ochinvandrare. Så är det i det internationellaumgänget, där människor behöver pass och kanskevisering för att komma in i ett land där de inte ärmedborgare. Medborgarskap är också i de allraflesta fallen något som objektivt kan fastställas,medan modersmål och etnisk tillhörighet ofta äruppgifter av mera subjektiv karaktär. Enligt denordning vi har funnit lämplig här i är fråganom etnisk tillhörighet en fråga för individen, inteför staten. Vi kan alltså knappast tala om någonofficiell terminologi eller kategorisering i dettasammanhang.Jag kan emellertid försäkra i sitt arbete anstränger sig för attanvända rätt beskrivning av både den kulturella,språkliga och etniska tillhörigheten när dessaegenskaper är relevanta för de åtgärder som vidskilda tillfällen kan bli aktuella.I ljuset av de allra senaste årens utveckling här iEuropa och sett i ett litet längre perspektiv ärinterpellationen mycket intressant. Det äruppenbart att innebörden avmedborgarskapsbegreppet kommer att förändras itakt med ökad integration staterna emellan och itakt med att gamla statsbildningar faller sammanoch att nya tillkommer, ofta byggda på något slagsetnisk grund.Anf. 2 ():Herr talman! Jag vill tacka kulturministern försvaret på min interpellation.Det är positivt att kulturministern känner ''storförståelse för de problem'' som jag tar upp iinterpellationen.Hur man än väljer att benämna dem som kommittill vårt land som invandrare eller flyktingar kan detorsaka problem. Jag har i interpellationen valt attaktualisera de problem som följer avmedborgarskapsbenämningen. Kulturministernssvar berör till stor del problemen med etnisk ellerspråklig benämning.Vi är dock överens om att det här handlar om någotsom kan vara mycket viktigt för dem det berör.Många människor är flyktingar på grund av etniskförföljelse. Skälen till att dessa personer överhuvud taget blivit flyktingar är då mycket intimtförknippade med konflikten mellanmedborgarskap och etnisk tillhörighet. Just denproblematiken skulle jag vilja ha kulturministernssynpunkter på.Ett annat problem jag tar upp gäller olika gruppersutrymme i massmedia. Programtid iinvandrarprogram grundas ofta på en statistik somkan upplevas som missvisande. Hur skall mankunna komma åt den typen av problem?Jag konstaterar dock att kulturministernuppmärksammar att det finns skäl att utveckla hurman på bästa sätt kan få fram braplaneringsunderlag: att kulturministern försäkraratt anstränger sig att använda rättbenämning vid skilda tillfällen och attkulturministern reflekterar över utvecklingen iEuropa och den utveckling som kanförväntas framöver. Allt detta är positivt.Jag har dock inte fått svar på min direkta fråga.Herr talman! I ljuset av kulturministerns förståelseför de aktualiserade problemen vill jag därförfråga: Hur ser kulturministern på möjligheten attberöra denna problematik i någon kommandeproposition?Anf. 3 Kulturminister ():Herr talman! Som framgår av interpellationssvaretanser jag att det här kan vara en personlig fråga somberör många människsor mycket djupt. Därförskall den naturligtvis behandlas med ödmjukhet.Här i har vi olika sätt att beröra frågoroch just nu berörs frågan i en interpellationsdebatt,som har initierats av . Detfinns inte några omedelbara planer på att i någonproposition ta upp denna fråga. Detta hindrar inteatt så kan bli fallet . Jag har ansträngtmig för att ge ett ganska fullödigt svar på fråga för att få i gång en diskussioni denna kammare, ett sätt som vi använder för attberöra och belysa olika frågor.Anf. 4 ():Herr talman! Jag uppskattar att kulturministernhar ansträngt sig för att ge ett ganska brett ochnågorlunda djupt svar på denna fråga. Jag har inteheller bett om något löfte om att denna problematikskall tas upp i en proposition, utan jag har barafrågat efter kulturministerns synpunkt påmöjligheten att göra det. Däri ligger en funderingöver hur pass angelägen kulturministern anser attdenna fråga är och hur pass djup dennaproblematik kan vara för olika grupper avinvandrare och flyktingar och för enskildainvandrare och flyktingar.Jag har emellertid i detta svar mött förståelse förproblematiken, det är jag den första att erkänna.Och så långt är jag självfallet nöjd. Med anledningav uttalandet att det finns skäl att utveckla hur manpå bästa sätt kan få fram planeringsunderlag,knyter jag en positiv förhoppning.Överläggningen var härmed avslutad.2 § Svar på interpellationerna 1991/92:75 och 78om en beredning om tråd- och etermediernam.m.Anf. 5 Kulturminister ():Herr talman! har frågat mig om vadjag avser att vidta för åtgärder för att uppnåregeringsförklaringens mening om en i princip frietableringsrätt för radio. Han har också ställt enfråga om planeringen för frekvensbandet 104--108MHz.Catarina Rönnung har frågat mig om enparlamentarisk beredning om tråd- ochetermedierna kommer till stånd och om dennakommer att behandla frågor om koncentrationen idessa medier.Jag besvarar båda interpellationerna i ettsammanhang.Utredningen om tekniska förutsättningar förutökade sändningar av radio och television tillallmänheten har avgett betänkandet (SOU1991:108) Tekniskt utrymme för reklamfinansieradradio. I betänkandet redovisas möjligheter attinrymma ytterligare sändningar av ljudradio inomde frekvensband som är eller kommer attbli tillgängliga för ljudradio i . skulle åtminstone ca 170 nya sändarekunna tas i bruk för reklamfinansierad radio inomde närmaste åren.Utredningen har i sina överväganden räknat medatt ungefär hälften av frekvensbandet 104--108MHz inte skall tas i anspråk för analogaradiosändningar utan reserveras för ett eventuelltframtida införande av digital sändningsteknik. Iövrigt föreställer sig utredningen att digitalasändningar skall placerasi frekvensbandet 223, den s.k. TV-kanal12.Regeringen avser att lägga framen proposition om lokala, reklamfinansieradeljudradiosändningar. Om godtarförslagen i propositionen bör sändningar kunnakomma i gång till nästa årsskifte.Det är värdefullt om nya, viktiga frågor omvillkoren för radio- och TV-sändningar kanbeslutas i bred politisk enighet. Regeringenkommer därför att under den närmaste tideninbjuda de riksdagspartier som inte ingår iregeringen att medverka i beredningen av fråganom reklamfinansierad radio. Till grund förberedningsarbetet kommer att ligga enpromemoria med förslag till lagstiftning m.m., sominom kort skall sändas ut på remiss.Anf. 6 ():Herr talman! Tack för svaret på interpellationen,även om jag måste medge att det inte var så värstmycket till svar. Jag tycker att kulturministernsnarare bekräftar de två frågor som jag har ställtoch hänvisar till att det finns en utredning. Om jaghade velat veta vad utredningen ansåg hade jagkunnat läsa utredningen.Jag har fem synpunkter på interpellationssvaret.För det första: Jag tycker att fri radio är viktig,mycket viktigare än regeringen har velattydliggöra, dels därför att opinionsbildningen ärviktig -- en mångfald i svensk opinionsbildning ärviktig, vilket vi vet --, dels därför att dethar ett politiskt symbolvärde av sällan skådat slagatt genomföra en sådan förändring. Jag tror att ifråga om en fri radio står regeringens trovärdighetlitet grand på spel bland unga människor, vilket jagtycker att kulturministern inte riktigt vill medge.För det andra: Jag tycker att regeringen ärambitionslös. Regeringen har inte imponerat imediefrågor över huvud taget. Det tidigaresjabblandet med TV-frågan och den nuvarandetveksamheten på radioområdet inger inte särskiltmycket respekt. Jag förstår inte varför regeringenverkar vilja fortsätta en gammal socialdemokratiskpolitik och tveksamhet på detta område.För det tredje: Visst är detta en teknisk fråga, ochdet är en teknisk fråga som jag har ställt. Mentekniken är mer än så. Tekniken är förutsättningenför en långsiktig och nödvändig strategi för någotslags avsocialdemokratisering av svenskt kulturliv.Jag förstår inte att kulturministern inte insersymbolvärdet i en sådan förändring.För det fjärde: Vad innebär egentligenregeringsdeklarationen? Vad betyder den stoltaformuleringen om en i princip fri etableringsrätt?Vad betyder det för den praktiska politiken? Vilkaförändringar kommer att genomföras? Varförverkar regeringen vilja acceptera radiosambition att med digital teknik som tillhygge ryckaundan grunden för många nya kommersiellakanaler? Är behovet av rivstart mindre på radio-och TV-området än på många andra områden?För det femte: Jag tror faktiskt att respekten förnuvarande lagar och regler är mycket liten på dettaområde. Statsrådet väljer att tala om behovet avbreda politiska lösningar, dvs. behovet av attförhandla med socialdemokraterna först. Dåundrar jag: Är breda beslut viktigare än bra beslutpå detta område? Jag tycker att detta speglar enfelaktig inställning och en alltför försiktiginställning till det mandat som denna regering harfått. Tänk om finansminister eller andrakolleger till statsrådet hade haft samma inställningi sitt arbete.Jag tror att det är ganska enkelt just . Omregeringen inte är beredd att nu uppfyllaregeringsdeklarationens löften och är beredd attköra över socialdemokraterna i mediefrågorna,kommer verkligheten att köra över regeringen, ochdå är det för sent.Anf. 7 ():Herr talman! Jag ber att få tacka kulturministernför interpellationssvaret.En beredning om reklamfinansierad radio skalltillsättas. Visserligen kan man ha en viss förståelseför en ny regerings inkörningsproblem, men viinom oppositionen tycker att det har tagit orimligtlång tid att tillsätta den, så att man kanifrågasätta om viljan att göra detta egentligen harfunnits hos den tidigare TV-beredningen, där representanterfrån samtliga riksdagspartier deltog, var vi rörandeense om att radiofrågorna borde beredas iparlamentariskt samarbete. Det är bra att vi hållerfast vid den gamla fina traditionen att sökakonsensus i mediefrågor. Det blir bra beslut ävenom har en annan uppfattning.Breda politiska lösningar i angelägenheter somberör yttrandefrihet är värdefulla i vår demokrati.Vi socialdemokrater är allvarligt oroade över denmakt- och åsiktskoncentration som vi redanskönjer i medievärlden. Om mäktigapressintressen, bl.a. lokaltidningar med heltdominerande hushållstäckning, gemensamt skalldriva reklamradio ökar inte antalet röster ochmöjligheten att föra fram en mångfald åsikter i denallmänna debatten.Jag utgår givetvis från att beslutuppfylls. Det återfinns i KU:s betänkande, där detsägs att frågan om koncentration av ägarintresseninom tråd- och etermedierna ägnasuppmärksamhet i en bred översyn.Detta ser jag som en synnerligen angelägen uppgiftför beredningen.En berednings medlemmar skall naturligtvis inte haalltför bundna mandat. Det är trots allt ingenhemlighet vad vi socialdemokrater har för åsikt imediefrågor. Den redovisas grundligt ochöverskådligt i en motion till innevarande riksmöte.Vi vill lyfta fram och reklamfinansiera närradion--föreningsradion, de många människornas och deolika intressenas radio, den dagen vi fårkommersiell radio.Kommersiell radio har inte blivit den storaförändring och utmaning på radioområdet som såmånga av marknadskrafternas, snarare änyttrandefrihetens, förkämpar förväntat sig. Av 50kommersiella radiokanaler går 48 med förlust i vårtgrannland , som till sin befolkningsstrukturinte är så olikt vårt land. har uttalatatt man välkomnar fri konkurrens.Jag för min del är glad över att redanbegåvats med världens bästa radio, som när riks-och lokalradion slagits samman kommer att bliännu bättre genom ett effektivareresursutnyttjande av såväl medarbetare som teknikoch lokaler. Min främsta uppgift iradiosammanhang är att slå vakt om ett välfungerande public service-företag. Mittvaktslående går alltså ut på att se till att SverigesRadio inte svältföds på resurser närbesparingsvindar viner i ett debattklimat där de friamarknadskrafterna antas lösa alla problem.Anf. 8 ESCH (m):Herr talman! Kännetecknande för vår svenskarättsordning är att vi i vårt lagstiftningsarbete fästerstort avseende vid förarbetena. Följaktligen hardessa förarbeten en avgörande betydelse för hurdomstolarna tillämpar de lagar som vi stiftar.Vid yttrandefrihetsgrundlagens tillkomst (YGL)framfördes från den dåvarande oppositionen en radfarhågor över yttrandefriheten i etermedia, somskulle kunna inskränkas på ett oacceptabelt sätt ominte gränserna för möjligheten till reklamförbudangavs tydligare än som var fallet.Således uttalade den nuvarande kulturministern imotion 1990/91:K30 att motivtexten till denföreslagna grundlagen gav alltför vida möjlighetertill reklambegränsande lagstiftning, eftersom''reklamförbud endast skall kunna anges för s.k.public service-företag''.Kulturministern föreslog därför i stället följandelydelse:''Den möjlighet att i vanlig lag förbjuda reklam somhär öppnas gäller alltså uteslutande s.k. publicservice-företag inom radio och TV. Gentemotövriga radio/TV-företag skall möjlighet attförbjuda reklam inte finnas. ''På detta svarade utskottet: Som framgår avpropositionen är bakgrunden till bestämmelsernaom reklamförbud i grundlagen att ordningen medreklamfrihet i Radio-koncernenssändningar skall kunna bli rättsenlig även med dennya ordningen.Det står således fullständigt klart attyttrandefrihetsgrundlagens möjligheter tillreklamförbud -- 1 kap., 12 §, andra stycket --uteslutande avser s.k. public service-företag.Kulturminister fann det angeläget att meden egen motion ytterligare understryka dettaförhållande. Det är således den rättsordning somriksdagen, genom två beslut, i grundlag fastslagitskall gälla i fr.o.m. !I dag är det , och fortfarandeförbjuder myndigheterna ett par hundraradiostationer att sända reklam. Inte en enda avdessa är public service-företag.Förbudet motiveras med en s.k. vanlig lag, trots attden står i uppenbar strid med förarbetena till våryttrandefrihetsgrundlag. Det här förhållandet ärminst sagt uppseendeväckande. Myndigheternatillåts upprätthålla ett förbud som står i uppenbarstrid med uttalade mening.Om två veckor hålls rättegång i i ettmål som gäller rätten att sända reklam i radio -- ettmål som framför allt utomlands väckt för Sverigepinsam uppmärksamhet, och mer är säkert attvänta.Att i en yttrandefrihetsfråga kan agera pådet här sättet är obegripligt, i synnerhet om mansom stöd för sitt agerande inte tvekar att åberopaen lag som så uppenbart strider mot grundlagensförarbeten.På åtminstone en punkt är grundlagen tydlig -- föratt inte säga övertydlig. Den tillåter reklamförbudendast för public service-företag. Varje annatreklamförbud, oavsett i vilken vanlig lag detåterfinns, strider mot yttrandefrihetsgrundlagen.Reklamförbudet i närradion utvecklas nu snabbt iriktning mot en pinsam rättsskandal, somallt fler radiostationer upptäcker att grundlagen gerdem rätt att sända reklam. Är det således inte nuhög tid att rädda vad som räddas kan avpolitikernas auktoritet genom att omedelbartanpassa närradiolagen tillyttrandefrihetsgrundlagens bestämmelser?Herr talman! Min slutsats är denna:Yttrandefrihetsgrundlagens möjligheter attförbjuda kommersiell reklam gäller endast s.k.public service-företag.Varje myndighetsingripande mot icke-publicservice-företag, därför att dessa sänderkommersiell reklam, utgör ett brott motyttrandefrihetsgrundlagen.Kommersiell reklam i närradion kan således ejlängre förbjudas! Delar kulturministern minuppfattning?Anf. 9 ():Herr talman! Kulturministern sade att det ärvärdefullt med en bred enighet i en nymediesituation. Hon aviserade också att enberedning kommer att tillsättas under dennärmaste tiden. Siktet är inställt på att det skallvara klart för en ny lagstiftning vid årsskiftet.Mot den bakgrunden borde kulturministern ha haftanledning att beklaga att regeringen, trots att detgått sedan den tillträdde, ännu intehar tagit någon som helst kontakt med företrädareför socialdemokraterna om beredningens arbete,och än mindre handlar det om diskussioner omförberedelserna inför ett nytt avtal med SverigesRadio. Däremot har kulturministern i ett antaluttalanden flitigt spritt sin uppfattning, nämligenatt man skall förbjuda reklam i närradion. Såledesvar det mycket intressant att höra von derEschs principiella och mera juridiska synpunkter idetta sammanhang. Själv kan jag inte se att detfinns någon anledning att införa förbud i detsammanhanget. Jag vill inte medverka till attreklammonopol skapas för icke-närradiostationer.Vidare har sagt att hon inte ser attdet skulle vara ett problem att tidningar kan få ägakommersiella radiostationer. Jag tror inte att fråganär så enkel. Vill man stimulera mångfald ochmotverka lokala åsiktsmonopol får man nog sättasig ned och analysera situationen.Under de senaste dagarna har vi fått en debatt, därstatsministern har sagt att han tycker att man skalllägga sig i den inre organisationen i fråga omSveriges Radio. Man skall förbjuda SverigesTelevision att själv bestämma hurnyhetsverksamheten skall hanteras.Mot bakgrund av försommarens riksdagsbeslut --dels skulle och dess programbolagges större frihet när det gäller den inreorganisationen, dels skulle man få bättremöjligheter att hävda sig i konkurrensen -- är detnågot förvånande att statsråd inte kan hållatassarna borta från . I stället föratt låta de ägarrepresentanter och de statligarepresentanter som sitter med i styrelsen ta ansvarvill man styra den här verksamheten inom SverigesTelevision från regeringstaburetterna. Det ärsjälvklart helt oacceptabelt. måste ha rätt att själv fatta sådana beslut.Med förlov sagt vill jag säga att jag tror att den kanvara mer kompetent än regeringen när det gäller atthantera de frågorna.Det framgår också klart av beslut vadsom avsetts i sommarens stora diskussion. Det finnsingen anledning att ändra på detta. Jag kan lättinstämma i det har sagt, nämligenatt regeringen måste låta företaget bestämma sinegen organisation.Därifrån går jag över till konstaterandet av vilkariktlinjer som gäller för en framtidasocialdemokratisk radiopolitik. En grundpelare ärnaturligtvis att lyssnarna måste ha tillgång till ettvarierat programutbud. Det gäller såväl desändningar som sker inom regi,som att vi skall ge närradion en möjlighet att hävdasig samt att vi skall öppna för en kommersiell radio.Men det är också viktigt att se till att vi garanterarlyssnarna samma höga tekniskamottagningskvalitet som . Detta innebär, föratt knyta an till det som sade, attden fria etableringsrätten, oavsett hur viktig den är,dess värre begränsas av utrymmet i etern.En tredje utgångspunkt för den socialdemokratiskaradiopolitiken är att den skall medverka till attvidga yttrandemöjligheterna. Den skall kunna geplats för nya aktörer. Här tror jag faktiskt attnärradion kan spela en väsentlig roll. För att denskall kunna spela den rollen skall den intekringgärdas med förbud mot att sända reklam, omvilket von der Esch argumenterade såskickligt. Självfallet skall en radiopolitik ocksåmotverka uppkomsten av lokala radiomonopoleller multimedieföretag. Det är detta som ärbakgrunden till att man i andra länder har valt att ilagstiftningen reglera exempelvis ägandet.Jag kan instämma i det sade, att detverkar som om regeringens behov av rivstart på dethär området är mindre än på andra områden. Härhar vi inte ens sett snigelfart. Regeringen har alltsåstått stilla. Vi socialdemokrater efterlyser en dialoginom beredningen. Vi vill gärna vara med om att påett tidigt stadium diskutera fram avtalet rörandeSveries Radio. Inte heller i det avseendet harregeringen tagit någon som helst kontakt med oss.Ulf frågade statsrådet, och jag kan intelåta bli att kommentera det, om regeringen ärberedd att köra över socialdemokraterna. Det ärfaktiskt på det sättet, , attregeringen inte ens har behagat att fråga vadsocialdemokraterna tycker i de härsammanhangen.Anf. 10 (m):Herr talman! uttryckte en oro överatt verkligheten möjligen skulle kunna köra överregeringen. Jag vill påstå att verkligheten redan harkört över regeringen, och att så skedde även medden gamla socialdemokratiska regeringen.Tendensen är nämligen, om vi hastigt blickar ihistoriens backspegel, att den tekniskautvecklingen ofta ligger före opinionens mognad.Det har skett på området radio -- TV.Det som förvånar mig är att den borgerligaregeringen, som ju visat framsynthet i många andrafrågor och som ägnat sig åt att rivstarta på både detena och det andra området, just på områdenaradio -- TV, publicservice-verksamhet och frihet ietern tycks ligga påtagligt lågt.