prot · GG0916 · 1992-11-04 00:00:00 — Den typen av krav från riksdagensom de som Ny demokrati har ställt sig bakomriskerar att försena det viktiga arbetet med att få tillstånd en taxinäring som fungerar bättre.Anf. 9 (nyd)replik:Herr talman! Jag skulle vara den förste att beklagaen försening. Jag har suttit i ochsett vår kommunikationsministers handläggning avbl.a. Jag har faktiskt tappaten del av mitt förtroende för att det skall bli ensnabb handläggning.Ytterligare en anledning till att jag stödde förslagetfrån Socialdemokraterna var att iprincip har samma åsikt som och jag idetta fall. Han är ju bevisligen moderat.Låt oss nu ge signaler från denna kammare till vårminister att han låter detta ärende gå mycketsnabbare än vad han brukar göra.Anf. 10 ():Herr talman! En av uppgifter är attlyssna på aktörerna på marknaden. Marknaden harju blivit ett populärt ord i dagens läge. Om man harfattat ett felaktigt beslut skall man ändra på det.Det gör vi , som jag ser det. Vi har lyssnat påbranschen.I ena stunden sägs att om vi bara väntar till i januarikommer lagstiftningen att skärpas. Ändå är detomöjligt att gå med på att vi ger regeringen tillkänna att detta skall utredas snabbt. Jag är litetförvånad över det. För mig blir det tvetydigt.Jag tycker att det är förvånande att man inte lyssnarpå branschen, framför allt när det gäller borgarna.Låt mig citera ur SAF-Tidningen nr 30. En rubrikdär lyder: ''Taxibranschen vill få tillbaka gamlaregler''. I artikeln talas om att återinföra enreglering. Där sägs vidare: ''() ochTransportarbetareförbundet avvisar de friamarknadskrafterna inom taxibranschen. I engemensam skrivelse till regeringen kräver nuförbunden att få tillbaka vissa av de gamla reglerna.Parterna vill framför allt att kravet på tillhörighettill beställningscentral återinförs och atttrafiktillståndet ska gälla per fordon. ''Båda aktörerna på marknaden vill att kraven skallåterinföras. Jag tycker att det vore konstigt om viinte skulle lyssna till dem som är aktörer påmarknaden. Det gör man i och med det beslut somkommer att fattas.Jag har också läst en insändare från en taxichaufför.Han sade ungefär så här: Jag har varit stolt över attvara taxichaufför. Jag visste att den som satte sig imin bil kom hem till rätt pris. Jag kände ocksålikadant för mina kolleger. säger han att haninte vet om han törs tala om att han är taxichaufför.Att vara taxichaufför har blivit något fult. Densituationen har skapats genom den avreglering somhar gjorts. Det blev inte lägre priser, men det blevotryggare för passageraren.Jag tror att många av trafikutskottetsrepresentanter får taxis egen tidning. Där talas ompriset för en resa från till . Detvarierar , i vissa fall upp till1 . Gör man inget åt det, kommer det att blien allt större kriminell verksamhet. Det är inte bra,särskilt inte för dem som skall utnyttja taxi, som ärberoende av det. Det är många i detta land som ärdet.Jag hoppas och tror att regeringen tar till varamöjligheten att snabbt göra någonting och att maninte fördröjer detta. Jag tycker att det är synd inte kunde gå längre och godta det särskildayttrande som Socialdemokraterna har lagt fram.Om det hade varit med i majoritetstexten ibetänkandet hade en ytterligare skärpning skett.Herr talman! Med det vill jag yrka bifall tilltrafikutskottets hemställan och avslag på denreservation som är fogad till betänkandet.Anf. 11 ():Herr talman! Det förvånar mig inte att Karl-ErikPersson från vill återgå till enreglering i form av krav på tillhörighet tillbeställningscentral. Jag förstår också att det finnsföretag och verksamma människor i taxinäringensom levt , och som gärnaser tillbaka på den som en ljus tid. Avregleringenhar inneburit att vi ställer fler krav på de olikaaktörerna på taximarknaden, för att försöka mötade krav kunderna ställer. De kraven kommer maninte att möta på samma sätt om vi återgår till dentyp av reglering som tillhörighet till enbeställningscentral innebär. Vi måste också tänkapå kunderna och mångfalden när det gäller utbudetav service.Ett krav som kommit upp är att manskall ha ett tillstånd per bil och att man skulle klaraav problem den vägen. Jag är inte övertygad omdet. För varje bil som går i taxitrafik måste mangöra en anmälan till länsstyrelserna, för att få utden gula taxiskylten. Problemet med kontrollen äratt samarbetet mellan länsstyrelserna ochskattemyndigheterna inte har fungerat så bra somdet skulle kunna göra. Vi måste se till att detfungerar bättre. Det är också tanken med detkommunikationsministern har fört fram.Det finns brister när det gäller informationen om detaxor som gäller för olika bilar. Det har regeringeninsett, och man skall se till att skärpa de krav somgäller.Jag vill bemöta ett påstående som flera talare harfört fram här. Det har sagts att priserna för taxiresorhar gått upp. Visst var det så i inledningen avavregleringen, när antalet taxibilar var begränsat.Men , när vi har fler taxibilar, har priserna börjatfalla. Också Statens pris- och konkurrensverk harangett att genomsnittspriserna för taxiresor nu harbörjat sjunka.Anf. 12 ():Herr talman! Det är roligt för mig att förvånar sig över hur jag ställer mig i frågan.Men lyssnar inte på aktörerna. Somjag har sagt i är det bägge parternasom vill ha tillbaka regleringen. Det är inte baraden ena parten. Om det hade varit så hade jagförstått att tycker att det är ettpåhopp på marknaden. Är det inte en märkligsituation när bägge parterna vill ha tillbakaregleringen och ingen vill lyssna på dem?Vi skall alltså sätta oss över marknadens parter somdess herrar och inte vara dessa tjänare. Det ärkanske den stil har, men det är inteden stil jag har. Jag vill lyssna på folk och därefterbilda mig en egen uppfattning.Med tanke på vad som har stått i tidningarna kanman inte säga bestämt att passagerarna har fått detså mycket bättre. När man nu tittar tillbaka på dentid som det har varit frihet för varor och aktörer påmarknaden, kan man se att det har begåtts flerbrott inom taxibranschen mot passagerarna. Detverkar inte som att passagerarna har fått det bättrenär det gäller att åka taxi.De avarter som finns inom taxibranschen måstebort. Jag tror att det går att göra så. Det är intemeningen att folk skall sätta sig i bilen och sedaninte veta vad det kommer att kosta. De vet inte omde kommer hem. De kanske hamnar i en gränd ochblir rånade. Det har faktiskt hänt under denna tidav avreglering, och det har varit fler brott äntidigare. Det här måste ju bero på att det inte finnsregler som kontrollerar vilka som blir aktörer pådenna marknad. Det är därför kravet kommer frånbägge parter i denna bransch.Anf. 13 ():Herr talman! Självfallet skall man när det gällertaxiverksamheten lyssna på dem som ärintressenter och aktörer. Men en kategori, nämligen kunderna. Vi vetatt det förekommer krav på åtgärder från bådearbetsgivarhåll och fackföreningshåll somegentligen inte till skulle gynnakonsumenterna på området.Jag vill ge en eloge till taxinäringen som ställde upppå avregleringen när den väl kom till skott ochskulle genomföras. Därmed är det inte sagt att viskall ta till oss alla krav och önskemål som dessa tvåparter för fram när det finns även andra parter isamhället, nämligen kunderna. Självfallet skall intemånga av de avarter som finns förekomma.Det är vi överens om. Frågan är bara på vilket sättvi skall hantera detta.Anf. 14 ():Herr talman! gör ett fundamentalt felnär han säger att jag inte lyssnar på kunderna. JanSandberg skall gå ut och tala med dem som harblivit rånade av oseriösa taxiförare och de kvinnorsom har blivit våldtagna av oseriösa taxiförare.Vilken garanti tycker de att denna avreglering hargivit dem?Man skall lyssna på flera parter i stället för att sittahär i kammaren och tro. Härifrån kanman beställa en seriös taxi, men jag tror att de somhar anlitat en taxi på gatan och blivit drabbade intetycker att avregleringen har varit så fantastiskt brasom propagerar för.Genom att genomföra denna skärpning hjälper vifram de som är seriösa inom taxibranschen och somär stolta över sitt yrke. Jag tycker att de som har ettarbete de är stolta över även i fortsättningen skallfå vara det. Då skall avarterna bort. Om regeringeni enlighet med riksdagsbeslutet snabbar påhandläggningen och kommer tillbaka med förslagtill skärpning av reglerna, kan branschens bäggeparter och de som utnyttjar taxi gynnas.Anf. 15 ():Herr talman! Jag håller med omatt det finns skrämmande exempel på vad som harhänt inom taxinäringen. Men också ha ett kort minne. Jag tog i mittinledningsanförande upp en beskrivning av hur detfungerade under regleringens tidevarv. Då fannsdet svarttaxibilar utan gula taxiskyltar eller sådant.Det var privatbilar med kriminella element som forrunt och körde taxi och tjänade pengar påverksamheten.Minns inte många av dehemskheter och tidningsreportage som förekom påden tiden under den reglerade taximarknaden?Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 8 §. )4 § Vissa parkeringsfrågorFöredrogstrafikutskottets betänkande1992/93:TU2 Vissa parkeringsfrågor.Anf. 16 (nyd):Herr talman! Vi i Ny demokrati har i motion T911pekat på ett problem som drabbar mångamänniskor i vårt samhälle. Vi föreslår i motionenatt de kommunala parkeringsvakterna, populärtkallat ''lapplisor'', skall tas bort och ersättas medkvarterspoliser och att ansvaret förs tillbaka frånkommunerna till polismyndigheten. Dessutomföreslås att bötesbeloppen sänks till rimlig nivå medhänsyn till brottets ringa art.Vad är nu tanken bakom detta? Kvarterspoliser fåren förebyggande verkan på gatuvåldet, vilket ingenkan förneka att det mycket väl behövs. Vidare kandessa övervaka gatorna. Enligt vår uppfattning ärparkeringsövervakning till för att ökaframkomligheten och minska olyckstillbuden. Detskulle en kvarterspolis klara.Om det är så att man är ute efter att stävja att folktar med bilen in till tätorten, tror vi mer på idén attbygga stora gratisparkeringar vidpendeltågsstationer utanför tätorten, vilken viframför i en annan motion.Böternas storlek bör vara i proportion till brottet.Det får inte vara så att samhället ger signaler tillmedborgarna att en felparkering är ett grövre brottän en än så liten stöld. Det urholkarrättsmedvetandet.Vi frågar oss varför vi inte kan få gehör för idéersom med all sannolikhet även tilltalar de allra flestaav de andra partiernas bilburna sympatisörer.Ni anser förmodligen att den hetsjakt somlapplisorna utför på bilisterna är till för att försekommunerna med skatteinkomster. Vi vet att vissakommuner räknar med dessa inkomster i sinbudget.När man nu vill föra över mera av verksamheten tillkommunerna, kan resultatet bara bli att böternasstorlek och hetsjakten ökar i och med attkommunernas ekonomi blir sämre.Ni från fyrklövern säger att regeringen säkertkommer att ta upp dessa problem till behandling påett tillfredsställande sätt. Men av texten framgårdet att det inte är så -- i varje fall inte om man ärbilist. Vi i Ny demokrati frågar varför ni inte för engångs skull kan lyssna på vad människorna utanfördenna byggnad tycker? De lever med problemetvarje dag, och det är inte tillfredsställande.Anf. 17 ():Herr talman! Detta betänkande tar upp fyra olikamotioner som behandlar parkeringsfrågor.Utskottet har avstyrkt samtliga. Det är tvåhuvuduttryck som förklarar varför. Dessa är''subsidiaritetsprincipen'' och ''timing''.Tro nu inte att det är någon allmän EG-anpassningsom spökar. Det är bara det att dessa två låneordtalar om anledningen till att dessa motioner haravstyrkts.Subsidiaritetsprincipen kan översättas mednärhetsprincipen, som handlar om att beslut skallfattas på lägsta möjliga nivå. Vissa avmotionskraven tar upp frågeställningar som bästhanteras och bedöms på nivå. Dethandlar bl.a. om det kommunala ansvaret förparkeringsövervakningen och om parkerings- ochden s.k. kontrollavgiftens storlek. Dessa frågorhanteras bäst av kommunerna. Om medborgarnahar synpunkter eller är kritiska, är det lättare attföra fram det till de lokala politikerna i stället förtill oss i detta hus. Det är ofta de lokala politikernasom bestämmer om både lapplisor ochparkeringsböternas storlek. Eller, om man harsamma inställning som framförs i framför alltmotionerna från Ny demokrati, går det att tilläggaatt det är lättare att avsätta lokala politiker än ossriksdagsmän.Att begreppet ''timing'' kan vara aktuellt i dettabetänkande beror på att kraven framförs iriksdagen som det pågår ett omfattandeutredningsarbete. Det kan finnas anledning attavvakta vad det arbetet resulterar i, innan vi tardefinitiv ställning här i . Frågornaåterkommer alltså med ett utförligare underlag ochett bredare perspektiv.Jag hyser viss sympati för delar av kraven som försfram i motionerna, och man kan konstatera attutskottet har uttalat sig relativt positivt. På s. 7 ibetänkandet säger utskottet:''Parkeringslagstiftningen blir därmed föremål fören översyn, som utskottet för sin del välkomnar.Utskottet förutsätter att regeringen därvid ävenbeaktar synpunkter av det slag som återfinns imotionerna. ''Med det, herr talman, vill jag yrka bifall tillutskottets hemställan och avslag på reservationen.Anf. 18 (nyd):Herr talman! Jag vill först yrka bifall tillreservationen. Jag glömde göra det förut.Sedan vill jag säga att det är nog bra intentionersom utskottet har, men betänkandet verkar väldigtvagt skrivet, tycker jag. Det finns alldeles för stortspelrum för dem som vill missbrukaparkeringslagstiftningen. Vi vill poängtera attrisken är uppenbar att kommunerna görparkeringsavgifterna till en straffskatt.Jag kan ta ett exempel från ,där jag känner till förhållandena. Där har vårt partifått igenom att man skall ta bortparkeringsavgifterna i centrala staden. Då gick kdsoch ut i tidningen och beklagade sigöver att det inte fanns pengar till omsorgen isamhället. Detta är ett bevis för, tycker jag, att detförekommer ett missbruk, och det är det vi villstävja.Lagstiftningen skall användas för ingripanden närfolk ställer bilen helt idiotiskt. Då skall man se tillatt det blir böter. Men det får inte vara fråga omnågon hetsjakt på bilister. Det är möjligheten attbedriva sådan vi vill ha bort.Anf. 19 ():Herr talman! Jag hyser som sagt en viss sympati fördelar av de krav som förs fram. Men det är jukommunerna som har ansvaret förparkeringsböternas utformning och beloppen manfår betala, och då är det naturligt att det är på dennivån man skall försöka påverka. Det är också därmedborgarna har störst möjlighet att påverka,exempelvis i den kommun som är inte ofta som motioner behandlas såvälvilligt som trots allt har skett i det här fallet.Själv har jag en hel del synpunkter påparkeringsböternas omfattning, lokalaparkeringsbestämmelser och vissa kommuners sättatt använda parkeringsvakter. Men detta är någotsom jag försöker påverka mera lokalt, exempelvis iStockhomsregionen.Men jag förstår, efter att ha läst artiklar i vissaregionala tidningar, att Ny demokrati de härdagarna hellre utnyttjar sina representanter iriksdagen än exempelvis partiets företrädare iStockholms stadshus.Anf. 20 (nyd):Herr talman! Jag är inte så säker på attkommunerna kan ta ansvaret att skötaparkeringsverksamheten efter rätta linjer, men jaghoppas att har rätt och attkommunerna förstår att det är viktigt att skötasaker och ting på rätt sätt. Jag får nöja mig med detså länge.verläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 8 §. )5 § Förenklad delgivningFöredrogsJustitieutskottets betänkande1992/93:JuU1 Förenklad delgivning (prop.1991/92:169).Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 8 §. )6 § Immunitet och privilegier förministerrådsmöten ochämbetsmannakommittémöten inom Konferensenom säkerhet och samarbete i (ESK)betänkande 1992/93:JuU2Immunitet och privilegier för ministerrådsmötenoch ämbetsmannakommittémöten inomKonferensen om säkerhet och samarbete i (ESK) (prop. 1992/93:35).Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 8 §).7 § JämställdhetFöredrogs arbetsmarknadsutskottets betänkande1992/93:AU1JämställdhetAnf. 21 ():Herr talman! Trots att vi i lever i det mestjämställda landet i världen skall ingen av oss tro attdetta förhållande är något som kommer att bestå avsig självt.Detta var det misstag många av oss gjorde under80-talet. Vi trodde nämligen att utvecklingen moten allt mer ökad jämställdhet mellan kvinnor ochmän skulle fortsätta i en positiv riktning, att detskulle vara något av en självgående utveckling. Såvar det inte.Det 80-talet lärt oss är att kampen förjämställdheten mellan kvinnor och män ständigtmåste föras och är än viktigare , när vi ser hurkvinnors ställning och rättigheter i samhälletifrågasätts och hotas.De svenska kvinnorna förvärvsarbetar och tjänaregna pengar i större omfattning än kvinnor i övrigavärlden. Svenska kvinnor föder fler barn än deflesta av sina systrar i övriga industriländer. Drygt90 % av alla svenskor med barn mellan 7 och 16 århar eget jobb. Det svenska samhället har alltså varitett utmärkt exempel på att kvinnor inte behövervälja mellan barn och förvärvsarbete utan att detgår att kombinera. För att detta skall vara möjligtmåste dock vissa förutsättningar vara uppfyllda.Det egna arbetet, den egna lönen, är grunden förjämställdheten mellan kvinnor och män. Dettahotas nu på flera sätt.Det absolut allvarligaste är att vi nu har enborgerlig regering som för en ekonomisk politiksom innebär minskad produktion och därmed färresysselsatta och fler arbetslösa. För både kvinnoroch män är detta naturligtvis den alltöverskuggande frågan. Men jämställdheten mellankvinnor och män hotas därutöver på flera andrasätt.För det första försämrar de kommandeneddragningarna av statsbidragen till kommuneroch landsting kvinnors möjligheter attförvärvsarbeta, dels genom att många kvinnor harsitt arbete i den offentliga sektorn, dels genom attden offentliga sektorn gär det möjligt för kvinnornaatt förvärvsarbeta.För det andra skulle ett vårdnadsbidrag, ett förslagsom nu har stoppats för , ytterligare försämrakvinnors möjligheter till förvärvsarbete, samtidigtsom det skulle konservera ett traditionelltkönsrollsmönster och försämra möjligheterna tilljämställdhet mellan kvinnor och män.För det tredje ökar löneskillnaderna mellankvinnor och män . Trots attstatistiken visar att löneskillnaderna mellankvinnor och män i är lägst i världen, ärdessa skillnader -- och t.o.m. ökandeskillnader -- inte acceptabla.Till detta kommer, det vet vi, ytterligare en radförslag från den sittande borgerliga regeringensom, om de genomförs, kan innebära allvarliga hotmot kvinnorna och jämställdheten.En väl fungerande offentlig sektor är av oerhörtstor betydelse för kvinnornas möjligheter attförvärvsarbeta. är redan 58 000 kvinnorarbetslösa till följd av genomförda neddragningarinom den offentliga verksamheten. Enligtberäkningar från facken inom det kommunalaområdet kommer ytterligare 100 000offentliganställda kvinnor att bli arbetslösa undernästa år. Därutöver är ca 80 000 deltidsarbetslösa.De flesta av dessa är kvinnor.Den privatiseringsvåg som väller fram överlandet försöker den borgerliga majoritetenframställa som den stora möjligheten förkvinnorna. Det sägs att nu kommer kvinnorna attfå fler arbetsgivare att välja på och därigenomockså högre löner och bättre och fler arbeten.Dessutom kommer privatiseringen att ge kvinnornamöjligheter att starta eget, främst inomvårdområdet, har det påståtts.Genom dessa förskönande beskrivningar försökerden borgerliga majoriteten att framställa det somnu händer som något annat än vad det egentligen ärfrågan om.Sanningen är ju den att det blir mindre pengar tillkommuner och landsting. Hur detta kan leda tillflera jobb är det nog bara en borgerligriksdagsledamot som kan svara på. Blir det flerajobb bara för att det är fler arbetsgivare? Skulle inteprivat verksamhet bedrivas effektivare? Var detinte så? Blir det då inte färre jobb? Och varförskulle lönerna stiga vid en privatisering? en privat lokalvårdare mer än en kommunaltanställd?Det är en illusion att tro att kraftiga nedskärningari den offentliga sektorn i kombination med ökatbehov av service leder till bättre förhållanden förkvinnorna. Det är precis tvärtom.Lyckligtvis är det så att vackert tal inte hur längesom helst kan skymma sikten för de rättaförhållandena.En utjämning av löneskillnaderna mellan kvinnoroch män är en av 90-talets viktigastejämställdhetsfrågor. Det säger vi i utskottetsbetänkande. Om det uttalandet var vi överens, mendär tar enigheten slut. När det blir frågan om att takonsekvenserna av sina uttalanden är denborgerliga majoriteten i utskottet inte likaintresserad.Kvinnor tjänar mindre än män, dels därför att dettraditionella kvinnoarbetet är lägre värderat änmännens, dels därför att kvinnor får lägreersättning för sitt arbete än männen, även om dehar likvärdigt arbete.Fram till 1985 skedde en successiv utjämning avlöneskillnaderna mellan kvinnor och män. Dåtjänade kvinnorna av männens löner. Årendärefter ökade löneskillnaderna. Av lönestatistikframgår att kvinnorna inom LO-SAF-områdettjänade av männens löner 1991. Även inomområden där lönen fastställs utifrån detaljeradearbetsvärderingssystem och där löneskillnadernaskulle vara i det närmaste obefintliga tjänarkvinnorna av männens löner.Att vi trots detta har de minsta löneskillnadernamellan män och kvinnor i världen beror enligt allasakliga bedömare på den solidariska lönepolitiken.I mitten av 80-talet hade vi en överhettadarbetsmarknad, som ledde till enmarknadsorienterad löneglidning. Dessutominfördes en mer individuell lönesättninginom den offentliga sektorn. Följden av detta blevatt löneskillnaden mellan kvinnor och män ökade.Erfarenheten visar alltså att kvinnorna har allt attvinna på en fortsatt framgångsrik solidarisklönepolitik, en politik som arbetsgivarna nu villskrota, en politik som inte heller den borgerligamajoriteten anser sig kunna stödja -- trots dessavgörande betydelse för minskade löneskillnaderoch ökad jämställdhet mellan kvinnor och män.Utskottsmajoritetens ställningstagande i dennafråga visar att de inte är beredda att takonsekvenserna av sitt uttalande om att minskadelöneskillnader är en viktig jämställdhetsfråga.Återigen kan vi konstatera att tomt prat är det somkännetecknar borgerligheten. På annat sätt kandetta inte tolkas.Kvinnors arbete inom vård och omsorg, dvs. dettraditionella kvinnoarbetet, måste uppvärderas.Detta finns det t.o.m. borgerliga ledamöter somanser. Det låter sig lätt sägas, men skalllöneskillnaderna mellan kvinnor och män minskamåste lönerna för dessa jobb relativt sett öka merän för andra jobb. Det skulle i sin tur innebära attden kommunala sektorn skulle behöva mer, intemindre, resurser för sin verksamhet. Det äråterigen ett exempel på att borgerligheten inte ärberedd att ta konsekvenserna av sina egna ord.Jag sade inledningsvis att det finns många frågorutöver de här nu nämnda som allvarligt kan skadajämställdheten mellan könen och som också visarborgerlighetens rätta ansikte. Låt mig bara kortavslutningsvis visa på en fråga som exempel pådetta.Vid gårdagens utskottssammanträde behandlade viett förslag från oss socialdemokrater om en ändringav föräldraledighetslagen, som skulle innebära attföräldern själv får bestämma när under dagenledigheten skall tas ut. Som det är nu bestämsförläggningen ensidigt av arbetsgivaren om maninte kommer överens. Rätten att i störreutsträckning få bestämma själv när man vill ta utföräldraledigheten är en fråga som har mycket storbetydelse för kvinnors och barns liv och därmedockså för jämställdheten.Den borgerliga utskottsmajoriteten avslogförslaget. Var fanns solidariteten med kvinnornadå? Solidariteten med arbetsgivarna var tydligenstörre. Detta exempel är betecknande för denborgerliga majoritetens politik inomjämställdhetsområdet. När det verkligen gällerväger solidariteten med tyngst. Och kvinnorna ochjämställdheten kommer i andra hand.Herr talman! Jag yrkar med detta inlägg bifall tillde socialdemokratiska reservationerna angåendemom. 3 och 4.Anf. 22 HANS ():Herr talman! Det här är ett viktigt och ett stortämne.