prot · GG0920 · 1992-11-10 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:20Tisdagen den 10 novemberKl. 14.001 § Svar på fråga 1992/93:133 omförsöksverksamheten med livvaktsskydd m.m.Anf. 1 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig vad jagavser göra för att de anvisade medlen förförsöksverksamheten med livvaktsskydd för hotadekvinnor skall komma till användning.Låt mig först ge en kort bakgrundsbeskrivning.Den 1 juli 1992 inleddes inom polisen påregeringens uppdrag en försöksverksamhet medlivvaktsskydd för särskilt hotade kvinnor på fyraolika platser i landet. Regeringen fördeladesammanlagt för denverksamheten. har tidigare i årtagit fram ca 280 s.k. trygghetsväskor förvåldshotade kvinnor. har vidaregett en polischef i uppdrag att ansvara för dessafrågor på riksplanet.Trygghetsväskorna är nu fördelade över alla län.Polisen avgör, i samråd med den hotade kvinnan,vilka åtgärder som behövs för att ge det bästamöjliga skyddet.Polisen har , i samarbete medRiksorganisationen för kvinnojourer i (ROKS), gått ut och informerat omförsöksverksamheten och om trygghetsväskorna.Det är inte minst viktigt att nå de kvinnor som i dagkanske inte ens har polisanmält de brott som deblivit utsatta för.När det först gäller trygghetsväskorna är det enligtuppgift från polisen stor efterfrågan på dessa. I fleralän har mer än hälften av de tilldelade väskornalämnats ut till hotade kvinnor. I något län harväskorna t.o.m. tillfälligt tagit slut.När det sedan gäller livvaktsskyddet vill jag barasäga att står en kvinna underbeskydd inom ramen för försöksverksamheten.Tidigare i höst har ytterligare en kvinna haftlivvaktsskydd. Det skedde inom ramen för polisensallmänna skyldighet att skydda människor somutsätts för brott. De närmare omständigheterna idessa fall kan jag självfallet inte gå in på.Mot bakgrund av detta vill jag som svar på BrittaBjelles fråga säga att det dess värre visar sig att deanvisade resurserna både är nödvändiga ochkommer till användning, trots att inte mer än av försöksperioden ännu har gått.Anf. 2 ():Fru talman! Jag vill tacka justitieministern försvaret. Skälet till att jag ställde denna fråga är attdet, har visat sig att efterfrågan på detlivvaktsskydd som erbjuds är liten.Man kan peka på att det finns flera underlag somvisar att det egentligen finns ett behov. Som ettexempel kan man nämna att 900--1 000besöksförbud är utfärdade i . Besöksförbudutfärdas bara för att skydda utsatta kvinnor -- dethandlar ju huvudsakligen om kvinnor. Bland dessa900--1 000 utfärdade besöksförbud måste det finnasen och annan kvinna som är särskilt trakasserad ochsom har det extra svårt och som borde kunna fålivvaktsskydd.Jag skall nämna ett annat exempel. 1989 dog 47kvinnor på grund av mord, dråp eller misshandel.Denna grupp är ganska år . Blandde kvinnor som dör på grund av våld, måstedet också finnas en och annan kvinna som mankanske kunde rädda livet på med hjälp av detlivvaktsskydd som ändå var tänkt iförsöksverksamheten.Kvinnorna på kvinnojourerna hjälpte förra året1 370 kvinnor till ett tillfälligt boende. Jag tror attkvinnor inte lämnar sina hem om det inte är för attfly från våld och misshandel.Denna genomgång visar att det finns väldigt mångautsatta kvinnor. Eftersom dessa finns, borde detockså finnas en efterfrågan på livvaktsskydd. Jagtror att det finns två orsaker till att dennaefterfrågan inte finns, och jag skall nämna en. Jagtror att det skulle vara annorlunda om polisen självtog mer aktiv del och själv såg till att kvinnor fickhjälp, eftersom en trakasserad kvinna inte orkar taett eget initiativ.Anf. 3 Justitieminister ():Fru talman! Beträffande det som sägerom polisens aktivitet, vill jag säga att det inompolisen finns en medvetenhet på ett annat sätt äntidigare. Dessutom har vi sett till att få till ståndutökad och särskild utbildning för att ytterligareöka medvetenheten.När det gäller livvaktsskyddet har vi varit överensom att man skall ta till det i de extrema situationersom man inte kan klara av på annat sätt. Detinnebär ju ett mycket stort ingrepp för kvinnan attha livvakt. Därför är det positivt att vi också harkommit i gång med trygghetspaketen, och på dessaär det en stor efterfrågan.Jag vill också peka på att livvaktsskyddet ochtrygghetspaketen inte skall, och aldrig kan, ersättakvinnojourerna. är det viktigt att vi haren ordentlig information. Det har också isamverkan med kvinnojourerna genomförtsinformation , så att kvinnor somverkligen behöver livvaktsskyddet också skallkänna till att det finns.Anf. 4 ():Fru talman! Jag tycker att trygghetspaketen är bra.Jag håller med justitieministern om att de har fåttgenomslag och att det verkar som om de är kända.Men en kvinna som är tillräckligt misshandlad ochtillräckligt åtgången för att i grunden kunna fålivvaktsskydd, är helt passiviserad.Om man har mött några riktigt misshandladekvinnor, vet man att de inte klarar att ta ett egetinitiativ för att begära t.ex. livvaktsskydd. De är förilla åtgångna för det. Jag menar därför att polisen,som ofta känner till vilka som är de mest utsattakvinnorna i sitt distrikt, har ett ansvar att ta ett egetinitiativ och se till att en kvinna som kanske riskeraratt dö, får det skydd som behövs.Jag tycker att det är litet beklämmande att detpågår en försöksverksamhet med livvaktsskyddmen som inte har fått någon effekt. Min fråga tilljustitieministern är om det inte finns något somman kan göra för att få i gång dennaförsöksverksamhet, eftersom den i daguppenbarligen inte är i gång.Anf. 5 Justitieminister ():Fru talman! Vi skall komma ihåg att haranslagit tillförsöksverksamheten. räckerinte särskilt långt. Det var i och för sig inte helleravsikten. Detta var tänkt för de extrema fallen.Men vi kan konstatera att två kvinnor har erhållit livvaktsskydd.Anf. 6 ():Fru talman! Jag skall inte förlänga denna debatt,men jag skall bara påminna om att jag tror att detfinns en del att göra. Jag tror fortfarande att polisenskulle kunna ta litet mer egna initiativ i dettasammanhang, så att vi får en försöksverksamhet,där pengarna går till dem som verkligen behöverskydd. Jag tror nämligen att det finns kvinnor sombehöver denna typ av skydd.Det vore olyckligt om denna verksamhet rullade påunder och om det sedan visade sig att maninte har gett de kvinnor livvaktsskydd som kanskeskulle ha behövt det på grund av att dessa kvinnorinte har haft kraft nog att begära skyddet och attpolisen inte har tagit det initiativ som jag tycker attde borde ta.Överläggningen var härmed avslutad.2 § Svar på fråga 1992/93:136 om reglerna omkroppsvisitation och kroppsbesiktningAnf. 7 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig omregeringen är beredd att lägga fram förslag omändring i som jämställer män ochkvinnor, dvs. att kroppsvisitation ellerkroppsbesiktning av män inte får verkställas ellerbevittnas av annan än man, läkare eller legitimeradsjuksköterska.Mitt svar är ja!Inom kort kommer jag att föreslå att regeringenremitterar ett förslag till Lagrådet om vissaändringar i beträffande reglernaom just kroppsvisitation och kroppsbesiktning.Bl.a. kommer där att föreslås att kroppsbesiktningoch kroppsvisitation, med undantag förundersökning av väskor och dylikt, endast fårutföras eller bevittnas av någon av samma kön somden som undersöks. Med andra ord får kvinnorendast undersökas av kvinnor och män endastundersökas av män, enligt förslaget. Dock kommerdet inte att föreslås några ändringar vad gällerläkares och sjuksköterskors möjligheter att oavsettkönstillhörighet utföra och bevittna ifrågavarandeundersökningar.Anf. 8 ():Fru talman! Jag tackar justitieministern för det härpositiva svaret. Jag vill bara förklara bakgrundentill frågan.Delvis handlar frågan om en princip. Man skallbehandla de två könen på likartat sätt. Men detfinns och har också funnits problem med de härparagraferna. Det handlar kanske inte så mycketom svenska män, utan det handlar om utländskamedborgare som anhålls eller häktas. Deraskulturella bakgrund har gjort att de har litet svårtatt tänka tanken att de kan bli visiterade av enkvinna. Detta har tyvärr också använts i vissttrakasserande syfte.Man skall inte överdriva det problem som har varit.Men bara det att detta drabbar en person tycker jagär skäl nog att ställa den här frågan.Jag tycker, som sagt, att justitieministerns svar ärföredömligt rakt, till skillnad från andra svar somjag har fått . Jag vill med det tacka,och jag kommer att följa frågan när propositionenkommer.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på fråga 1992/93:142 om beläggningenpå kriminalvårdsanstalterna m.m.Anf. 9 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag ämnar vidta i anledning av den aktuellabeläggningssituationen vid kriminalvårdsanstalteroch häkten.Beläggningsnivån vid kriminalvårdsanstalterna harunder senare år varit i stort sett oförändrad. Dettahar även gällt . Undertiden augusti--oktober har det skett en kraftiguppgång som ett antal anstaltsplatservarit stängda för ombyggnad. varbeläggningen vid anstalterna i genomsnitt avantalet tillgängliga platser. Självfallet innebär dettaproblem för kriminalvården.Enligt uppgift från har dockett antal av de stängda platserna nu åter tagits i brukoch styrelsen bedömer att situationen fram kan med tillgängliga resurser.Den högsta beläggningen vidkriminalvårdsanstalterna infaller emellertidnormalt januari till april.Styrelsen planerar därför att öppna ett 100-talreservplatser samt att vid behov inrätta ytterligare200--300 öppna platser genom att anordnaprovisoriska baracker vid vissa anstalter.Härigenom bör enligt styrelsen beläggningenkunna hållas på en godtagbar nivå.Även vid häktena var beläggningen den 1 oktober1992 mycket hög. Till detta bidrog att ett antalhäktade, vars domar vunnit laga kraft, inte kunnatberedas plats i anstalt. I takt med att antaletanstaltsplatser ökar bör enligt styrelsenbeläggningstrycket på häktena minska.Jag vill avslutningsvis nämna att jag under hand haruppdragit åt () attundersöka orsakerna till det just nu mycket högabeläggningsläget, om det t.ex. är så att domstolarnajämfört med tidigare nu oftare dömer till fängelseeller till längre strafftider och om, i så fall,ändringarna i praxis gäller vissa slag av brottslighet.En viktig fråga är självfallet huruvida dennuvarande situationen är av tillfällig natur eller omdet har skett en mer permanent förändring avpraxis vid domstolarna. Först när detta är klart kanbehovet av mer långsiktiga åtgärder överblickas.Anf. 10 ():Fru talman! Jag vill tacka justitieministern försvaret.De långtidsdömda blir fler och straffen längre.Signaler om hårda tag har troligen redan påverkatdomstolarna. Jag tycker att det är bra attBrottsförebyggande rådet har fått den häruppgiften, så att vi framöver kan ta ställning till hurdet verkligen är.800 fler har dömts till fängelse under det här åretsförsta jämfört med förraåret. Den här trenden väntas hålla i sig.Som ministern tog upp är situationen påhäktessidan akut. Människor får sitta kvar i häkteför att det inte finns platser på anstalter.Situationen har också varit akut på anstalterna, såatt man har fått ta till dubbelbeläggning. Jag serfram emot att man nu kan öppna ytterligare platserunder våren, när man väntar sig att ett större antalplatser behövs.Men kriminalvården arbetar med att geverkställigheten ett vettigt innehåll. Förutomarbete och utbildning har fleraanstalter utvecklat och specialiserat sig på olikapåverkansprogram. Det behövs en differentieringav klienter av många olika skäl; säkerhetsskäl,behov av narkotikafria avdelningar, ungaförstagångsdömda, sexualbrottslingar och kvinnor.För att erbjuda detta breda innehåll ochpåverkansprogram krävs det att det finns plats påde olika anstaltstyperna. Det är omöjligt med ensådan beläggning som att placera en person pårätt plats. Det gör också att det blir besvärligaremed intentionerna att ha narkotikafria avdelningaroch narkotikafria anstalter.Jag undrar hur justitieministern ser på dendubbelbeläggning som har varit akut, men ocksåvilken vikt justitieministern fäster vid att klara avintentionerna att få en vettig differentiering.Anf. 11 TALMANNEN:Jag måste vädja om respekt för de tidsregler somgäller.Anf. 12 Justitieminister ():Fru talman! Våra fängelser är i allmänhet inteanpassade för dubbelbeläggning. Jag vet att det harförekommit dubbelbeläggning, men i mycketbegränsad omfattning. Jag har också frågat särskiltom detta och fått fram att en del av våra fångarfaktiskt själva önskar att dela cell med någonannan. Det kan man inte alltid tillgodose avsäkerhetsskäl. Men ingen har mot sin vilja tvingatsin i dubbelbelägging, enligt den information somjag har fått.Min syn på differentiering borde vara väl känd. Jaghar mycket tydligt markerat att jag menar att denhittills gällande principen, närhetsprincipen, måsteifrågasättas, eftersom den ofta lägger hinder i vägenjust för möjligheterna till differentiering. Jag ärockså väl medveten om, att om en differentieringoch därmed ett vettigt innehåll i fängelsevistelsenskall kunna fungera, krävs det att vi har viss luft isystemet. Därför har vi också en långsiktigplanering för utbyggnad. Det är också ett av skälentill att jag själv tidigt tog initiativ till att BRÅskulle se på vad vi kan förvänta oss för långsiktigutveckling.Anf. 13 ():Fru talman! Den luft som justitieministern pratarom har varit en målsättning vid beläggning.Nu föreligger lagrådsremisser om skärpta straff fören rad olika brott och även förslag om att delvisavskaffa halvtidsfrigivningen. Detta innebärtillsammans behov av ett stort antal platser. Manräknar med att bara upphävandet av den villkorligafrigivningen skulle ge behov av över 300 platser.Sammanlagt skulle det betyda 800--900 platser. Dåär det inte inräknat vad förändringarna irattfyllerilagstiftningen kan ge.Jag undrar vilka investerings- och driftkostnaderman räknar med för de nya fängelseplatsernaframöver.Anf. 14 Justitieminister ():Fru talman! Siffror brukar jag inte anstränga migmed att hålla i huvudet. Där är mycket annat somskall ha plats, som kanske är viktigare. De exaktadriftkostnaderna , som är de årsom är intressanta, har jag inte i huvudet. Men jagkan plocka fram dem om vill hadem.När det gäller hävandet av halvtidsfrigivningen harvi, vilket ingick i det svar jag gav tidigare, en färdigplan. Vi sätter i gång, bl.a. medarbetsmarknadspengar, att göra tillbyggnader påbefintliga fängelser för att klara den delen.När det gäller straffskärpningarna skall vi integlömma bort att vi arbetar medalternativa påföljder. Vi inför från den 1 januarisamhällstjänst i hela landet. Vi håller på att studerabl.a. elektronisk övervakning, men också möjlighettill andra alternativa påföljder. Vår utgångspunkt äratt allvarliga brott skall resultera i sträng påföljd.Men en del personer som har begått brott, som vii dag inte har något annat än fängelse åt, behöveregentligen någonting annat.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på fråga 1992/93:164 om nykommission för utredare av mordet på OlofPalmeAnf. 15 Justitieminister ():Fru talman! har frågat mig omjag ämnar vidta några åtgärder och bidra till att enny kommission tillsätts med uppgift att återigengranska utredningen om mordet på utångspunkt i de uppgifter som framfördes i ettTV-program härom kvällen.Låt mig först ge en kort bakgrund. Det är nu mordet på inträffade. Ettomfattande arbete har lagts ner för att försöka klaraupp mordet. Polis- och åklagarutredningarna hardessutom varit föremål för en omfattandegranskning, bl.a. genom en parlamentariskkommission. Denna har bl.a. granskat det s.k.polisspåret, utan att rikta någon kritik motmyndigheternas arbete i den delen.Sedan februari 1987 leds förundersökningen avbiträdande riksåklagaren . Hanbiträds av ytterligare tre åklagare. Till derasförfogande står bl.a. den särskilt utsedda s.k.Palmegruppen vid Rikskriminalpolisen.Det är en sak för förundersökningsledaren att taställning till hur förundersökningen skall bedrivas.Jag utgår från att förundersökningsledaren har tagitdel av de uppgifter som har lagts fram i det TV-program som syftar på, och atthan tar ställning till vad som kan behöva göras ianledning av dessa uppgifter.Jag vill därför som svar på säga att det inte finns några motiv för atttillsätta någon kommission.Anf. 16 (nyd):Fru talman! Jag får tacka justitieministern försvaret. Som justitieministern nämnde i sitt svar ärdet detta, kanske det mestupprörande mordet någonsin, inträffade i vårtland. Den dåvarande statsministern på öppen gata, under en lugn promenadmot bostaden efter att ha besökt en biograf. Det ären situation som de flesta människor känner igensom en del av en vanligt förekommande företeelse.Många menar också därför att själva mordet pålandets statsminister, och de omständigheter detskedde under, är som ett öppet sår i själen hos allamedborgare i vårt land.Frågetecknen kring mordet är många hosallmänheten. Teorierna och påståendena om hurdet har gått till har lämnats obesvarade avanledningar som kräver en granskning. Detaktualiserades senast i det nämnda , från min hemstadLuleå.Vilken kritik som är berättigad mot den förrasocialdemokratiska regeringen och mot polisensarbete under olika ledningar är svåra att bedöma.När Ny demokrati kom in i framställdesönskemål om att partiet skulle aktualisera frågan,vilket skedde i form av en motion vid förra . Justitieutskottetavstyrkte bifall till motionen och hadeuppfattningen att det saknades anledning förriksdagen att initiera en sådan utredning sommotionärerna efterlyste. Motionärerna hade begärten medborgarkommission för granskningen.Liknande krav hade ställts under riksmötet1990/91.Förhoppningar har ställts på den borgerligaregeringen att de svenska medborgarna skall fåklarhet i vad som har gjort att utredningen inte harkommit till någon lösning av mordet. Förutom denkollektiva ångest och ovisshet som allmänhetenkänner inför det ouppklarade mordet, kan jagpersonligen redogöra för hur jag och många avmina poliskollegor ute i landet fylls av obehagdärför att så många frågor är obesvarade och harlett till olika konspirationsteorier.I slutet av TV-programmet ställdes frågan: Skallmordet på landets statsminister förbli olöst? Denfrågan vill jag förmedla till justitieministern medtillägget: Kan justitieministern tänka sig att ta uppfrågan och tillsätta en ny kommission om den s.k.Palmeutredningen avslutar sitt arbete utan attlyckas lösa mordet?Anf. 17 TALMANNEN:Jag måste vädja om respekt för de talarregler somgäller frågan.Anf. 18 Justitieminister ():Fru talman! Vi tycker att det är viktigt -- och detmarkerade vi även -- attPalmegruppen skall ha möjlighet att få driva sittarbete vidare. Vi får aldrig ge upp hoppet om attmordet på statsminister upp.Den organisation som finns måste fånödvändigt stöd och rätt förutsättningar att arbeta.Det finns inget som tyder på att vi skullekomma närmare en lösning av mordgåtan genomatt tillsätta en ytterligare kommission.Anf. 19 (nyd):Fru talman! Jag håller helt och hållet medjustitieministern. Men min fråga gällde närmast omjustitieministern nu kan svara på om en nyutredning kommer att aktualiseras om dennuvarande utredningen, när den har avslutat sittarbete, inte kommer fram till en lösning?Anf. 20 Justitieminister ():Fru talman! Min utgångspunkt är att den nuarbetande gruppen skall lyckas lösa mordgåtan. Men jag har icke för avsikt attta något initiativ för att avsluta gruppens arbete.Vi har ställt oss bakom att utredningen i sinnuvarande organisation skall fortsätta sitt arbete,och det är vår förhoppning att den skall kommafram till ett resultat.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på frågorna 1992/93:121, 149 och 165om statsbidraget till ideellt fredsarbete m.m.Anf. 21 Utrikesminister ():Fru talman! Frågor har ställts till mig av BerndtEkholm, och med anledning av den nyligenframlagda översynen avseendeutrikesdepartementets anslag för information,studier och forskning om freds- ochnedrustningssträvanden m.m. harfrågat om jag är beredd att medverka till attpromillemålet överges, dvs. att anslaget på siktskall uppgå till en promille av försvarsanslaget,samt om jag är beredd att genomföra översynensförslag till förändringar och neddragningar. BirgittaHambraeus har frågat om jag är beredd att påverkaregeringen att lägga förslag om utökade anslag förinformation, studier och forskning om fred ochnedrustning. har frågat om jagär beredd att sända ut förslaget till förändringar avF 3-anslaget på remiss.Jag ämnar besvara dessa frågor i ett sammanhang.I våras begärde jag en översyn av UD-anslaget ,Information, studier och forskning om freds- ochnedrustningssträvanden m.m. Jag bedömdeöversynen som angelägen av många skäl. För detförsta har ingen samlad analys eller revision hittillsgenomförts trots att över 200 miljoner kronordelats ut /84. För det andra har densäkerhetspolitiska situationen i vår omvärldförändrats markant, vilket motiverar en prövningav vilka typer av insatser som är mest angelägna.För det tredje motiveras en översyn av de ytterstkraftiga sparkrav som ålagts den offentliga sektorn.Detta gäller såväl UD som övriga departement.De förslag som presenterats i översynen ärutredningsmannens. Förslagen diskuteras , ochregeringens slutsatser bl.a. vad avser riktlinjer föroch nivå på anslaget kommer att presenteras ibudgetpropositionen i januari.Beträffande remissförfarandet vill jag påpeka attnågon formell remissomgång inte varit aktuell,bl.a. eftersom det varit svårt att fastställa enadekvat krets av remissinstanser som inte bararepresenterat bidragsmottagande organisationer.Översynen diskuteras bl.a. med denberedningsgrupp som avger rekommendationerrörande fördelning av medel från anslaget.Anf. 22 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för svaret.Jag tycker att utredningen har enuppseendeväckande inriktning. Den yttrar sigstarkt politiskt värderande om säkerhetspolitiken.Det finns tydliga pekpinnar om att bidragen inteskall utgå om det inte blir en förändrad inriktningav verksamheten. stryker utrikesministernunder detta i sitt anförande.Jag tycker att Europafixeringen hos regeringen ärlitet farlig. under den socialdemokratiskaregeringen var det ingen styrning av bidrag.Folkrörelserna fick efter eget huvud -- självaprincipen med folkrörelsearbetet är ju att användasitt eget huvud -- arbeta med de frågor som ansågsangelägna inom området frihet och nedrustning.Nu skall tydligen folkrörelserna inte få göra det,utan opinionen skall styras. Jag tycker att det äroroväckande.Det talas också om begränsat stöd till dentraditionella säkerhetspolitiken. Isammanfattningen av utredningen framgår det attbidraget bör i fortsättningen främst utgå förverksamhet som präglas av medvetenhet om dennya internationella situationen -- det bordeegentligen vara en självklarhet -- och som rörsäkerhetspolitiska spörsmål i vid bemärkelse ochinte exempelvis miljö-, flykting- ellerutvecklingsfrågor.Tycker verkligen utrikesministern att det är rimligtatt ha en sådan styrning?Jag har ytterligare några synpunkter. De gällerbegränsningen av antalet bidragsmottagare.Nu tas bort, eftersom den ansesvara en statlig organisation. Men man glömmer attdet utförs ideellt arbete inom ramen för . De ekumeniska organisationernaförsvinner också. De fackliga organisationerna tasbort eftersom de enligt utredningen arbetar föregen -- fastän de gör ett ideellt arbete.Likadant är det med organisationer som är knutnatill ett parti. De tas bort fastän de gör ett ideelltarbete som annars inte skulle bli gjort.Samarbetsorganisationer skulle aldrig kunnaarbeta utan stöd. Konsekvensen är naturligtvis attfredsarbetet skall minska.Är utrikesministern verkligen beredd att göra ensådan skönmålning och därmed underbyggabegränsningar med ett så svagt underlag?Anf. 23 ():Fru talman!