prot · GF0967 · 1992-02-20 00:00:00 — Jag tror att det är viktigt att vi nusamfällt besjälas av en vilja att göra något positivtav detta och inte se svårigheterna utanmöjligheterna.Jag tycker mig delvis ha fått svar på de två frågorjag hade, men jag vill kontrollera att så är fallet.Arbetsmarknadsministern vet att vi i harsvåra arbetsmarknadsproblem, särskilt inom vissakommuner, där arbetslösheten faktiskt kan ligga påupp till 10 %.Min första fråga är: Det är alltså inga särskildakvalifikationsvillkor för dessa ungdomar annat änatt de skall gå in i en jobbsökarklubb?Den andra frågan gäller något som jag ofta harblivit kontaktad av ängsliga föräldrar om, nämligende värnpliktiga som fick lov att avbryta sinutbildning men som är i den här åldern. Dessa harväl en möjlighet att nu söka på det här sättet ochkomma in på arbetsmarknaden i stället för att, somen mamma sade, ligga hemma på soffan ochnättopp bli apatiska? Det är vad många av de härungdomarna har drabbats av. -- Det är de tvåfrågor som jag vill ha svar på, så att jag har dettahelt klart för mig.Anf. 122 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Ungdomarna anmäler sig påarbetsförmedlingen. Efter kortare karenstid träderjobbsökeriet in. Efter jobbsökeriet har man fåttordinarie jobb eller kommit fram till om man skallkomplettera utbildning eller om man väljerpraktikvägen. Det här gäller självfallet inte minstvärnpliktiga som har avbrutit sin utbildning.Anf 123 ():Herr talman! Jag får sälla mig till den kader som harkommit med beröm. Jag tänkte bara gratuleraarbetsmarknadsministern till en som jag ser detganska avgörande reform påungdomsarbetslöshetssidan. Speciellt bra tyckerjag att det är med samarbetet med myndigheter,fackförbund, Kommun- och Landstingsförbund,m.fl. Men jag har några frågor -- det kommernaturligtvis att bli många frågor innan man får detatt fungera praktiskt.Innebär det här att alla eventuella problem medfackförbunden är undanröjda? Jag tänker då på debekymmer som vi hade med de s.k.inskolningsbidragen -- det gick innan mankom till rätta med dem.Det är inte tal om något slags motprestation frånarbetsgivarsidan? Vi pratar ju nu omersättningsnivån, som en del tycker är låg. Är detnågot som hindrar att arbetsgivarna går in ochbetalar någon typ av flitpengar, bonus eller någotslags lön som komplement? Det skulle varaintressant att höra om ni har tänkt på det.Innebär det här sedan också att hela batteriet medsärskilda inskolningsplatser, rekryteringsstöd,m.m. kommer att slopas eller ersättas?Jag fattade det så att detta skulle gälla allaarbetsgivare. Är det alltså samtliga branscher? Detär mycket viktigt att veta det om man skall ut ochprata om det här sedan.En brist i tidigare arbetsmarknadsåtgärder är attdet alltid har varit problem med begränsning medavseende på branscherna. Servicesektorn har oftastvarit undantagen.Blir detta något slags måste för myndigheterna, såatt alla ungdomar av den här kategorin kan krävaatt få denna typ av arbete eller utbildningsplats omde inte har någonting annat? Jag uppfattade det så,men det vore bra att få klarhet i det.Jag uppfattade inte riktigt giltighetstiden. Är dettänkt att detta skall gälla fr.o.m. , dvs. frånnästa budgetår, eller kan det eventuellt träda i krafttidigare?Sedan bara en fundering som jag har: Det kankomma att bli aktuellt med samarbete mellanarbetsmarknadsmyndigheterna och de socialamyndigheterna. Är det någonting som ni har tagitunder övervägande?Anf. 124 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Jag anser att arbetsgivarna inte skallbetala ett enda öre utöver det som vi har varit enigaom, nämligen utbildningsbidragets nivå. Vill mananvända ungdomarna som regelrätt arbetskraftskall man betala hela summan eller följa de reglersom finns om rekryteringsbidrag, m.m.De särskilda inskolningsplatserna i kommunernaförsvinner. Det gäller bara två nivåer, en för yngreungdomar och en för äldre ungdomar. Helaarbetsmarknaden öppnas på samma villkor.Pengarna -- lönen -- betalas ut viaförsäkringskassan, och bidraget är i den härverksamheten. Arbetsgivarnas ansvar är att göradet här utbildningsmässigt meningsfullt och bra, såatt det verkligen för ungdomen framåt.Förslaget till -- det är ju ni som avgör --är att det här systemet skall träda i kraft den 1 juli.Men vill vi inte komma in påsommarlovsarbetsmarknaden. Man får väl börjaanmäla sig . Det innebär att tidigastejobbsökeri i stort sett börjar . -- Såungefär kommer det att bli.Det här är utbildning -- det är icke anställning.AMS kommer att anmäla alla platser som kommerin, via ungdomarna själva eller egenanskaffning,till rätt facklig organisation. Finns det då i dennafackliga organisation någon kunskap om att en vissplats är mycket olämplig -- t.ex. att det är en konstigkrog någonstans -- får länsarbetsnämnden ochAMS signalen och har skyldighet att åtgärda det.Sedan finns det naturligtvis ett övervakningsansvar.Övervakningen kommer att ske på flera sätt. AMS,länsarbetsnämnden och arbetsförmedlingarna hardet ansvaret, men naturligtvis kommer ocksåfacken på de här olika ställena att noga följa dettaoch se till att det blir bra och riktigt. En sådan godanda räknar jag med att kunna åstadkomma -- detvore tråkigt annars. Det här är att överbrygga ensvår tid för att skapa något mycket fint framöver.Anf. 125 ():Herr talman! Tillgången till utbildningsplatser äroerhört viktig. I den region i sydöstra somjag representerar är det utomordentligt storarbetslöshet, inte minst för ungdomar. Vi möter däri den lokala debatten starka krav, inte minst frånföreträdare för i regionen, på att statenskall ha fler arbetsplatser. vill jag fråga: Hur serministern på statens ansvar för att ta fram deutbildningsplatser som kan behövas för att täckabehovet av ökad sysselsättning?Ministern säger att detta kostar 2,9 miljarderkronor och att man kommer att spara pengar bl.a.på A-kassesidan. Är detta riktigt?Som svar på en fråga tidigare under diskussionensades det att om man har kvalificerat sig förersättning från A-kassa skall A-kasseersättningenutgå. Om det svaret i den tidigare diskussionen varriktigt innebär det att man inte sparar någonting påersättningen från A-kassan.Anf. 126 Arbetsmarknadsminister ():Herr talman! Man får sin A-kasseersättning,eftersom man har gjort rätt för en ersättning på dennivån, via försäkringskassan.Staten har i det här fallet samma ansvar som allaandra arbetsgivare. Finessen, som jag ser det, är attom jag har gått en lång datautbildning och ingenarbetsgivare tar emot mig kan jag gå till endataavdelning som tillhör ett statligt företag, ettprivat företag eller ett kommunalt företag för attsjälv be att få praktiken där.Om jag däremot har tänkt bli skomakare -- det ärju inte så många som har det -- skall jag gå och fåmin praktik hos en skomakare och inte påkommunalkontoret. Det är finessen i jämförelsemed hur det fungerade med ungdomslagen och hurdet fungerar med särskilda inskolningsplatser,där nästan alla kommer in till kommunen, eftersomde inte tas i tidigare skede; går manin till kommunen.Jag vill här säga som i andra sammanhang: Jagförutsätter att statens ansvariga är lika goda ochförstående arbetsgivare som jag vill förutsätta attandra är.Överläggningen var härmed avslutad.8 § BordläggningAnmäldes och bordladesPropositionerna1991/92:88 Ändrade regler om utlänningars rätt attidka näring i Sverige1991/92:91 Ombildning av till aktiebolag,m.m.1991/92:104 Ändring i patientjournallagen(1985:562) m.m.Redogörelse1991/92:6 Styrelsens för stiftelsen berättelse över fondens verksamhetoch förvaltning under år 1991Motionernamed anledning av prop. 1991/92:89 Uppsägningavinternationella arbetsorganisationens ()konvention (nr 96) angående avgiftskrävandearbetsförmedlingsbyråer1991/92:A4 av m.fl. (v)1991/92:A5 av m.fl. (s)med anledning av förs. 1991/92:16 Riksdagensrevisorers förslag angående konsumentprisindex1991/92:Fi31 av ()9 § Anmälan om interpellationAnmäldes att följande interpellation framställtsden 19 februari1991/92:111 av () tilljustitieministern om straffet för olovligtbortförande av barn, m.m.:Att olovligt bortföra ett barn och därmed försvåraför den andre föräldern att träffa sitt barn ochbarnet att träffa sin förälder måste anses vara enmycket allvarlig handling. Egenmäktighet medbarn ger böter eller fängelse i högst sex månader.Är brottet att anse som grovt skall gärningsmannendömas till fängelse i högst . Några anvisningarom när brottet skall anses som grovt har intelämnats i lagtexten. Brottet anses inte tillräckligtgrovt för att utvisning skall ske.Omtanken om barnen måste vara avgörande. I ettnyligen avgjort mål i högsta domstolen tilldömdesfadern vårdnaden trots att han bor i ochbarnet tas om hand av släktingar i hemlandet. Dettabarn saknar således både mor och far.Min fråga till justitieministern är:Anser justitieministern att straffet för olovligtbortförande av barn bör höjas?Anser justitieministern att utvisning skall följa påett sådant brott?Anser justitieministern att svenskt medborgarskapskall accepteras efter ett sådant brott?10 § Anmälan om frågorAnmäldes att följande frågor framställtsden 19 februari1991/92:400 av () tillutrikesministern om konventioner gällandevårdnad om barn:Haagkonventionen om de civila aspekterna påinternationella bortföranden av barn ochEuroparådskonventionen om erkännande ochverkställighet när det gäller vårdnad om barn harinte biträtts av länder i världsdelar som exempelvisAsien och . Ofta kommer männen somkidnappar sina barn just från dessa länder. Det ärdärför en angelägen uppgift att fler länder skriverunder dessa konventioner.Jag vill fråga utrikesministern:På vilket sätt ämnar utrikesministern verka för attfler länder biträder konventionerna?1991/92:401 av () tillkulturministern om olovligt bortförande av barn:Om en invandrare gifter sig med en svenska ochdärefter rövar bort deras barn till sitt hemland kanhan trots detta återvända till och arbeta här.Barnarov inträffar i cirka ett hundratal fall årligen.Barnen hamnar i av fallen hos släktingar imuslimska länder men fäderna återvänder hit föratt fortsätta arbeta i . Ett barnarov enligtnuvarande lag gör inte att den skyldige förlorar sittsvenska medborgarskap. Om lagstiftningenändrades på den punkten skulle dessa barnarovsäkert minska betydligt i omfattning.Avser regeringen vidta ändringar i lagstiftningenför att minska antalet barnarov?11 § Kammaren åtskildes kl. 17.00.Förhandlingarna leddesav förste vice talmannen från sammanträdet börjant.o.m. 5 § anf. 35 (delvis),av andre vice talmannen därefter t.o.m. 7 § anf.100 (delvis) ochav tredje vice talmannen därefter tillsammanträdets slut.