prot · GG0925 · 1992-11-17 00:00:00 — Detfinns inom socialgrupp tre, och delvis också inomsocialgrupp två, ett starkt motstånd emotskuldsättning.Det är därför jag menar att man måste ägna mertankar åt hur man skall kunna förändrastudiemedelssystemet på ett sådant sätt att detstimulerar. Det räcker inte med att bara tala om attde studerande kanske kommer att få ettmer välavlönat arbete. Ett faktum är ju att det somhindrar i stor utsträckning är arbetslöshetenpå den här marknaden.Anf. 20 Utbildningsminister ():Herr talman! I det senare hänseendet har visjälvfallet inte olikartade uppfattningar. Det finns,herr talman, naturligtvis ett givet samband mellanden avkastning som högre utbildningar av hyggligvaraktighet ger och studiemedelssystemet. Jusämre avkastning i ekonomiska termer, i form avhögre lön på högre utbildning, är, desto större blirkraven på studiemedelssystemet att kompenseravad senare högre löner inte förmår åstadkomma.Jag delar uppfattning att viinte kommer att hinna nå fram med den enligt minmening önskvärda omläggningen av lönestrukturentillräckligt fort. Därför har jag också tillsatt enutredare som faktiskt, fri från direktiv, har orderom att tänka fritt på hur ett nyttstudiemedelssystem borde se ut. Han kommer attredovisa sin första rapport , och påbasis av denna rapport kommer regeringen attavgöra hur den fortsatta beredningen avstudiemedelssystemets omformning skall se ut.Jag är personligen övertygad om, herr talman, attdet nuvarande studiemedelssystemet inte går attbibehålla.Anf. 21 HANS ():Herr talman! Vi talade om den av statsrådetGöransson tillsatta utredningen. Jag hoppasverkligen att utbildningsministern ser till attutredningen blir färdig till februari, vilket ärtidsfristen för den.Jag vill dessutom fästa utbildningsministernsuppmärksamhet på en annan undersökning,nämligen den som är gjord av Verket förhögskoleservice. I den utredningen talas det omeffekterna av förändrade regler vid provurvalet.Det rör sig i det sammanhanget omvuxenutbildade. Utredningen konstaterar i sinslutsats att vissa förändringar i reglerna endast hademarginell effekt.Har utbildningsministern studerat den härrapporten, och vilka slutsatser drarutbildningsministern i så fall av detta? Är någraåtgärder att vänta? Här är vi verkligen inne påbetydelsen av att komma åt de psykologiskafaktorerna och studietraditionen för att kunnaminska den sociala snedrekryteringen.Anf. 22 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag törs inte utesluta att det är korrektatt olikartade grunder för urval till högre utbildningkan spela roll för den sociala snedrekryteringeneller för möjligheterna att avhjälpa den.Som emellertid säkert vetbehandlar just nu ett förslag enligt vilketdet enligt regeringens mening kommer att vara upptill varje universitet och högskola att ,inom ramen för ett antal uppräknadeurvalsgrunder, själva avgöra hur man bäst kantillgodose de krav som resp. utbildning ställer. Jagutgår, herr talman, från att varje högskola i valet avurvalsprocesser noga kommer att ge akt på att dessaockså skall främja en rimligare social rekryteringliksom, herr talman, en rekrytering med enrimligare fördelning mellan könen.Anf. 23 HANS ():Herr talman! Avslutningsvis vill jag ta uppytterligare en fråga, eftersom utbildningsministernhar talat om förändringar i studiemedelssystemet.Jag tror inte att det finns förutsättningar för attinföra studielön . Det studiemedelssystem vihar är byråkratiskt och delvis onödigtkostsamt. Hur ser utbildningsministern i princip påfrågan om att man skulle kunna införa något somliknar studielön?Anf. 24 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag skall inte gå händelserna i förvägnär det gäller den utredning som jag mycketdistinkt gjorde villkorslös. Om man sätter uppvillkor är det ingen större mening med att be om enutredning.Personligen kan jag gärna medge att idéen med lönför studier känns svår att förena medföreställningen att studier faktiskt är en investeringi den egna framtiden.Anf. 25 HANS ():Herr talman! Låt mig bara säga att jag tycker attutbildningsministern gör en överbetoning avsådana här investeringsaspekter som kommer frånnäringslivet. På många andra områden kan den somstuderar få ersättning som kan liknas vid lön. Jagtycker att det är mycket viktigt att vi får ett systemsom gör studier attraktiva och där de inte bara sessom en möjlighet till investeringar för framtiden.Anf. 26 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag frestar nu på talmannens tålamod.När jag talar om investeringar i den egna framtiden,talar jag faktiskt inte så mycket om ekonomi somHans Göran tror. Jag talar i stället omdrivkrafter. Man skall lägga ned det bästa man harpå den utbildning man föresätter sig att skaffa. Jagtror att ett studielönesystem är svårt att förena medsådana drivkrafter.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på fråga 1992/93:93 omkårobligatorietAnf. 27 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat mig om närjag kan lämna ett förslag om upphävande avkårobligatoriet.Jag anförde i budgetpropositionen för budgetåret1992/93 att frågan om de närmare formerna för huren avveckling av det generella kravet på attstudenten skall tillhörastuderandesammanslutning -- som kårobligatorietofficiellt benämns -- kan ske, skulle bli föremål förytterligare beredning inom innanproposition framläggs. Arbetet med detta pågårfortfarande. Den särskilda sakkunnige, som haruppdraget att analysera hur en avveckling avkårobligatoriet kan ske, beräknas avlämna sinabedömningar . Jag ämnaråterkomma med ett förslag till avskaffande av dets.k. kårobligatoriet i den proposition omgrundläggande högskoleutbildning som framläggs ifebruari nästa år.Anf. 28 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet försvaret. Det var kort, klart och konkret. När jag förungefär själv varstudentpolitiker brottades vi hårt med den härfrågan. Man hade tidigare brottats med fråganunder ett par studentgenerationer, och den syntesnästan vara evig. ser vi kanske -- jag sägerkanske eftersom det kan hända så mycket --slutpunkten. Låt mig bara hoppas att studenterna idecember månad kommer att uppfattautbildningsministern lika positivt som denluvbeklädde givaren som dyker upp den24 december.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1992/93:105 om studiemedlentill högskolestuderandeAnf. 29 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag är beredd att vidtaga för att beredamöjlighet att uppbära studiemedel som står iproportion till studieinsatsen.Enligt studeistödslagen (1973:349) kan studiemedelutgå såväl vid heltidsstudier som vid deltidsstudier.Till deltidsstuderande utgår dock studiemedelendast om den studerande bedriver studierna påminst halvtid. Vid halvtidstudier utgår studiemedelmed hälften av det belopp som skulle ha utgått vidheltidsstudier. Med heltidsstudier avses för de allraflesta utbildningar inom högskolan att denstuderande följer gällande studieplan, dvs. läser 20poäng per termin. Motsvarande för halvtidsstudierär 10 poäng per termin.Fortsatta studiemedel skall enligt studiestödslagenendast utgå om det med hänsyn till de resultat somen studerande har uppnått är sannolikt, att hankommer att slutföra studierna inom normal tid. Viddenna bedömning skall hänsyn också tas tillförhållanden av personlig natur som kan antas hainverkat på studieresultaten. () har utfärdat närmareföreskrifter för en sådan meritprövning. skall därvid hänsyn tas till om enstuderande försenats i studierna på grund av bl.a.fysiskt handikapp.Det nuvarande systemet med studiemedel förheltid eller deltid har tillämpats . Jag finner det vara tveksamt -- inte minstav rent praktiska administrativa skäl -- att tillskapaen ny ordning där studerande i förväg fritt får väljaden studietakt mot vilken meritprövning förfortsatta studiemedel sedan skulle ske. Det finnsäven en risk att organisationen av studierna vidhögskolan skulle påverkas negativt av en sådanändring.Jag vill slutligen nämna att det nuvarandestudiemedelssystemet är föremål för översyn inomUtbildningsdepartementet. En rapport beräknasbli offentliggjord före mitten på december.Anf. 30 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret på minfråga. Även när det gäller denna fråga kommer dettydligen att hända positiva saker . Jagskall dock inte upprepa vad jag sade tidigare.Jag är dock litet fundersam, eftersom det harpåpekats för mig att det inte är så lätt att få CSN attta sådan hänsyn. I min fråga tog jag personer meddyslexi som exempel. De är tvungna att välja enlångsammare studietakt. Det har ibland hävdatsbl.a. från CSN att personer med sådana problem ärberättigade till så pass mycket hjälp att man inte tarden hänsyn som behövs.Den som läser kurser och uppnår 18 eller 19 poängav de totalt 20 poäng som en termin omfattar skullebara få , dvs. samma summa som de som baraläser 10 poäng under en termin får. Det harupplevts som orättvist. Det kan inte röra sig omsärskilt många människor. Jag har förståelse för detsom sägs i svaret, att man inte fritt får välja denstudietakt mot vilken meritprövning för fortsattastudiemedel skulle kunna ske. Men för dem sominte väljer utan tvingas in i denna situation, måsteman på något sätt skapa rättvisa. Statsrådet ochjag -- som tillhör ett parti som brukar vända sigemot schabloniseringar och generella regler --borde kunna vara överens om att det när det gällersådana här bestämmelser är viktigt att manverkligen tar den hänsyn i individuella fall som destuderande har rätt till.Anf. 31 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag kan inte bedöma omstudiemedelsinstanserna tar den hänsyn somLennart vill att de skall ta. Jag anseremellertid att undantagsregeln är till för atttillgodose den typ av hänsyn som all rätt talar för. Jag skall gärna försäkraLennart att jag personligen skall förvissa migom att denna regel som studiemedelsförordningeninnefattar utnyttjas på det sätt som lagstiftaren haransett.Anf. 32 ():Herr talman! Jag ber än en gång att få tackastatsrådet. Jag ser med stort intresse fram emotresultatet av den utredning som skall läggas fram idecember. Det är av oerhört stor vikt -- vilket harpåpekats tidigare i diskussionen här i kammaren -- att vi ser över studiestödssystemet. Som detnu har utvecklats och är är det inte bra.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på fråga 1992/93:106 omgrundskollärarutbildningenAnf. 33 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat migvilka åtgärder jag ämnar vidta för att den parallellalärarutbildningen inte skall leda till att ett stortantal ett-ämneslärare utbildas för grundskolan.Fördjupade ämneskunskaper och alternativa vägarför studenterna att nå läraryrket var huvudmotivenför att införa den parallella lärarutbildningen. Jagvill nu liksom i lärarpropositionen framhålla att jaganser det vara en fördel om skolan tillförs läraremed olika bakgrunder och lärare med olikaämneskombinationer -- breda eller smala medstörre djup i resp. ämne.Kraven har ställts så att det skall bli möjligt att blilärare även om man har ämneskunskaper bara förett skolämne. S.k. ett-ämneslärare torde emellertidinte bli vanliga. I första hand torde de i stället bliaktuella för skolans högre stadier, vilket jagframhöll redan i lärarpropositionen. oroar sig nu för att ett-ämneslärarna skall bliför många i . Det gör inte jag.Sammanlagt tillfördes för årskurserna 4--9grundskollärarutbildningen 1 512 platser, varav denparallella lärarutbildningen 540. Ett mindre antalav platserna har besatts med studenter medkompetens i ett undervisningsämne. Antalet ett-ämneslärare som kommer ut ur 4--9-utbildningenmed ett undervisningsämne kommer således att blimarginellt. Jag ser inte detta såsom någon katastrofrelativt 90 000 lärare.Vad gäller antagning och utbildning av lärare iframtiden har jag förtroende för våra universitetsoch högskolors kompetens. Jag är övertygad om attde inom ramen för tilldelade resurser förgrundskollärarutbildning och med hänsyn till olikaintressen -- studenternas valfrihet och skolansbehov -- skall kunna avgöra hur mångalärarstudenter av det ena eller det andra slaget somskall antas. Hade jag inte haft det förtroendet, hadejag inte kunnat stå bakom den proposition om ökadfrihet i den högre utbildningen som för närvarandeär föremål för behandling.Lena har vidare uttryckt bekymmerför tomma platser i den nya lärarutbildningen.Rekryteringsproblem är inte ovanliga när nyautbildningar introduceras och informationstiden ärkort. Jag vill bara påminna om att åtskilliga platsergapade tomma när introducerades sedan.Jag vill också notera att universitet och högskolormed positiv inställning till den nya utbildningen harlyckats bra med rekryteringen.Anf. 34 ():Herr talman! Man kan inte säga att den nyaUnckelska lärarutbildningen har fått en flygandestart. Över 400 platser är tomma av de 540, och entredjedel av platserna är besatta med studenter somär behöriga i bara ett enda ämne. Jag är någotförvånad över att vi har en utbildningsminister, somtycker att det är bra att man på högskolan har läraresom undervisar i bara ett ämne. Det ger en såbegränsad behörighet att det närmast är att lura destuderande in i ett yrke, där de sedan inte kan fåarbete på just de meriterna.Jag är förvånad över att utbildningsministern intealls tycks vara bekymrad över att så många tommaplatser står och gapar i en situation där det finnsungdomar som vill bli lärare men som söker till denreguljära lärarutbildningen. Det är tydligen positivtatt vi skall ha lärare med så begränsad behörighetsom bara ett enda ämne.Anf. 35 Utbildningsminister ():Herr talman! Det märks att ochjag tillhör olika partier. Då ser man frågorna fråntvå olika håll. Jag frågar mig inte vad som är bra förskolan i den mening som . Jag frågar mig: Har jag skäl att förbjudaen lärare med endast ett ämne att tjänstgöra ochverka i skolan? Då blir min slutsats att det i är svårt att avgöra i detalj vad en enskildlärare förmår att göra. Det stämmer mig tilleftertanke och ödmjukhet inför möjigheten attolika lärarkompetenser kan spela en betydelsefullroll i skolarbetet.Egentligen leder denna diskussion till självakärnan: tilltron till enskilda människorsmöjligheter och ytterst våra universitets ochhögskolors förmåga att utbilda väl. Den ståndpunktsom intar, nämligen att vi iSveriges riksdag i detalj skall reglera innehållet ivarje lärares behörighet, är oförenlig med hela idénom friare universitet och högskolor. Då är vitillbaka igen i det gamla träsket av linjer. Dettrodde jag att inte ens ville ha.Anf. 36 ():Herr talman! försöker Per lägga ut ettsidospår, som inte har ett dugg med detta att göra.Hade han i den ödmjuka anda som han nu talar omfrågat lärarutbildningsföreträdarna på universitetoch högskolor om de hade planer på att startanågon sådan här typ av utbildning, hade han fått ettsamfällt nej. Detta är ett påhitt frånutbildningsdepartementet och Per Unckel.Utbildningsledaren vid , PerOlof , skriver i , nr 28:Vi har regelbundna kontakter med samtligaskolchefer i . Vi hardiskuterat den s.k. Unckelmodellen. Reaktionernaär alldeles entydiga. De här lärarna kommer vialdrig att anställa.Per säger också att man kommer attgöra om denna utbildning till någonting annat, närman får frihet att göra det.Anf. 37 Utbildningsminister ():Herr talman! Om i stället hadefrågat lärarkandidaterna om deras intresse, är detmöjligt att svaret hade blivit annorlunda. Det ärhela idén med den nya universitets- ochhögskoleorganisation som vi nu är på väg att fattabeslut om här i . Vi frågar studenternaoch öppnar möjligheter för de utbildningar somstudenterna vill ha. Jag vet, , attmånga lärarutbildade är trilskna på denna typ avutbildning.För några dagar sedan fick jag ett brev mig tillsäntpå från dem som gårdenna utbildning i . De skriver: Tyvärrhar vi funnit att vår utbildning inte är förankrad påalla håll inom HLS, dvs. iStockholm, och att den i vissa fall motarbetas.Eleverna bifogar ett brev till mig som lyder:Hej igen! Här kommer ett schema som gäller framtill praktiken i första hand. Jag skickar med ettutdrag ur senaste numret av tidningen för att visa att det inte bara är jag och Lassehär på humanistisk-samhällsvetenskapligainstitutionen som är tveksamma. Vi vill barainformera så objektivt som möjligt. Ta kontakt medmig och meddela om ni kvarstår iutbildningen eller inte. Passa på att ställa frågor omoklarheter. Med vänliga hälsningar. GöranSwanelid, metodiklektor för området.Det är inte den attityden vi skall ha på vårahögskolor utan en attityd som uppmuntrar elevernaatt gå vidare på de utbildningar som de har valt.Anf. 38 ():Herr talman! Om Per hade lyssnat på destuderande, hade han fått veta att de i storamängder har sökt den reguljära lärarutbildningen.Där har Per begränsat tillträdet så attmånga får avvisas. Men i den Unckelska modellenfinns ett överskott på platser som inte får användas.Är det verkligen att lyssna på eleverna?Anf. 39 Utbildningsminister ():Herr talman! Den grundläggande frågan är: Skall vitillåta lärare att bli lärare på mer än ett sätt ellerskall vi det inte? Min utgångspunkt är att vi skalltillåta lärare att bli lärare på många sätt. Vår skolaoch vår undervisning berikas genom att olikainfallsvinklar medverkar i undervisningen.Lena säger nej. Till de elever som villbli lärare på detta sätt skall det hållas upp en kallhand. Jag skall gärna ge rätt iatt jag inte hade en kristallkula och kunde i minstadetalj avgöra hur många som skulle söka den enaeller andra utbildningen. Just av detta skäl kommerregeringen inför nästa budgetår i enlighet med detförslag som har förelagts att gehögskolorna möjlighet att själva avgöra balansenmellan olika utbildningsinriktningar. Men det skallutbildas enligt flera modeller än en. Detta är denavgörande frågan som bl.a. denna debatt handlarom.Anf. 40 ():Herr talman! Självklart skall vi utbilda på mångaolika sätt. Man måste vara mycket flexibel ilärarutbildningen. Det är man också pålärarutbildningsanstalterna. Lyssna på dem! Det ärett väldigt gott råd, Per . Får undervisningenväl ligga i deras händer, är jag säker på att detkommer att gå bra. Då kommer de allra flesta attgöra om den Unckelska modellen till en mernormal utbildning.Jag tror att det förslag som har blivit verklighetvar nyttigt så till vida att Per har fått se attden lärarutbildning som han har bekrigat under allaår har en väldigt stor uppbackning avstuderande och lärarutbildare ute på skolorna.Anf. 41 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag tror att skallvara litet återhållsam när hon gör sinabedömningar. Det gäller inte minst om hon sertillbaka på hur många som sökte till den av henne så hyllade utbildningen vid motsvarandetidpunkt efter introduktionen, och jämför med hurmånga som söker till den utbildning som jaginförde och som så hårtkritiserar.När jag ser till forskningens och den högreutbildningens villkor är min utgångspunkt att jaginte lämnar studenter som vill ha en alternativutbildning i sticket. Jag frågar inte baralärarutbildare, utan jag ger många möjlighet attmedverka. Jag vet att skolan behöver många olikakompetenser.Herr talman! och jag har härolika uppfattningar. Det är inte en tillfällighet atthon är socialdemokrat och jag är moderat.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på fråga 1992/93:134 omstudiestödetAnf. 42 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaändringar i studiestödslagen jag är beredd attöverväga så att elever vid Vårdgymnasiet iHässleholm, som påbörjat sin undervisning den 28september 1992 kan få fullt studiebidrag för , trots att undervisningen underterminen inte omfattar tre och en halv månad.Enligt studiestödsförordningen (1973:418) 3 kap.6 § utgår studiehjälp i form av studiebidrag för helakalenderhalvåret till en studerande som andrakalenderhalvåret har bedrivitstudiehjälpsberättigande studier under minst treoch en halv månad.Vad tar upp i sin fråga är såledesom ifrågavarande elever även skall få studiebidagför juli, månad 1992 trots attgällande bestämmelser inte medger detta.Den nu aktuella kursen har tillkommit genom attregeringen har ställt särskilda resurser tillförfogande för att möta arbetslöshet blandungdomar. Ytterligare sådana resurser för bl.a.gymnasieskolan har föreslagits avregeringen i prop. 1992/93:50 om åtgärder för attstabilisera den svenska ekonomin. Kurser som kankomma till stånd genom dessa åtgärder kan och börgivetvis inte i alla lägen starta på samma tider somskolans reguljära kursutbud. Tvärtom är en mycketflexibel kursstart i många fall både önskvärd ochnödvändig. En senarelagd kursstart, såsom skettvid i , är således inte någotunikt utan torde vara ganska vanligtförekommande.Att, utöver vad gällande bestämmelser medger, geelever som påbörjar sin undervisning sent under entermin studiebidrag för ett helt kalenderhalvårskulle därför leda till ökade statliga kostnader förstudiehjälp, vilket jag inte är beredd att medverkatill.Anf. 43 ():Herr talman! Jag vill börja med att tacka statsrådetför svaret. Anledningen till min fråga är att jag harbesökt Vårdgymnasiet i . Man tog därupp den här frågan, i och med att kursen hadestartat . Jag kontaktade dåStudiemedelsnämnden, som bekräftade att detfanns elever som inte var berättigade tillstudiemedel, eftersom studielängden inteomfattade tre och en halv månad.De elever det här är fråga om har inte valt att börjasenare. Som statsrådet säger är detarbetsmarknadsskäl som har gjort att kursen startarsenare. Detta är ungdomar som har slutat skolanoch inte haft möjlighet att få arbete. drog ut på det, för att sehur många som fick arbete, och kursen startadenågot senare.Herr talman! Självfallet är jag ledsen för det svarsom jag har fått. Jag trodde nämligen att det skullekunna ordna sig på något sätt. Dessa elever jämförsig naturligtvis med andra elever på skolan. Deelever det här är fråga om har en lika långutbildningstid som andra elever. Undervisning ägerrum veckorna 44, 8, 15 och 25, då andragymnasieelever inte går i skolan. Jag tycker att manskall se till hela kurslängden, i stället för att bara sedet statiskt halvårsvis.Anf. 44 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag skulle liksom havarit gladare om jag hade kunnat säga attsamhällsekonomin medger att en i och för sig rimligmänsklig hänsyn hade kunnat tas i detta hänseende.Jag beklagar att det inte finns möjlighet att göradet. Situationen för landets ekonomi är nu sådan attnågra avvikelser i detta hänseende inte kan göras.Herr talman! Jag är lika angelägen att beklaga dettasom . 45 ():Herr talman! Jag vill då bara tacka statsrådet. Dettavar ett försök från min sida att föra fram ett aktuelltproblem som förekommer på vissa skolor.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på fråga 1992/93:193 omhögskolestudier för handikappadeAnf. 46 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen har vidtagit eller tänker vidtaför att tillräckliga medel skall finnas vid denhögskola där en studerande handikappad avser attbedriva sina studier. Frågan ställs med anledning avatt UHÄ:s verksamhet har flyttats till det nyaVerket för högskoleservice.I regleringsbrevet för /93 anges,liksom tidigare, att högskolestyrelsen vid resp.högskola skall avsätta medel inom ramen för sinatotala anslag för handikappade studerande.Dessutom har Verket för högskoleservice i uppgiftatt sammanställa och till regeringen redovisa vilkaresurser som använts för handikappändamål.Tidigare fick UHÄ föreskriva att resurser skulleavsättas för särskilda handikappändamål ihögskolorna. I praktiken innebar detta att UHÄföreskrev att varje universitet och högskola skullebestrida kostnader för stödåtgärder till gravthandikappade studerande vid enheten med upp till0,av de sammanlagda anslagen förgrundläggande utbildning och atthögskoleenheterna därutöver tillsammans skulleavsätta sammanlagt för enkostnadsutjämning mellan universitet ochhögskolor.Den reformering av högskolesystemet som just nugenomförs leder till större frihet för universitet ochhögskolor att disponera sina anslag.