prot · GF0971 · 1992-02-27 00:00:00 — Man vet att det i insjöar finns risk för atttungmetallerna urlakas och sprids inäringskedjorna, osv.Det här har försvarsministern inte sagt så mycketom i sitt interpellationssvar, så jag undrar om hankan ge någon närmare beskrivning av det.Sedan till frågan om flyget. Jag undrar på vilkengrund man kan säga att flygandet inte skulle minskai en hårt ansträngd budgetsituation, om varjeflygtimme kostade mer pengar. Själva idén skallvara ett incitament för minskat flygande och ävenför ett mindre bränsleslukande sätt att flyga -- mankan ju så att säga gasa mer eller mindre.Jag menar att man kan jämställa militärt och civiltflyg från miljösynpunkt. Det är sammanedsmutsning som blir effekterna av det. Jag kaninte riktigt se varför man inte skulle kunna anläggasådana aspekter också på det militära försvaret.Anf. 54 Försvarsminister ():Herr talman! Låt mig först säga att det självfalletär viktigt att också försvaret bidrar till att förbättramiljön i . Jag fäster stort avseende vid inom försvaret vidtar alla upptänkliga åtgärdersom är ekonomiskt rimliga och som inte allvarligtstör den verksamhet för vilken försvaret är till.Jag tycker att jag redan har svarat på frågan somGudrun först ställde. Jag har sagt att jag ide planeringsanvisningar till myndigheterna för denkommande försvarsbeslutsperioden som förnärvarande förbereds inom departementet räknarmed att berörda myndigheter skall få i uppgift attlämna en redovisning av försvaretsmiljökonsekvenser och även förslag till åtgärder.Det bör kunna ge en god bild av situationen.Vidare frågade vilkafelaktigheter som finns i Svenska Freds rapport. Jagkan, i varje fall till att börja med, ge ett exempel.Gudrun påstår att det när det gällerflygbränsle finns ett spill på mellan 800 och 900 tonårligen. Det är en direkt felaktig uppgift. Detförekommer inte någon avdunstning av mellan 800och flygbränsle om året.Den siffran baseras på en teoretisk beräkning,nämligen att det skulle vara 38 o i bränsletankarnapå flygplanen. I själva verket är genomsnittsvärdet10 %. Det innebär en avdunstning -- alltså inteutsläpp -- av rinnande bränsle på kolvätenom året för flygbränsle med beteckningen MC 77.Nu är det emellertid så att , alltså nästaår, kommer flygvapnet att byta bränsletyp, frånMC 77 till flygfotogen. Då är vi nerei 5--, dvs. nära nollutsläpp.Det är nog inte riktigt möjligt att resonera så, attflygvapnets flygplan skall gasa litet mer ellermindre för att på så sätt få ned utsläppen av bränsle.Flygplan är i det här sammanhanget, herr talman,faktiskt inte till för luftakrobatik eller liknande utanhelt enkelt för att fullgöra vissa uppgifter i krig, ochdem måste de förbereda sig för. Då måste manfaktiskt ibland gasa på ett alldeles speciellt sätt föratt övningspassen skall bli någorlundameningsfulla.Anf. 55 ():Herr talman! Jag förstår att en försvarsminister intekan acceptera sådana slarviga formuleringar som''gasa mer eller mindre''. Man kan naturligtvisuttrycka det på ett mycket mer vetenskapligt ochtjusigt sätt, och det har man gjort i den norskarapporten -- detta har faktiskt en viss betydelse.Låt mig då ändå fråga: Uppgiften att berördamyndigheter skall få i uppgift att lämna enredovisning av försvarets miljökonsekvenser medförslag till åtgärder -- är det detsamma som attsvaret på min första fråga är ja? Eller är det härnågonting som har gjorts tidigare? Jag trornämligen inte det. Jag tror -- och hoppas på -- attdet här är ett ja på min första fråga och att detkommer att innebära att de motioner i den härsaken som har skrivits av fler än mig kommer attbesvaras positivt när de behandlas.Jag vet också att försvarsministerns egenstatssekreterare skall sammanträffamed miljöministerns statssekreterare i just dettaärende. Jag antar att det här är en följd av att manfaktiskt tycker att det är viktiga frågor och att manpå det sättet bl.a. tillgodoser det krav som har tagit upp i sinrapport.Uppgiften om bränslet grundar sig på en rapportfrån ,som talar om utsläpp av mellan 800 och 900 tonflygbränsle genom spill och avdunstning isamband med hantering av flygbränsle. Av dettaspill står militären, enligt ochluftvårdsforskning, för så mycket som 90 %.Det är bra om det är så som försvarsministern sägeratt man har ögonen på det här och att man tänkerövergå till annat bränsle, så att man minskarutsläppen.Jag har ytterligare en fråga. Befträffande volymenpå den ammunition som skall destrueras sägerförsvarsministern att han räknar med att åtgärderfrån myndigheternas sida som är underinförande kommer att leda till en minskadomfattning av sprängningar i förhållande till 1991.Vad rör det sig om för åtgärder och vilkamyndigheter handlar det om? Hur ser man på denimport av tysk ammunition som har förekommittidigare och antagligen förekommer fortfarande?Anf. 56 Försvarsminister ():Herr talman! första fråga gälldemiljökonsekvenserna. De direktiv som utfärdasi försvarsdepartementet är en innovation. Det haricke förekommit tidigare, och det innebär någothelt nytt. Jag tycker att det väl tillgodoser desynpunkter förde fram i sambandmed sin fråga.Gudrun anser att vi bör samarbeta medett annat departement, nämligen miljö- ochnaturresursdepartementet, för att komma till rättamed flygbullret. Jag vill därför peka på att ett närasamråd har skett. Så sent som den 13 februaritillsatte regeringen en utredning som skall se överproblemet med flygbuller och ta fram en samladaktionsplan mot buller. Det förekommer såledesredan ett samarbete på det här området.När det gäller destruktion av ammunition är en radåtgärder på gång. Detta kommer att leda tillkraftigt minskade utsläpp. En övergång till nyaammunitionstyper medför att man användermindre bly. Dessutom används simulatorteknik iökad utsträckning. Det är betydligt billigare, sedanman gjort investeringen. Det är naturligtvismiljövänligt.Jag kan ta ett exempel, som har förekommit idebatten, på hur snabbt det här sker. Vid Älvdalensskjutfält sker nu förändringar som kommer attmedföra en radikalt minskad mängd sprängdammunition jämfört med . Man räknar medatt man skall vara nere i --jämfört med 1 500 i dag.Jag vill bestämt understryka att de åtgärder somvidtas inte bara är långsiktiga. Det förekommeråtgärder som ger effekt på mycket kort sikt, vilketjag tycker är bra.Anf. 57 ():Herr talman! Jag tycker att det är bra att jag har fåttett klart och redigt ''ja'' på den första frågan. Det ärbra att man är beredd att göra en sådan utredningoch avser att komma med förslag på åtgärder.Innefattar det någon form av kartläggning ochförslag till åtgärder beträffande den dumpning somhar skett i gamla gruvhål, i insjöar och vid landetskuster? Så vitt jag förstår har det pågått länge, dethar stor omfattning och kan medföra storaskadeverkningar. Man verkar inte ha något greppom omfattningen och vad som händer. Jag vet inteens om man har något begrepp om vad man skallgöra åt det. Innefattas den proceduren iutredningen?Anf. 58 Försvarsminister ():Herr talman! syftar nu påaktiviteter som har skett tidigare, i en del förmycket sedan. I en del fall gäller det t.ex.markområden som icke längre disponeras avförsvaret. Detta kan inte omfattas av de direktiv jagnu talar om. Utredningen handlar om hur vi underkommande försvarsperioden, , skall se till att försvaret blir så miljömedvetetsom möjligt. När man bedriver en så speciellverksamhet som militära övningar utgår ifrån finnsdet särskilda problem, vilket jag hoppas att GudrunSchyman har förståelse för.Det som har skett tidigare berör i första handmiljöoch resursdepartementet. Skulle man därfinna åtgärder befogade, skall vi självfallet hjälpatill från försvarets sida.Överläggningen var härmed avslutad.f401 > 8 § Svar på interpellation 1991/92:93 omanonymitetsskyddet för uppgiftslämnare till polisoch domstolarAnf. 59 Justitieminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder jag avser att vidta för att åtgärdaproblemen med bristande sekretesskydd föruppgiftslämnare till polis och domstolar.Vad närmast tar sikte på med sinfråga är möjligheterna att hindra den som är parti ett mål eller ärende att få del av uppgifter. Avfrågan framgår att exempelvisanser att det skall vara möjligt att hemlighålla ettvittnes namn och adress för den misstänkte i ettbrottmål.Jag skall först kort beskriva vad gällande rättinnebär i denna fråga.En grundläggande princip i ett rättssamhälle är atten part i ett mål eller ärende skall ha fullständiginsyn i de förhållanden som kan läggas till grundför en domstols eller myndighets avgörande. Dettagäller i mycket stor utsträckning även försekretessbelagda uppgifter; en part skall heltenkelt känna till och kunna bemöta alla uppgiftersom domstolen eller myndigheten grundar sittavgörande på.Vid de allmänna domstolarna gäller därför att enpart har rätt att utan inskränkning få del av allaomständigheter som ligger till grund fördomstolens avgörande. Även vidförvaltningsdomstolarna är rätten till partsinsynhuvudregel. Undantag görs endast för det fall detär av synnerlig vikt att en uppgift i en handling interöjs.En viktig uppgift för polisen är förundersökning ibrottmål. Den som vill anmäla ett brott till polisenkan göra det anonymt. Men för att ett brott skallkunna styrkas krävs det inte sällan att polisen kanförhöra den som anmäler brottet och att dennesedan t.ex. hörs som vittne i rättegången. Ettsådant vittnes namn och adress skall antecknas iförundersökningsprotokollet, och senast isamband med att förundersökningen avslutas misstänkte en ovillkorlig rätt att ta del av allauppgifter i förundersökningen.Frågan om att införa en rätt för vittnen att varaanonyma genom hela brottmålsförfarandet har påsenare tid aktualiserats i olika sammanhang.En arbetsgrupp vid föreslog 1990 att det skulle införas regler om attett vittnes identitetsuppgifter skulle kunna hållashemliga för den misstänkte. Enligt förslaget skullepolis, åklagare och domstol känna till identitetenoch vittnet skulle inte ha någon fullständiganonymitet eftersom han, eller hon, fortfarandeskulle vara skyldig att inställa sig personligen vidrättegången.Den s.k. våldskommissionen hade också tilluppgift att utreda hur vanligt det var att parteroch vittnen utsattes för våld och hot i anslutningtill förundersökning och rättegång och hur manskall komma till rätta med problemet.Våldskommissionens slutbetänkande ''Våld ochbrottsoffer'' (SOU 1990/92) innehöll ingalagförslag om vitttnesskydd. Våldskommissionenhade gjort en enkät hos olika polisdistrikt för attförsöka få en uppfattning om hur vanligt det varmed hot och våld mot vittnen. tydde enkäten närmast på att detrent generellt inte förekommer våld eller hot motvittnen i någon större omfattning och att denmotvilja mot att vittna som människor ibland geruttryck för, snarare beror på en allmän olust- ochobehagskänsla än på att de är utsatta för ett reellthot.Kommissionen medgav dock att det i vissa fallkunde finnas påtaglig risk för repressalier. Denansåg dock av flera skäl att det inte var lämpligtatt införa ett sådant vittnesskydd som föreslagitsav arbetsgrupp. Kommissionenpekade bl.a. på att det var olämpligt att begränsaden tilltalades insyn i processmaterialet samtidigtsom försvararen skulle ha full insyn. Detta skullebädda för allvarliga lojalitetskonflikter mellan dentilltalade och hans försvarare. Kommissionenpekade i stället på olika möjligheter som finnsenligt gällande rätt att förbättra ett vittnessituation. Domstolarna skulle bl.a. kunna varagenerösare med att tillåta telefonförhör och attbifalla ett vittnes eller en målsägandes begäran atthöras i den tilltalades frånvaro.Rikspolisstyrelsen tog i sin senasteanslagsframställning på nytt upp frågan omanonyma vittnen. Enligt inte tillräckligt ingåendeanalyserat det förslag som hade lagts fram avarbetsgruppen. anser därför attförslaget bör övervägas närmare iregeringskansliet.Frågan om skydd för vittnen har också nyligenaktualiserats i motioner till . Motionernainnehåller olika förslag om hur vittnenas situationkan förbättras.Av vad jag har sagt framgår att jag är välmedveten om det problem som tas upp iinterpellationen. Men det finns inga enklalösningar. Naturligtvis bör rättsordningen så långtdet är möjligt skydda parter och vittnen mot hotoch våld. Men vi måste se till att vi intekommer i konflikt med grundlägganderättsstatliga principer. I det sammanhanget vill jagpeka på att den europeiska konventionen om demänskliga rättigheterna har bestämmelser tillskydd för en tilltalads rätt till insyn iprocessmaterialet. har i någrafall slagit fast att olika regler till skydd för ettvittnes anonymitet inte har stått iöverensstämmelse med konventionen.Enligt min mening bör det vara möjligt att inomramen för den gällande ordningen förbättrasituationen för parter och vittnen. Man kan t.ex.överväga att ändra förundersökningskungörelsensregler om vilka uppgifter som skall antecknas iförundersökningsprotokollet. Sådana åtgärderövervägs inom departementet,men någon genomgripande ändring av de gällandeprinciperna anser jag inte vara möjlig.Anf. 60 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret.Både svarets längd och utformning visar att dethär, som statsrådet säger i slutet av sitt svar, är ettproblematiskt område. Det finns självfallet ingaenkla lösningar.I då vi har en ökad grov kriminalitet, dåblånekandet har blivit vanligare, då många nyasvenskar, som på goda grunder i sitt gamlahemland inte har haft något större förtroende förpolisen, måste få möjligheter att bygga upp ettsådant förtroende här samt då resursernabeträffande det svenska rättsmaskinerietsannerligen inte är tilltagna i överkant måste vi fåallmänheten att i större utsträckning ställa uppsom stöd till rättsväsendet.Ministern citerade våldskommissionen, sompåpekar att det inte har varit så många fall därman har avstått från att vittna eller där man harvarit utsatt för trakasserier. Men vi vet inte hurstort mörkertalet är, eftersom väldigt mångamänniskor helt enkelt är rädda för att över huvudtaget tala om de uppgifter som de har -- vad de harsett och vad de har upplevt.Jag är övertygad, statsrådet, om att det är mångasom sitter inne med uppgifter som de inte vågarlämna ut. Därför sitter inte de inne som egentligenborde göra det.För att allmänheten skall få ett större förtroendeoch kunna hjälpa till är det också nödvändigt attkunna skydda den inte bara från obehag utanockså från hämnd, som ibland även riktas motanhöriga och t.o.m. mot oskyldiga barn.Det som fått mig att interpellera nu är just ettsådant fall, om vilket det stått att läsa i pressen.Det har varit ganska braskande rubriker, t.ex.:Polisen svek sin tipsare. Det gällde då fallet medden handlare som mördades.Uppenbarligen var det endast en person som sattinne med uppgifter och som kunde hjälpa polisenmed att lösa det mordet. har den här mannen,tydligen på goda grunder, en väldigt stark rädslaför att något skall hända honom och hans familj.Mannen hade lovats anonymitet i samband medatt han tipsade. Men sedan kom det fram infördomstolen när förhörsprotokollet lästes upp vemhan var, var han bodde osv.En annan typ av ärende som jag tagit upp men somförbigås i svaret rör frågor om t.ex.personundersökningar vid tillsättande av god manenligt FB 11:4 och den tillämpning avföräldrabalken som sker enligt FB 11:16. Ett parsådana fall har JO-anmälts. Detgäller då domstol som låter anhöriga, som manskall skydda huvudmannen mot, få yttra sig överden utredning där deras egna oegentligheter finnsbeskrivna -- trots att huvudman och dennesföreträdare begärt att tillsättande av god manskall ske utan närståendes hörande. Som jag serdet är detta enligt lagen inte helt tvingande.Frågan togs dessutom upp i domstolsverketsutredning om tillämpningefter de senaste stora ändringarna 1989 samt i ettbrev till departementet från enrådman vid en av våra större tingsrätter sompekar på problemen i det här sammanhanget.När socialsekreterare och vårdare, liksomhuvudman, utsätts för trakasserier och när sådanaärenden tvingas upphöra -- till men förhuvudmannen -- är det fel. Här rör det sig omhandlingar som är sekretessbelagda hos enhandläggare men som blir så att säga fel mansegendom när de har passerat tingsrätten.Herr talman! Jag är övertygad om atträttsväsendet behöver en god relation tillallmänheten. Dessutom behöver vi få ett störreförtroende för att vi verkligen kan arbeta för detallmännas bästa som vi har en känsla avatt det finns trygghet. De nu påtalade bristernamotverkar, som jag ser det hela, en sådansituation.Anf. 61 Justitieminister ():Herr talman! Jag tror att och jag ioch för sig är överens. Som jag säger i mitt svar serjag också att det finns problem här. Även om detinte är en stor numerär är det tillräckligt attenstaka personer upplever sådana härhotsituationer för att man skall ta dem på allvar.Jag tror också att vi är överens om att vi i Sverigeinte avstå från den grundläggande principen omen tilltalads rätt till insyn. Det är ett väsentligträttssäkerhetskrav och en förutsättning för skall kunna försvara sig att man också harinsyn i hela det material som läggs till grund för ettavgörande.Även här är ett arbete på gång inomdepartementet. Jag menar att det finns anledningatt överväga vad som egentligen behöver tas med idet material som skall läggas till grund för självarättegången, exempelvis iförundersökningsprotokollet.Det är riktigt att jag inte särskilt tagit upp fråganom tillsättande av god man. Det beror på att det ärfråga om samma princip. Jag känner till detärende som avser. De berördapersonerna där är i lagens mening parter i måletoch har därför partsinsyn.Anf. 62 ():Herr talman! Jag håller med ministern. Självfalletfår vi inte tumma på de regler som gäller för enrättsstat. Men när det gäller just tillsättande avgod man görs det tydligen olika tolkningar på olikahåll. Som jag tolkar lagen finns det inget tvingandeatt vända sig till nära anhöriga om huvudmannenbegär att så inte skall ske. Det har förorsakatohägn för ganska många människor. Jag förstårdem som har JO-anmält och skrivit tilldepartementet för att få en ändring till stånd.Den utredning som pådomstolverket har gjort och som redovisades ihöstas pekar på att här måste ske vissaförändringar och göras vissa klarlägganden.När det sedan gäller den mer kriminella sidan trorjag, som jag redan sagt, att väldigt många brottskulle kunna upp om människor var heltövertygade om att de hade möjlighet att på någotsätt få skydd. Så länge människor inte har det härskyddet säger de ju inte vad de vet. Det finns jumera kända rättegångar, där man har hänvisatbåde till källa A och till källa B utan att någranamn har nämnts. Om det går att få en förändringtill stånd när det gäller justförundersökningsprotokollen, tror jag att mycketskulle vara vunnet. Men då är det viktigt att detkommer till allmänhetens kännedom. Detsamarbete som skall finnas mellan allmänhetenoch de rättsvårdande myndigheterna skall kunnaske på bästa möjliga sätt.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellationerna 1991/92:87 och83 om kärnkraftssäkerhet i ÖsteuropaAnf. 63 Miljöminister ():Herr talman! har frågatnäringsministern om regeringen är beredd attmedverka till att konkreta hjälpinsatser påkärnsäkerhetsområdet kommer till stånd iÖsteuropa. har också frågat om ochpå vilket sätt regeringen vill förbättrainformationen till allmänheten omstrålningsrisker.Göthe har frågat mig om jag är bereddatt vidta ytterligare åtgärder för att försökaförhindra kärnkraftsolyckor på andra sidanÖstersjön.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det ärjag som skall svara på båda interpellationerna.Jag avser nu att besvara dem i ett sammanhang.De rapporter vi fått omsäkerhetsläget vid kärnkraftverken i bl.a.Sosnovyj Bor och inger oro och ger medrätta anledning att ställa frågan vilka omedelbaraåtgärder som kan vidtas för att förbättrasituationen.Samtidigt är det viktigt att understryka attrapporterna om situationen vid dessakärnkraftverk bl.a. kommer från svenskaexpertgrupper som redan nu arbetar med attkartlägga och prioritera angelägnasäkerhetsförbättringar där.Hösten 1991 avsattes sammanlagt 15 milj.kr. föratt inleda ett kärnsäkerhets- ochstrålskyddssamarbete i , särskiltmed de baltiska staterna. Kärnkraftinspektionen(SKI) och strålskyddsinstitutet (SSI) fick iuppdrag att ansvara för denna inledande fas avsamarbetet.SKI och SSI besökte samtligaberörda stater, i några fall tillsammans medföreträdare för den svenska kärnkraftsindustrin. Isamband med dessa besök träffadesprincipöverenskommelser om samarbete medEstland, och . SKI har dessutomsedan tidigare inlett samarbete med den ryskasäkerhetsmyndigheten.Inom de samarbetsområden som överenskommitsmed de baltiska staterna utformas för närvarandekonkreta projekt där svenska kunskaper ocherfarenheer bl.a. skall kunna komma till nytta viduppbyggnad av lagstiftning och oberoendestrålskydds- och säkerhetsmyndigheter. Vidareomfattas åtgärder för att förbättra säkerheten vidkärnkraftverket i i detta arbete.I förra veckan redovisade SKI och SSI samt fleraav de företag som deltar i det inledandekärnsäkerhetsoch strålskyddssamarbetet iÖstersjöregionen arbetsläget vid en diskussion påmiljö- och naturresursdepartementet. Vid dettatillfälle presenterades bl.a. ett antal akutasäkerhetsåtgärder som bör genomföras vid deaktuella kärnkraftverken och förslag till möjligasvenska insatser i sammanhanget.Dessa frågor har hög prioritet i regeringens planför östsamarbetet, och finansieringen avangelägna insatser på kärnsäkerhets- ochstrålskyddsområdet kommer att behandlas inomramen för det föreslagna programmet för Central-och som redovisats ibudgetpropositionen (prop. 1991/92:100, bil. 4,s. 245).Sedan tidigare deltar genom SKI i ettflernationellt projekt som syftar till att analyserasäkerheten vid de s.k. RBMK-reaktorerna. Dettaär den typ av reaktor som havererade i Tjernobyloch som också finns i drift i Sosnovyj Bor iRyssland samt i i projekt liksom övriga insater påkärnsäkerhetsområdet från de västligaindustriländerna gentemot Central- ochÖsteuropa samordnas av en särskild arbetgruppinom den s.k. 24-gruppen (G-24). Arbetsgruppenleds av EG som också driver samarbetsprojekt iegen regi.Samordningen inom G-24 syftar i första hand tillatt optimera de insatser som görs från enskildaländer för att undvika dubbelarbete och attåstadkomma kostnadseffektiva insatser inom förmottagarlandet prioriterade områden. Isamordningen ligger också att söka finnainvesteringsmöjligheter genom nationella ochinternationella institutioner för sådanakapitalkrävande projekt som bedöms ha särskilthög prioritet i säkerhets- ochenergiförsörjningssammanhang.Regeringen beslutade att bidra med6 milj.kr. till en samordnad insats inom G-24 föratt täcka kostnader för importeradelektricitet. Anledningen till denna insats var attett par reaktorer vid kärnkraftverket Kozloduymåste stängas av säkerhetsskäl och att Bulgariendärigenom kom att drabbas av en akut elbristunder innevarande vinter.Sverige liksom övriga länder som inlett ellerplanerar samarbetsprojekt i Öst- ochCentraleuropa redovisar dessa för den övriga G-24-kretsen i den s.k. programkommittén.Därutöver kommer särskildaprojektkommittéer att inrättas för att samordnainsatser, riktade bl.a. till ett visst mottagarlandeller mot en viss typ av reaktorer.G-24 driver sålunda inte ett egetkärnsäkerhetsprogram, och i samarbetet inomgruppen förutsätts att de insatser som görs avenskilda länder eller grupper av länder skall skepå mottagarlandets villkor och inte uppfattas somnågot påtvingat. är det en gemensamoch global angelägenhet att förhindra attytterligare kärnkraftsolyckor inträffar.När det gäller fråga beträffandeinformation till allmänheten om strålningsriskervill jag säga följande.Uppgiften att sprida information om strålskyddsamt om strålning och om dess egenskaper ochanvändningsområden åvilar SSI. SSI har förinnevarande budgetår avsatt nära 3 milj.kr.