prot · GF09121 · 1992-05-27 00:00:00 — Dettycker vi är bra, och vi tillhandahåller enlagstiftning för att underlätta detta.Ni ifrågasätter inte omställningslagen. Vad niifrågasätter är att alla hyresgäster skall ha sammamöjligheter, och jag kan inte begripa varför de somär hyresgäster i allmännyttan skall ha sämremöjligheter än hyresgästerna i det privatafastighetsbeståndet att ta ökat ansvar för sittboende.Jag lyckades ärligt talat inte riktigt följa logiken iRune replik. Jag fick intrycket av att hanhävdade att antalet uteliggare skulle öka i ,om man gav allmännyttans hyresgäster i Sverigemöjlighet att bilda bostadsrättsföreningar.Låt mig beröra frågan om särbehandlingenav HSB och vid sidan om SverigesBostadsrättsföreningars . sade att skillnaden var att HSB ochRiksbyggen var folkrörelsekooperativaorganisationer. Det vet jag att man brukar kalladem. Men vad innebär det? Det är en typ avnyspråk som gör mig lika misstänksam som när mansätter ''folk'' som prefix före ordet demokrati.Vad är det som gör att HSB och är merfolkrörelsekooperativa än SBC? Sanningen är atttill sin uppbyggnad är SBC-föreningarna merdemokratiska. I HSB och bildasföreningarna och antas stadgar av anställdafunktionärer centralt, och sedan tar man inmedlemmar som inte har möjlighet att påverkadessa stadgar. är en organisation som långtmer genuint är uppbyggd nedifrån, en organisationsom, om man ser till uppbyggnaden, är merdemokratisk.Men det skulle vara intressant att få svar på frågan:Vad är innebörden av detta folkrörelsekooperativabegrepp? Jag har ställt den frågan många gångerförut här i kammaren, och jag har aldrig fåttnågot svar.Anf. 93 () replik:Herr talman! När jag talar om uteliggare i Londonär det för att resultatet av den politik som dennuvarande regeringen för kommer att leda tillsamma bostadssituation som man har i ;uteliggarnas antal kommer att öka även i --människor kommer inte ha råd att bo i de bostädersom nu kommer att byggas.När det gäller HSB och är det, som jagtidigare sade, så att de har en mycket starkfolkrörelsetradition. De har också verkat undermånga år -- man vet vad de företagen står för ochvilken bostadspolitik de bedriver.Omvandling till bostadsrätter får aldrig bli ettsjälvändamål om man menar allvar med talet omvalfrihet i boendet. Detta är vår uppfattning. Detkommer alltid att finnas hushåll som varken villeller kan ta på sig ansvar för förvaltning ochekonomi. De skall ha rätt att bo kvar i hyresrätt.Att slå vakt om och utveckla hyresrätten motverkarett segregerat boende -- det är vår uppfattning.Det viktigaste nu är att vi i stället utvecklarhyresrätten. Man kan instämma i vadbostadsdomstolen sade i ett remissvar angåendeden promemoria som låg bakom förslaget i denproposition vi nu behandlar: Skälen för förslagen ipromemorian har genomgående karaktär avpolitiska ställningstaganden, och förslagen innebäri flertalet fall en återgång till den ordning somtidigare gällde. -- Det säger ganska mycket om denförda politiken.Anf. 94 () replik:Herr talman! Jag blev inte klok på den storaskillnaden mellan SBC å ena sidan och HSB ochRiksbyggen å den andra sidan. Återigen får vi höradet här nyspråket.Sanningen är ju den att SBC som organisation ärlångt mer decentraliserad och långt mindretoppstyrd än vad HSB och är. Desenare organisationerna har en nära koppling tillSocialdemokraterna -- det är riktigt. Men jag harlitet svårt att tycka att det skall vara en anledningtill särbehandling i lagstiftningen.Därmed inte sagt att inte HSB och görvärdefulla insatser på bostadsmarknaden, men detär inte fråga om det -- det är fråga om att här skallinga organisationer särbehandlas därför att de stårett visst politiskt parti nära.Inte heller skall vissa hyresgäster ha en sämreställning på bostadsmarknaden därför att de harråkat hamna hos en hyresvärd som ytterst ärpolitiker i ett kommunalt bostadsföretags styrelse.De som är hyresgäster där skall ha sammamöjligheter att ta ett ökat ansvar för sitt boendegenom ägande som hyresgäster i det privatafastighetsbeståndet.Det här är inte en politik som innebär att vi medpolitiska ställningstaganden i tvingar påmänniskor ett boende som de inte vill ha. Detcentrala för regeringens bostadspolitik är justvalfriheten, möjligheten att välja hyresrätt, som jagsjälv har gjort, eller bostadsrätt, som andra harvalt -- var och en efter sina krav, önskemål ochförutsättningar.Vad den här lagstiftningen handlar om är i stället attge de hyresgäster som vill ta ett ökat ansvar, ocksåekonomiskt -- i stället för att bara betala hyresaviermånad ut och månad in år -- möjligheternaoch instrumenten att göra det, och att se till att allahyresgäster får samma möjligheter till det. Jag harmycket svårt att förstå varför Socialdemokraternaså envetet motsätter sig den rättvisereformen -- detär faktiskt vad det är fråga om.Anf. 95 . () replik:Herr talman! Det är en punkt i , i betänkandet och även ipropositionen där argumentationen är svag, ochdet är när man skall motivera varför man skallövergå från nuvarande regler om kvalificeradmajoritet till enkel majoritet.Jag kan citera propositionen, där föredragandestatsråd säger: Enligt min mening har desynpunkter som ligger bakom det nuvarande kravetpå kvalificerad majoritet i och för sig goda skäl försig. Det är självklart bäst för föreningen och deboende om alla eller nästan alla lägenheter ifastigheten är upplåtna med bostadsrätt.I betänkandet motiverar majoriteten förändringenmed att säga att det inte skulle innebära någraallvarliga nackdelar för föreningen eller för deboende. Jag tycker det är att handskas dåligt medså pass genomgripande saker som det är för mångaatt ombilda boendet från en upplåtelseform till enannan.Jag tycker detta är helt onödigt, om majoritetenssyfte bara är att underlätta ombildningen ellerutsträcka tillämpligheten så att, som MikaelOdenberg sade, man behandlar de boende iallmännyttan på samma sätt, ger dem samma chansoch samma möjligheter att, om de skulle vilja det,ombilda sin hyresrätt till en bostadsrätt. Det äronödigt att ändra på majoritetsreglerna. Jag tyckeratt de är ett bra och motiverat skydd för dem somär tveksamma, och jag tycker att det är rimligt går varsamt fram i de här frågorna.Anf. 96 () replik:Herr talman! Jag har i och för sig respekt för RolfNilsons uppfattning i sakfrågan. Jag skulle viljaformulera bakgrunden till vårt ställningstagande påungefär följande sätt.När det gäller vilken majoritet som skall krävas förett visst beslut är det för oss naturligt att utgå frånenkel majoritet -- det är det kanske för alla. Det ärså vi normalt fattar beslut.Sedan har man då i lagstiftningen här fört in litetsträngare krav. Ett av skälen för detta är att om detär många i en fastighet som inte är med i enbostadsrättsbildning ökar det kraven på ekonomiskinsats från dem som är med i ombildningen vidsjälva övertagandetillfället. Då har man tänkt sigatt man genom att ha ett något strängarekvalifikationskrav kommer ifrån denna nackdel.Men då menar jag att det trots allt är ett beslut somde i fastigheten bosatta hyresgästerna måste fatta.De måste avgöra vilken nivå på insatsen som detycker är rimlig och orkar med.Ett annat skäl för en strängare regel skulle vara har den regeln av omtanke om dem som ärmed i ombildningen; de skall så att säga veta vad degör. Men det påverkas egentligen inte avomröstningsreglerna. Här har vi ibostadsrättslagstiftningen under de senaste tio årenfått en rad bestämmelser som skall ge dem somdeltar i ombildningen ett gott beslutsunderlag -- detställs vissa krav på hur ekonomisk plan skallupprättas och registreras hos länstyrelse och annat.Jag menar att det ger en tillfredsställande trygghet.Som ett sista argument för kvalifikationskravetskulle man kunna ha omsorgen om dem som intedeltar i ombildningen, dem som är kvar somhyresgäster. Men jag menar att tryggheten för demåstadkommer man inte genom skärpta krav påomröstningsregler, utan det gör man genom debestämmelser som finns i hyreslagen.För de kvarvarande hyresgästerna -- oavsett om deär en tredjedel eller -- behöver inteombildningen till bostadsrätt innebära annat än attde får en ny hyresvärd. Till skillnad från vad någontidigare talare antydde anser jag inte att det finnsnågot skäl att tro att en hyresgästbildadbostadsrättsförening skulle vara en sämrehyresvärd. Det finns nog få hyresvärdar som har enså noggrann omsorg om sin fastighet som just dentypen av hyresvärdar har.Anf. 97 . () replik:Herr talman! I det sista instämmer jag med MikaelOdenberg. Det är inte svårt att sombostadsrättsförening ha hyreslägenheter i sinförening och praktiskt hantera det på ett bra sätt.Det bekymrar mig mindre. Det är mer självaombildningen jag talar om.Jag föreställer mig att en ombildning av en hyresrätttill bostadsrätt försiggår genom diskussioner mellande boende, där man väger argument för och emot.De beslut som fattas med bara enkel majoritetvisar, menar jag, ett djupt splittratbostadsområde -- att de boende inte på ett rimligtsätt är överens om ombildningen. Alla mederfarenheter av vad som händer i bostadsområdeni frågor om allt ifrån lekplatser till målning avbalkonger vet att känslorna kan bli mycket starkaoch motsättningarna mycket djupa och att sådanamotsättningar långt ifrån främjar verksamheten ien bostadsrättsförening.Jag tycker att det skulle vara en bra spärr för attundvika djupa motsättningar mellan de boende i enbostadsrättsförening -- oavsett om de är ägare ellerhyresgäster -- om man hade kvar kravet påkvalificerad majoritet, så att åtminstone tvåtredjedelar var överens om den här åtgärden. Syftetmåste ju vara att förbättra inflytandet, att få ett merharmoniskt och mer välfungerande boende och intebara att ändra upplåtelseform.Anf. 98 () replik:Herr talman! Haken är bara att de reglernasannolikt inte påverkar det som . ärute efter. Det som gör att stämningen möjligen kanbli litet upphetsad i en fastighet där man diskuteraren ombildning till bostadsrätt är naturligtvis omman kommer mycket nära den gräns som är uppsatti lagstiftningen. De som är angelägna att ombildatill bostadsrätt försöker då säkert övertala sina mertveksamma grannar. Det problemet uppkommeroavsett om man har krav på enkel majoritet ellerkrav på kvalificerad majoritet. Sannolikt uppstårdet fler sådana situationer om man har krav påkvalificerad majoritet.För de hyresgäster som inte deltar i ombildningen --jag upprepar det -- innebär intebostadsrättsbildningen någonting annat än att defår som de vill, nämligen fortsätta att bo somhyresgäster. Att de blir litet fler medutskottsmajoritetens förslag till lagreglering har jagsvårt att se som någon avgörande nackdel.Anf. 99 i (nyd):Herr talman! Mycket är redan sagt i denna debatt.Jag vill trycka på några saker.Det är viktigt att politiker agerar på ett sådant sättatt människor i största möjliga utsträckning självafår bestämma så mycket som möjligt över sina liv.Boendet är en mycket viktig del i människors liv.Det är då politikers uppgift att försökatillfredsställa önskemålen från så många människorsom möjligt så långt som möjligt.Många människor vill vara ägare till sin bostad, ochdå skall vi medverka till det i olika former. I det härsammanhanget är det också viktigt att slå fast attdet även skall vara möjligt att hyra sin bostad.Också när det gäller ökat boendeinflytande förhyresgästerna för att hålla nere kostnaderna finnsdet mycket att göra. Alla människor vill och kaninte bo i bostadsrätt.Ett viktigt mål för bostadspolitiken är att den skallbidra till ökat sparande i samhället och etteffektivare resursutnyttjande inom bostadssektorn.Ägande innebär sparande i form av egen insats ochamorteringar, och genom ägandet uppnås ocksåmotiv för att hålla reparations-, underhålls- ochförvaltningskostnader på en lägrenivå än annars.Jag tror inte på någon stor och snabb förändring avupplåtelseformerna från hyresrätt till bostadsrätt ioch med det beslut vi fattar , men det viktigamed det här betänkandet är att det underlättar förmänniskor att få bestämma mer själva.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 20 §. )15 § betänkande1991/92:LU36 (prop.1991/92:128).Andre vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 20 §. )16 § Frihandelsavtal mellan ochLettland, m.m.)betänkande1991/92:UU20 Frihandelsavtal mellan ochLettland, m.m. (prop. 1991/92:142).Andre vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 20 §. )17 § Frihandelsavtal mellan ochLitauen, m.m.Föredrogsutrikesutskottets betänkande1991/92:UU21 Frihandelsavtal mellan ochLitauen, m.m. (prop. 1991/92:144. )vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 20 §. )18 § Frihandelsavtal mellan ochEstland, m.m.Föredrogsutrikesutskottets betänkande1991/92:UU28 Frihandelsavtal mellan ochEstland, m.m. (prop. 1991/92:147. )vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 20 §. )19 § Godkännande av avtal mellan EFTA-staterna och Tjeckiska och Slovakiska federativarepublikenFöredrogsutrikesutskottets betänkande1991/92:UU27 Godkännande av avtal mellanEFTA-staterna och Slovakiska federativarepubliken (prop. 1991/92:143. )vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 20 §. )20 § Uppskov med behandlingen av vissaärendenFöredrogskulturutskottets betänkande1991/92:KrU30 Uppskov med behandlingen avvissa ärenden.Andre vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld.BeslutFöretogs till avgörande skatteutskottetsbetänkande /92:SkU29, bostadsutskottetsbetänkande /92:BoU22, lagutskottetsbetänkande /92:LU36, utrikesutskottetsbetänkanden /92:UU20, UU21, UU28 ochUU27 samt kulturutskottets betänkande1991/92:KrU30.Skatteutskottets betänkande SkU29Mom. 5 (förhandsbesked)Utskottets hemställan bifölls med 266 röster mot 23för reservation 1 av . 2 ledamöter avstodfrån att rösta.Mom. 9 (kontrolluppgift avseende ränteinkomster)Utskottets hemställan bifölls med 289 röster mot 13för meningsyttringen av . 10 (rättegångskostnader)Utskottets hemställan bifölls med 279 röster mot 23för reservation 3 av . 3 ledamöter avstodfrån att rösta.Mom. 15 (anstånd med betalning av skatt)Utskottets hemställan bifölls med 281 röster mot 23för reservation 6 av . 16 (eftertaxering)Utskottets hemställan bifölls med 281 röster mot 24för reservation 7 av . 1 ledamot avstodfrån att rösta.Mom. 18 (den tillfälliga handelns bristanderedovisning av skatter)Reservation 8 av m.fl. bifölls med 155röster mot 151 för utskottets hemställan.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Bostadsutskottets betänkande BoU22Mom. 1 (ombildningslagens tillämpningsområde)Utskottets hemställan bifölls med 181 röster mot121 för reservation 1 av m.fl.Mom. 3 (antalet lägenheter)Utskottets hemställan med godkännande avutskottets motivering bifölls med 168 röster mot137 för utskottets hemställan med godkännande avmotiveringen i reservation 2 av . 5 (lagförslagen i övrigt)Utskottets hemställan bifölls med 168 röster mot136 för reservation 4 av m.fl.Övriga momentUtskottets hemställan bifölls.Lagutskottets betänkande LU36Utskottets hemställan bifölls.Utrikesutskottets betänkande UU20Utskottets hemställan bifölls.Utrikesutskottets betänkande UU21Utskottets hemställan bifölls.Utrikesutskottets betänkande UU28Utskottets hemställan bifölls.Utrikesutskottets betänkande UU27Utskottets hemställan bifölls.Kulturutskottets betänkande KrU30Utskottets hemställan bifölls.Beslut om uppskjuten voteringPå förslag av andre vice talmannen medgavkammaren att de ärenden som hann debatterasfärdigt under återstoden av dagens sammanträdeskulle företas till avgörande vid arbetsplenumtisdagen den 2 juni.21 § Förnyad behandling av vissabiblioteksfrågorFöredrogskulturutskottets betänkande1991/92:KrU32 Förnyad behandling av vissabiblioteksfrågor.Anf. 100 ():Herr talman! De offentliga finanserna måstebringas i ordning. Utgifterna är större äninkomsterna i landet. Det håller inte i längden. Detbehövs radikala åtgärder på såväl statlig somkommunal nivå. Så långt är vi säkert överens.En rad kommuner letar sparprojekt för att få balansi den kommunala budgeten. En del avsparprojekten är bättre, en del är sämre.Herr talman! Förslaget om att avgiftsbeläggaboklånen på biblioteken måste nog, med förlovsagt, räknas till de allra fånigaste -- främstnaturligtvis av det enkla skälet att det enda säkra äratt boklånen därmed skulle minska. Några pengaratt klara de kommunala budgetarna med skulle detinte ge, inte ens om bokutlåningen mot förmodanlåg kvar på nuvarande nivå. Att administrera enlåneavgift skulle kosta pengar. Några rutiner fördetta finns inte utan måste byggas upp, och iinitialskedet skulle det endast betyda ökade utgifterför kommunerna. Därtill kommer det ytterstsannolika resultatet att boklånen minskar, ochfrågan är om det i sista ändan ens kan bli tal om ettnollsummespel.Herr talman! Låt oss slippa sådana kostsammaexperiment!En annan fråga är naturligtvis vad det kommer attfå för övriga konsekvenser när våra tillgångar tillbibliotek, böcker och information och andrakulturnödvändigheter begränsas. Kan det ligga ettvärde i sig att litteratur och folklig bildning ärallmängods? Några av oss tycks mena att det integör det. För några av oss är kvintessensen i valfrihetatt låta folk betala för vad de vill ha av kultur,litteratur och andra konstarter. För dem är kulturen vara bland andra varor, som man betalar för.För andra åter är valfrihet att oberoende avekonomi ha tillgång till litteratur, andrakulturyttringar och kulturaktiviteter och nödvändiginformation, och inte vara beroende av ett ensidigturval utan kunna botanisera fritt i ett brettspektrum av t.ex. böcker och litteratur för att självfå välja väg i bildningsoch kunskapssökandet.Vi som lutar åt den senare definitionen av valfrihetmenar att tillgång till bibliotek och avgiftsfriaboklån är en demokratisk rättighet och ennödvändighet för ett jämlikt och gott samhälle.Det återremitterade ärendet om bibliotek ochavgiftsfinansiering, som vi nu behandlar, har skapaten debatt, och en summering av den debatten skullekunna vara: Biblioteken är en kommunalangelägenhet. Kulturministern bedyrar att hontycker att litteratur och informationsmöjligheter ärviktiga men avsvär sig allt ansvar för biblioteken.Moderata kulturpolitiker älskar böcker men tyckeratt vi skall betala för att få tillgång till dem.Diskussionerna om boklånen har haft det goda medsig att det nu har startat en folkrörelse för att räddabiblioteken.Ett enhälligt utskott har också uttalat sig förkostnadsfria boklån. Det är bra. Utskottet kommeratt ordna en offentlig utfrågning för att inhämtafakta om folkbiblioteken. Det är också bra. Mendet räcker inte. Kraven på en bibliotekslag harvuxit sig starka.Sverige är det enda land i som fortfarandesaknar en bibliotekslag.Vänsterpartiet har fört fram krav påbibliotekslag, men har vi varit ensammaom det. har vi en bred opinion med oss. Men,herr talman, även om beslutar ombibliotekslag, vilket jag menar är den enda möjligautvägen ur det här problemet, hinner alltför mycketraseras innan en sådan kan träda i kraft. Det ärviktigt att stoppa biblioteksslakten redan nu och gåemot alla försök att avgiftsbelägga boklån eller attprivatisera biblioteken.Men inte ens detta räcker. De allra flesta bibliotekhar alldeles för litet pengar till bokinköp, vilketnaturligtvis är en av orsakerna till att boklånen harminskat . För att stimulera läsandetoch få nöjda biblioteksbesökare är det tvärtomnödvändigt med höjda inköpsanslag -- trots dedåliga tiderna.Det är aldrig en bra besparing att begränsamänniskors tillgång till litteratur eller annaninformation och att reservera kunskapen för demsom kan betala för sig -- såvida man inte är ute efteratt återuppleva den tid då tillgång till böcker ochboklig bildning var en verklig klassfråga.Fri tillgång till information och litteratur är en avdemokratins grundpelare. Att förhindra enbiblioteksslakt och försvara de fria boklånen ärdärför ett ansvar för alla politiker som värnar omkulturen.Slutligen, herr talman, skulle jag vilja citera vadC. H. sade vid behandlingen av ettkulturutskottsbetänkande :''En bibliotekslag -- i meningen ett bindandeuttalande från , ett''biblioteksmanifest'' -- kan definiera deövergripande målen för verksamheten och deändamål systemet skall tjäna, den kan fastställafolkbibliotekens innersta syften och tillförsäkradem deras naturliga position bland samhälletsåtaganden jämsides med det obligatoriskaskolväsendet. En bibliotekslagstiftning av sådaninnebörd bör utformas så att den ger ramar för denkommunala verksamheten. Den skall givetvis inteinnebära detaljstyrning och reglering.Kommunerna skall som driva folkbibliotekenoch utforma deras verksamhet. De skall, i likhetmed vad som gäller för nu lagreglerade områden avden kommunala verksamheten, i samma mån somnu kunna anpassa verksamheten till lokalaförhållanden. Å andra sidan innebär en lagstiftningatt staten tar ansvar för en enhetlig grundsyn ochför de övergripande målen och tar på sig uppgiftenatt mer aktivt verka för att skapa förutsättningar förkommunerna att uppfylla folkbibliotekensmålsättningar.Ett viktigt inslag i en sådan ramlag måste vara attskydda folkbibliotekens tjänster motavgiftsbeläggning. Att detta är heltnödvändigt, om inte grunderna förfolkbiblioteksverksamheten skall raseras, visar delångtgående planer på att införa avgifter som finns iåtskilliga kommuner. En lagfäst avgiftsfrihet måstegivetvis omfatta folkbibliotekens bådahuvudfunktioner, bokutlåningen ochinformationstjänsten. ''Detta sade C. Manlyckades stoppa försöken då att avgiftsbeläggaboklånen men -- dess värre -- någon bibliotekslaghar vi ännu inte. Jag är nu förhindrad att föreslå ensådan -- det fanns inte möjligheter att vidutskottsbehandlingen framföra ett sådant förslag --utan jag yrkar bifall till hemställan i utskottetsbetänkande. Vi har emellertid i integivit upp kampen för en bibliotekslag, en kamp somnu är inne på sitt nionde år.Anf. 101 ():Herr talman! När kammaren den 9 aprildebatterade statens allmänna kulturverksamhetblev det alltså återremiss av avsnittet Vissabiblioteksfrågor avseende kostnadsfria boklån ochfolkbibliotekens öppethållande.Återremissen har resulterat i, som ElisabethPersson sade, att kulturutskottet återigen slårfast att det är en allmänt godtagen princip attboklån vid de allmänna folkbiblioteken skall varakostnadsfria. Likaså framhåller utskottet vikten avatt denna princip upprätthålls även . Detnya -- om man skall tala om någonting nytt -- är attutskottet nu vill ge regeringen till känna denna vårenhälliga uppfattning. I den debatt som pågårutanför kammare är det naturligt attgöra detta. För del kan jag nämna att vi ivårt partiprogram har inskrivet kostnadsfria boklånvid folkbiblioteken.Utskottets ledamöter är också överens om attansvaret för folkbiblioteken vilar på kommunernaoch att biblioteken utgör stommen i det svenskakulturlivet.Vi är vidare överens om att anordna enoffentlig utfrågning för att inhämta fakta ombibliotekens situation. Vi anser att just enutfrågning är av värde för den fortsattadiskussionen om bibliotekens roll, förkulturutskottets ledamöter är naturligtvis inteovetande om de diskussioner som pågår i en delkommuner om både avgiftslån och indragningar avbibliotek och bokbussar. Somkulturutskottsledamöter har vi nämligen enskyldighet att noga följa utvecklingen på de olikakulturområdena, så ock på biblioteksområdet, menockså att agera om så behövs.Riksdagsmajoriteten anser dock inte attkulturrådet behöver ha ett speciellt uppdrag för attinhämta fakta och fortlöpande bevaka utvecklingenpå biblioteksområdet, såsom Socialdemokraternahade föreslagit. Det här uppdraget har kulturrådetredan i sin instruktion, och vi är övertygade om attkulturrådet arbetar utifrån denna instruktion ochhåller både regering och riksdag väl informeradeom de slutsatser som man kommer fram till påbiblioteksområdet lika väl som på andra områdeninom kulturpolitiken.Herr talman!