prot · GF09104 · 1992-05-04 00:00:00 — Jagpoängterar än en gång att vi icke har gjort någraförändringar i straffskalorna som skulle innebäraatt vi har gett den ekonomiska brottsligheten lägreprioritet. Därmed är det en brottslighet som vi serallvarligt på och som skall bearbetas. Men det fårinte ske på bekostnad av bekämpningen av vålds-och narkotikabrott.Talmannen anmälde att anhållitatt till protokollet få antecknat att hon inte ägderätt till ytterligare inlägg.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1991/92:137 om bygg-och arbetslöshetskrisenAnf. 30 Statsrådet ():Fru talman! har frågat statsministern:1) Om regeringen tänker prioritera fortsattaskattesänkningar i stället för offentligainvesteringar som ger jobb. 2) Om regeringen gjortnågon samhällsekonomisk analys av åtgärdernainom byggsektorn. 3) Hur hög arbetslöshet inombyggnadssektorn regeringen kommer att acceptera.4) Om regeringen i kompletteringspropositionen ärberedd att tillmötesgå AMS förslag till åtgärder.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall besvara interpellationen.1. Strukturella förbättringar genom minskningar avde mest skadliga skatterna leder till en merkonkurrenskraftig ekonomi. Det ger fler arbetenpå den ordinarie arbetsmarknaden. Kraven påanpassningen till den fortsattainternationaliseringen innebär också ett tryck motsänkta skatter. Den sänkta energiskatten ochsänkningen av den generella momssatsen till 22 %är ett led i denna riktning. Dessutom har ocksåbetydande resurser avsatts för tidigareläggning avinfrastruktur, tidigareläggning av statligabyggnadsinvesteringar och underhåll av vägar.Under 1991 och har runt 18 miljarderavsatts.2. Byggandet blåstes upp till en samhällsekonomiskicke långsiktigt hållbar nivå . Överhettningen i ekonomin, liksom sannoliktockså subventioneringssystemet för bostäder,medverkade till att kostnadsnivåerna för byggandethöjdes till oacceptabla nivåer. Inriktningen på deåtgärder som sätts in måste överensstämma medregeringens långsiktiga tillväxtstrategi. Ökadegenerella subventioner till byggande kan därförinte komma i fråga. Det skulle leda till inlåsning avarbetskraft i fel sektor. För övrigt bör åtgärdernautformas så att de är möjliga att påbörja och avslutasnabbt. De skall också ha träffsäkerhet och varakostnadseffektiva.3. Antalet sysselsatta inom byggbranschen ökadestarkt . Det innebarsannolikt att en överströmning skedde från bl.a.industrin, som inte kunde konkurrera med de lönersom den konkurrensskyddade branschen varkapabel att erbjuda under överhettningsåren.Många av dem som rekryterades under dessa årsaknade dessutom kvalificerad utbildning förbranschen. Inriktningen mot att skapaexpansionsutrymme för den konkurrensutsattasektorn innebär att det inte är önskvärt att alla somnu blivit arbetslösa hålls kvar inom byggbranschengenom åtgärder, utan erbjuds möjligheter tillutbildning för arbete i första hand inom denkonkurrensutsatta sektorn.4. Regeringens ekonomiska politik syftar till attsäkerställa en ökande sysselsättning på denordinarie arbetsmarknaden. sättsmotåtgärder in för att förhindra en hög ochpermanent arbeslöshet. Utbildnings- ochkompetenshöjande insatser samttidigareläggningar av tillväxtbefrämjandeinvesteringar prioriteras. Ikompletteringspropositionen föreslås därförförutom utbildningsinsatser att resurser avsätts förunderhållsarbeten och mindre vägobjekt i regionermed hög arbetslöshet. Dessutom föreslås entidigareläggning av statliga byggnadsinvesteringarsamt ett visst tillskott för underhåll avsamlingslokaler.Då , som framställt interpellationen,anmält att han var förhindrad att närvara vidsammanträdet, medgav talmannen att EvaZetterberg fick delta i överläggningen i stället förinterpellanten.Anf. 31 ():Fru talman! Jag vill först för räkningtacka statsrådet för svaret på interpellationen.Därmed inte sagt att jag är särskilt nöjd med svaret.Jag tycker att det har brister när det gäller svarenpå de flesta av de frågor som har ställt.Den första frågan borde man egentligen upprepa --jag tycker inte att ministern riktigt har svarat påden. Min slutsats av det undanglidande svaret är attregeringen kommit till insikt om att fortsattaskattesänkningar kanske inte är den rätta vägen.Jag hoppas att det är den slutsats man kan dra.Men i årets budgetproposition talar manfortfarande om ett skattesänkningsbehov på 10miljarder. Det var grunden till att interpellationenställdes. när kompletteringspropositionenkommer har denna precisering tagits bort. Jag villfråga om det beror på att regeringenhar tänkt om i den här frågan, bl.a. mot bakgrundav det snabbt växande budgetunderskottet.Svaret på fråga 2 tolkar jag så att regeringen intehar gjort någon samhällsekonomisk bedömning avde åtgärder som vidtagits på byggsidan. I ställethänvisar ministern till att byggandet inte låg på ensamhällsekonomiskt hållbar nivå under slutet av80-talet. Jag tror emellertid att denbyggarbetslöshet som vi kan se är betydligtmer allvarlig för samhällsekonomin, även om jagkan hålla med om att byggandet låg på för högnivå -- den situation vi har kan jag inte tänkamig att någon anser vara önskvärd.Att , under den värsta byggkrisen imannaminne, t.ex. slopa stimulansbidrag förarbetsmiljöåtgärder i skolan, tycker jag inte tyderpå någon samhällsekonomisk analys. Eller menarministern att en sådan analys inte behövs utan attarbetslöshet i sig är önskvärd ursamhällsekonomisk aspekt? Det är i alla fall ettbudskap som borgerliga ekonomer tidigare starktgått ut med.I svaret på fråga 3 sägs att det inte är önskvärt attalla som blivit arbetslösa hålls kvar inombyggbranschen. Men det är ju inte det frågan gäller;frågan är om en hel bransch helt skall slås ut. Detinnebär i så fall att kunskap och kompetensförloras.Det finns inget som säger att skullevara färdigbyggt. Vi vet att det finns stora behov avnybyggnation för t.ex. gruppboende men också avbostäder för ungdomar, osv. Men kommunerna harinte resurser, eftersom regeringen är så njugg motkommunerna. Kommunerna kan själva inte göra såmycket, eftersom regeringen urholkat detkommunala självstyret genom kommunaltskattestopp.Svaret på den sista frågan kunde i stället ha varit ettklart nej. Det hade jag hoppats på. Det framgårmycket klart av kompletteringspropositionen attAMS krav inte har tillgodosetts.Ministern säger i svaret att regeringens ekonomiskapolitik syftar till att säkerställa en ökandesysselsättning på den ordinarie arbetsmarknadenoch att åtgärder sätts in för att förhindraen hög och permanent arbetslöshet. Det är gott ochväl. Men inser man då inte att vi trots dessaåtgärder riskerar att få en mycket hög ochpermanent arbetslöshet? Den stiger ju bara!För att förhindra en sådan situation, som jag utgårfrån att ingen är intresserad av, inte ens frånregeringens sida, behöver väl alla tänkbaraåtgärder sättas in. Där har AMS kommit medkonkreta förslag. Varför har regeringen inte valt atttillmötesgå några av dessa krav, när man anser sighar råd att sänka bolagsskatt, förmögenhetsskatt,kapitalskatt, osv. ?Den katalog av åtgärder som har kommit från AMSupptar olika projekt runt om i landet. Om det inteär nog vill jag gärna visa ministern senaste numretav Byggnadsarbetaren, som har ytterligarekataloger på 40 000 jobb för 21 000 arbetslösa.Det finns alltså en rad olika fakta som visar vilkaåtgärder man skulle kunna sätta in motarbetslösheten -- och just byggarbetslösheten -- föratt inte hela branschen skall slås ut. Men detförefaller mig -- den slutsatsen drar jag av svaren påfrågorna -- som om regeringen inte var intresseradav att handla på detta område.Anf. 32 (-):Fru talman! Vad är det som tyst pågår iSverige ? 1992 har vi en bygg- ochfastighetskris som skapats av en viss överhettningunder 80-talet. De flesta människor inser att det harbyggts för mycket och även att vi nu är inne i enlågkonjunktur. Men vad motiverar att försökastanna hjulen helt och hållet? Vad är avsikten?Rykten surrar om att regeringen kanske vill attindustrier, fastigheter och tillgångar säljs ut tillutländska intressen. Regeringen verkar totaltignorera fastighetskrisen, trots att företrädare förbranschen gång på gång slår larm. Kommersiellafastigheter har t.ex. sjunkit i pris det senasteåret. Och vad görregeringen? Tittar på, i bästa fall! Man lämnarbranschen och svenska folket i sticket. Vad är detfråga om? Är det ett medvetet sätt att sälja utSveriges tillgångar till utländska intressenter?Jag skulle också vilja ta upp en annan fråga. Jag harläst statsrådets svar och där särskilt vänt mig motpunkten 3. Jag har inte funnit att statsrådet ärberedd att föreslå investeringar i s.k.kulturfastigheter. Vi har i denna lågkonjunktur enmöjlighet att renovera ochkulturfastigheter på andra håll. Det gäller ävenportaler och liknande och inte bara fasaderna. Menvad saknas i den delen? Jo, en vettig finansiering.Det finns många fastigheter i sombehöver kulturbevaras, och där har regeringen möjlighet att inverka positivt.Slutligen har jag tre frågor. Varför får regeringeninte loss tillräckligt med pengar till byggen inominfrastrukturen som redan är färdigpresenteradeför igångsättning? Kan regeringen ge bygg- ochfastighetsmarknaden de klara spelregler sombehövs, så att marknaden sedan kan sköta sig själv?Kan regeringen ge klara besked när det gällerfinansieringen på både kort och lång sikt förbranschen?Anf. 33 Statsrådet ():Fru talman! Jag har tidigare haft diskussioner medSten som får mig att tro att han har någotslags konspirationsteori när det gäller bl.a.fastighetsbranschen. Hans inlägg andadesnågonting i den vägen. Men låt mig ändå kortfattatsvara på hans frågor.När det gäller att få loss pengar tillinfrastrukturprojekt -- ja, när det gällerfinansiering över huvud taget -- är det inte så att detinte ger några effekter att vidta sådana åtgärder.Men att finansiera olika typer av projekt som intepassar in i en långsiktig strategi är fel. Att finansieramer än man skulle ha råd att genomföra är fel,därför att det leder till att statens upplåningsbehovökar och därmed till att räntorna går upp. Det ärockså någonting negativt. Det är en självklarhet här måste gå en balansgång.När det gäller riktlinjer vill jag säga att regeringenhar lagt fram förslag för om hur stödet tillbostadsfinansieringen skall lösas . Detger alltså fasta spelregler för branschen.Det är klart att både och jag välskulle vara förvånade om vi var överens och om jagfick ett hjärtligt tack för svaret av henne. Vibetraktar världen från litet olika utgångspunkter.Eva företräder ett parti som tror påinterventioner, statliga satsningar och höga skatter,medan jag företräder en regering som är övertygadom att de ekonomiska problem som harbl.a. har orsakats av en alltför snabb expansion avoffentlig verksamhet, av produktivitetseffektersom är negativa i det avseendet, och av de högaskatter som har behövts för att finansiera dennamonopoliserade offentliga sektor.Det krävs alltså reformer i offentlig sektor, som gerbesparingar, som i sin tur kan användas förstrategiska skattesänkningar, och naturligtvis ävenför vissa satsningar för att lindra den process som viför närvarande är inne i, men som syftar till attlägga grunden för en stabil, positiv ekonomiskutveckling.För att gå in på de olika ämnesområdena vill jagsäga att det är självklart att regeringen nu och iframtiden kommer att ägna sig åt strategiskaskattesänkningar. Jag kan i det sammanhangetanföra ett exempel. Vi föreslog attomsättningsskatten på aktiehandel skulle slopasden . Jag antar att gickemot denna skattesänkning.Det har visat sig att riskkapitalmarknaden nufungerar mycket bättre: omsättningshastigheten ärhögre, och det gynnar framför allt de mindre ochmedelstora företagen; det är de som har svårast atthantera en marknad som inte fungerar. Totalt settkan skattebortfallet bedömas bli noll eller 100miljoner över noll. Det betyder att det var endynamisk skattesänkning som är i stort settsjälvfinansierande.Vi noterade med glädje att , tillskillnad från Socialdemokratin, insåg attförmögenhetsskatten på arbetande kapital ärnågonting som i sig är negativt. ochjag är alltså överens om att vissa strategiskaskattesänkningar är nödvändiga -- det gynnarsysselsättningen, det gynnar de mindre ochmedelstora företagen och är positivt från denutgångspunkten. Sedan kan vi ha olika meningarom hur långt man skall gå, och jag förstår att ensom vill ha höga skatter har svårt att gå tillräckligtlångt.Vi menar att man skall genomföra sådanaförändringar som leder till att vi får en positivutveckling för tillväxten, och det är ocksåtillväxtfrämjande skattesänkningar som prioriterasav regeringen.Självfallet måste det här vägas mot det andraviktiga målet, nämligen att successivt banta ned denstrukturella delen av statens budgetunderskott, föratt hålla nere ränteutvecklingen. Jag vill ocksåpassa på att upplysa om att bolagsskatteuttaget intehar sänkts -- bolagsskatten har förändrats: basenhar breddats, och skattesatsen har sänkts, men dethar inte skett någon total sänkning avbolagsskatteuttaget.Så till frågan om analyser när det gäller åtgärder påbyggsektorn. Det är självklart att jag för minaansvarsområden och regeringen i dess helhet gör deanalyser som behövs för att kunna bedriva en riktigpolitik. Vi gör en totalanalys av vad som krävs föratt restaurera svensk ekonomi, och vi gör ocksåanalyser som syftar till att belysa vilka effekter vissaåtgärder får.En åtgärd som har varit besvärlig och som har letttill problem var överhettningen i byggsektorn, ochdet är bra att vi nu är överens om att vi har haft enöverhettning med de negativa konsekvenser det harhaft.Det är en självklarhet att vi skall sträva efter så lågarbetslöshet som möjligt. Bortsett från desamhällsekonomiska kostnaderna är det enindividuell tragedi att vara arbetslös. Det är ensjälvklarhet. Min och regeringens ambition är attarbetslösheten skall hållas nere på så låg nivå somöver huvud taget är möjligt.De åtgärder som skall vidtas är i första handlångsiktigt verkande åtgärder som faktiskt ger ossstabila och trygga jobb. Kortsiktigt kan man vidtaåtgärder som inte strider mot de långsiktiga målenmen som ändå kan lindra processen. Det är framförallt insatser för infrastrukturutbyggnad som annarsskulle komma till stånd litet senare, det ärutbildningsinsatser som är positiva, för att ta någraexempel.Vi skall naturligtvis inte satsa på sådana åtgärdersom är destruktiva. Ett exempel är det varvsstödsom utgick och som barafördröjde en nödvändig strukturomvandling. Deresurser som slösades på sådana projekt skulle haanvänts till andra, mer positiva projekt.När det gäller byggsektorn är det nödvändigt att vifår till stånd en kostnadsanpassning och att det ifortsättningen blir möjligt att hålla nerekostnadsutvecklingen så att människor somefterfrågar bostäder eller andra byggnadsarbetenockså kan få dem genomförda utan att statenbehöver gå in och subventionera det. Det hoppasjag att vi kan vara överens om.Subventionspolitiken är felaktig och leder snett.Det är en självklarhet att avvecklingen avsubventionssystem måste genomföras successivt, såatt man inte får alltför kraftiga effekter. Det ärockså det förslag som vi har lagt fram frånregeringens sida.När det gäller AMS krav vill jag säga att varjemyndighet naturligtvis kräver mer än vad som ärmöjligt att genomföra -- det gäller också AMS.Anf. 34 ():Herr talman! Jag tackar ministern för dessakompletterande synpunkter.Visst, statsrådet , kan vi vara överens i endel frågor när det gäller att få fart på och setill att människor får arbete. Men de metoderregeringen använder tycks mig vara rätt långsöktaom man faktiskt vill uppnå det målet. Jag har svårtatt förstå att de skall leda till arbete och tillväxt ivårt ens enligt regeringens egen logik.Låt mig som exempel ta bostadssubventionerna,som tog upp. Statsrådet hävdade attförslagen på det området har skapat trygghet ochatt man nu på marknaden vet vad som gäller ochkommer att gälla . Det är ju precistvärtom! Från alla aktörer -- frånByggmästarföreningen, från olikafackorganisationer och från byggarna själva --kommer signaler om att det här är oacceptabelt ochatt det kommer att bli totalt stopp i byggandet. Dettrodde jag i alla fall hade gått fram till regeringen.Vad gäller olika statliga insatser tycker jag också attdet är önskvärt att marknaden kan fungera i störreutsträckning och ta sitt ansvar. Men så länge som vii vårt land har en hög arbetslöshet tycker jag att detär självklart att det finns ett statligt ansvar.Jag förstod av vad sade att man tarallvarligt på arbetslösheten i teorin. Men praktikenstämmer inte, eftersom åtgärderna motarbetslösheten i kompletteringspropositionen inteens kommer i första rummet, de kommer långtsenare som en följd av ekonomisk tillväxt. Men detär inget primärt mål för regeringen att hejdaarbetslösheten.Vi betalar stora summor iarbetslöshetsunderstöd, närmare 50 miljarder, omjag förstått det hela rätt. Då är frågan: Anserregeringen att vi har råd att betalaarbetslöshetsunderstöd? Skall vi kanske slopa detockså, om det nu blir fråga om för stora statligainsatser?Jag vill klargöra att vi i mitt parti, ,tycker att de statliga insatserna behövs. Vi vill se attde hellre används till att ge folk arbete än att gedem understöd och bidrag. Det är detta som denöverväldigande delen av dem som är arbetslösa själv vill.Jag vill nämna ytterligare ett exempel. FrånVänsterpartiet har vi lagt fram ett förslag om skall satsa 4 miljarder redan från hösten 1992på olika ombyggnadsarbeten i skolor och andraarbeten som kommunerna ansvarar för. Det äralltså betydligt bättre att använda pengarna till dentypen av satsningar för att råda bot påarbetslösheten.Visst kan man sänka vissa skatter, vilket i sig kanvara positivt. nämnde exemplet medarbetande kapital. Det ser jag som ett avundantagen, därför att de allra flesta av regeringensförslag till skattesänkningar leder till att företag ochde människor som redan har mycket pengar får meratt behålla. De leder inte till nya arbeten.Anf. 35 Statsrådet ():Herr talman! Först en ursäkt till sade visst -- det var inte meningen.Hela den politik som regeringen för syftar till enenda sak, nämligen till att se till att ekonomin återkommer att fungera så att människor i kanfå trygga jobb, till att dra ner arbetslösheten. Helapolitiken, finansplanen,kompletteringspropositionen är just ägnade åt attomvandla efter de två förloradedecennierna till ett land med fortsatt positivutveckling, tillväxt och trygga jobb.Skillnaden mellan och mig när detgäller medel att nå dit vi syftar är naturligtvis denatt ju i princip vill fortsätta attbygga på den politik som har lett till dagensproblem, medan jag vill ändra politiken, så att vikan undanröja orsakerna till dagens problem.Jag skulle vilja fråga : Är det rimligtatt vi i har levt med ettskattesystem som har gjort att personer somexempelvis byggt upp Tetra och har flyttatfrån , i stället för att driva verksamhet ochha sitt kapital i ? En sådan politik vill EvaZetterberg fortsätta.Anf. 36 ():Herr talman! Jag skall börja med Bo Lundgrenssista fråga. Det är inte rimligt att de flyttar frånSverige, deras verksamhet behövs. Men vad gällerdessa människor har de ett fritt val. De harföredragit att flytta utomlands därför att de därbehöver betala mindre i skatt. Men vilket val har enarbetslös byggnadsarbetare i vårt land ? Ärhan välkommen och får han högavlönade arbeten iEngland, , eller vilket land mannu än väljer i ? Nej, svaret på den frågan äratt han sannolikt skulle vara lika arbetslös där ochdessutom inte hade någonting att leva på. Det äralltså fråga om vilket val människor har. Att väljaarbetslösheten måste vara det absolut sämsta.Jag vet att regeringen säger att man syftar till attskapa tillväxt för att skapa fler jobb. Men var ochen som lever i vårt samhälle ser ju att det hargått i motsatt riktning. Arbetslösheten ökar förvarje dag. Byggbranschen är en av de branschersom är värst drabbade. Jag kan inte se att det kanha undgått Bo Lundgren.Till slut: Visst har det funnits nackdelar medsubventionssystem, men det har gett -- den frågankommer vi in på -- goda bostäder tillrimliga kostnader för de flesta av oss. Vi vet attSverige inte är färdigbyggt. Det behöver byggas flergruppbostäder, bostäder för människor som intehar en bostad och göra det till rimligakostnader. De medel som regeringen vill användatill det innebär en totalt fel väg.Eftersom efterlyser fler exempeltänker jag deponera det här numret avByggnadsarbetaren. Det kan vara en intressantläsning för att se hur man kan skaffa jobb till demsom vill arbeta i dagens men som inte fårdet, därför att man från regeringens sida inte låterkommuner, landsting och statliga företag satsa somett komplement till de privata företagen, som inteheller anser sig ha möjlighet att bygga i denutsträckning som de vill . Det kanske kan gelitet mer uppslag för den fortsatta kampen motarbetslösheten.Anf. 37 Statsrådet ():Herr talman! Jag tackar förvänligheten.Det är bra att vi är överens om att vi skall slopaförmögenhetsskatten, att vi skall halvera arvs- ochgåvoskatten. Den har ju halverats ,och förmögenhetsskatten slopas 1994. Det är braatt vi är överens om att vi skall sträva efter ettskattesystem som gör att entreprenörer och de somlyckas stannar kvar i och ser till att ännu flerkan få jobb och ännu fler kan lyckas. Jag hoppas attdet också kommer att prägla politikoch de ställningstaganden som man gör här iriksdagen.Det är en självklarhet att svenskar som vill ha jobb iSverige skall kunna få det. Det är detta regeringenspolitik syftar till. Det vi nu upplever är enarbetslöshetsuppgång utan motstycke, en följd avden politik som vill fortsätta attföra. Vi vill ändra den politiken och lägga grundenför en snabb expansion av näringslivet, när vi välhar fått bukt med inflationen, kostnadsläget ochnär produktiviteten ökar. Det är detta politiken ärinriktad på.Det sade visar att hon inte har lärtnågonting. Hon sade att politiken har lett fram tillatt vi kan få bostäder till rimliga kostnader. Precisså sade hon. Jag skulle vilja ställa frågan: Är denpolitiken bra som leder fram till att en normalstortrerumslägenhet som är nyproducerad kostar11 . ?Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1991/92:162 om engod bostad för allaAnf. 38 Statsrådet ():Herr talman! har med anledning avdet pågående arbetet med att reformerna statensstöd för bostadsfinansieringen frågat mig vilkaåtgärder jag anser fordras för att garantera alla engod bostad samt vilka åtgärder som enligt minmening behövs för att valrörelsens löften tillungdomarna och andra bostadssökande om sänktahyror skall anses vara uppfyllda.Med det hittillsvarande systemet förbostadsfinansiering uppnås inte längre de mål somsystemet avsåg att främja. Detta insåg redan densocialdemokratiska regeringen i sitt sökande efteren radikalt annan ordning. Man behöver bara se påde senaste årens ränteutveckling samtkostnadsutvecklingen inom bostadssektorn för attinse att det nuvarande systemet har misslyckats.Misslyckandet är speciellt tydligt när det gällerkostnadsutvecklingen. Subventionerna har sövtmotståndet mot kostnadsökningar i produktionenoch mot höga räntor.Som exempel kan nämnas att en nyproduceradtrerumslägenhet har en total kostnad pånärmare /månad. Detta, som är en följdav den tidigare förda bostadspolitiken, är orimligt.De hittillsvarande bostadssubventionerna är inteheller fördelningspolitiskt effektiva. Effekterna ärgodtyckliga och kännetecknas inte av rättvisa varesig mellan hushåll, upplåtelseformer eller regioner.Detta konstaterades för övrigt redan i en rapportfrån , som beställdes av den dåvaranderegeringen.De växande anspråken på statsutgifter driver uppränteläget i sig på ett sätt som hotar inte barabostadsproduktionen, utan också de investeringarsom är nödvändiga för att upprätthålla vår välfärd.Regeringen har lämnat förslag till enomläggning av statens stöd för bostadsbyggandetfr.o.m.