prot · GF09120 · 1992-05-26 00:00:00 — Jag tror att skolan på detta sätt går misteom många framtida tekniskt och naturvetenskapligtutbildade flickor. Det ingår i läroplanskommitténsuppdrag att rikta uppmärksamhet mot frågan hurolika intressen, t.ex. ett naturvetenskapligt, kan tastillvara och stimuleras tidigt.Skolverket har utarbetat ett förslag till utformningav ett tredje utbildningsår för de 18--19-åringar somgått igenom en tvåårig gymnasieutbildning.Skolverket betonar här vikten av attkompletteringsutbildningarna ges ett innehåll somökar kompetensen inom det tekniska området.Detta är en unik möjlighet att skapa ett intresse förteknik hos elever som tidigare under gymnasietideninte kommit i kontakt med ämnet.För att underlätta för en del av de ungdomar somgenomgått samhällsvetenskaplig eller ekonomisklinje på gymnasiet att komplettera sin behörighetinför kommande tekniska och naturvetenskapligahögskolestudier har regeringen föreslagit att 1 250utbildningsplatser ställs till förfogande föranordnande av ett s.k. basår.Anf. 75 ():Herr talman! Jag vill först och främst tackastatsrådet för svaret på min fråga. Jag tycker atthela svaret visar på en god insikt i problemet och attregeringen också har en bra ambitionsnivå, och dettror jag är oerhört viktigt.Vi har en lågkonjunktur, och man kanske inte inäringslivet just nu ropar efter tekniker elleringenjörer. Men när konjunkturen vänder uppåt,och det får vi hoppas att den kommer att göraganska så snart, finns risken attkonjunkturuppgången kommer att hämmas därföratt det råder brist på utbildade tekniker, ingenjöreroch över huvud taget människor som har ennaturvetenskaplig och teknisk bakgrund. Det visarockså ett antal utredningar, t.ex.långtidsutredningen. SIND har lämnat en rapport,och det har även kompetensutredningen. Det äroerhört viktigt att vi framöver har utbildademänniskor av denna kategori, framför allt motbakgrund av den ökade internationaliseringen,men också den snabba tekniska utvecklingen.Under 80-talet fick vi vissa positiva siffror, och flerelever sökte till både den naturvetenskapliga ochden tekniska linjen. Men vad som hänt är att dethar skett en stor nedgång framför allt när det gällerden tekniska linjen. Det är bra att man då vidtaråtgärder. Jag vill fråga om statsrådet är beredd attta kontakt med näringslivet och föraöverläggningar med näringslivet och dessorganisationer. De har ett tungt ansvar för att delsanställa ungdomar som kommer från dessautbildningar, dels se till att man ocksåkan rekrytera ungdomar.En annan mycket viktig del är naturligtvis att ocksåsyo-konsulenterna ger en bra och god informationredan i . Här finns det mycket att göra.De måste poängtera att de treåriga teoretiskalinjerna är ingången till den högre utbildningen.Anf. 76 (m):Herr talman! På frågan om näringslivskontakternavill jag svara, att detta med att ha ett ordentligtsamtal med näringslivsföreträdarna är en av deåtgärder som står på listan över vad vi kan tänkasgöra . Men jag vill vänta tills vi har klart föross hur det exakt ser ut med antagningarna och vaddet eventuellt kan betyda, från vår horisont. Det ärviktigt att näringslivet tar ett ansvar.Sverige är ett industriland. Vi bygger vår välfärd påatt vi har haft och har en modern industri som liggerlångt framme, men om vi inte kan fylla påmed välutbildade tekniker och ingenjörer kommerdetta att haverera. Det är därför som dessa signalerär så oerhört allvarliga. Man kan inte helt plötsligtsäga att det behövs 5 000 nya forskare eller 5 000nya ingenjörer, därför att det tar år att utbilda dem.Utbildningen måste därför hålla en jämn och högnivå.Vi kommer att jobba mycket med detta, ochnäringslivet skall kopplas in -- det ligger i deras egetintresse. Jag försöker framföra det så ofta sommöjligt.Vi håller precis på att genomföra en reformering avden tekniska utbildningen. Vi har tagit bort detfjärde året i gymnasieskolan, och i stället erbjudsen ettårig teknikerutbildning som kurs ovanpå dettreåriga tekniska programmet. Sedan finnshögskolans utbildningar.Det fanns mycket goda skäl för den här reformen --som jag fortfarande tror är en bra reform -- men vimåste analysera om det är bara konjunkturen ellernågonting annat som har gjort att det har uppståttsvårigheter. Tyvärr har den förre frågeställaren gåtthärifrån. En internationell undersökning visardessutom att vi i har en förhållandevis lågtillväxt i kunskaper i naturvetenskapliga ämnen påhögstadiet, och det är ett av skälen till att jag hartagit upp den här frågan speciellt iläroplansdirektiven.Det finns alltså mycket att göra. Vi skall prata mednäringslivet. Vi måste få en ändring till stånd.Anf. 77 ():Herr talman! Statsrådet poängterar med rätta attSverige är ett industriland. Ett stort bekymmer --som verkligen kan läggas den förutvaranderegeringen till last -- är att väldigt många genomgickhögre utbildning till den offentliga sektorn, påbekostnad av den privata sektorn. Det har fått tillföljd att man i ansökningarna till gymnasiet väljerlinjer som syftar till den offentliga sektorn. Här trorjag att vi har väldigt mycket att ta igen.Teknikerutbildningen, som statsrådet tar upp, äroerhört viktig. Vi har märkt att det har varitproblem med den interkommunala ersättningen,som det var en debatt om här för någon veckasedan. Min fråga till statsrådet är om man ändå inteskall försöka ta initiativ till en samverkan med deolika kommunerna, så att man kan anordnateknikerutbildningar. Det är också mycket viktigtmed en försörjning av tekniker framöver.Anf. 78 (m):Herr talman! Vi får anledning att diskutera detta isamband med en annan fråga . Om jagvore kommunalpolitiker hade jag redan tagitsådana initiativ. Jag är oroad över att det finnskommuner som säger nej till att betalainterkommunal ersättning för elever som villfullfölja sin teknikerutbildning, men vi gör nu vadvi kan. Det är också en åtgärd som kan komma ihöst, om vi ser att kommunerna fortsätter meddetta. Det är orimligt att elever inte kan fullfölja enviktig yrkesutbildning på grund av administrativtkrångel eller att kommunerna bara ser till de egnakontona i budgetplanen.Anf. 79 ():Herr talman! I en annan del i svaret tas upp attflickorna skall ha möjlighet att läsa tekniska ämnentidigare och pojkarna . Vi hörde att BengtSilfverstrand kunde tänka sig att skolan avregleras,vilket är mycket positivt, och då kanske vi får stödav Socialdemokraterna om nu statsrådet framåthösten föreslår att en del lokala försöksprojektskall genomföras ute i skolor, där flickorna får läsateknik tidigare och pojkarna senare.Då är min fråga om statsrådet är beredd att ta ettsådant initiativ. Det är ett stort bekymmer att valenär så könsbundna inom landet. Skall man klara avbristen måste fler flickor delta i detnaturvetenskapliga programmet och sedan läsatekniska ämnen i en högre utbildning.Det är också bra om statsrådet talar om den härfrågan, därför att det är viktigt att ocksådepartementet sänder signalen.Anf. 80 (m):Herr talman! I princip är det så, att om skolornakommer med bra och intressanta projekt säger jagja, om jag har möjlighet och får med mig tillräckligtmånga andra på att det är en klok idé. Jag utgår frånatt man på skolorna har en bra ambition när manföreslår sådant.Det är mycket angeläget att fler flickor går detekniska utbildningarna. Vi har fått en återgång tillkönsbundna val; detta är en olycka, och det ärdumt. Rent sakligt är det dessutom så, att många avde mycket kvinnodominerade arbetsplatserna är demest teknikintensiva. Det gäller sjukvården, skolanoch väldigt många branscher. Inte minst våra hemär fyllda av teknik, och så mycket opraktiskt somman har sett i den vägen, inser man att det skullebehövas fler kvinnliga tekniker som kunde göranågonting åt det.Det finns många angelägna skäl att jobba med denhär frågan, och jag utgår från att man i riksdagenockså har ett öppet sinnelag till förslag som syftartill att ta bort de bromsklossar som finns i systemet,så att vi får en positiv förändring.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1991/92:814 om statsbidragentill skolornaAnf. 81 (m):Herr talman! har frågat mig om jagavser att vidta åtgärder så att statsbidrag intelämnas till sådana skolor där i undervisningenobjektiviteten och demokratiska värderingaråsidosätts.Enligt nuvarande regler kan en fristående skola pågrundskolenivå dels godkännas för skolpliktensfullgörande, dels bli berättigad till statsbidrag.I sitt betänkande med anledning av propositionenom vissa frågor avseende skolväsendet anfördeutbildningsutskottet att det vore rimligt att enfristående skola godkänd för skolpliktensfullgörande också hade de ekonomiskaförutsättningarna för verksamhetens drift.Utskottet föreslog också att bidragssystemet ändrasmed hänsyn till detta. Av tekniska skäl bordeändringarna dock genomföras först budgetåret1992/93.Helsingborgs kristna skola var redan tidigaregodkänd för skolpliktens fullgörande. Med hänsyntill utbildningsutskottets uttalande och då ingasärskilda skäl förelåg var det rimligt för regeringenatt också ge statsbidrag till skolan.Vid kristna skola tillämpas ihuvudsak Lgr 80. Den är öppen för alla som vill gådär.Fristående skolor står under tillsyn av skolverket.Den omedelbara tillsynen ankommer på denkommun där skolan ligger. Om resultaten avundervisningen inte håller en acceptabel kvalitetskall skolans godkännande omprövas, och det kandras in. Så kan naturligtvis också ske om skolan avandra skäl visar sig olämplig.Jag anser att förutsättningarna är goda för atttillsynen av de fristående skolorna skall fungera.Dessa förutsättningar blir ännu bättre när defristående skolorna blir skyldiga att delta i denuppföljning och utvärdering som genomförs avstatens skolverk. Detta har regeringen föreslagit ipropositionen om valfrihet och fristående skolor.Anf. 82 ():Herr talman! Jag får tacka statsrådet försvaret.Det är som rekommenderar och gerförslag till regeringen om hur man skall ställa sig,och kommer självt att fåansvaret för fördelningen av dessa statsbidrag. Jaganser ändå att det är regeringen som bär ansvaretför statsbidragen, så länge inte har fåttdenna rätt.Bakgrunden till min fråga är den artikel i lärarnastidning som jag har refererat till. Jag anser attskolan på ett antal punkter bryter gentemot vadstatsrådet anför, dvs. att där i huvudsak tillämpasLgr 80. Det är mycket möjligt att regeringen vidbidragsgivningen har varit omedveten om vilkeninriktning kristna skola har, men efteratt ha läst denna artikel kan jag inte tolka det påannat sätt än att skolan inte uppfyller kraven.När skolan t.ex. säger att föräldrar skall aga sinabarn men med kärlek, tror jag inte att det uppfyllerLgr 80. När man säger helt öppet att det är barnensuppgift att underordna sig, därför att man ändå isinom tid kommer att få rätt av , tror jag inteatt det uppmuntrar till kritiskt tänkande. Jag trorinte att det är helt i enlighet med Lgr 80 att en avnio lärare är behörig. Jag tror inte att det är ienlighet med Lgr 80 att hävda att texterär fula eller att texter är ockulta.Det finns annat, som att skapelseberättelsen skullevara riktig och att lära felaktig.Visst måste vi tillåta privata skolor, och vi måste haett offentligt finansierat skolsystem, men vi måsteju sätta gränserna! Det tror jag inte att regeringen idet här fallet riktigt har klarat. Man har sattideologin före en bra utbildning för eleverna.Anf. 83 (m):Herr talman! Jag är helt överens med MartinNilsson om att vi måste sätta gränserna, och detfinns mycket tydliga regler för godkännande avfristående skolor, som vi faktiskt har ärvt fråntidigare regeringar. Problemet är att Lgr 80 icke ärså tydlig som man skulle önska. Problemet är attdet ibland kan finnas tolkningssvårigheter.Nu tycker jag att man går för långt om manbedömer möjligheterna att ge tillstånd till en skolamed utgångspunkt i en tidningsartikel. Mångagånger reagerar jag mot vad som står i tidningarnaoch tycker inte att det stämmer med sanningen.Men några av de exempel som togupp tycker jag ändå att man kan kommentera. Hansade t.ex. att en av nio lärare är obehörig. Tyvärrmåste jag konstatera att det finns kommunalaskolor som har samma negativa bild; så var det inteminst när vi hade en våldsambrist på lärare och svårigheter att rekrytera lärare ivissa delar av landet. Det är faktiskt inte ett skäl attinte ge tillstånd, men frågan om man harvälutbildad personal är en fråga som diskuterasmycket noggrant vid prövningen av om en skolaskall få tillstånd.Martin anförde också exemplet att manpläderar för aga. Om en skola skulle tillämpa aga ärdet ett brott mot svensk lagstiftning. Icke ensMartin som förälder har rätt att slå sinabarn. Vi skulle aldrig kunna säga ja till en skola somägnade sig åt det, så visst finns det en del sådanasaker som det är lätt att ta ställning till.Men utgångspunkten är ändå att om skolan visar har förmåga att undervisa enligt läroplanenoch om inspektioner och annat icke ger anledningtill kritik uppfyller man de krav som ställs. När manuppfyller kraven och får tillstånd skall man ocksåha bidrag.Sedan tror jag att vi politiker måste ha visstförtroende också för föräldrars omdöme. Som barnhar man ju undrat över hur det ärmed föräldrarnas omdöme, men jag tror att 99,9 %av föräldrarna synar skolorna bra.Anf. 84 ():Herr talman! Jag delar statsrådets uppfattning, attdet är viktigt att föräldrar får ett större ansvar närdet gäller barnens undervisning och utbildning. Jagtror dock att man även där måste sätta gränsernågonstans. Indirekt är det vad samhället har gjortnär vi har lagstiftat mot aga. Har man synen att detbara är föräldrarnas ansvar tolererar man självfalletaga. Den synen har vi ju inte.Att man skall få välja skola tycker jag är en utmärktidé om man tar bort den snedfördelning som kanuppstå i samband med finansiering, dvs. om manfår en strikt offentlig finansiering, och om man haren viss tilltro till den demokratiska syn som ändåpräglar Lgr 80.Självfallet är statsrådets kritik riktig när hon sägeratt man inte kan bedöma en skola enbart utifrån entidningsartikel. Men när jag läser detta blir jagfaktiskt heligt upprörd över att sådant härförekommer. Min fråga är om statsrådet efter att hasett detta är beredd att ta upp frågan och eventuelltompröva statsbidraget.Anf. 85 (m):Herr talman! Innan jag föreslog regeringen att viskulle ge statsbidrag till den här skolan, som hadetillstånd att bedriva undervisning, läste jag mångaartiklar och mycket annat underlagsmaterial. Denskola som vi nu diskuterar hade en fördel ijämförelse med andra, och det var att man faktisktupplyste föräldrarna om vilka grundidéer man hade.Jag önskar egentligen att alla skolor hade en sådaninnehållsdeklaration. Det underlättar förföräldrarna när det gäller att veta vad det handlarom.Jag vill gärna säga att vi från regeringens sida ipropositionen om fristående skolor gör enuppstramning, och det är att vi tvingar in defristående skolorna i det nationellautvärderingsprogrammet, vilket är mycket viktigt.Då kan vi få en kvalitetsprövning av de skolorna.Vi har också i olika ärenden visat oss mycketrestriktiva när det gäller alternativalärarutbildningar. Vi måste ställa krav på höglärarutbildning och se till att lärarutbildningar iSverige håller en jämn och hög kvalitet, även omdet kan finnas varianter av dem. Jag utgår från attde flesta skolor som vill locka till sig elever behöverutbildade lärare. Vi gör alltså en del på det härområdet, men detta är svårt. Vi får säkertåterkomma till det.Anf. 86 ():Herr talman! Det låter bra. Jag tycker ändå att detfinns en positiv ton i statsrådets svar när hon sägeratt man faktiskt skall försöka granska detta. Jagtycker dock inte att det är något speciellt braförsvar att man upplyser föräldrarna om vad det ärför slags skola de sätter sina barn i. Det är i och försig riktigt att föräldrarna skall ha deninformationen och den kunskapen, men dethandlar faktiskt också om barnens och elevernasrättigheter. Det handlar också om vilka möjligheterde har att få information, att få ansvar, att få välja.Det kan man ifrågasätta, tror jag.Jag tycker ändå att det är bra att jag har fått det härsvaret och att debatten fortsätter. Jag tror att vikommer att få anledning att återkomma till den härdebatten när det gäller de s.k. friskolorna. Även iframtiden måste vi, tror jag, diskutera vadutvärderingen skall bestå i -- om den skall beståbara i en utvärdering av vilken kvalitet utbildningenhåller eller om den också skall gälla på vilket sättutbildningen sker. Jag tror att det är minst likaviktigt med en utvärdering av hur undervisningensker som med en utvärdering av själva kvaliteten.Överläggningen var härmed avslutad.16 § Svar på fråga 1991/92:852 om nordiskgymnasial utbildningAnf. 87 (m):Herr talman! har frågat mig hur dekommuner som har ett överskott av studerandefrån annat nordiskt land kompenseras för sinamerkostnader.Ersättning från svenska staten till kommun försådana elever lämnas för studier t.o.m.innevarande läsår enligt förordningen (1989:372)om intagning i gymnasieskolan av sökande bosattai annat nordiskt land.Fr.o.m. gäller för denna fråga ettavtal som undertecknats av de nordiska länderna.Ersättningen från svenska staten till kommun förmerkostnader för nordiska elever på gymnasialnivå lämnas fr.o.m. /93 efter beslut avregeringen i varje särskilt fall på ansökan frånberörd kommun.Anf. 88 ():Herr talman! Jag skall be att få tacka statsrådet försvaret.Låt mig först säga att jag tycker attöverenskommelsen att nordiska elever kan få gå igrannländernas skolor är bra och positiv. Enligt vadjag har hört lär det finnas en viss summa pengaravsatt för detta. Det lär vara . Minförsta fråga är: Stämmer det?Anf. 89 (m):Herr talman! Jag kommer inte ihåg om det är exakten miljon kronor, men inte är det mycket mer somfinns avsatt för att användas för det här ändamålet.Jag tror emellertid att de pengarna kommer atträcka i en första omgång. Det är klart att vi fårdiskutera det här framdeles.En sak som jag tycker att man skall ha med när manför den här diskussionen är att och svenskakommuner skickar betydligt fler elever utomlandsutan att kräva avdrag för de ''vinster'' som maneventuellt gör därför att så många hundra eleverläser som utbytesstudenter. Jag tror alltså att deflesta kommuner, om man räknar på detta,kommer att finna att de trots allt vinner på detinternationella utbytet.Men vi skall reda ut det här ordentligt. Vi får utredning från ominternationaliseringen och dess effekter, men jag ärövertygad om att vi skall klara de ekonomiskafrågorna nästa läsår med det som för närvarandefinns i vår budget.Anf. 90 ((m):Herr talman! Jag tror nog att vi är överens om i det här fallet inte skall räkna enbart pengar --internationaliseringen har ju så många andrapositiva effekter.Men tar man en titt på de interkommunalaersättningarna finner man att de rör sig ombelopp . per elevberoende på vilken typ av utbildning det rör sig om.Det innebär att anslaget i stort sett räcker till 10--15elever. I en liten kommun -- jag har fått den härfrågan från -- där man satsar i akt ochmening att åstadkomma en bra skola och dra till sigelever innebär det stora kostnader att få en fyra femelever från gränstrakterna.Jag tyder statsrådets svar så, att man kommer att seöver detta och att det, om det visar sig att pengarnainte räcker, kommer att finnas möjlighet att få merpengar.Anf. 91 (m):Herr talman! Det är i vissa kommuner som ligger igränstrakterna och i vissa kommuner som harmycket speciella gymnasieutbildningar -- somkanske behöver en nordisk rekrytering för att överhuvud taget få tillräckligt underlag -- som dettabekymmer kan uppstå, där det kan bli tungt. Dåansöker man hos regeringen, och så får vi prövafrågan. Vi har som sagt några kronor för att klaraav det hela.Men när det gäller utbytet mer generellt gäller detjag sade tidigare: Jag tror att vi gör mer vinster änförluster. Men vi får väl reda ut det i sinom tid.Svaret på fråga är alltså: Ja, det gåratt höra av sig till departementet, om man harspeciella bekymmer i eller på annat håll.Anf. 92 ():Herr talman! Frågan ställdes närmast därför attdenna situation kan komma att inträfffa igränstrakterna. Kan jag tolka vad statsrådet nusade så att denna miljon inte är någon helt fixeradsumma utan att om det visar sig att man på ett ställefår många elever som är intresserade av en speciellutbildning, så ser regeringen positivt på detta ochkan ge mer pengar?Anf. 93 (m):Herr talman! Det brukar vara sombestämmer hur mycket pengar som skall gå tillutbildningsdepartementets verksamhet. Men omjag tolkat stämningen i rätt, så ser mandet som angeläget att vi fullföljer våra avtal medvåra nordiska grannländer, och då skall vi väl klaradet även på detta område.Överläggningen var härmed avslutad.Anf. 94 får meddela att anslag nu har satts upp om attdetta sammanträde skall fortsätta efter klockan19.00.17 § Svar på fråga 1991/92:857 om skollagenoch den interkommunala ersättningenAnf. 95 (m):Herr talman! har frågatutbildningsministern om han avser att ändraskollagen så att kommunernas skyldighet att betaladen s.k. interkommunala ersättningen utökas tillpersoner eller som har gått engymnasieutbildning. Arbetet inom regeringen är såfördelat att det är jag som skall svara på frågan.Jag har så sent som besvarat eninterpellation om specialkurser m.m. igymnasieskolan. I mitt svar då och i denefterföljande debatten i kammaren har jag tydligtredovisat min uppfattning. Jag sade bl.a. att detinte är rimligt att kommunerna indirekt stryper del av utbildningen för vuxna med hänvisningtill att det i skollagen inte finns inskrivet en absolutskyldiget för kommunerna beräffande dengymnasiala vuxenutbildningens omfattning.Särskilt illa är det naturligtvis att vuxna i vissa fallt.o.m. nekas att slutföra en yrkesutbildning. Jagsade också att vi på departementet skall diskuteraom det behövs särskilda åtgärder.Jag är inte beredd att utlova ändringar iskollagen på denna punkt, men jag kommer attnoga följa utvecklingen.anf. 96 ():Herr talman! Jag ber att få tacka statsrådet för detklara och konkreta svaret.Jag noterar också med stor tillfredsställelse vadstatsrådet sade i ett frågesvar till om deinterkommunala ersättningarna.Nu återstår egentligen bara frågan vad statsrådetavser att göra i praktiken. Kommunerna tycks juinte reagera på de synpunkter som statsrådet ochandra framfört i denna fråga. Den efterlystaändringen av skollagen kanske kommer att behövasför att kommunerna skall anpassa sig.Jag delar den uppfattning som statsrådet härframför att det inte kan vara rimligt att elever fåravbryta exemepelvis en yrkesutbildning, baradärför att kommunerna inte vill betala utinterkommunala ersättningar.Anf. 97 (m):Herr talman! Jag tror att den första den åtgärd manskall vidta gentemot kommunerna är att bullra påolika sätt och försöka signalera vad man tycker. Iandra hand får man vidta konkreta åtgärder.Vi har gått in för ett decentraliserat skolväsende,där kommunerna tar ansvaret för verksamheten.Jag tror mycket på decentraliseringen, och jag harutgått från att man i kommunerna har ett långsiktigtperspektiv och ett vidsynt tänkande. Om motsatsenskulle visa sig vara fallet och man alltså intesamarbetar över kommungränserna och inte ser tillatt elever får fullfölja en utbildning som depåbörjat, måste statsmakterna självfallet reagera.Jag blir bekymrad över att det finns kommuner somexempelvis inte låter elever fullföljafloristutbildningen i . I dennautbildning varvas teori och praktik. Det händer attelever hinner fylla innan de slutförtutbildningen. Då kan kommunen säga: ''Nej, du ärför gammal för att gå den kursen.'' Då blir det fel,eftersom praktiken ingår i utbildningen.Kommunerna måste visa litet omdöme. Men detförsta vi bör göra är att tala om för kommunerna attde ändå har gjort fel och utgå från att de självmanträttar till felet. Annars tvingas regering och riksdagatt agera, och det kommer vi definitivt att göraockså.Anf. 98 ():Herr talman! Jag vill till statsrådet bara säga attjag tycker att det buller som har åstadkommits äralldeles utmärkt, och det borde egentligen ha varitalldeles tillräckligt.