prot · GG0912 · 1992-10-22 00:00:00 — Har inte heller de tillräckligt skyddsbehov,eller är det de humanitära skälen som ärotillräckliga?Anf. 44 Kulturminister ():Herr talman! inledde med att sägaatt det är så få flyktingar som får stanna iSverige. Bakgrunden till detta är att antaletasylsökande från alla länder över hela jordenminskar utom när det gäller asylsökande frånJugoslavien. Om det inte kommer någraasylsökande till , kan inte heller fler fåstanna här. vet väldigt väl att det harvarit verkställighetsstopp i fråga om ,dvs. att man av olika skäl inte har fattat några beslutunder det gångna året.Så över till frågan om f.d. fångar från fånglägren.Flyktingkommissarien, , riktade enallmän förfrågan till 22 länder om man ville ta emotf.d. Jag har varit i och talat med fruOgata. Vid detta samtal framkom det attflyktingkommissarien inte förutsatte att Sverigedenna omgång skulle ta emot några f.d. fångar frånfånglägren. Detta är bakgrunden till att harsagt nej till att nu ta emot f.d. fångar. Vi kommeratt få flera propåer inom ramen för flyktingkvoten.Det är min bestämda övertygelse att ställerupp och hjälper dessa mycket olyckliga människor,och då inte bara fångarna själva utan också derasfamiljer.Anf. 45 ():Herr talman! har alltså inte fått någonformell förfrågan, eller har eftersamtalet med fru bortsett från en allmänförfrågan till flera länder?Anf. 46 Kulturminister ():Herr talman! Det var 22 länder som fick en allmänförfrågan. Förfrågan rörde sig inte om att ta emotett visst antal eller att ta emot fångar inomflyktingkvoten. Det var en allmän förfrågan till 22länder utan preciseringar. Bedömningen vid detsamtal som jag hade med flyktingkommissarien varatt behovet kunde täckas i den första omgången,framför allt genom de länder -- , Norgeoch flera andra europeiska länder -- som har sagt sigvilja ta emot den här typen av männsikor i ställetför vanliga asylsökande.Mot denna bakgrund har vi i sagt att vi intetar emot några i denna vända. Men vi har sagt att viär beredda att , i andra fall och inomramen för flyktingkvoten, ta emot f.d. fångar frånfånglägren nere i det forna Jugoslavien.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Information från regeringen om FN:s miljö-och utvecklingskonferensAnf. 47 Miljöminister ():Fru talman! Regeringen har till riksdagenöverlämnat en skrivelse med en redogörelse medanledning av om miljö ochutveckling -- UNCED. Till skrivelsen harsom bilaga fogats översättningar till svenska av dedokument som antogs i , nämligenRiodeklarationen, Skogsprinciperna ochAgenda 21, dvs. handlingsprogrammet för detfortsatta arbetet med miljö- ochutvecklingsfrågorna. Därutöver vill jag hänvisa tillden rapport från konferensen somUtrikesdepartementet upprättat och publicerat förett par dagar sedan och tillställt riksdagensledamöter.För egen del vill jag här i kammaren särskiltframhålla följande punkter i regeringens skrivelseom UNCED.Låt mig först slå fast att UNCED måste ses som enframgång. Den innebär ett viktigt steg för attnationellt och internationellt lösa världens miljö-och utvecklingsproblem. Genom Riodeklarationenhar de deltagande länderna åtagit sig att långsiktigtsträva mot en hållbar utveckling. En utvecklingsom äger rum inom ramen för ekosystemensbärighet har därmed angetts somett mellanstatligt erkänt långsiktigt mål förvärldssamfundet.Sverige eftersträvade en handlingsinriktadkonferens, med konkreta åtaganden av ochrekommendationer till regeringar ochinternationella organisationer. Regeringenkonstaterar med tillfredsställelse att flertaletförhandlingsmål i den delen har blivit vältillgodosedda, bl.a. genom beslutet om ,vilken ger riktlinjer och rekommendationer föråtgärder med sikte på hållbar utveckling inompraktiskt taget alla samhällsområden.Det måste också anses som en framgång attkonventionerna om klimat och biologisk mångfaldkunde undertecknas i och av enöverväldigande majoritet av världens länder.Klimatkonventionen borde enligt svensk mening havarit mer preciserad i fråga om tidsgränser föråtaganden om reduktion av utsläpp avväxthusgaser. Av särskild vikt är dock demöjligheter till kostnadseffektiva åtgärder ochsamordnade miljöåtaganden mellan länder somkonventionen innehåller.Konventionen om biologisk mångfald, som ejundertecknades av , uppfyller i huvudsak desvenska förhandlingsmålen.Sverige undertecknade båda konventionerna den 8juni 1992.Skogsprinciperna utgör en god grund för framtidaförhandlingar med inriktning på ett mer bindandeglobalt skogsinstrument.Åtgärder för att bekämpa den utbreddafattigdomen i utgjorde ett prioriteratområde bland de svenska förhandlingsmålen.Avsnittet om fattigdom i har fått enutformning som väl ansluter till svenskbiståndspolitik.Sverige verkade aktivt för ett UNCED-beslut sominnebär åtaganden från givarländer att öka detofficiella biståndet till för att uppfyllaFN-målet om av bruttonationalprodukten.Något sådant beslut med tidsplaner fattades inte,men målet bekräftades vid Riokonferensen.Energirelaterade frågor har också varit prioriteradefrån svensk sida. har arbetat för attförnybara energikällor, energieffektivitet ochtransportfrågor skall uppmärksammas i arbetet påen hållbar utveckling. Enligt svensk uppfattningkunde texterna i i dessa delar vara merakraftfulla och tydliga.Riodeklarationen kan enligt regeringens meningväntas få stor betydelse i det fortsattainternationella samarbetet på miljö- ochutvecklingsområdet.Slutligen skall nämnas att aktivt har drivitfrågan om militära aktiviteter och miljöansvar,dock utan större framgång.Konferensens beslut skall ses som början på enlångsiktig process mot en miljömässigt hållbarutveckling. Genomförandet av åtgärder inomramen för måste i huvudsak äga rum ide enskilda länderna med tyngdpunkt i insatser pådet lokala planet. En övergång till hållbarutveckling måste genomsyra och präglaalla delar av samhället och vara vägledande vidutformningen av ländernas politik inom olikasektorer. Sektorsansvaret för en hållbar utvecklingbekräftas och förstärks av UNCED-besluten.Det är viktigt att vi nu tar oss an utmaningen frånRio. Sedan nu översatts till svenska ärdet möjligt att inleda en bred diskussion och analysav hur handlingsprogrammet skall genomföras iSverige. Detta arbete måste omfatta allasamhällsgrupper och sektorer, bl.a. kommuner,organisationer, de areella näringarna, industrin,transportområdet, fackföreningar, handel, osv. Detär vidare angeläget att andra grupper i samhället,såsom ungdom, folkrörelser och det vetenskapligasamfundet, engagerar sig i förverkligandet avUNCED-besluten. Utbildningsinsatser på allanivåer är särskilt angelägna.Väsentliga inslag i både Riodeklarationen ochAgenda 21 lyfter fram behovet av ändradeproduktions- och konsumtionsmönster samtdärmed förknippade ändringar i livsstilar, främst ide utvecklade länderna i syfte att minskamiljöbelastningen och effektiviseraresursanvändningen.I Riodeklarationen understryks nödvändigheten avdemokratiskt fattade beslut och att olikabefolkningsgruppers erfarenheter tas till vara. Ettväl utvecklat samrådsförfarande är därförangeläget.Ett brett samråd, inbegripande en remiss avAgenda 21, planeras. Remissen och övriggenomgång avses ge underlag för en mer samladbedömning av åtgärdsbehovet. Regeringen avseratt återkomma med en redovisning till 1993/om hur det svenska uppföljningsarbetetfortskrider och med förslag till erforderligaåtgärder.Låt mig nu peka på några centrala inslag i deåtgärder som kommer att bli aktuella under dennärmaste framtiden.För det första: Kretsloppsanpassning. Agenda 21innehåller ett stort antal rekommendationer som ärav betydelse för ett resurshusshållande och därmedett mer kretsloppsanpassat samhället. I Agenda 21slås vidare fast att ett särskilt nationellt program föreffektiv återanvändning och återvinning skall varaupprättat senast i de industrialiseradeländerna.Med de riktlinjer och förslag till åtgärder somregeringen avser att återkomma till senare i ensärskild proposition om riktlinjer för enkretsloppsanpassad samhällsutveckling tas ett stegnärmare en hållbar utveckling med fungerandekretslopp och resurshushållning inom olikasamhällssektorer. Vi kommer därmed ocksånärmare målet att konkret förverkliga det somSverige i den delen har åtagit sig genom Agenda 21.För det andra: Klimatkonventionen. Regeringenavser att förelägga en proposition iklimatfrågan med förslag omratifikation av klimatkonventionen och riktlinjerför det fortsatta klimatarbetet nationellt. har i uppdrag att senast den 30oktober redovisa en fördjupad analys avåtgärder mot klimatförändringar.För det tredje: Naturvård och biologisk mångfald.Regeringen bereder nu de frågor som aktualiserasvid en ratificering av konventionen om biologiskmångfald, med sikte på en proposition redan underinnevarande . I propositionen kommerratificeringen av konventionen om biologiskmångfald att tas upp. Vidare kommer frågor ianslutning till tillämpningen av konventionen attbehandlas, t.ex. genomförandet av en landstudieom biologisk mångfald. Vidare kommer det attredovisas hur de infördaförändringarna i naturvårdslagen rörandebiotopskydd och skärpta bestämmelser ommarkavvattning skall tillämpas.För det fjärde: Ekonomi och ekologi. I Agenda 21läggs stor vikt vid ökad användning av ekonomiskastyrmedel i miljö- och utvecklingspolitik. Onödigaregleringar och statlig inblanding, som leder tillstörningar i marknadsekonomin bör undvikas.Långtidsutredningen (SOU 1992:19)publicerades och behandlade bl.a.miljöpolitikens medel och effektivitet. Sverigeanvänder ekonomiska styrmedel ibetydande utsträckning.Regeringen har gett i uppdragatt utveckla metoderoch modeller för att redovisa de viktigastesambanden mellan miljö och ekonomi samt attansvara för forskning och utveckling kringmonetära miljöräkenskaper som komplement tillnationalräkenskaperna.För det femte: Uppföljning i kommuner.Kommunerna kommer att få centrala uppgifter igenomförandet av i . IAgenda 21-avsnittet om kommunernas roll anges att lokalaAgenda 21 bör utarbetas . Enligtregeringens bedömning blir det en viktig politiskuppgift och en utmaning för kommunerna att isamverkan med lokala organisationer och i samrådmed medborgarna omvandla den globalaAgenda 21 till lokala handlingsprogram sommedverkar till en hållbar utvecklingJag avser att inbjuda företrädare för kommunernatill en överläggning om kommunernas roll ochansvar i genomförandet av på det lokalaplanet.För det sjätte: Internationell uppföljning.Uppmärksamheten knyts i första hand till FN:s nupågående 47:e generalförsamling och det beslutsom skall fattas om att upprätta en kommission förhållbar utveckling. Även uppföljningen i övrigt ärviktig. Inte minst från svensk sida har vi under helaUNCED-processen betonat att uppföljningenockså måste ske decentraliserat i FN-systemet,t.ex. inom de regionala ekonomiskakommissionerna, och andrainternationella organisationer.Sverige deltar aktivt i generalförsamlingensdiskussioner om bl.a. de institutionella frågorna. Visöker effektiva och pragmatiska lösningar som ärförenliga med de förslag till effektivisering av FN:soperativa verksamhet på det ekonomiska området,som ingår i det nordiska . Jag kommerinom kort att delta i plenardiskussionen igeneralförsamlingen där UNCED står pådagordningen.Med behandling av UNCED-frågornahar grunden lagts för den vidare debatt ochdiskussion som erfordras för att förankra ochförverkliga UNCED-besluten i det svenskasamhället. Därmed har också utmaningen från Rioantagits och processen att förverkliga uppdragenfrån inletts. Jag välkomnar synpunkter ochförslag om hur denna process skall bli såframgångsrik som möjligt.Anf. 48 (-):Fru talman! Jag vill tacka miljöministern för dennaredovisning. Jag tror att många med mig tycker attdet är mycket bra att den kommer så snabbt efterRiokonferensen och att den ger oss möjlighet attsnabbt börja omsätta konferensens resultat ihandling.Miljöministern sade att konferensen var enframgång. Man kan kanske ha litet delademeningar om hur pass omfattande den framgångenär.Miljöministern sade också att vi från närdet gäller klimatkonventionen hade önskat oss merkonkreta åtaganden. Jag tror att en allmänbedömning som man kan göra är attklimatkonventionen blev mycket svag. Det saknaspreciserade åtaganden när det gäller reduktion avkoldioxidutsläpp.Jag undrar om miljöministern delar minuppfattning, att det är mycket angeläget att i detinternationella samarbetet driva de frågornavidare, och vilken strategi regeringen i så fall harför ett sådant arbete.Jag tror att bedömningen vid varatt och oljeproducerande länder i sambandmed klimatfrågorna hade en myckettillbakahållande funktion och bromsadeutvecklingen. Därför blir det särskilt viktigt att iförhållande till de motkrafterna formulera enpolitik.Jag skulle gärna vilja att miljöministern redogjordenågot för hur regeringen vill försöka vara med ochdriva på de internationella processerna när detgäller de framsteg som måste göras för att vi skallkunna hantera de här enorma problemen.Anf. 49 Miljöminister ():Fru talman! Framgång är ju alltid något relativt.Men det råder inget tvivel om att den härkonferensen blev ett uttryck för vad ett samlatvärldssamfund anser vara viktigt just nu.Markeringen av en uthållig utveckling är viktig.Det rör sig inte bara om ett slagord, utan dethandlar faktiskt om mycket konkreta saker närmålsättningen skall genomföras.Det som är viktigt att ta fasta på är, vilket står attläsa om i den svenska översättningen, den mångfaldav ambitioner, krav, som återfinns i --som alltså är ett handlingsprogram för det 21:aårhundradet.Det finns anledning att vara uppmärksampå att reglerna i det internationella arbetet tenderaratt bli mer administrativa, laginriktade, än deegentligen skulle behöva vara om vi hade ett meraekonomiskt fungerande samarbete i världen -- dvs.ekonomiska styrmedel som fungerade också övergränserna.Där finns det naturligtvis en obalans i förhållandetill den strävan och det regelsystem som vi i ,i varje fall delvis, har. Därför är det viktigt att mandriver på för att åstadkomma internationellaöverenskommelser också på det ekonomiskaområdet. Men det är ett långsiktigt arbete. I dendelen tycker jag att konferensen inte var någonframgång. Inte heller EG kunde förenas, som nikommer ihåg, kring en gemensam linje när detgäller t.ex. koldioxidbeskattningen.I anknytning till arbetet i redovisas de tvåkonventioner som jag nämnde, dvs. konventionenom biologisk mångfald och klimatkonventionen.När det gäller konventionen om den biologiskamångfalden råder det inget tvivel om att denna ären framgång för de svenska strävandena. Mycket avinnehållet i den konventionen är framdrivet av bl.a.Sverige. Vi har haft internationella konferenser,och jag har så att säga levererat ytterligare studier isamband med det förberedande arbetet medkonventionen när det gäller i . Vihar agerat aktivt, och jag tycker att vi harlyckats på den punkten.Däremot lämnar klimatkonventionen, som AnnikaÅhnberg mycket riktigt påpekar, en hel del övrigtatt önska. Det var nog ett samfällt intryck i attUSA utgjorde en bromskloss i sammanhanget.Men man skall heller inte förneka, som jag sagt, attockså EG hade problem när det gällde attåstadkomma ett gemensamt uppträdande.Det som kan, och skall, göras är naturligtvis verkar i klimatkonventionens anda -- dvs. erkänner att koldioxidproblematiken är ettinternationellt, globalt, miljöproblem och att manser till att det tacklas nationellt och äveninternationellt genom samverkan mellan de ländersom har en någorlunda gemensam syn. Men detskall vara så att säga inom ramen förförberedelserna av klimatkonventionen. Det finnssådana uttalanden som ger möjlighet att agera långtinnan konventionen formellt träder i kraft. Därskall vara pådrivande.Mot den bakgrunden är det viktigt att vi själva påhemmaplan förnyar vår klimatstrategi. Det ärdärför som vi planerar en proposition på detområdet till våren 1993.Anf. 50 ():Fru talman! Även jag tackar för en intressantredovisning. Jag uppskattar också regeringenssträvan att man från svensk sida snabbt försöker attkomma i gång med förverkligandet avintentionerna bakom de aktuella dokumenten frånRio.Jag förstår att miljöministern inte kan svara på ettantal detaljfrågor på det här stadiet. Som framgickav min redovisning skall ju handlingar sändas ut påremiss osv. Jag skulle ändå vilja ställa två frågor omområden där jag efterlyser miljöministernssynpunkter:Först och främst: Hur kommer de här dokumentenenligt miljöministerns uppfattning att påverka densvenska energipolitiken?Vidare, och den här frågan hänger samman med detsom miljöministern nämnde i redovisningen omden bredd som vi i måste ha när det gällerförverkligandet av det här och samarbetet medorganisationer, folkrörelser, olika nivåer isamhället osv. Miljöministern nämnde i detsammanhanget kommunerna. Min fråga blirsåledes: Hur ser miljöministern på kommunernasroll när det gäller uppföljningen avRiodokumenten?Anf. 51 Miljöminister ():Fru talman! Jag vill bekräfta att sänds utpå remiss, och det gäller naturligtvis också påkommunnivå. vill jag inbjudakommunerna till överläggningar.Som jag nämnde inledningsvis står det i Agenda 21att man skall presentera lokala handlingsprogramper -- inget hindrar att det görs tidigare.Många kommuner i har ju deninriktningen. Jag kan nämna särskilt den grupp avs.k. ekokommuner som finns och som alltså redanarbetar med den här inriktningen.Jag hoppas naturligtvis att kommunerna tartillfället i akt och tillför ytterligare en dimension närdet gäller det arbete som pågår. Detgäller att visa att som ett priviligerat landhar förmåga att bland de många människornaförankra en uthållig utveckling.Demokratisituationen,demokratiförutsättningarna, i vårt land är ju bättreän som är fallet på de allra flesta håll. Därför har vistörre möjligheter än andra att mobilisera den kraftsom det är fråga om när man arbetar tillsammansmed många människor.Naturligtvis skall kommunerna själva inom ramenför sin självständighet prioritera. Jag tror attAgenda 21 ger en god ram, bra förutsättningar, fördiskussioner, med utgångspunkt i ett internationelltdokument, om vad man själv har gjort så här långtoch vad som återstår att göra.Jag skall inte komma med många pekpinnar på detområdet. Jag bara betonar ansvaret både förfolkbildningen och för att människor mobiliseras idet här viktiga arbetet.Det är klart att vi tillsammans får överväga hurhöga ambitionerna kan vara. Vi får ju inte dra påoss kostnader som vi inte kan hantera. Också deekonomiska frågorna kommer, antar jag, attaktualiseras från kommunernas sida. Delvis är defrågorna, som sagt, redan aktualiserade genomekokommunerna, som får statligt stöd.Elving frågade hur det här påverkarenergipolitiken. En av de saker som vi har varitmest missnöjda med är ju att vi inte har lyckatstillskapa ett permanent internationellt organ för attvärlden över driva på utvecklingen mot förnybarenergi. Inte minst gäller det utvecklingsländerna.Vi har inte gett upp på den punkten. Jag kommeratt använda den rapport som professor har tagit fram på FN:s uppdrag för attlansera denna i samband med generalförsamlingeni höst i syfte att driva på den internationellautvecklingen på det här området. Men det är enganska trög verklighet som vi där har att arbetamed.Ett av de svåra problemen i var faktiskt just denbroms som en del av oljestaterna utgjorde i arbetet.Det handlar naturligtvis om att slå vakt om sinaegna, låt mig säga, komparativa fördelar -- och detär lätt att förstå. Men därifrån och fram till ettförhindrande av en utveckling som är nödvändig föralla är steget långt.Vår egen energipolitiska utveckling stämmer ihuvudsak överens med de uttalanden som hargjorts i . Det gäller helt enkelt att förstärka deninriktningen. Det betyder att det är nödvändigt attsatsa mera på förnybar energi. Det gäller att visa attdetta är möjligt och, inte minst, att visa på denteknikutveckling som andra sedan har betydandenytta av. I det sammanhanget kan vara enföregångare och även vara pådrivande. Det finnssåledes ett direkt samband mellan vårt nationellaagerande och det internationella agerande som jagtidigare nämnde.Anf. 52 ():Fru talman! Miljöministern sade att det skulle blien bred analys av handlingsprogrammen från Riooch att olika grupper skulle få delta. Jag tycker attdet låter mycket bra. Jag vill gärna harangeradepartementet och miljövårdsberedningen för denfina insatsen i den gröna skriften om en svenskhandlingsplan inför 2000-talet. Det är ett mycketvärdefullt och öppet arbete som är nerlagt där. Vadjag förstår, jag hoppas det i alla fall, får helariksdagen ta del av det. Det kan säkert gynnadebatten om uppföljningen.Socialdemokraterna motionerade om attvi önskade en mycket bred uppföljning. Vi taladeom en kommission, vi kan gärna kalla det för engrön kommission, som skulle bestå av politiker,näringslivsrepresentanter, fackliga representanter,folkrörelserna, miljörörelsen osv. Den skullekunna medverka i en samlad nationell aktion för attfölja upp Riomötet och för att lyfta frammiljöfrågorna i debatten och genomförandet här iSverige.Vi hade en informationsstund då jagfrågade miljöministern hur han såg på en sådanlösning. Svaret var inte avvisande, snararesökande. hörde jag ingen kommentar till det härförslaget i miljöministerns anförande. Jag undrarom det finns några planer på en sådan samladaktion. Den kan ligga väl i linje med det samarbetesom sker i övrigt i politiken just nu i . Viborde kunna få en nationell samling kringmiljöfrågorna efter . Det kan förslagsvis ske i engrön kommission.Jag har också en andra fråga. I den allmänpolitiskadebatten hävdade en av regeringens politisktsakkunniga från att det skullebli en mycket konkret proposition. sägermiljöministern, om jag inte hörde fel, att det enbartär fråga om riktlinjer. Då undrar jag om det är frågaom konkreta riktlinjer.Anf. 53 Miljöminister ():Fru talman! Jag utgår från att ledamöterfår den här skriften. Annars kan jag berätta att denfinns i och har nummer 1992:104.Detta är, precis som säger, ettförsta steg i arbetet med att förankra diskussionenoch att lyfta in många idéer i diskussionen inomramen för Rioarbetet. Det är klart att vi skall följaupp detta på lämpligt sätt. Därmed är jag inne påfrågan om en kommission.Jag har ingenting emot en kommission. På denpunkten är jag helt öppen. Men en sådan får inteinnebära att vi skapar ett intryck av att arbetetkoncentreras. Hela idén är ju att vi skall försökasprida arbetet. Det skall vara många involverade.Det skall vara många gräsrötter, och vi skall kommaså nära medborgarna som möjligt. Det gör vinaturligtvis via våra kommuner, folkrörelserna osv.Jag vill inte byråkratisera eller överorganisera denhär utvecklingen. Jag tror nog att det kan finnasskäl att sammanfoga helheten, dvs. att låta mångablommor blomma i den här processen. Det kanäven finnas skäl att titta på detta centralt.Vi har ju haft mycket stor nytta av dennationalkommitté som har funnits och som harfungerat på ett utmärkt sätt. Det vill jag gärna säga.Samstämmigheten har ju markerats redan där. Dettalar ju för att man, utan för mycket politiskdragkamp, skulle kunna följa upp detta ocksåcentralt. Men jag vill avvakta en aning, beaktaresponsen från olika håll och lyssna på vadremissinstanserna säger om hur man skall följa uppdetta. Det är också ett sätt att hantera dessa frågor.Man lyssnar först och beslutar sedan. Jag är öppenpå den punkten.Det kommer att visa sig vadkretsloppspropositionen innehåller. Det viktiga äratt vi lägger fast ett antal riktlinjer. I den mån lagarär konkreta saker, kommer det att finns lagstiftningockså. Avsikten är att driva på utvecklingen i enmycket bestämd riktning. Det måste finnasmöjlighet till framförhållning. Det betyder att förstlägger man ut riktlinjer, och därefter tar man stegefter steg i en process där konkretiseringsgradenökar . Detta är självklart.Det handlar ju inte om att styra t.ex våra svenskaföretag uppifrån, utan det gäller att ge demmöjligheter. Men de skall veta vad som krävs. Detkan man åstadkomma genom riktlinjer och genomlagstiftning som anger vad som kommer attbegäras. Producentansvaret är en central del avdetta.