prot · GF09106 · 1992-05-06 00:00:00 — Ur det perspektivet är detbåde anmärkningsvärt och förvånande att dennuvarande regeringen inte aktivt tar tag inäringspolitiken. I stället bedrivs det en låt-gå-politik med utförsäljning av statliga företag. Jagerinrar mig en debatt i kammaren för ett antal årsedan. En riksdagsledamot inom , IvarFranzén, anklagade oss socialdemokrater för attföra icke-politik. 20 gånger under sitt anförandeupprepade han ordet icke-politik. När Per-RichardMolén var i talarstolen upplevde jag på nytt icke-politiken. angreps vi socialdemokrater,men det var icke-politik. Det var mycket litet tal omvad den borgerliga regeringen vill åstadkomma föratt göra situationen så avsevärt mycket bättre. Dethjälper inte med enbart skattesänkningar ochskatteomläggningar. Det måste föras en aktivnäringspolitik.Regeringen började sitt arbete med Ny start förSverige. blev det Rivstart för ,och när nu rivstarten för misslyckades blevdet Omstart för . Vi som har idrottat vet efter två omstarter inte får vara med längre.Herr talman! Jag tycker att detsamma borde gällainom politiken.Jag ber att i likhet med få yrka bifalltill reservationerna 1, 7, 11, 17 och 19.Anf. 56 ():Herr talman! Jag vill instämma i gratulationen tillAnita med anledning av hennes utnämningtill ambassadör.Jag tänkte inleda med att göra något ovanligt,nämligen läsa några meningar ursocialdemokraternas reservation omnäringspolitikens inriktning.Det står så här:''I det läge som råder med negativekonomisk utveckling och en internationelllågkonjunktur bör all handlingskraft inriktas på attskapa förutsättningar för att ekonomin åter skallkunna växa. ''Nästa stycke börjar så här:''Ett huvudinslag i denna politik är att detåstadkoms en sådan utveckling av näringslivet attdet kan ge full sysselsättning och en ekonomisktillväxt som kan ligga till grund för den socialavälfärdspolitiken. ''Det tredje stycket börjar på följande sätt:''Den nödvändiga utvecklingen av näringslivetstimuleras främst genom allmänt verkande åtgärderinom den ekonomiska politikens ochnäringspolitikens ramar. ''När man läser detta frågar man sig varför ni i allvärlden skrev den där reservationen. Det här är juexakt vad regeringen säger.Efter att ha läst detta är det svårt att förstå varförsocialdemokraterna reser land och rike runt ochpåstår att regeringen genom att sänka skatterna ochunderlätta för företagen på ett otillständigt sättgynnar näringslivet och arbetsgivarna -- om niverkligen har samma inställning som vi, att''allmänt verkande åtgärder ger den nödvändigastimulansen för näringslivet''.Nej, trots formuleringarna i reservationen framgårdet nog ganska tydligt att det finns en klar rågångmellan den förra regeringens och den nuvaranderegeringens grundinställning i dessa frågor. Annarsinställer sig genast frågan varför inte densocialdemokratiska regeringen förevalet vidtog de åtgärder som behövdes. Varför sågden socialdemokratiska regeringen arbetslöshetenöka så kraftigt , sommaren och höstenfram till valet utan att stimulera näringslivet ochförsöka åstadkomma ekonomisk tillväxt för atttrygga jobben?Förklaringen till våra stora problem nu är att dentidigare regeringen misslyckades medstabiliseringspolitiken, vars syfte är att utjämnakonjunktursvängningarna. Socialdemokraternakunde inte förhindra överhettning under en godkonjunktur som den . Då var detbrist på arbetskraft. Kostnader och priser drevs uppoch försvagade konkurrenskraft. Vitappade marknader, och när lågkonjunkturen komvar svensk ekonomi mer sårbar än de flesta ländersekonomi.Därför, herr talman, är det inget tvivel om attSverige gått in i en heltny epok. Den nya regeringens rivstart under höstendrog upp riktlinjerna för en ny ekonomisk politikoch en ny näringspolitik. Denna nya politik fullföljsnu bit för bit.Herr talman! Näringslivet är den bärande sektorn isvensk ekonomi. Den rådande lågkonjunkturenmed stagnation och utslagning av många företagvisar med all tydlighet att ett livskraftigt näringslivär en förutsättning för välfärden. Det är lönsammaföretag som ger säkra jobb. Det är expansion inäringslivet som skapar ekonomisk tillväxt ochdynamisk utveckling.Näringspolitiken skall syfta till att ge näringslivettydliga ramar. Den skall bygga påmarknadsekonomins principer med friföretagsamhet, sund konkurrens och enskiltägande. De politiska ramarna skall utgöra engaranti för att näringslivet skall präglas av socialtansvar, god miljö och god resurshushållning.Men den ekonomiska tillväxten infinner sig inteomgående. Det är därför regeringens bestämdamålsättning, vilket också är mycket tydligt uttryckti regeringsförklaringen, att skapa goda allmännabetingelser för långsiktig ekonomisk tillväxt.Näringspolitikens viktigaste uppgift är därför attskapa ett gott klimat för företagsamheten i ,så att utvecklings- och tillväxtkraften i svenskekonomi kan återvinnas. Synen på näringspolitikenpräglas av den här regeringens starka tro påenskilda individers och företags kreativa förmåga.Herr talman! Svenskt näringsliv är egentligensmåföretagsamhet. Jämfört med det fåtalstorföretag som finns i vårt land, leversmåföretagen sitt liv i det tysta. Men det förtjänaratt påpekas att de många småföretagen genomkreativitet och dynamiskt tänkande starkt harbidragit till ekonomiska välstånd.Det finns alltså alla skäl att föra en näringspolitiksom i hög grad är anpassad för små- och medelstoraföretag. Men den politiken skall inte bygga påselektiva insatser, där vissa företag och branschergynnas av staten som ''stödgumma'' medan andramissgynnas. Vi skall undvika en politik somuppmuntrar till rop på hjälp från staten. Företagenmår i längden bättre av att stå på egna ben och avvetskapen om att det är dessa regler som gäller. Detblir de starka företagen som överlever, och det ärde som har de bästa utvecklingsmöjligheterna. Istället skall företagen ges tillfredsställande politiskavillkor, så att blir ett bra och attraktivt landatt driva företag i.Denna omläggning, bort från densocialdemokratiska bidragspolitiken, föranleder ettantal reservationer. Jag tänkte mycket kortfattatberöra några av dem. Avsiktligt utelämnar jag denviktiga frågan om riskkapital, eftersom KjellEricsson bl.a. kommer att uppehålla sig vid den.Socialdemokraterna kritiserar regeringen, ireservation nr 3, för besparingar som beröruppfinnare och innovatörer.Här gäller i hög grad den tes som beskrivits ,nämligen att allmänna åtgärder skall stimuleranäringslivet. Detta gäller även uppfinnare.Skattelättnader för småföretag har redan införts,och bereds inom frågor omannan företagsbeskattning. Där kan frågan omskattestimulanser för teknik- ochinnovationsföretag komma att övervägas. Det finnsnog anledning att ha förväntningar på denforskningsproposition som kommer ,eftersom forskning är av stor betydelse föruppfinnare.Samma kommentarer kan faktiskt ges beträffandemånga av reservationerna frånSocialdemokraterna. Här och där pytsar man utnågra miljoner till särskilda områden eller projekt.Det är dock inte åtgärder som, enligt vår mening,ger några några betydande förbättringar försmåföretagsamheten i sin helhet. Detta gällerreservationerna nr 7, 13, 17, 18 och 19.När det gäller Ny demokratis reservationer såfinner jag inte heller där några förslag som skulle fånågon praktisk betydelse för företagen. Att byggaett s.k. Japanhus i för att försöka locka hitflera japanska företag tror jag inte är särskiltgenomtänkt. Det är inte heller förslagen för attfrämja uppfinnare och innovatörer.Jag måste säga att om införande av produktjury ochinnovationstimme i TV är Nydemokraternas bevispå det s.k. sunda förnuftet -- som de gärna villåberopa -- var det verkligen inte mycket att kommamed.Därmed, herr talman, yrkar jag bifall tillhemställan i betänkandet och avslag på samtligareservationer.Anf. 57 ()replik:Herr talman! frågar varför vi intevidtog några åtgärder. Problemet medminoritetsregeringar -- det vet väl hennes parti ingår i en sådan regering -- äratt vinna stöd för den politik man vill genomdriva.Precis som sade när vi tog borgerligt regerande, var det viktigaste attsanera ekonomin i landet och att rätta till det somhar gjorts fel under . Det gäller det somvar fel utifrån vårt politiska synsätt. GudrunNorberg måste respektera att vi har det synsättet.När vi hade rustat upp ordentligt började vi ta tag idet som var nödvändigt, nämligen att få fart på ochstimulera industrin. Vi upplevde, somden internationella högkonjunkturen, ett schvung iindustrin, vars like inte har funnits tidigare.När överhettningen blev oerhört stark, GudrunNorberg, ville vi sätta in åtgärder. Var fannsGudrun parti då? Det gick så långt attregeringen tvingades avgå, eftersom nikonsekvent motsatte er att gå med på de förslagsom vi lade fram i den här kammaren och iutskotten för att försöka dämpa överhettningen.Jag glömmer aldrig debatten om bostadsbyggandet.När vi lade fram förslag om en spärregel förbostadsbyggandet i påstod dennuvarande skatteministern att dettavar ett fruktansvärt ingrepp på marknaden. Såskulle det inte gå till. Efteråt har han nästananklagat oss för att vi inte tog i mera när marknadenvar så överhettad. Man måste bestämma sig,, för vilket ben man skall stå på.Vi tar ansvar för den politik som vi har lagt fram ivåra reservationer. Vi vet att den politiken bl.a.leder till att småföretag skulle få möjlighet tillriskkapital, vilket är nödvändigt innan mankommer i gång och skall betala sin skatt. Ni sägeratt man skall sänka skatten. För många av dessaföretag är skatten inte intressant förrän kanskeefter fyra när de har kommit på fötter.Anf. 58 () replik:Herr talman! Jag skall lämna frågan om riskkapitaleftersom den debatten kommer. att föra den från vår sida.Socialdemokraterna använde inte den goda tiden,högkonjunkturen, till att skapa ett stabiltnäringsliv. I stället lade man på näringslivet ettantal pålagor, vilket har räknatupp tidigare. Det medförde att vi inte fick ett starktnäringsliv. Det fanns även andra frågor som bidrogtill att företagarna flydde . Det gällde etthelt paket. Vi hade tidigare ett skattesystem sommissgynnade arbete. Vi hade en hög sjukfrånvaro iSverige och ett sjukförsäkringssystem som integynnade att man var på jobbet. Vi hade en lågproduktivitet, vilket innebar mycket högalönekostnader för företagarna. Detta medförde attsvenska företag inte var konkurrenskraftiga. Detfanns tidigare en osäkerhet hos näringslivet iSverige om vilken energipolitik som skulle kommaatt föras. Hur skulle det bli med elförsörjningen ochvad skulle det bli för elpriser? Det var företrepartiuppgörelsen.På den tiden fanns också en osäkerhet om varSverige stod i EG-frågan och frågan om anslutningtill EG. Det ledde till en osäkerhet när det gäller attdriva företag i . Vi vet att vi hade ett enormtstort utflöde av investeringskapital från Sverige.Svenska företagare valde inte att investera härhemma och utländska företagare valde inteSverige. Detta förde även ut forsknings- ochutvecklingsresurser ur landet. Man lät åren medhögkonjunktur rinna förbi utan att stabiliseranäringslivet. Sviterna av detta får vi lida av nu.Anf. 59 ()replik:Herr talman! Skälet, , till attmånga företag har valt att använda sig avtillverkning även utomlands är faktiskt attmarknaden är större utanför landets gränser än härhemma. Det medför naturligtvis att konkurrensenblir viktig för oss.Det är uppenbart att vi hade ett antal bekymmeroch problem. Det skall inte stickas under stol med.Vi var medvetna om dessa problem. Vi började tatag i problemen. Vi var förberedda och vidtogåtgärder. En del åtgärder var utan tvekansmärtsamma, men nödvändiga.Frågan är om det ni nu sätter i verket leder till rättväg. Frågan är om den enda vägens politik är denrätta politiken. Som vi socialdemokrater ser detbehövs det även några andra vägar. Det kan intebara finnas en enda väg -- nämligen det krassakapitalets väg -- där ni lägger er platt och tror attmarknaderna fritt kommer att sväva och att ingetkommer att styra.Fråga dig själv, , vilka krafter somkommer att styra där.Vi vet att det behövs samhällskrafter som styr enbalanserad ekonomisk utveckling, och i vårnäringspolitik tog vi faktiskt fasta på detta genomatt ge småföretag möjligheter, genom att satsa påteknisk forskning, genom att satsa på utvecklingoch genom att ange för företagen vilka marknaderde skulle kunna vara med och konkurrera på -- alltdetta finns i vår näringspolitiska motion.Det är den typen av frågor som diskuteras avpolitiker och industriledare, inte bara här hemmautan runt om i hela . I alla de störreindustriländerna förs nu den debatten, och där visardet sig att den politik som vi har slagit in på harväldigt mycket att ge.Anf. 60 () replik:Herr talman! Jag sade faktiskt i mitt anförande --jag var mycket noga med det -- att näringspolitikenskulle syfta till att dra upp ramarna för näringslivet.Jag vill alltså hävda att jag aldrig har talat om attlåta marknaden löpa fritt, som ReynoldhFurustrand nu påstår. Genom politiken skall ramarna och dra upp riktlinjerna, och inomdessa ramar skall marknadskrafterna råda. Därskall det naturligtvis vara lönsamt att driva företag.Det har funnits en attityd från socialdemokratisksida -- den finns väl kanske fortfarande, men denhar varit tydligare tidigare -- att se lönsamhet iföretag som någonting fult. Man skulle inte få tjänapengar, det skulle inte få finnas profitintressen, osv.Man har låtit kostnaderna för företagen skjuta ihöjden därför att man inte velat att företag skullevara lönsamma.Detta är naturligtvis alldels fel politik, och det ärbakgrunden till osäkerhet på arbetsplatsen.Företag som inte går med vinst kan inte expandera,kan inte anställa fler människor och kan inte ensbehålla den personal de har. Därför är det viktigtatt vi har en skattepolitik och en näringspolitik somger företagen möjligheter och vinstmöjligheter.Det är där vi får de säkra jobben, och det är där vikan skapa fler jobb. Därför är småföretagenmycket viktiga -- det är i småföretagen som de nyajobben kommer att finnas.Anf. 61 . () replik:Herr talman! Jag skulle vilja fråga GudrunNorberg: Var finns de anställda i regeringensnäringspolitik?Tillväxtproblemen handladeväldigt mycket om låg produktivitet. Det finns många förklaringar till densjunkande produktiviteten och den lågaproduktivitetsutvecklingen i svenska företag. Enviktig del är att man inte fullt ut utnyttjar deanställdas resurser. Man kan säga att det är ettorganisationsproblem, ettföretagsutvecklingsproblem. Det finns storaföretag -- ABV t.ex. -- som har varit mycketframgångsrika, mycket förutseende på de härområdena och som även har lyckats få nedfrånvaron och upp produktiviteten, som har lyckatsfå ökad kreativitet och ökat engagemang från deanställda.Det finns inte ett ord om de anställda i deborgerligas näringspolitik. Är det först närsnickaren eller målaren blir egen företagare ellernär metallarbetaren öppnar en liten firma som hanfår människovärde och blir en produktiv faktor iden borgerliga näringspolitiken? Det är ettförenklat och farligt synsätt.Företagsutveckling och sådan kompetens som jagtalar om kan man inte vänta sig i små företag. Mankan knappast förvänta att små företag skall kunnaköpa den. De förslag till besparingar sommajoriteten har ställt sig bakom går ut överresurser, företagsutveckling, kompetens förföretagsutveckling, som förmedlas genomNUTEK. Detta tycker jag är en dålig politik. Detär ett dåligt sätt att spara.Gudrun säger att man inte skall peka utområden som skall prioriteras, områden som detskall satsat på. Men det gör ju regeringen,majoriteten och själv. Ni t.o.m.snävar in det spektrum som det skall görassatsningar på genom att säga att satsningar baraskall göras på bioteknik, informationsteknologi ochmiljötenik. Ni har valt ut de här områdena -- säkertpå goda grunder. Det är bra områden, men jagtycker att satsningarna är för små. Men ni har gjorten politisk prioritering, och det är nödvändigt attgöra den typen av prioriteringar. Man kan alltsåsäga att ni talar med dubbla tungor; omedvetet görni det som måste göras -- medvetet gör ni någontingannat.Anf. 62 () replik:Herr talman! . frågade: Var finns deanställda i en borgerlig näringspolitik? Jo, de finnsi fasta jobb i företagen. Och det är där de skallfinnas. Som jag alldeles sade är det delönsamma företagen som ger de säkra jobben.Vi utnyttjar inte de anställda som resurser, som dentillgång de är, påstod . också. Jaghävdar bestämt att det är fel. Vi har frånFolkpartiets sida otaliga gånger uttalat att deanställda, t.ex. inom den offentliga sektorn, är denstörsta och bästa resursen. Vi har talat om den inrerevolutionen inom den offentliga sektorn och gått ibräschen för den, nämligen att ge de anställdastörre ansvar för verksamheten -- det är de som kanverksamheten bäst -- och större ekonomiskt ansvar.Vi har talat om att öppna den offentliga sektornockså för privat verksamhet för att få till ståndkonkurrens, för att stimulera till idéer och stimulerade anställda på båda områdena, både deprivatanställda och de offentliganställda. Men vihar också talat om att stimulera de anställda inomden offentliga sektorn genom att ge dem meraansvar, genom att dela upp verksamheten i mindreenheter och genom att ge dem ekonomiskt ansvar.Jag tycker därför att det är ett mycket oförtjäntpåhopp att säga att vi inte skulle ta tillvara deanställda som resurser. Vi har åtskilliga gångerhävdat att de är stora resurser och sagt att vi villutnyttja dem på ett bättre sätt.Anf. 63 . () replik:Herr talman! Jag vill påminna omatt det i småföretagarpropositionen gjordes enavisering om ändringar i trygghetslagarna för deanställda i småföretagen. Det är knappast ett sättatt visa uppskattning av de anställda i små företag --att försöka komma åt de rättigheter som de harskaffat sig genom sina fackliga organisationer,genom att sluta sig samman kollektivt.Det finns i den borgerliga näringspolitiken, sägerman, en avveckling av riktade resurser och ensatsning på allmänna åtgärder, framför allt påskatteområdet. Jag vill återigen framhålla attmånga av de åtgärder som behövs inte är en frågaom pengar -- det är fråga om tillgång tillkompetens, det är fråga om kontakter, det är frågaom erfarenheter som man måste kunna dela medandra. Jag har lyft fram detta påföretagsutvecklings- ochpersonalutvecklingsområdet, men det gäller t.ex.också möjligheten att knyta kontakter och utvecklanätverk, det gäller den verkstadstekniskadelegationen, det gäller stöd och hjälp till småföretag, underleverantörer, främst till bilindustrin;det gäller också andra insatser för andraunderleverantörer: att specialisera sig, att sökamarknadsnischer, att samla ihop information, attknyta kontakter med andra underleverantörer, attskaffa sig relevant, aktuell kunskap.Vänsterpartiet har i den näringspolitiskamotionen -- det blir delvis ett svar till Per-RichardMolén -- betonat att det är viktigt att det ställserfarenhet och kompetens till små företagsförfogande när det gäller inträde på den öppnaeuropeiska marknaden, om det nu sker genomEES-avtal eller genom fullt medlemskap. Genomatt man drar ned på riktade insatser, genom att mandrar ned på budget, minskar de härmöjligheterna.Och detta är av småföretagen uppskattade tjänster,och de är nödvändiga. Det är självklart för varjeansvarskännande regering och för varje nation atterbjuda den här typen av ram eller bakgrund för desmå företagen, så att de kan finnas i sina nischer ochutvecklas, introducera ny teknik och nya produkteroch knyta kontakter.Anf. 64 () replik:Herr talman! Det är naturligtvis, som säger, viktigt att knyta kontakter och attkunna bygga upp ett nätverk. Det tror jag inte attvi på något sätt har tagit bort förutsättningarna för.En mindre nedskärning på kan inte betydaatt man skulle eliminera möjligheterna att skapakontakter, utbildning, osv. finnsnaturligtvis kvar och har en hel del av sinverksamhet kvar.Det är också i stor utsträckning organisationernas --jag tänker då både på de fackliga organisationernaoch på arbetsgivarorganisationerna -- uppgift att påolika sätt skapa sådana kontakter.Rolf L. var inne på Europeiskagemenskapen. . var tidigare ärlig nogatt säga att han hade tänkt om när det gälldeborttagandet av förmögenhetsskatten på arbetandekapital. Det hade varit bra om han hade gjort dettidigare; då hade vi kunnat avskaffa den tidigare.Men jag hoppas att han ställer sig här ochsäger att han har tänkt om även när det gäller EGoch de kontakter det betyder för svenskt näringsliv.Anf. 65 ():Herr talman! Den svenska industrin befinner sig ien lågkonjunktur som slår hårt motsysselsättningen och utvecklingen i . Det ärdärför viktigt att man tar tillvara denutvecklingskraft som finns i de små och medelstoraföretagen. Det är också viktigt att man stimulerartillkomsten av nya företag och utvecklar nya idéer.Den politiken har socialdemokratin med framgånggenomfört.Den nuvarande regeringens förslag till ny närings-och småföretagarpolitik har tvärt stoppat dennautveckling. Den kraftiga minskning av anslaget försmåföretagsutveckling som regeringen harföreslagit kommer att slå hårt mot devälmotiverade utvecklingsinsatser som NUTEKgjort för att förbättra förutsättningarna förutvecklingen av befintliga småföretag.Dessutom skulle ett ökat nyföretagande kunnatgenomföras om inte de ekonomiska medlen dragitsin. Detta står i bjärt kontrast mot vad som såfrikostigt utlovades av de borgerliga partierna införvalet och i regeringsförklaringen.De nu föreslagna nedskärningarna slår hårt mot deolika typerna av generella program ochutvecklingsinsatser. Minskningen av anslaget förstöd till produktutveckling, uppfinnare ochsmåföretag i tidiga utvecklingsskeden och medstora risker kommer att försämra möjligheterna tillett teknik- och forskningsbaserat nyföretagande iSverige, på grund av att det inte finns någon annanfinansiering än den statliga. Bankerna är inteberedda att ta några risker. Därför blir behovetmycket stort av just riskvilligt kapital.Det är därför märkligt att regeringen vidhållerindragningen av medel från t.ex.utvecklingsfonderna och Norrlandsfonden utan har ersatt detta riskkapital. De förslag tillriskpengar som man så storstilat presenterade iregeringsförklaringen har ännu inte lagts fram förriksdagen. Detta gör att det främsta hindret förföretagsutveckling i är bristen påriskkapital.När det sedan gäller regeringens förslag om attföretagen skall ta ett större ansvar för forskning ochutveckling så kommer detta i ett läge när industrinalldeles påtagligt knyter detta snävt till den egnaverksamheten. Man bör också vara medveten omatt i ett internationellt perspektiv har de flestaländer en större satsning på tillämpad forskning ochutveckling än vad vi har i . Detta ökarmarkant risken för att företagen förlägger sinforskning och utveckling till länder med merattraktiva forskningsmiljöer; detta på grund av detsamhällsstöd som finns i dessa länder.Jag har en känsla av att den nuvarande regeringeni sin iver att förändra inte tar någon hänsyn tillkonsekvenserna utan att det är den moderataideologin som bestämmer. Här gäller alltså kartanoch inte verkligheten.Herr talman! Vi socialdemokrater tror att det ärnödvändigt att utvecklingen av näringslivetstimuleras, främst genom generella åtgärder inomden ekonomiska politikens och näringspolitikensramar. Vi tror inte att man kan ta bort alla selektivastöd utan att det får svåra konsekvenser förutvecklingen i landet. Regeringens förslag tillnedskärningar på innebär att stödet tilluppfinnare och innovatörer minskar. Detta finnervi socialdemokrater ytterst märkligt, då denindustriella förnyelsen för utveckling ochuppfinningar på lång sikt kommer att blikommersiella. Dessa kommer oftast fram inystartade eller små företag.Regeringens förslag att lägga ner VT-delegationenoch upphöra med underleverantörsprogrammetvisar att man inte har gjort någon omfattandeanalys av hur situationen är för företagen . Närman sedan skriver i propositionen attunderleverantörerna är en bransch, förstår var ochen att man inte är medveten om vad man egentligenhar föreslagit.