prot · GF09128 · 1992-06-10 00:00:00 — Det fårallmänheten aldrig reda på; inte så här långt.Man borde förvänta sig att åtminstone vi i utskottetoch skulle få utförlig information ochdokumentation om detta, men icke!Bankerna står ändå under tillsyn av enfinansinspektion som har att se till att en bankföljer:--dels de lagar som reglerar bankens verksamhet,--dels andra författningar som avser banken,--dels bankens stadgar och bestämmelser som medstöd därav meddelats bankens stämma ellerstyrelse.Finansinspektionen skall vidare meduppmärksamhet följa bankens verksamhet ochhålla sig underrättad om förhållanden som kaninverka på en banks säkerhet eller i övrigt är avbetydelse för en sund utveckling avbankverksamheten, enligt 7 kap. 1 §bankrörelselagen.Mot bakgrund av dels gällande banklagsstiftning,dels finansinspektionens tillsyningsverksamhet ärdet ett mysterium att denna bankkrasch har kunnatinträffa utan förebyggande varningssignaler ochinformation. Det osannolika har hänt. Eller vetregeringen mer om den här olyckliga utvecklingenän man har låtit påskina? Det kan vara så. hade en utomordentligt genomlysandeartikel för någon vecka sedan i ärendet. Att dömahärav har man från regeringens sida haft och suttitinne med information som man inte har låtit gåvidare, i varje fall inte till oss i utskottet.De många obesvarade frågorna leder tillspekulationer, lösa antaganden och en brist påtilltro till bank- och finanssystemet. Det är hög tidatt gå till botten och granska Nordbanken,bankväsendet i övrigt samt finansinspektionens rolli den här affären i synnerhet och dess verksamhetöver huvud taget -- men också regeringensagerande. Misstagen får inte upprepas. Vi svenska skattebetalare vill inte bli tagnapå sängen gång efter annan när det gällermiljardbelopp som vi får punga ut med.En bank- och finanskommission bör därförtillsättas som består av politiker, helstrepresenterande alla riksdagspartier, samtekonomer och andra experter.Utredningen förutsätts klarlägga handläggningeninom Nordbanken och ansvarsfrågan samt granskade många stötande fallskärmsavtalen iflermiljonsklassen och undersöka om dessaoundgängligen måste gälla eller om de kan jämkas.Jag tror att regeringen i den delen har en utredningpå gång.Avslutningsvis vill jag säga att vi i Ny demokratiåterkommer till frågan om insättarskydd försmåspararna i stället för statliga garantier tillbankerna. Enligt pressuppgifter tittardepartementet nu på olika lösningar av den härfrågan. Vi vill att regeringen tillsätter en utredningsom har att lägga fram förslag till ett insättarskyddför landets alla småsparare -- ett förslag somriksdagen har att ta ställning till.Herr talman! Glädjande nog framhöll ävenfinansutskottets ordförande i dagens finansdebattbehovet av att regeringen tillsätter en utredningsom analyserar och kartlägger situationen inombankväsendet och granskar Nordbankens ochfinansinspektionens agerande i den här affären.Vi i Ny demokrati skulle anse det mycket märkligtom ledamöter, oberoende avpartitillhörighet, inte skulle vilja medverka till attinformera oss beslutsfattare i och övrigasvenska skattebetalare om Nordbanksaffären ochvidare tillförsäkra landets alla småsparare etteffektivt insättarskydd mot bakgrund av vad somhar inträffat och kan inträffa.Herr talman! Jag yrkar därför bifall tillreservationerna 2 och 4 från oss i Ny demokratisamt till våra motionsyrkanden 2 och 3 under mom.4 i hemställan i betänkande 1991/92:NU36.Anf. 139 ():Herr talman! Jag deltog i konstitutionsutskottetsgranskning av rekonstruktionen av Nordbanken,och det gav en hel del material inför denparlamentariska utredning om krisens orsaker somockså vi i vill ha. I denna del kan viansluta oss till reservation 2 från Ny demokrati.Regeringen och utskottsmajoriteten vill att vi nuskall ge regeringen fullmakt att först köparesterande privatägda aktier i för21 kr. styck, placera dem i ett bolag och sedan säljadetta bolag. Man motiverar köpet med att statenmåste ta på sig hela ägaransvaret och försäljningenmed att staten inte bör äga aktier.De som vill privatisera bör påminnas litet omhur krisen i banken startade. De orimligt storautlåningarna i helstatliga PKbanken inleddes meden privatisering, försäljningen av aktier iPKbanken till och köpet av , varvid man så att säga knöt ihopsig med , och andra av deföretag som senare skulle utlösa krisen. Därpåföljde en alltför snabb och alltför tidig avregleringpå valuta- och kreditmarknaderna när densocialdemokratiska regeringen föll undan för denborgerliga hetskampanjen mot all statlig valuta-och kreditkontroll.Mot denna bakgrund är det svårt att instämma ireservation 1 från Socialdemokraterna, som enbarthänvisar till beslut under innevarande riksmötesom skuld till krisen och som vill lösa krisen medenbart socialdemokratisk politik.Däremot följer vi upp reservation 3 frånSocialdemokraterna om att det är ochinte regeringen som skall besluta om störreförändringar i det statliga ägandet. Regeringenskall inte ha bemyndigande att säljaNordbanksaktierna utan hörande av . Jaghar litet svårt att förstå varför nysssade här att ni inte tänker följa upp dennareservation.Det förvånar mig också att Ny demokrati inte kanställa upp på detta elementära krav. Minns ni intehur det har gått till vid tidigare utförsäljningar avstatliga företag? Litar ni, som brukar tala ometablissemangets kompisanda, så helt och fullt påatt regeringen kan klara privatiseringen på ett brasätt på egen hand?Ian sade här förut att Ny demokrativar ett arbetarparti. Då borde ni exempelvis kunnagå med på att vi i första hand sålde aktierna till debankanställda i stället för till storfinansen. Jagtycker att ni skall visa litet ideologisk rätlinjighetför en gångs skull och rösta med oss ochSocialdemokraterna på denna punkt.Bengt Dalström säger i en reservation att de statligagarantierna för bankerna strider motmarknadsekonomins grunder, och det är rätt. Menhur kan då gå med på att låtaregeringen köpa aktierna för . ?Marknadsvärdet på Nordbanksaktierna torde juligga på minus. Det borde vara möjligt att pressapriserna åtminstone ner till noll.Paradoxalt nog kräver Dalström ocksåinsättarskydd för alla banksparare i sammareservation där han hyllar marknadsekonomin.Sparande i bank skall tydligen vara alldelesriskfritt. Jag tillhör själv småspararna iNordbanken, och det är tacknämligt att Dalströmvill skydda mig med hjälp av det han kallar ''ossskattebetalare''. Men det är knappast i enlighetmed marknadsekonomins principer.Vi i instämmer också i fördömandetav de orimliga avgångsvederlagen tillbankdirektörerna, som för övrigt också strider motmarknadsekonomins principer, eftersom jaginbillar mig att marknadsvärdet på avgångnabankdirektörer också torde ha fallit en hel del påsenare tid. Också dessa avgångsvederlag är, liksomde vanvettiga utlåningarna, i huvudsak ett resultatav att Nordbanken försökt apa efter metoderna iprivatbankerna. Är det någon, t.ex. BengtDalström, som har kollat upp hur det förhåller sig ide stora privata bankerna med olika typer avprivilegier för bankdirektörer och andra högretjänstemän? Där har man en hel nomenklatura medförmåner av olika slag, återigen ett bevis förskillnaden mellan begreppen kapitalism ochmarknadsekonomi.Med detta vill jag yrka bifall till reservation 2 vadgäller mom. 1, till meningsyttringen vad gällermom. 2, till reservation 3 vad gäller mom. 3 samttill utskottets hemställan vad gäller mom. 5.Anf. 140 (nyd)replik:Herr talman! När det gäller vår inställning tillkonstruktionen och aktievärderingen i dennasorglustiga affär kan man säga att det är mera avprincipiella skäl som vi har fått acceptera att gå medpå den del som avser mom. 2 och 3, som JohanLönnroth tar upp. Därvidlag har vi inte någotmotbud att komma med. Det är viktigt attförtroendet för banksystemet bibehålls, även omjag har framfört tankegångar och synpunkter på detbristfälliga i det nuvarande banksystemet.Vi nöjer oss inte med att fortsättningsvis utanvidare acceptera de lösningar som vi har arbetatmed. Det gäller dels ett tillskott på 5 miljarder förett halvår sedan, dels 20 miljarder . Vi tycker attdet känns ansvarslöst att fortsätta på detta sätt,utan att vi har en klarläggande dokumentation omorsakerna. Det är viktigt att vi kan införa regler förfinansinspektionen som kan medverka iförebyggande syfte till att vi undviker dessakatastrofer. Vi får väl nästan kalla det förkatastrofer.När det gäller insättarskyddet var vi redan tidigareinne på att det även i ett samhälle därmarknadskrafterna skall råda finns anledning attskydda småspararna. Det skyddet saknar vi här iSverige. Vi har sett att det har fungerat delvis iAmerika. Vi ser en liknande lösning som möjligockså här i Sverige.Anf. 141 () replik:Herr talman! Jag måste säga att jag inte förstodsärskilt mycket av det senaste inlägget, BengtDalström. Varför skall ni gå med på att dessa aktiersäljs för , när själv hävdar atthan vill leva efter marknadsekonomins principer?Ägare till dessa aktier är bl.a. diverse storahöjdare, som tidigare gick in i Nordbanken. Jagfattar framför allt inte varför intekan låta oss i denna kammare fatta beslutet omförsäljning först. Varför överlåter vidare detta till regeringen? Varför vill ni intespela den roll som ni älskar att spela i dennakammare, rollen som vågmästare?Anf. 142 (nyd)replik:Herr talman! Som vågmästare reser jag mig uppoch svarar helt enkelt följande. När det gällerJohan värdering och att vi går med på ettaktievärde på . är saken den att vi dess värresaknar information om aktiernas rätta värde. Vi harhelt enkelt ansett att vi får lov att följa regeringenslinje.Anf. 143 () replik:Herr talman! Men om ni överlåter till oss här iriksdagen att fatta det avgörande beslutet, då kanBengt Dalström skaffa den informationen innanhan går med på att rösta för en försäljning till detpris som då kommer att bli aktuellt.Anf. 144 ():Herr talman! majoritet ger ibetänkandet NU36 Rekonstruktion avNordbanken kammaren underlag för ett beslut somegentligen inte borde ha behövt fattas. Haderiksdagsmajoriteten tidigare lyssnat på deargument som de borgerliga partiernasföreträdare -- en , en Per Westerbergeller en , för att nämna de aktivastedebattörerna -- fört fram för enprivatisering av Nordbanken, skulle den härsituationen aldrig ha inträffat. står vi här med77 % av aktierna i statens ägo och därigenom medförpliktelsen att uppfylla det ägaransvar som vi medstort eftertryck krävt av andra bankägare i liknandesituationer. Det som inträffat visar bara att detanonyma ägandet i Nordbanken lika litet som isparbankerna tidigare garanterar ett professionelltuppträdande på marknaden.Detta ägaransvar blir ett viktigt underlag för detbeslut vi skall fatta. Nordbankens kunder skallkunna känna förtroende för sin bank, vare sig dehar inlåning i banken eller är låntagare. Det andraskälet till ett beslut är mer oprecist och handlar omregeringens och samlade ansvar förstabiliteten i banksystemet.Det lär enligt tidningsuppgifter finnas ledamöter ikammaren som ser detta som encykelställssituation, dvs. att vi står inför ett beslutsom rör sig om så svindlande belopp att vi, i ställetför att föra en saklig diskussion i huvudfrågan, i detoändliga diskuterar hur cykelstället skall se ut ochvar det skall placeras. Min egen reaktion införföredragningar och diskussioner i utskottet handlarmer om den klarsyn man drabbas av när mansamfällt inser att det faktiskt bara finns en lösningpå det problem man ställts inför, och att dennalösning har stora statsfinansiella konsekvenser. Idet här fallet innebär det, som tidigare framkommiti debatten, att ett enigt utskott ställer sig bakomförslaget att ett av staten helägt aktiebolagförvärvar samtliga utestående aktier i ett pris av . per aktie, dvs. lika medemissionskursen , till en sammanlagdkostnad av 2 050 milj.kr. Samma princip hartillämpats tidigare i liknande situationer.Dessutom är vi eniga om att stödja detomstruktureringsförslag som innebär attnödlidande krediter, lån med avtaladeränteeftergifter och andra tillgångar som belastarNordbankens intjäningsförmåga, eller som avandra skäl inte bör behållas av banken, förs över tillett nybildat dotterbolag, nämligen AB.Sammanlagt uppskattas garantier, lån,kapitaltillskott och andra åtgärder i detsammanhanget kunna rymmas inom en ram på 20miljarder kronor. Det är alltså det maximala beloppsom kan komma i fråga om inga åtgärder vidtas avvare sig banken, riksdag eller regering för att rättaupp den finansiella situationen på marknaden. Dentidigare beslutade sänkningen avfastighetsskatten på kommersiella lokaler är ju ettexempel på den typ av åtgärder som kan vidtas frånvår sida.Nu har debatten kring regeringens förslag i storutsträckning handlat om vilka effekter beslutet kanfå för övriga banker. Kommer Nordbanken att fåstädmöjligheter som ligger utöver vad statensägaransvar egentligen motiverar? Jag har storförståelse för bankföreträdarnas krav på att blilikvärdigt behandlade, och jag utgår från attregeringsföreträdarna i de fortsättaöverläggningarna kring vad som skall tillförasSecurum skall ha konkurrensneutraliteten somledstjärna och att processen skall genomföras medden öppenhet som banksekretessen tillåter för attundvika ogrundade misstankar.Cykelställinslagen i debatten har handlat om fyrapunkter:För det första: behovet av ett samlat grepp för attmildra verkningarna av finanskrisen. För detandra: tillsättandet av en kommission med uppgiftatt granska bankväsendets utveckling ochorsakerna till denna samt prövafinansinspektionens tillsynsverksamhet. För dettredje: att inte bemyndiga regeringen att sälja degenom dagens beslut inköpta Norbanksaktiernautan ytterligare hörande av . För detfjärde: ett uttalande där anmodarregeringen att lägga fram ett förslag ominsättarskydd.I alla frågorna har utskottsmajoriteten funnit starkaskäl som talar för denna uppfattning.Den finanskris som behandlas i densocialdemokratiska motionen har sitt ursprung i deavregleringsbeslut som började fattas i mitten av80-talet. Det stora misstaget var att inte samordnaförändringarna i bankernas arbetsvillkor medskattereformen. Det blev, helt enkelt, för billigt attlåna pengar efter skatt. Ovanpå detta kom såansträngningarna att dämpa inflationen. Fastigheternasförväntade värdestegringar stämde inte längre medbelåningen.På samma sätt som man försöker identifierabankkrisens vinnare och förlorare, skulle mankunna tala om inflationspolitikens vinnare ochförlorare. En sak är i varje fall säker. Det är heltandra grupper som kan dra nytta av den lägreinflationen och de förväntade effekterna av denna iform av lägre räntor, än de som sedantjänade på galopperande fastighetspriser. Det ärviktigt att hålla detta i minnet när man då och dåi media möter alltför många ofullständiga hemma-hos-förloraren-reportage. tskottsmajoritetenger finansinspektionen huvudrollen när det gälleratt pröva vilka faktorer som kan ha bidragit till denuppkomna situationen. Detta är helt i enlighet medfinansinspektionens instruktion. den första paragrafen i det sjunde kapitlet.Även 2 § kan vara av intresse. Där står attbankinspektionens tillsyn utövas med ledning av dehandlingar som enligt denna lag skall sändas in tillbankinspektionen samt de upplysningar sominhämtas vid bankundersökningar eller på någotannat sätt. Bankundersökning skall genomföras såofta som inspektionen anser det nödvändigt ellernär regeringen beslutar att sådan skall ske.Eftersom utskottet utgår från att regeringenlöpande följer utvecklingen på området, innebärdet att den, om den finner anledning härtill, kanbesluta om en sådan bankundersökning.Härigenom blir, i varje fall ,särskilda utredningar onödiga.I detta sammanhang har också de avgångsvederlagsom utbetalas i samband med att krisdrabbadebanker fått nya företagsledningar kritiserats. I denöverhettade arbetsmarknadssituation som råddeunder senare delen av 80-talet när det gällde högrechefer -- inte bara inom bankområdet, min egenerfarenhet gäller i första hand kommunen -- blev''fallskärmsavtalen'' ett konkurrensmedel för attkunna rekrytera högre chefer. Ofta tillkom även enrättviseaspekt som medförde att redan anställdachefer skulle ges samma förmåner som dennyanställde. Den stora uppmärksamheten kringavtalen, den av lågkonjunkturen prägladesituationen på chefsarbetsmarknaden, och kanskeinte minst den nya skattepolitiken med bl.a.rimligare marginalskatter, gör att det finnsberättigad anledning att tro att kommande''fallskärmar'' kommer att vara utformade på ettbetydligt mindre stötande sätt. För de styrelser somstår i begrepp att träffa nya avtal inom det statligaområdet kan det uttalande som utskottet gör ombehovet av att från etiska utgångspunkter allmäntdiskutera avtalens konstruktion kanske tjäna somvägledning.När det gäller bemyndigandet för regeringen attsälja ut dels de förvärvade aktierna i ,dels , finner utskottsmajoriteten sammastarka skäl tala för detta som när utskottet inovember 1991 tillstyrkte att statens dåvarandeaktier i skulle kunna säljas. Denprincip som säger att bara de aktier som staten ägeri ett visst ögonblick går att sälja vidare, men inte deman köpt senare, är mer ett utslag avsocialdemokratisk bland- och planekonomi än avansvar för bankkundernas intressen ochbankväsendets utveckling. Att som att ett 23-procentigt statligt ägande skullevara avgörande för konkurrensen inombanksektorn, är enligt min uppfattning att sättaalltför stor tilltro till statens affärsdrivandeförmåga.Slutligen några ord om insättarskyddet. Vi kanvänta oss en departementspromemoria som harutarbetats med ett EG-direktiv i åtanke i början avhösten 1992. Att nu göra ett uttalande i dennafråga, som vill i sin reservation,skulle mot den bakgrunden sakna all praktisk ochpolitisk betydelse.Herr talman! Jag yrkar bifall till näringsutskottetshemställan i betänkande 36 i dess helhet och avslagpå samtliga reservationer.Anf. 145 ():Herr talman! Inspirerad av att ha läst boken omParkinsons lag har tydligen tappat allrespekt för sina motdebattörer i riksdag.Jag tycker att man borde tänka sig för innan mananvänder sig av en cykelställsdialog i kammaren.Det finns faktiskt vetskap utanför sfär.Det har också visat sig att landet har styrts av enregeringen som med fasthet har hållit i frågorna.Vidare har vi avregleringen, . Jag satt ifinansutskottets som suppleant. Där drevs fråganordentligt av och hans kollegor,nämligen att staten inte skulle utöva någonreglering när det gäller valutamarknaden. Såsmåningom togs greppet, och marknadenavreglerades naturligtvis av en socialdemokratiskregering. Detta gjordes i tron att marknaden skulleklara frågan, vilket den inte gjorde. Det visar attmarknadskrafterna misslyckades totalt, och det äranledningen till den stora krisen.Jag tycker att det är viktigt att påpeka att vi faktisktinte borde ha något stort politiskt bråk när gällersvenskt bankväsende. Där borde vi ligga lågt. Detkommer att trilla fler huvuden i bankkrisens spår.Det är inte bara Nordbanken som bör diskuteras.Vi har sett vad som skett i Första , ochvi kommer att se vad som händer andra banker. Viborde ligga litet lågt när det gäller att svartmålastaten som ägare av banken.Jag förstår inte resonemang när detgäller . Ytterligae23 % kommer att ägas av staten. Regeringen harredan åtagit sig bemyndiganden när det gäller de77 %. skall man skaffa sig ytterligarebemyndiganden för de . Det innebär ettfullständigt bemyndigande för att hantera sådanafrågor utan att höra . Det är respektlöst,. 146 () replik:Herr talman! Cykelställsparallellen var inte minegen, . Det var i en tidningsnotis iSvenska som man påstod att någonannan av ledamöter hade den känslaninför den här diskussionen.När det gäller avregleringen, delar jaguppfattningen att den var, och är,positiv. Problemet var förmodligen bara att man iden situationen inte kunde överblicka alla deföljdbeslut som man skulle behöva fatta. Därförhamnade man i en situation som man inte riktigtkunde kontrollera.När det gäller dessa , var min slutsatsen följd av att vi redan har fattat beslut om att deförsta , som staten äger, skall kunnasäljas vidare och att dessa skulle bli kvar. Detär mer en fråga om vad som blir när manlägger ihop det.Anf. 147 () replik:Herr talman! I vår reservation ger vi uttryck för denfara som finns i regeringens privatiseringsiver, snabbt går ut och försöker bli av med aktiernaoch följdaktligen rear bort stora tillgångar som ägsav svenska folket. Det är inte tillfredsställande.Den andra delen gäller detta att regeringensamtidigt förvärrar situationen påfastighetsmarknaden genom att gå ut med ett utbudav statliga fastigheter för ytterligare 20--25miljarder kronor. Detta håller priserna nere, ochdärigenom förvärrar man bankkrisen.Anf. 148 (nyd):Herr talman! Jag har en fråga och en reflexion somjag vill rikta till . delaralltså inte den uppfattning som finansutskottetsordförande förde fram här ifinansdebatten om behovet av att regeringentillsätter en utredning för att klarlägga situationeninom bankväsendet i allmänhet och; Nordbanken,och handläggningen av detta ärende i synnerhet?Jag ställer den frågan till honom eftersom jag gärnavill understryka vikten av att regeringspartiernasopar det här under mattan. Kan han tänka sig attansluta sig till uppfattning somordförande i finansutskottet?Anf. 149 () replik:Herr talman! I utgångsläget måste vi ha förtroendeför finansinspektionen. Eftersom det, som vi bäggehar konstaterat, är helt i enlighet med dessinstruktion att göra dessa undersökningar, måste defå slutföras först. Vi har också sagt iutskottsbetänkandet att vi utgår ifrån attregeringen noga skall följa den här utredningen.Anf. 150 (nyd)replik:Herr talman! Att jag framhärdar litet när det gällerjust den här undersökningen beror på att jag hellresåg att vi här i kunde få fram en eniguppfattning om behovet av denna, än att vi kanskeöverlämnar i granskningen till undersökandejournalistik i massmedia.Anf. 151 ():Herr talman! Jag blev litet nyfiken på vad JanBackman menade med det planeringstänkandeeller planhushållningstänkande som han talade om.Här föreslår utskottsmajoriteten att vi i förväg skallbestämma priset vid uppköpet av resterande aktieri Nordbanken till . Detta attbestämma ett pris i förväg utan att låta det prövasav marknaden trodde jag var klassisktplanhushållningstänkande. Skulle förklara litet vad han menar?Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 13 §. )11 § betänkande1991/92:KU35 EG-information (prop. 1991/92:150delvis).Anf. 152 ():Herr talman! sadeutrikesutskottet följande i betänkandet om Sverigeoch den västeuropeiska integrationen: Motbakgrund av de uttalanden utskottet tidigare ibetänkandet gjort rörande svenskt medlemskap iEG anser utskottet att ytterligareinformationsinsatser är nödvändiga i syfte attfrämja en allsidig belysning och diskussion omSveriges Europasamarbete. Utskottet förutsätteratt regeringen inkommer med förslag med dennainnebörd.I maj 1991 konstaterade utrikesutskottet ånyo i ettyttrande till finansutskottet: Mot bakgrund av attett svenskt närmande till EG kommer att vara encentral politisk fråga under framöveranser utskottet att ytterligare insatser till stöd förallsidig Europainformation, bl.a. genomfolkrörelserna, kommer att behövas.Ordet allsidig har av de flesta tolkats så, attutskottet anser att sådan information som användsav organisationer, även sådana som motsätter sigatt Europasamarbetet tar formen av ettmedlemskap i den europeiska unionen, skullekunna få samhälleligt stöd. Det var väl också detrykte som föregick propositionen.När vi nu läser vad som sägs i konstitionsutskottetsbetänkande säger man för det första attorganisationerna skall vara allsidiga och seriösa.De skall ha allsidiga och seriösa utbildnings- ochinformationsprojekt som behandlar självaprocessen. Man skall ha en särskild delegation hosregeringen som har ställning av myndighet och somskall dela ut dessa bidrag.För det andra skall projekten vara i tiden och till sinomfattning avgränsade samt utgöra en identifierbarverksamhet utöver organisationens vanligauppgifter. Stöd skall kunna lämnas för framtagandeoch distribution av materiel, kurser ochkonferenser.