prot · GG0937 · 1992-12-03 00:00:00 — Låt mig betona att det som är viktigtför ett litet land som , med storutrikeshandel, skiljer sig från det som är viktigt förett land som , som dels är betydligt större,dels har som sin egen valuta en valuta som fungerarsom reservvaluta. Situationen kan faktiskt intejämföras.Jag är dessutom mycket bekymrad över deninflationsimpuls som man med stor säkerhetkommer att få i . I har vi erfarenhetav att vår ekonomi fungerar mycket dåligt med höginflation, och att det är viktigt att undvika höginflation. Därför är situationen i för detförsta inte jämförbar, för det andra i det långaperspektivet ganska olycklig, eftersom denkommer att medföra samma problem som vi harsett här i Sverige.Det viktiga nu är naturligtvis att bedriva penning-och finanspolitik i ett samspel, så att vi genom definanspolitiska riktlinjerna lägger grunden för enmindre stram penningpolitik. Det är oerhörtglädjande att har sänkt räntan, såatt man i och med det får en lättare situation. Minambition, och den mycket tydliga inriktningen i dethär prisstabiliseringsprogrammet, är enuppstramning av finanspolitiken genom de förslagsom successivt läggs fram i budgetpropositionenoch därefter, för att framöver kunna få enytterligare lägre ränta. Det är en mycket centralfråga för att få i gång tillväxten.Anf. 105 (nyd):Herr talman! Finansministern talar om en stramfinanspolitik, som naturligtvis måste drabba allaområden. Det inser vi alla.Anser finansministern att man i det här läget kanbibehålla årets höga insatser på bistånds- ochinvandrarpolitikens område? Eller avserfinansministern att medverka till skärptabudgetkrav på dessa områden? Det finns klartmöjliga besparingar i storleksordningen 5 till 7miljarder kronor att göra.Anf. 106 Finansminister ():Herr talman! Som vet finns detförslag framlagda i proposition nr 50, somriksdagen har biträtt. De besluten innehållerbegränsningar både på bistånds- ochinvandringssidan.När det gäller biståndet smärtar det mig mycketdjupt att medverka till begränsningar. I jämförelsemed de levnadsvillkor som många människor har ide länder till vilka biståndet går, är vi i Sverigefortfarande oerhört rika. Det är min ambition att setill att u-landsbiståndet även framöver blir mycketbra, att vi återgår till enprocentsnivån, och attbiståndet inriktas så att det kan utnyttjas på ett mereffekt sätt. Det har också vid flera olika tillfällenbeskrivits av biståndsministern.Att skyffla över våra problem på människor i tredjevärlden, i stället för på våra barn och barnbarn,skulle inte medverka till någon allmän känsla avrättvisa för hushållen i . Min uppfattning äratt det skulle vara djupt orättvist.Anf. 107 (nyd):Herr talman! Det var ett mycket intressantkonstaterande. Det framhärdas alltså att vi iSverige skall dra åt svångremmen på de flestaområden, men när det gäller den typ avinvesteringar och hjälp som det är fråga om vidbistånd skall det knappt minskas på något sätt.Enligt Ny demokratis uppfattning är det marginellabesparingar som har aviserats i propositionen.Anf. 108 Finansminister ():Herr talman! Jag tycker att man får ha litet sinne förproportioner. Om man jämför den levnadsstandardsom vi har i med den som man har i t.ex.Afrika och , anser jag att den prioriteringsom gjorts av regeringen är självklar.Anf. 109 i (nyd):Herr talman! Alla är vi väl överens om vikten av atthålla räntan nere. Höga räntor slår inte bara utföretag utan betyder också att investeringar utebliri ett läge där vi som bäst behöver dem.Ett stort problem är bankernas mycket högaräntemarginaler. Om bankerna inte skulle varabelastade av så stora kreditförluster, skulle de i daggöra -- vill jag i alla fall kalla det för -- enormavinster. Det beror bl.a. på dålig konkurrens. Detfinns ingen vilja att hålla räntesatserna nere. Manvill i stället täcka in sina kreditförluster.Skattebetalarna tar nu ett mycket stortsamhällsansvar och håller bankerna underarmarna. I gengäld får de höga räntor. Hur serfinansministern på detta och vad avserfinansministern att göra?Anf. 110 Finansminister ():Herr talman! Det problem som iStockholm tar upp är viktigt. Det är ytterligare ettskäl till varför jag menar att det är viktigt med enstram finanspolitik och ett samspel mellanfinanspolitikens utformning och penningpolitikens.Finanspolitiken skall göra det möjligt att successivtsänka räntorna, vilket skulle innebära attproblemen inom den finansiella sektorn fick ennågot mindre omfattning. En lägre ränta skulleinnebära att de skattemedel som behöver avsättasför ett fungerande kreditförsörjningssystem skullebli betydligt mindre. Det är alltså ett ytterligare skältill varför jag så starkt betonar kravet på en stramfinanspolitik, som möjliggör en lägre räntenivå.Det är faktiskt den bäst lämpade formen av lösningför att underlätta att få i gång ävenkreditförsörjningen.Anf. 111 i (nyd):Herr talman! Finansministern och jag delaruppfattningen om vikten av en stram finanspolitik.Vad jag emellertid efterlyser är konkurrens på kortsikt. Det finns trots allt olika möjligheter som kanövervägas.Låt oss i detta besvärliga läge diskutera olikamöjligheter, som att få hit utländska banker. Ettsätt för att få hit dem snabbt skulle kunna vara attexempelvis posten tilläts knyta ett samarbetsavtalmed en utländsk bank för att få möjlighet att geprivatpersoner och små- och medelstora företagkredit.Det finns även andra sätt. Jag efterlyser attnågonting görs snabbt. Vi har räntemarginaler på7 %.Anf. 112 Finansminister ():Herr talman! i är säkertmedveten om att vi i storutsträckning har öppnat för ökad konkurrens i denfinansiella världen, genom att tillåta bådedotterbolag, filialer för utländska banker, osv.Det skulle vara mycket bra om vi finge hit flerutländska banker. Jag kan påminna om att när detgäller Nordbanken, som staten har ägaransvar för,pågår sonderingar av olika slag för att hitta enprivat ägare. Det vore ingen nackdel med en nyägare från något annat land. Tyvärr är det väl så,, att intresset från olika håll -- vilkaländer man än kommer ifrån -- att köpa in sig i detsvenska banksystemet är högst begränsat, och detav skäl som hänger samman med de kreditförlustersom uppkom under lånekarusellen under 1980-talet.Vi får nog inrikta oss på att hantera dessa problemi . Ambitionen är emellertid helt klar. Detfinns väl dokumenterat i olika regeringsförslag attvi ser ökad konkurrens på alla områden som ettviktigt sätt att hålla priserna nere. Däri ingårräntemarginaler, som är priset på den finansiellamarknaden.Förste vice talmannen anmälde att iStockholm anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare inlägg.Överläggningen var härmed avslutad.10 § Svar på interpellation 1992/93:27 omdispens från PET-lagenAnf. 113 Miljöminister ():Herr talman! har frågatnäringsministern vad regeringen tänker vidta föråtgärder för de mindre bryggerierna så att inte deslås ut till följd av att den s.k. PET-lagen tillämpasfullt ut.Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jagsom skall svara på interpellationen.Som jag redovisade med anledning av enfråga från har vid fleratillfällen understrukit att det i ett långsiktigt arbetemed att förbättra miljön är nödvändigt att minskaavfallsmängderna. Detta fastslogs senast i 1990 årsbudgetproposition (prop. 1989/90:100 bil. 16,1989/90:JoU16). Sparsamhet, hushållning ochåteranvändning bör vara grundläggande principerför utnyttjandet av naturresurser och inriktningenav varuproduktionen. Återanvändning måstedärför vara en ledande princip. Att användaengångsflaskor strider mot de mål sattupp.Jag erinrade också om bakgrunden till riksdagensbeslut att anta lagen (1991:336) om vissadryckesförpackningar. Till de frågor som var uppeför diskussion vid utskottets beredning avlagförslaget hörde även frågor omkonkurrenssituationen på bryggerimarknaden. Isamband med beslut uppdrogregeringen till föregångaren tillnuvarande att inom ramen förverkets planerade analys av bryggeribranschenstudera eventuella konkurrenssnedvridandeeffekter till följd av den nya lagen.Konkurrensverket presenterade den 12 oktober1992 sin rapport. Verket framhållersammanfattningsvis att en tillämpning av lagen ienlighet med dess förarbeten enligt verkets meningmedför en allvarlig snedvridning av konkurrensentill de stora företagens fördel och på de småföretagens bekostnad som importen ipraktiken utestängs. Verket föreslår att lagenupphävs och att dispenser medges tills en nylagstiftning kan träda i kraft.Konkurrensverkets rapport har varit utsänd påremiss, och frågan bereds iregeringskansliet.Anf. 114 ():Herr talman! Jag vill först tacka miljöministern försvaret.Jag framställde interpellationen tillnäringsministern, då jag speciellt ville få frågan omkonkurrenseffekter belyst. Jag måste säga att jag ärlitet besviken på miljöministerns svar. Historikenkan vi, och det gäller nu inte engångsflaskor utanåtervinningsalternativ.Vad jag vill veta är: Vad avser ministern ochregeringen att göra nu och framgent för att intesmåbryggerierna skall slås ut?Anledningen till min interpellation är att den kritikvi från moderat håll riktade mot lagen vid beslutetvåren har visat sig vara riktig. Lagen anvisarinte det enda eller det entydigt bästa sättet attminska förpackningsavfallet och värna miljön. Istället hotar den att bromsa utvecklingen avalternativa metoder och hindra existerandelikvärdiga, samt -- det är framför allt det jag vill taupp här -- att hindra sund konkurrens.Konkurrenssnedvridningen medför att mångasmåbryggerier hotas med nedläggning och måsteavskeda. Vi behöver inte fler arbetslösa, specielltinte om de blir arbetslösa på grund av en lag, somförstör för livskraftiga företag, ofta i glesbygder ochavfolkningsbygder utan sysselsättningsalternativ.PET-lagen kan förorsaka att 150 arbetstillfällenförsvinner från småbryggerierna . Lagenär ingen miljölag, utan mer ett exempel på politiskklåfingrighet och vilja att detaljstyra näringslivet.Den är anpassad till bryggerijättarna och slår utsmåbryggerierna utan att miljön vinner någotjämfört med återvinning.PET-lagen tillhör den typ av socialdemokratisknäringspolitik som just detaljreglerar, och det är enavart av näringspolitik. Med ett nytt, friare och merlångsiktigt näringspolitiskt tänkande, borde detvara viktigt för regeringen att ändra PET-lagen.Herr talman! När propositionen lades fram 1991reserverade sig för avslag, då lagenföreskrev enbart återfyllningsflaskor och därmeduteslöt andra metoder. I stället för att stimulerafram utveckling av nya metoder i konkurrens, låsteen klåfingrig näringspolitik fast ett sätt som detenda rätta, utan tanke på konkurrenssnedvridandeeffekter. varnade för detta.Herr talman! Vi kan konstatera att tanken om enflaska som skulle passa alla ej gäller. finns tretyper av retur-PET-flaska, vilket medför sorteringoch transport till de tre disk- ochtappningsanläggningar som finns. Enkelheten ärborta, och miljöbelastningen på vägarna ökar.Professor på Tekniskahögskolan säger att retur-PET ur transportochenergisynpunkt är ett felaktigt system.Konkurrensverket skjuter sönder tanken omkonkurrensneutralitet. Systemet gynnar bara destora bryggerierna. De små kan inte investera deminst 50 miljoner som behövs. De disk- ochtappningstjänster som erbjudits till s.k.självkostnadspris är egentligen orimliga villkor.Det innebär bl.a. maskinavskrivningar på två år.Ett accepterande skulle utelämna de små helt åt destoras godtycke.Samtidigt medför lagen att den utländska importenhelt utestängs. För konsumenten är detta mycketolyckligt. Där utländsk konkurrens finns kan man köpa en läskflaska på för , ochdär den inte finns kostar en svensk retur-PET 23 kr.Nog tar de stora bryggerierna ut för sinainvesteringar!Vidare finner såväl somKommerskollegium att PET-lagen strider motEES-avtalet, och den nämns som ett specielltproblem i EG-avin. Detta styrks av professor rättsutlåtande. Professor slutsats äratt ett generellt återanvändningssystem inte ärförenligt med , om inte klara ochbetydande fördelar från miljöskyddssynpunkt kanpåvisas jämfört med återvinning.Det finns ingenting som säger att miljöeffekterna ärbättre med återtappning jämfört med återvinning.Den av gjordautredningen, som ofta åberopas, visar ingen säkerskillnad i förhållandena urenergiförbrukningssynpunkt. Då har man inte tagitnågon hänsyn till strukturförändringar i branschen,som medför miljöbelastning i form av transportereller diskmedel i miljön. Bara mineralvattenfirmanCarl räknar med att man måste samla inoch köra 4 miljoner flaskor för att kunna nyttja500 000. Det beror på att flaskorna inte ärsmakneutrala utan tar smak av innehållet.Det kan knappast finnas någon prestigebindning iregeringen i denna fråga. Den 5 december 1991skrev miljöministern i ett regeringsbeslut attinförandet av ett retursystem för återfyllning intefår leda till en försämrad konkurrenssituation påbryggeriområdet. frågade miljöministern om riskerna förkoncentration inom branschen och fick ett positivtsvar. frågade om PET-lagen, och även han fick ettpositivt svar, som lät lovande.Väger man nu in den förödande effekt som lagenhar på konkurrensen, med utslagning av 150onödigt arbetslösa och ett utlämnande avkonsumenterna till några få bryggerier, borde detinte vara svårt att besluta att genomföra dennaförändring. Men så här långt är miljöministernssvar intetsägande i sakfrågan.Herr talman! Jag förutsätter att miljöministern slårvakt om de små bryggeriernasöverlevnadsmöjligheter. De påvisade nackdelarnabör vara tillräckliga för att lagen skall kompletterasmed att återvinning jämställs med återtappning ochordnas in i ett generellt förpackningsregelverk somstämmer med vad EG kan komma fram till och somsäkerställer konkurrensneutralitet. Miljökravenbör vara generella, men under en övergångsperiodbör små producenter med liten marknadsandel gesgenerösa övergångsvillkor jämfört med de storaproducenterna. Därför bör man kunna ge dispensfrån lagen , så att de små företagen intehamnar helt i händerna på de stora.Jag vill fråga: Delar miljöministern dennauppfattning?Anf. 115 Miljöminister ():Herr talman! Det var mycket som på hjärtat. Jag skall beskrivabeslutssituationen.Vi har i regeringen haft en allmän beredning ifrågan om kretsloppspropositionen. PET-lageningår i det sammanhanget, eftersom det handlarjust om återanvändning och återvinning. Jag är gladöver att allt fler i denna kammare blir intresseradeockså av återvinning. I det sammanhanget finns detalltså ingen prestigelåsning; detta är en självklarheti ett kretsloppstänkande.Det har inte alltid varit så. Det har inte funnitsteknik tillgänglig hur som helst för en säkradåtervinning, med fortsatt nyttiggörande. Det ärdärför som PET-lagen har den begränsning somden har, inte för att slå ihjäl småbryggerier.Den som har varit med i kammaren under 70- och80-talet vet att jag också har tillhört regeringar somhar försökt rädda småbryggerier. De problem somuppstod på det området kom med god marginalföre PET-lagens tillkomst. Jag hoppas att ni är heltmedvetna om den historien. Det har att göra medtraditioner, stordrift, ny teknik och förpackningar.Jag utgår från att det är självklart att vi är överensom att problemen för småbryggerierna inte börjadei samband med PET-lagen.Det är riktigt att de stora anläggningar som krävsför att diska och tappa är ett ytterligare problem förde små bryggerierna -- det kan jag hålla med om.Vad gör man då i den situationen? Jo, vi kommerunder -- jag utgår från det --att bli klara med lagrådsremissen när det gällerkretsloppspropositionen. Ingenting i regeringensallmänna beredning tyder på något annat. Isamband med detta kommer ett antaldispensansökningar att behandlas.Det finns således ett direkt samband med den härdiskussionen. Jag har därför öppnat för en positivsyn på återvinning i de tidigare svaren.Kretsloppspropositionen är inte försenad. Jag harhela tiden sagt att den måste komma att läggas framkring på grund av övriga delar av arbetet.Man har alltså inte skjutit påkretsloppspropositionen, men vi kanske hadekunnat göra transportsträckan kortare om vi inteunder hösten hade haft att hantera allkrisbehandling i övrig. Jag beklagar att beslutet omdispens kommer sent. Det tycker jag att man skallgöra.Detta är bakgrunden. Jag utgår från att vi skallkunna klara det här med utgångspunkt i deprinciper som kretsloppspropositionen kommer attinnehålla om såväl återanvändning somåtervinning.Anf. 116 ():Herr talman! Jag tycker att den utveckling av svaretsom nu gavs är beydligt mera positiv. Det är bra attpropositionen kommer och att ettantal dispenser kommer att behandlas. Men manmåste också förstå de små bryggeriernas situation.Dispensen går ut . Man planerarför ett liv , till skillnad från andra som deltari julfirandet. För dessa bryggerier är det oerhörtviktigt att de vet hur de skall planera. Det här berörså pass många arbetstillfällen.Det är riktigt att man tekniskt har kunnat diskuteraåtervinning eller återanvänding. Faktum är dock attredan 1989 påpekade , när manjobbade med parallella projekt, att man inom ett årskulle kunna ha ett återvinningssystem. Vi vet i dagatt det även finns prisbelönta flaskor som bygger pååtervinning.Det är kanske inte det mest effektiva sättet attstimulera nya tekniker att man stiftar en sådetaljerad lag och ställer sådana krav att det tarbort incitamentet att utveckla alternativa former.Som det hela utformades ochfram till 1991 när lagen antogs gav man verkligeninga signaler till näringen om att utforma system avalternativ karaktär som skulle passa verksamhetenbäst. Man blev oerhört hårt inlåst i ett system somställde sådana krav att det inte fanns någon somhelst möjlighet för de små bryggerierna attkonkurrera, som importen skulle slås uttotalt. Den typen av lagstiftning som låserverksamheten till ett enda sätt att agera är knappasten framkomlig väg. Det glädjer mig mycket attmiljöministern säger att man är öppen föralternativa metoder bara man når de uppställdamiljömålen.Anf. 117 ():Herr talman! Miljöministern och jag hade för någraveckor sedan en diskussion om PET-lagen. Dendiskussionen ägde rum i frågeformen, och deninbjuder inte till någon längre diskussion. Vikonstaterade båda två att man kunde vänta meddiskussionen om mål och medel. Vi kan ta upp denhär diskussionen senare i samband medbehandlingen av kretsloppspropositionen.I dag tog miljöministern bl.a. upp frågan om nyteknik. Vi vet båda två om att det finns ny teknikför återvinning. Frågan kommer då i ett nyttperspektiv. Vi måste nu ta hänsyn till EES-lagstiftningen. Professor har yttrat sigom den, vilket miljöministern har fått ta del av. UlfBernitz säger att man måste kunna påvisa klarabetydande fördelar från miljösynpunkt, ijämförelse med ett återvinningssystem. Såvitt jagkan förstå finns det inga ur miljösynpunkt klara ochentydiga fördelar med att återanvända i stället föratt återvinna, så att man skulle kunna klara enEES-lag utan att det skulle leda tillkonkurrensbegränsning. Jag skulle vara tacksamom miljöministern kunde vara litet klarare ochredogöra för sin inställning. Finns det sådana klarafördelar med återanvändning att man kan klara enEES-lagstiftning?Anf. 118 Miljöminister ():Herr talman! fråga kan jagnaturligtvis besvara genom att göra en bedömning,men det är ointressant. Det är bara ettdomstolsbeslut i laga ordning som kan klargöra densaken. Det har vi bl.a. lärt oss från . Jagtänker inte ge mig in i den juridiska diskussionen.Jag bara konstaterar att det gäller att ta fasta på detnuvarande läget.Vi har en betydande återanvändning på det härområdet. Jag kan inte se att det skulle ha varit ettalternativ att inte göra någonting 1990--1991. Mankunde inte bara vänta och se och skjuta problemenframför sig. Det skulle inte ha utgjort något beskedtill branschen. Det viktiga var naturligtvis att mangav en klar signal som man då visste att man kundestå för. Återanvändningssystemet har fungerat. Detberor bara på vilken utgångspunkt man har. Destora bryggerierna är, som ni själva har vidimerat,utomordentligt tillfredsställda med tingensordning.Sedan har vi problemen med konkurrensen och dentekniska utvecklingen. Konkurrensproblemenförutsåg vi redan i beslutet , och det framgår avKonkurrensverkets rapport. I mitt första inläggville jag betona att frågan om de små bryggeriernassituation i förhållande till de stora inte är ny. Denhar diskuterats här i riksdagen.Frågan om den tekniska utvecklingen återstår. Vianser att vi har bevisat, vilket ni ocksåvidimerar, att det finns tekniska möjligheter attklara återvinningen på ett bra sätt. Man kan såledesutan prestige öppna lagstiftningen för dettaalternativ. Att bara vänta tills , när vi har fåttdenna bekräftelse, skulle inte heller ha utgjortnågot svar när PET-lagen stiftades.Jag tror på ett liv för bådeåteranvändningsflaskor och engångsflaskor somkan återvinnas.Jag beklagar förseningen av behandlingen avdispensansökningarna. Men det jag har sagt här ärockså en signal till dem som berörs.Anf. 119 ():Herr talman! Det miljöministern sadeavslutningsvis tolkar jag som en mycket positivsignal. Jag måste ändock säga atthistorieskrivningen inte säger att man inte skulle hagjort någonting under 1989 och 1990.Bryggarföreningen hade ett branschgemensamtprojekt för återfyllnad parallellt med återvinning.Ett återvinningsprojekt skulle ha kunnat vara klartinom ett år.Nu vet vi säkert att det här går, och det är bara attvara tacksam för det. För de små bryggerierna --som betyder oerhört mycket för sina närområden --tycker jag att den signal som kom frånmiljöministern är mycket väsentlig. Den kommeratt påverka sysselsättningen på flera håll i landet --i Bergslagen och i Småland.Anf. 120 ():Herr talman! Jag vill tacka miljöministern för detsenaste inlägget. Det var ett bättre klargörande; attdet finns ett liv . Jag hoppas att det inte baragäller dispenser utan att vi får parallella system föråteranvändning och återvinning. Jag kan inte se attdet skulle finnas några hinder för det. Däremot serjag hinder i att fortsätta med det dispenssystem somvi nu har. Jag anser att det skulle vara felaktigt attinte införa ett parallellt system. Miljöministernsäger att man skall se över detta. Det är minförhoppning att vi får parallella system.Anf. 121 Miljöminister ():Herr talman! Jag vill avslutningsvis barakommentera två saker. Som jag inledde med atttala om behandlade vi kretsloppspropositionen.Den bygger på att man skall främja återanvändningoch återvinning. PET-lagen behandlas i dettasammanhang. Därmed har jag klargjort dettasamband. Jag har tidigare talat om skälen för attberedningen inte är helt avslutad. Planeringen varockså från början sådan.Jag vill också ta fasta på att sade att vinu vet säkert att det här går. Det är helt riktigt, ochdärför är vi nu i ett bättre läge att fatta beslut äntidigare.Överläggningen var härmed avslutad.11 § Svar på interpellation 1992/93:43 ominfrastruktursatsningen i NorrlandAnf. 122 Kommunikationsminister talman! har frågat mig när vifår i gång byggprojekt som kan sysselsätta tusentalsmänniskor och därmed skapa godaframtidsmöjligheter för och övrigaNorrland.Regeringen har under åren 1991 och 1992presenterat förslag och beslut omtidigareläggningar och igångsättningar av väg- ochjärnvägsprojekt utöver ordinarie anslag om nästan9 miljarder kronor. Ett viktigt syfte med dessabeslut har bl.a. varit att skapa sysselsättning.De två senaste besluten med satsningar i projekt påsammanlagt har särskilt riktatsmot sysselsättningsintensiva åtgärder i länsvägaroch järnvägar. Den direkta totalasysselsättningseffekten av dessa beslut beräknas blica 5 000 årsarbetskrafter. Därtill kommer indirektaeffekter i form av ökad efterfrågan på varor,tjänster och service som kan uppgå till en till tvågånger den direkta effekten. Av medlen i dessa tvåbeslut har för övrigt , ,, och läntillsammans tilldelats nästan 1,7 miljarder kronor.Riksdagen uttalade enplaneringsinriktning för vilkainfrastrukturinvesteringar som är särskiltangelägna att få till stånd.