prot · GF09127 · 1992-06-09 00:00:00 — Hurutfaller en jämförelse mellan det system som vi --om utskottetsmajoritetens förslag nu vinnerkammarens bifall -- kommer att ha ochseptember, då kommunerna skall slutföra sittbudgetarbete, med det system som vi hade för ettår sedan? Är det bättre eller sämre? Har man denöverblickbarhet som krävs för att man skall kunnagöra en bra budget ? Eller bliröverblickbarheten mindre än föregående år? Jagtror att är väl kompetent att ge ettsvar på den frågan.Den andra frågan som jag ställde i mitt förstaanförande var: Hur ser på detförhållandet att sju kommuner står utanför? Manberömmer sig av att ha organiserat ett system sominnebär någon form av inkomstutjämning, men defacto är det så att sju kommuner står utanför. Jagtror att talesman i denna fråga ärskyldig kammaren en kommentar till den frågan.En tredje fråga som jag vill ta upp med KjellEricsson gäller den vad jag vill kalla ''dolda''indragningen på uppemot 10 miljarder kronor.Delar den bedömning sommajoriteten i finansutskottet gör, nämligen attdenna indragning inte har någon som helst effekt påverksamheten? Är det en beskrivning som KjellEricsson kan instämma i med utgångspunkt i denerfarenhet han har av verksamhet.En fjärde fråga som det också är intressant attdiskutera med gäller de önskemålsom kommunsektorn av och till har framfört ivarierande grad, nämligen kraven på fastaspelregler och långsiktighet när det gällerplaneringsmöjlighet osv., nämligen att detregelsystem som introduceras är överblickbart, såatt man tryggt kan agera på det kommunala planet.Anser med utgångspunkt i sinerfarenhet som före detta kommunalråd att detbeslut som han nu sammanfattningsvis säger sigvara nöjd med verkligen har den kvaliteten?Anf. 148 () replik:Herr talman! Det var många frågor på en gång. Jagskall börja med frågan om budgetarbetet och omhur det påverkar med det nya systemet. Jag harvarit med om att göra många kommunala budgetar,med ett statsbidragssystem. Jag var ocksåordförande i skolstyrelsen . Vi hadedå en mängd små detaljregler beträffandestatsbidragen att ta hänsyn till. Detta var ett rentelände, och det var nästan omöjligt att göra enbudget.Jag tycker därför att det är mycket bra att man nuhar fått en påse pengar. Sedan kankommunalmännen själva placera och prioriteradessa pengar på ett mycket bättre sätt än tidigare,då staten hade en mängd detaljregler. Det blirlättare att göra en budget med det nya systemet änmed det gamla. Det tror jag att alla kommunalmänsom har hållt på med budget kan instämma i. Alladetaljregler har gjort att det har varitsvårt att få ihop en bra budget.Indragningen är 7,5 miljarder. Som jag sade är detingenting som jag är lycklig över.Samhällsekonomin är dock sådan att vi måsteinstämma i detta och göra det . Jag tror inte attvi kan gå särskilt mycket längre. När det gällerbalansproblemen finns det ett tillkännagivande, därman säger att det här skall vara neutralt. Utskottetförutsätter att regeringen kommer att följa det häroch bevaka att de förluster som man befarar inteskall uppstå. Indragningen skall vara 7,5miljarder -- varken mer eller mindre i det häravseendet.Det finns sju kommuner som inte omfattas avreformen. Tre av dessa kommuner har enskattekraft som ligger över garantinivån, medan deövriga kommunera har större strukturavdrag ängrundbelopp. De ingår inte i det här systemet. Mankan tycka att det i och för sig är en skönhetsfläck.Men även detta får regeringen se över ochåterkomma till. Den volym pengar som kan bliaktuell för dessa sju kommuner är inte särskilt stor.Systemet som sådant gör att kommunerna fallerutanför. De får inte bidrag och kan inte ge något idet här avseendet. Inom finns sjuvinnare. Det är de kommuner som har den lägstaskattekraften. Det finns 18 förlorare -- de som högsta skattekraften.Anf. 149 PER ()replik:Herr talman! När skall resonerakring om det nya systemet ger bättre eller sämreförutsättningar att göra en budget i augusti månadi år jämfört med augusti månad , får man enbeskrivning av hur det var att göra en budget i enskolstyrelse för . Det var dock intedetta jag ville ha en kommentar kring. Jag ville fåtill stånd en bedömning av om man i augusti månadkan -- förutsatt att majoritetsförslaget bifalls --beräkna de intäkter som har att försöka hantera på bästa sätt,i det budgetarbete som skall ske i augusti månad.Kommer man att kunna göra en sådan beräkningmed det underlag som då föreligger?Jag noterade att helt gick förbifrågan om huruvida den dolda indragningen på 10miljarder har någon effekt på verksamheten ikommunerna. Jag skulle inte heller ha svarat påden frågan. Majoriteten säger att det inte kommeratt ha någon effekt alls. Enligt min mening är dettafelaktigt. Jag tolkar uteblivna svarsåsom att han tycker precis som jag. Det kommersåledes att få effekter på verksamheten. Denskrivning som majoriteten står för är i denna delfelaktig.Anf. 150 () replik:Herr talman! Jag kan i och för sig instämma i att dethar varit litet strul med beräkningarna med olikatabeller under arbetets gång. Jag förutsätter nu kan få fram riktiga underlag för att skicka uttill kommunerna. Om man får ut riktiga underlag --vilket jag förutsätter att regeringen klarar av -- kanman också göra en budget . Det kommersom jag sade att bli bra mycket enklare när manslipper alla detaljregler. Det gäller inte minstreglerna när det t.ex. gäller barnomsorgen. Jag togskolan som exempel. Man har där varit föregångareoch tagit bort detta. Man har större frihet attprioritera inom den kommunala verksamheten iden egna kommunen.Kjell tog upp den dolda indragningen. Dethar varit mycket diskussioner om detta . BådeLennart och har mycketutförligt redogjort för detta. Det sägs också att detskall vara neutralt och att regeringen skall se tilldet. Man skall följa upp den här biten.Indragningen är 7,5 miljarder -- varken mer ellermindre.Andre vice talmannen anmälde att Per OlofHåkansson anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 151 ():Herr talman! Den kommunala ekonomin berörsgenomgripande i kompletteringspropositionen.Det är fråga om en indragning av pengar frånkommunerna till staten med 5,2 miljarder och 2,3miljarder från landstingen. I och med att 1 500miljoner återförs till landstingen är det förlandstingens del fråga om 800 miljoner för 1993.Det är också fråga om en omläggning avstatsbidragen till kommunerna. Specialdestineradebidrag kommer att lämnas för att föras över i entotalsumma, påsen populärt kallad. Omläggningenslår olika för olika kommuner. Det finns bådevinnare och förlorare.Indragningen är i huvudsak betingad av detstatsfinansiella läget. Det budgetår som vi nu hållerpå att avsluta beräknas få ett budgetunderskott på71 miljarder kronor. När budgeten gjordes uppräknade man med ett underskott på några fåmiljarder. Från den synvinkeln är det inte såkonstigt att det ställs krav på att kommunernaockså skall vara med och minska budgetunderskottsom härrör sig från den här utvecklingen. bör kommunerna klara detta, men sedanblir det en tuff uppgift.Själv har jag ett 25-årigt perspektiv på kommunalverksamhet. ökade dekommunala utdebiteringarna med ca omåret. Med budgetunderskottet i statens finanserkom kravet på en dämpad expansion.Sedan skedde indragningar av olika slag frånkommunerna. har vi ett budgetunderskott igen.Statens stöd till kommunerna har utretts vid olikatillfällen utan att det har blivit så mycket av det. Närdet gäller förslaget till omläggning av statsbidrag tillkommunerna tvekar Socialdemokraterna att tasteget fullt ut. Den förraskatteutjämningskommitténs förslag blev det inte såmycket bevänt med. Själv minns jagskatteutjämningsavgiften bäst, som permanentadesoch blev bestående. Den slopas nu.Innan den helt försvinner i glömska vill jag ändåuttala min sympati för den här avgiften, eftersomden medförde att alla kommuner var med och barkostnaderna för den kommunala utjämningen. Nuprövar man olika försök för att få med allakommuner i det nya systemet. Vi får välåterkomma till den frågan i höst.Förslaget års kommitté för ett nyttstatsbidrag har utsatts för kritik. Visst kan man varaundrande när man ser utfallet för en del kommuner.I huvudsak har jag ändå en känsla av att man harkommit relativt rätt. Jag tycker faktiskt attregeringen har valt en förståndig väg när man medett något förändrat förslag går i gång med enförändring. Genom begränsningen i utfallet, 1,5 %av skatt och bidrag första året och ,påbörjar man arbetet. blir det en översynoch en fördjupad analys av systemet förstrukturutjämning.Omläggningen av utbetalning av skatten bordeunderlätta kommunernas planering, även om jagkan förutse att det blir vissa svårigheter också meddet här föreslagna systemet. Själv minns jag enbudgetdebatt , då debatten i mycket storutsträckning kom att röra sig om hur den slutligaavräkningen skulle bli. Det gamlaavräkningssystemet har varit utgiftsdrivande. Närman fick ett mycket stort belopp vid avräkningenanvände man pengarna till nya utgifter.Jag har dock en känsla av att kommunerna har lärtsig att hantera systemet något bättre under 80-talet.Det har också skett vissa förbättringar påförskottssidan. Men det gamla systemet var inteheller bekymmersfritt för staten. Jag tror att deflesta minns debatten ochbörjan av 80-talet, då man menade attavräkningssystemet maskerade ett begynnandebudgetunderskott . Kanskeen analys av 1990 och 1991 skulle ge sammaresultat.Skattestoppet är ett ingrepp i den kommunalasjälvstyrelsen som kan accepteras i ett oklart läge.Principiellt innebär den kommunala självstyrelsenatt kommunerna själva bedömer sitt skatteuttaginom det utrymme som finns. Endast iundantagsfall bör staten diktera skatteuttaget. Nunär nästan hela havet stormar i vissa kommuner ärdet befogat med ett lagfäst skattestopp tills lägetklarnar. Även utan en lag är rörelsefriheten intesärskilt stor med tanke på skatteuttagets storlek i deflesta kommuner.För en del kommuner har slutet av 80-talet varitbesvärligt. Det egna kapitalet har urholkats. Iförhållande till de framtidsbedömningar som hargjorts inom bankvärlden när det gällerfastighetskrediter har kommunalmännen varitmycket ansvarsmedvetna. Trots detta har derasoptimism i en del kommuner medfört att man nuhar en besvärlig anpassningstid framför sig.Svårigheterna kan i någonmån förstärkas genom omläggning av statsbidrag.Att man nu är förlorare i statsbidragsomläggningeninnebär i några fall att man har haft engynnad situation.Herr talman! Man bör ändå vara medveten om attom man har haft problem med att få debetoch kredit att gå ihop i kommunerna, så förbättrasinte läget av att man får mindre medel att röra sigmed. De ekonomiska frågorna kan emellertidtacklas något olika i kommunerna beroende på vemsom har ledningen och vilken kultur som råder ikommunen.Under min kommunala tid har jag upplevt femolika kommunstyrelseordförande. För tvåordförande har kds synpunkter varit fullständigtointressanta. Kds har med andra ord inte berettsmöjlighet att delta i budgetarbetet utöverkommunallagens minimikrav. I ett fall bereddes vimöjlighet att kontinuerligt följa den totalabudgetprocessen. Perioden under de två övrigaordförandena har varit något av ett mellanläge.Det är först när man får ordentlig insyn ochmöjlighet att få sina ändringsförslag prövade seriöstsom det kommunala budgetarbetet blir intressant.Jag tror därför att om man vill nå ett bra resultat utei kommunerna skall man ha en öppenbudgetprocess. måste man ha en sådanorganisation att personalen inte fråntasmöjligheten att ta sitt fulla ansvar förgenomförandet.Målet för den kommunala servicen bör vara att blibättre till en lägre kostnad. Detta är ett mål som detprivata servicelivet har varit mycket duktig på.I och med att man får statsbidraget i en påse börkommunerna ha vissa möjligheter att efter lokalaförutsättningar klara serviceutbudet. Låt mig ta ettexempel. besökte jag en liten ort därbiblioteket har lokaliserats till servicehuset. Detinnebar att befolkningen på orten hade tillgång tillböcker . När fanns på enannan plats hade det bara varit öppet ett partimmar i veckan.Herr talman! fick jag via etermedia vetaatt kongressombud varnegativa till regeringsförslaget. Av samma enkätframgick att ombuden ville prioriteraäldreomsorgen. Det är jag mycket glad för,eftersom vi kristdemokrater vill få till ståndförbättringar på detta område. Dessa förbättringarfår nu genomföras med medel som frigörs frånannan verksamhet plus stimulansbidraget på totalt5,5 miljarder.I propositionen uttrycks en viss oro för hur det skallgå för barnomsorgen. Som jag ser det har de störstabekymren för barnomsorgen varit både regelverketoch bidragssystemets utformning. Dessutom något begränsade synen på vad som ärbarnomsorg utgort ett problem. Olika statsbidragför daghem och familjedaghem har påverkat valetav tillsynsform mera än den totala kostnadsbildenför olika barntillsynsformer.Föräldrarnas önskemål om barnomsorg i det egnahemmet har undervärderats. Låt mig tabarnomsorgsavgiften som exempel. Den är 2,2 %och ingår i arbetsgivareavgiften. Motivet för dennaär att företagen skall få ett arbetskraftsutbud.Avgiften har med råge finansierat dethittillsvarande statsbidraget för barnomsorgen.För föräldrarna i den barnfamilj som själv ordnarsin barnomsorg genom att föräldrarna växelvis ärhemma hos barnen under deras förskoleår betalarockså företagen denna arbetsgivareavgift. När enförälder finns hemma kan man räkna med att denandre föräldern får möjlighet att vara relativt säkerarbetskraft. Trots detta har en sådan familj hitintillsinte fått något stöd för sin barnomsorg.En rejäl vårdlön skulle öppna betydande frihet förfamiljer, kommuner och föreningar att samarbetakring barnomsorgen på ett mycket konstruktivtsätt. Sannolikt skulle detta utan att barnomsorgenblir sämre medverka till en ekonomisk lättnad förkommunerna. Propositionen utlovar ett förslag omvårdnadsbidrag . Skall de positivaeffekter som jag tror att ett vårdnadsbidrag kan fåbli verklighet får inte beloppet vara för lågt.(forts. )AjourneringKammaren beslöt att ajourneraförhandlingarna till för middagsuppehåll.Återupptagna förhandlingarFörhandlingarna återupptogs kl.19.00.11 § (forts.) f415 > Den kommunala ekonomin (forts.FiU29)Anf. 152 PER ()replik:Herr talman! ställer sig med en mycketmjuk framtoning, som man inte skall låta sig lurasav, bakom det krassa besked somutskottsmajoriteten har formulerat till landetskommuner och innevånare. Han sade bl.a. attSocialdemokraterna tvekar att ta steget fullt ut. Detär en korrekt iakttagelse. Vi är tveksamma till dettamed hänsyn till de befarade konsekvenserna av detförslag som ligger.Vi hade gärna sett en tvåstegslösning där man i godordning hade diskuterat de problem som förvissofinns och även tagit fram en bättrefördelningsnyckel, något som skulle lett till etträttvisare och på alla sätt säkrare förslag. Det hadehaft en långsiktig bärkraft -- inte den uppenbartmycket kortsiktiga bärkraft som det förslag har somnu introduceras.Kds-representanten, som i sitt anförande ocksådiskuterade minoritetsinflytande, borde ta chansenatt få till stånd en diskussion om vårt förslag ellernågonting som skulle kunna ligga på den skiljelinjesom vi har. Att ta steget fullt ut är som jag serdet att köra ut i dimman. Jag hoppasverkligen att de som ger sig ut på färd i dimmanvet vad de ger sig in på.Harry säger att kommunerna måste vara medoch minska det statliga budgetunderskottet. Detkommer att gå bra , men kommer att bli tufftår 1994. Kombinationen av indragningen på 7,5miljarder plus den smygindragning på 10 miljardersom det nu handlar om, kan bara leda till en av tvåeffekter. Den ena är att man flyttar ett statligtbudgetunderskott till kommunsektorn, och det kanändå inte vara meningen. Då finns det bara kvar detandra alternativet, nämligen att minska denkommunala verksamheten i kombination med olikatyper av effektiviseringar.Visst finns det en effektiviseringspotential i denkommunala sektorn. Men den är inte så stor somden indragning man nu föreslår. Då måstekonsekvensen bli nedskärningar i den kommunalaverksamheten. Det kommer tveklöst att slå motvård, omsorg, skola samt fritids- ochkulturverksamhet. Jag vill till ställafrågan: Hur rekommenderar att dekommunala företrädarna skall agera?Vilka sektorer skall man skära i? Är det vården,omsorgen, skolan, fritids- och kultursektorn, ellervad är det som enligt kds mening är det viktigasteatt ge sig på och göra nedskärningar i?Anf. 153 () replik:Herr talman! Per säger att det ärkrassa besked som jag ställer mig bakom. Jag trorfaktiskt att budgetunderskott inte är något att lekamed. Om inte annat så lärde vi oss förra gångenbudgetunderskotten växte att man får betala dem,och det med ränta.Det gäller alltså att på olika sätt försöka att få nerbudgetunderskottet. Jag tror att detta ger en signaltill kommunerna att vi befinner oss i ettbekymmersamt läge. måste ni försöka att hjälpatill på olika områden så att inte kommandegeneration får vara med och betala det förskott somvi tar ut.När det gäller rekommendationer till kommunernaom var man skall göra dessa neddragningar,försökte jag i mitt anförande att föra fram, att närdet gäller vård och omsorg finns det ingenting atthämta. De effektiviseringsvinster man kan göra därbehövs för att förbättra vård och omsorg. På skolansområde torde det finnas en del samordningsvinster,och på fritidssektorn torde man själv få gå in ochgöra större egeninsatser.Anf. 154 PER ()replik:Herr talman! Det var ett intressant besked. Det ärtydligtvis så, att indragningen av kommunalaresurser på 7,5 miljarder plus 10 miljarder skalltäckas av egeninsatser från de människor somutnyttjar fritids- och kultursektorn. Det är detbesked vi får.Sedan noterade jag att refererade till debekymmer som perioden --1982 gav oss i formav ökade budetunderskott. Det skulle varaintressant att få tillfälle att diskutera varför dessabudgetunderskott då uppkom och varför vi nu tycksvara på väg in i ett allt större budgetunderskott. Omdetta kommer att ske, tror jag att det kommer attsluta i konstaterandet, att det har att göra med minskar intäkterna i den offentliga sektorn ochvisar på en stor oförmåga att sänka deutgifter man har. Det är ett ansvar som regeringenhar och ingen annan.Anf. 155 () replik:Herr talman! Jag känner till de 7,5 miljarderna,men jag vill nog påstå att de 10 miljarderna intefinns i ett kassaflöde. Jag kan heller inte finna har verifierat detta ordentligt i den reservationsom avgetts från Socialdemokraterna på den härpunkten. Däremot uttrycker man oro för detta. Detkommer säkert att klarna i höst.När det gäller budgetunderskottet och hur manfördelar det, menar jag att de erfarenheter vi fickunder den förra perioden gör att vi måste varaberedda att ta itu med det snabbt.Andre vice talmannen anmälde att Per OlofHåkansson anhållit att till protokollet få antecknatatt han inte ägde rätt till ytterligare replik.Anf. 156 BO G. JENEVALL (nyd):Herr talman! Vi har 286 kommuner i . Jagvet inte om det delvis är representanter för dessasom just nu kom in på åhörarläktaren, men deåhörarna representerar i varje fall inte 286kommuner.Detta är såvitt jag har förstått en historiskförändring av kommunernas förutsättningar för attsköta sitt uppdrag. Det finns många åsikter omdetta, både positiva och negativa. Jag skall inteförlänga debatten med att gå in på dessa frågor.Vi i Ny demokrati har som bekant en samsyn medregeringen i detta ärende. Det kanske inte helt ochhållet är beroende på att det skulle vara en mycketbra proposition, vilket vi kanske inte tycker att detär. Men det är däremot mycket nödvändigt att göradenna förändring.Det vore nästan omöjligt att kunna genomföra ensådan genomgripande förändring på ett sätt somalla är nöjda och belåtna med. Men bara det faktumatt man gör den här förändringen är mycket viktigt.Alla ute i kommunerna tycks vara överens om attden bästa saken i detta är att få alla pengarna i dens.k. Det måste förändra kommunernasarbetsmöjligheter mycket positivt.Däremot tror jag att kommunerna framöverkommer att få det mycket besvärligt med attutforma sina budgetar. Vi hade i utskottet besökfrån , där man försökteredogöra för hur man skulle ta fram ett underlag förden framtida budgetregleringen. Det varsannerligen inte lätt. Där har man ett problem atttackla, men det är av mer praktisk karaktär.Det är vidare nödvändigt att rationalisera ikommunerna. Det är vi också mycket eniga om. Detsägs att man har påbörjat rationaliseringar i olikakommuner, och det har man säkert gjort. Men detfinns, och måste finnas, mycket mer att hämta.Kommunerna är i de flesta fall ovana vid denna typav beslut. Men det är nödvändigt att arbetetkommer i gång. Det är också viktigt attkommunerna tar sin del av besparingarna när vimåste spara i hela landet.Det som kanske är det allra viktigaste med reformenär den uppföljning som skall ske efteråt, så attpengarna blir rimligt fördelade och så att de störstafelen som kan ha uppstått när propositionen skrevskan bli tillrättalagda.Vi vet också att det är speciellt besvärligt för de trestörsta kommunerna, , ochMalmö. Jag utgår från att de problemen kommer atthandläggas av kommissionen.Det är anmärkningsvärt att det talas om en tekniskkommitté och sedan litet grand på ''sladden'' om enparlamentarisk sammansatt grupp. Det borde välsnarare vara tvärt om, dvs. en parlamentarisksammansatt grupp som har en teknisk kommitté tillsitt förfogande. Men det är kanske praktikalitetersom är onödiga att ta upp här.Jag har inte hört någon tala om kommuninvånarna.Jag tycker att det skulle vara bra om kommunernastartade en dialog med sina kommuninvånare på etthelt annat sätt än vad jag tror är vanligt. Det finnsmycket sunt förnuft och goda idéer att hämta hoskommunernas invånare. De skulle också på så viskunna känna sig mer delaktiga i debesparingsförslag som är nödvändiga attgenomföra. När det är dåliga tider måste vi allahjälpa till. Alltså får man betala litet mer förtjänster som man tidigare fått gratis.Till skillnad från vad debatten har handlat omtidigare, tycker jag att vi skall försöka se litetpositivt på detta. Varför skall vi alltid tala omproblem? Låt oss i stället tala om möjligheter. Denhär reformen ger möjligheter till att göra något somkan vara bra. Förändringar kan vara bra ochnyttiga.Slutligen vill jag yrka bifall till utskottets hemställani FiU29.Anf. 157 PER ()replik:Herr talman! Resonemanget om att se saker och tingpositivt återkommer. Jag har åtskilliga gånger i denhär debatten sagt att vi är positiva till mycket av detsom föreslås i propositionen och som vi också stårbakom i finansutskottets betänkande. Men det ärlitet för lättvindigt att, som Bo G. Jenevall med enbildlig jämförelse gör, köra i ett sommarfagertlandskap på en bra väg, som för ögonblicket tycksfungera alldeles utmärkt, men inte ha en aning omhur det ser ut bortom den kurva som han är på vägin i. Det är den bilden, den situationen, som Bo G.Jenevall just nu befinner sig i.Vi har försökt att säga att det finns något bortomkrönet som inte är bra, i stället för att känna entrygghet i att det skall ske en uppföljning som skallkonstatera om pengarna är rimligt fördelade ochsedan rätta till felen. Jag beklagar att Ny demokratisföreträdare, precis som de övriga i utskottet, intehar velat ha en sakdiskussion om hur vi i nulägetskall kunna rätta till de fel som vi i alla tycks varaöverens om är förknippade med detta. Det skullekunna rättas till antingen i utskottsbehandlingeneller genom att föreslå en annan mekanism för attarbeta vidare på den intressanta ståndpunkt som ettsamlat statsbidrag ändå utgör.Anf. 158 BO G. JENEVALL (nyd) replik:Herr talman! Jag tror i alla fall att det är bättre attfatta ett beslut och se till att förändringarna kommerigång, som vi alla tycks vara eniga om ärnödvändiga. Om vi så förlänger med eller tvåår, kommer vi att sitta i samma situation i alla fall,och det kommer att finnas oklarheter om än det enaoch än det andra.Det är för många inblandande och för mångaingredienser för att få allt att stämma.