prot · GG0915 · 1992-11-03 00:00:00 — snabbprotokollProtokoll 1992/93:15Tisdagen den 3 novemberKl. 14.001 § AvsägelseFörste vice talmannen meddelade att GöranPersson (s) avsagt sig uppdraget att vara ledamot ijordbruksutskottet.Kammaren biföll denna avsägelse.2 § Svar på fråga 1992/93:95 ombarnkonventionens tillämpningAnf. 1 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen avser vidta för att säkerställaatt bestämmelser tillämpas ialla avseenden av svenska myndigheter ochdomstolar.Frågan har sin utgångspunkt i ett enskilt fall somjag inte har möjlighet att kommentera. Jag vill dockrent principiellt framhålla attprövningsmyndigheterna vid en ansökan omuppehållstillstånd, oavsett utgången av ettadoptionsärende, naturligtvis skall beakta om detkan finnas andra humanitära skäl i ärendet som göratt tillstånd skall beviljas.När det gäller den mera allmänna frågeställningenkonstateras i den rapport som i enlighetmed konventionen har avlämnat till densärskilda för barnets rättigheter, attsvensk lagstiftning stämmer väl överens medbarnkonventionen.Däremot står tillämpningen av lagar ochbestämmelser inte alltid i överenstämmelse medkonventionens intentioner. Som exempel vill jagnämna att kritik har riktats mot ett bristandebarnperspektiv inom socialtjänsten.Regeringen har mot den bakgrunden givitSocialstyrelsen i uppdrag att utforma ochgenomföra ett program för att utvecklasocialtjänstens förhållningssätt till utsatta barn ochderas familjer, det s.k. Barn i fokus-projektet.Satsningen tar sikte på att höja kompetensen ochöka medvetenheten hos socialarbetare och andrasom arbetar med utsatta barn. Förmågan att se,förstå, beskriva och möta utsatta barns behov skallutvecklas. Särskilda medel har avsatts för dettautvecklingsarbete som syftar till att sätta barnsbästa i främsta rummet.När vi ratificerade FN:s konvention om barnetsrättigheter åtog vi oss också att i enlighet medartikel 42 genom lämpliga och aktiva åtgärder görakonventionens bestämmelser och principer allmäntkända bland såväl barn som vuxna i Sverige.Barnkonventionen har översatts till svenska och ibl.a. serien UD informerar tryckts upp i ca 70 000exemplar. Publikationen har spritts genom olikakanaler. En rad konferenser om konventionen ellerom vissa artiklar i konventionen har anordnats avbl.a. och en rad olikafrivilligorganisationer. Vidare har 30 miljonerkronor anvisats ur Allämnna arvsfonden för attunder en treårsperiod ge frivilligorganisationernamöjlighet att genom sina särskilda kanaler spridakunskap om konventionen.Den tidigare nämnda rapporten till FN avlämnadesden . Rapporten, som äveninnehåller konventionstexten, trycks förnärvarande i 10 000 exemplar. Avsikten är attsprida rapporten till bl.a. statliga myndigheter,inkl. 2 ():Herr talman! Jag vill tacka försvaret på min fråga. Jag kan konstatera att BengtWesterberg har ett hårt liv. Han har vid fleratillfällen fått svara på frågor som ställts till andraministrar i regeringen som de har valt att inte svarapå.Det är bra att det av svaret framgår den vikt somSverige lägger vid och att densprids och diskuteras vid en rad olika evenemangoch kommer ut på bred basis. Det ser jag somoerhört betydelsefullt.Det är också bra att i tagitupp en del brister. Men jag anser att det inteframgår tillräckligt klart i svaret att man idepartementets svar till FN om barnkonventionentydligt visar på brister bl.a. när det gällerflyktingbarn. De olika exempel som här framhållstalar inte emot det faktum att det i detta fall, somjag tycker har principiell betydelse, framstår somatt bryter mot barnkonventionen.I svaret framhålls hur andra myndigheter,exempelvis domstolar, skall ta del av de olikabestämmelser som följer av ochatt de skall ha ett förhållningssätt medbarnperspektiv. Jag undrar då naturligtvis hur detförhåller sig med , som är denmyndighet som är berörd i detta fall. Jag har klartuppfattat -- och jag tycker att det finns ett visstinstämmande i svar -- attInvandrarverket i detta fall har frångåttbarnkonventionen och det undertecknat.Delar min uppfattning att manhos inte har följtbarnkonventionen när man i detta fall inte avvaktaten adoptionsansökan?Anf. 3 Socialminister ():Herr talman! Jag har inte tillräckliga kunskaper omdet enskilda fallet för att kunna yttra mig om dettaoch är dessutom inte tillåten att göra det här italarstolen. Men principiellt är det naturligtvisönskvärt att man försöker att hantera sådanaproblem så smidigt som möjligt. Jag kan inte svarapå om man har gjort det i det här fallet.Anf. 4 ():Herr talman! Jag begär naturligtvis inte attsocialministern skall uttala sig om ett enskilt fall ochgå in på detaljer. Däremot menar jag att dettaenskilda fall reser principiella frågeställningar omde regler som vi måste iaktta om vi som nation villleva upp till barnkonventionen.Eftersom tiden är knapp för en diskussion här ikammaren, och eftersom det inte är meningsfulltatt diskutera hur det exakt står till i enskilda fall,tänkte jag skicka med en videofrån Västnytt, som har skildrat just detta enskildafall. Det går säkert bra också för andra intresseradeatt låna den från Västnytt. Jag hoppas att BengtWesterberg får tillfälle att studera den i enskildheteller tillsammans med andra intresserade, och hanfår gärna återkomma till detta fall, där jag anser attInvandrarverkets agerande klart strider motbarnkonventionen.Anf. 5 Socialminister ():Herr talman! Jag tackar så mycket.Överläggningen var härmed avslutad.3 § Svar på fråga 1992/93:116 omhandläggningstiderna i ärenden om bilstöd åthandikappadeAnf. 6 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig vad jagavser att göra för att handläggningstiderna förbilstöd skall kunna förkortas.Av , som har överlämnatstill regeringen, framgår att tiden från det attansökan om bilstöd kom in till tilldess beslut om rätt till bilstöd expedierats uppgårtill i genomsnitt fyra och en halv månad. Det finnsbland dessa ärenden sådana som har klarats av påkortare tid än en månad, men det finns även ettfåtal ärenden som tagit än ett år.Jag delar uppfattning att alltförlånga handläggningstider kan vålla stora bekymmerför dem som berörs. Jag har dock inte frånhandikapporganisationerna eller enskilda sökandehört att dessa tider generellt sett skulle vara någotproblem.Enligt uppgift från harförsäkringskassornas handläggningstider förbilstöd inte ökat, men det förekommer vissavariationer mellan kassorna.Självfallet är det angeläget att de långahandläggningstider som förekommer i en delfall kan kortas.Med hänsyn till vad jag har sagt omhandläggningstider i bilstödsärenden i allmänhetser jag dock inga skäl att nu vidta någon åtgärd idenna fråga. Jag kommer emellertid även ifortsättningen att följa tillämpningen av bilstödet.Anf. 7 ():Herr talman! Jag tackar socialministern för svaret.Jag läser in en positiv ton i det, även om jag kansketycker att det här finns anledning att göra någontingmer än att bara följa utvecklingen.Det är naturligtvis mycket bekymmersamt för deenskilda människor som får vänta mycket långatider. Jag menar att redan en genomsnittstid på fyraoch en halv månad börjar bli oacceptabelt lång. Dethandlar om människor vilkas rörelsefrihet ärbegränsad och som skulle få en avsevärt ökadrörelsefrihet genom att få tillgång till en egen bil.Skall man till handläggningstiderna lägga denibland långa tid som krävs för teknisk anpassningkan väntetiderna bli avsevärda. Det blirsannerligen inte billigare för kommunerna, somunder tiden måste tillhandahålla färdtjänst.Min egen hemkommun hör till dem som dess värrehar handläggningstider . Detbesked de ger till handikappade som lämnar inansökan är att handläggningstiden har ökat med tvåmånader under detta år. Det är min uppfattning attdetta är oacceptabelt långa tider. Att det sker ensådan förlängning under årets gång omöjliggörvarje form av planering för de människor somberörs. Jag vill därför än en gång frågasocialministern om han inte anser att det mot dennabakgrund kanske finns anledning att ändå titta påde enskilda kommunernas sätt att handlägga dessafrågor.Anf. 8 Socialminister ():Herr talman! Det är självfallet otillfredsställandeom handläggningstiderna i en kommun ökar och är uppe . Jagutgår från att vidtar åtgärderdär detta förekommer. Jag vill dock hävda att fyraoch en halv månad inte är en särskilt långutredningstid. Det är fråga om rätt omfattandeutredningar. När vi har försökt bedöma omutredningstiderna är rimliga eller inte, har vårslutsats varit att fyra och en halv månad igenomsnitt är ganska tillfredsställande. Däremotkan man naturligtvis vara missnöjd med ännulängre tider.Till följd av fråga bad jag någramedarbetare på departementet att ringa dels tillRiksförsäkringsverket, dels tillavnämarorganisationerna,handikapporganisationerna, och fråga omhandläggningstiderna, om det förekom klagomåloch om det var stora problem. Jag har redovisatresultatet av denna lilla enkät i mitt svar. Vi ärmedvetna om att det i vissa kommuner och videnskilda försäkringskassor förekommer atthandläggningstiderna är för långa, och det ärnaturligtvis önskvärt att förkorta dem.Anf. 9 ():Herr talman! Tack för den kompletteringen.Handikappade har inte alltid starka företrädare,och de är ofta tålmodiga människor, som är vana attvänta på olika åtgärder.Jag sade fel förut; det är naturligtvis intekommunerna som handlägger bilstödsfrågor, utandet är försäkringskassorna. Det är viktigt attmarkera, att även om försäkringskassorna befinnersig i en svår arbetssituation får detta inte gå ut överden grupp som behöver bilstöd för att få en egen därmed ökad rörelsefrihet.Anf. 10 Socialminister ():Herr talman! Jag vill bara göra en kort kommentar.Jag delar uppfattning atthandikappade ofta är och tvingas vara myckettålmodiga. Däremot tycker jag inte att derasorganisationer är dåliga företrädare eller att de intehör av sig när någonting brister, utan de brukar varaganska snabba att påtala sådant som är riktigtdåligt. Jag tror alltså inte att situationen generelltsett upplevs som dålig, men uppenbarligen finns detdåliga exempel, som vi har anledning att ta itu med.Anf. 11 ():Herr talman! Det gläder mig att socialministern nusäger att han har anledning att ta itu med de dåligaexemplen. Handikapporganisationerna görförvisso ett gott arbete, men alla är ickemedlemmar där och alla framför inte sina klagomåltill dem. har jag framfört detta här i kammaren,och jag hoppas att de som är berörda får uppögonen för problemen.Överläggningen var härmed avslutad.4 § Svar på fråga 1992/93:126 om finskasocialarbetare i StockholmAnf. 12 Socialminister ():Herr talman! har frågat mig om jaghar förhört mig om intresse och möjligheter att hafinska socialarbetare stationerade i Stockholm.Många finska hemlösa i lever undersvåra sociala förhållanden. Frågan har behandlats iSvensk-finska arbetsgruppen rörande definskspråkiga invandrarnas situation inom densvenska hälso- och sjukvården, den s.k. SFINKS-gruppen. Dessutom har regeringen i november1991 beviljat i medel föratt kartlägga vårdbehoven.Undersökningen avrapporterade tillSocialdepartementet . Av rapportenframgår att merparten av de finska hemlösamissbrukarna i har vistats relativt längei . I allmänhet rör det sig om personer medkroniska missbruksproblem. Undersökningen visaringet som tyder på att dessa skulle ha svårare att fåvård än svenska missbrukare. Tvärtom visar denklientundersökning som genomförts inom ramenför studien att hjälpt flertalet av definska missbrukarna till vård på behandlingshem.Språksvårigheter kan dock medföra att de harsvårare än svensktalande att fullt ut tillgodogöra sigden vård som ges. Vidare framgår att det somfrämst försvårat en social rehabilitering för gruppenfinska missbrukare har varit deras brist på socialtnätverk i Sverige.Det är kommunen som enligt socialtjänstlagen hardet yttersta ansvaret för att de som vistas ikommunen får det stöd och den hjälp som debehöver. har givetvis också ett ansvar föratt se till att de nordbor som vistas i landet får denvård som de behöver. Att stationera finskasocialarbetare i är, enligt de uppgifterjag har erhållit, inte aktuellt för dagen. Den nyligengenomförda undersökningen har dock initierat endiskussion inom om hursamarbetet mellan och skallfortlöpa, speciellt vad gäller invandringen av finskaungdomar. Frågan om de finska missbrukarnassituation kommer att behandlas vidare inom ramenför det svensk-finska samarbetet i SFINKS-gruppen.Anf. 13 ():Herr talman! Jag tackar för svaret.Jag vädjar till att ta upp de härproblemen och önskemålen om finskasocialarbetare i med t.ex. den finskesocial- och hälsovårdsministern. När dåvarandesocial- och hälsovårdsministern var iStockholm 1989 gjorde hon studiebesök påStadsmissionens soppkök och härbärgen, och honlovade att ta upp frågan när hon kom hem. Mensom vi vet blev det regeringsskifte i Finland.Socialministern gjorde i stort sett sammastudiebesök som ,och har läget förvärrats. Av uteliggarna är merän hälften finländare. var de flestauteliggare och bostadslösa medelålders män medmissbruksproblem, men ökar antalet ungapojkar, kvinnor och psykiskt sjuka.När finländare kommer till är de inteaktuella hos någon svensk socialmyndighet, ochefter tre månaders vistelse här utvisas de om de intekan visa att de klarar sin försörjning. Flera stannarkvar, och en del återvänder till . har de farit mycket illa. Såsmåningom får de hjälp av socialbyråer och av''räddare i nöden'', som ochFrälsningsarmén -- de finns ju alltid, i varje fallännu.I takt med att behoven ökar så minskar resursernapå alla håll. i drar inhela bidraget till stadens ungkarlshotell ochhotellhemmen kommer antalet uteliggare ochbostadslösa att öka. Jag hoppas att vi snart får seresultat och att det vidtas åtgärder till följd av denrapport som nämnde.Ja, det är kommunerna som har ansvaret för demsom bor där, men de tvingas spara och skära ned.Olika verksamheter ställs mot varandra; det gälleräldreomsorg, skola, barnomsorg ochmissbrukarvård. Redan nu skär man ned inommissbrukarvården och drar in bidrag. De utslagnaär människor som inte gör sina röster hörda -- detror inte att det lönar sig.Anf. 14 Socialminister ():Herr talman! Den bild som gerstämmer inte riktigt med den rapport som hon nyssviftade med. Där framgår det att de somfinns i ofta har varit här ganska längeoch att de faktiskt får vård. Det finns självfalletockså problem med dem som kommer hit tillfälligtoch kanske inte får vård eller det mottagande iSverige som skulle vara önskvärt.Jag vill inte säga att det inte finns behov av ellerutrymme för finska socialarbetare i , påsamma sätt som de svenska socialarbetare som ärplacerade i . Detta är i första hand enfråga som får diskuteras mellan ochHelsingfors, och beslutet att placera socialarbetarehär måste naturligtvis framför allt vara finsktbeslut. Det är vi i som har beslutat attplacera socialarbetare i , och det harfungerat mycket bra. Det är därför inte uteslutet attdet skulle tillföra en del att få hit finskasocialarbetare för att hjälpa den grupp som vi nutalar om. Det är alltså ett finskt beslut, och det fåri första hand diskuteras mellan Stockholmskommuns socialtjänst och dess finska motsvarighet.Anf. 15 ():Herr talman! Sedan rapporten gavs ut harläget förvärrats, och om socialministern gjorde ettåterbesök på härbärgen, m.m.skulle han få detta bekräftat. Visst är det ett finsktbeslut som krävs, men jag skulle vara glad omsocialministern försökte påverka det hela. Enligtsocialtjänstlagen skall alla ha rätt till ett värdigt liv,men som det nu ser ut lever människor i misär itunnlar och portgångar och går ofta en för tidig dödtill mötes. Ett samarbete måste alltså till.Som socialministern sade, görs det ett enormt fintjobb genom den uppsökande verksamheten blandungdomar i . Jag hoppas att detta ledertill någonting.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på fråga 1992/93:86 om verkställandedirektörers förmåner i bolagens årsredovisningc1 > Anf. 16 Statsrådet (-):c0 > Herr talman! har frågatnäringsminister om han är bereddatt föreslå ändringar i lagen om aktiebolag så attuppgifter om verkställande direktörers förmånerredovisas i bolagens årsredovisningar. Arbetetinom regeringen är så fördelat att det är jag somskall svara på frågan.I aktiebolagslagen finns bestämmelser om att lönoch annan ersättning som under ett aktiebolagsräkenskapsår utgått till styrelsen och verkställandedirektören skall anges i bolagetsförvaltningsberättelse. Tantiem och därmedjämställd ersättning skall då anges särskilt. Medtantiem menas en avtalad rörlig ersättning, t.ex. enviss andel i bolagets vinst. Förvaltningsberättelsenär en del av bolagets årsredovisning. Närrevisorerna har granskat årsredovisningen skall densändas in till , därvem som helst kan få ta del av uppgifterna.Mitt svar på fråga är alltså att allersättning till verkställande direktörer redan i dagskall tas upp i bolagens offentliga årsredovisningar.Det gäller också ersättning i form avavgångsvederlag som utbetalats underräkenskapsåret.Men om det är så att i stället syftarpå avtal om avgångsvederlag vid en eventuelluppsägning är det riktigt att det inte finns någrasärskilda bestämmelser om att sådana avtal skallomnämnas i årsredovisningen.Enligt aktiebolagslagen skall emellertid upplysninglämnas om alla för bedömningen av bolagetsställning viktiga förhållanden. Det är alltsåtänkbart att det kan finnas enredovisningsskyldighet beträffande innehållet iavtal om avgångsvederlag i särskilda fall.Det finns en utredning tillsatt som har i uppgift attföreslå hur redovisningslagstiftningen skallmoderniseras och anpassas till vad som gällerinternationellt, inte minst inom EG. Den fråga somNils T tar upp torde få övervägas inomramen för den utredningen, bl.a. mot bakgrund avden syn på frågan som finns i andra länder.Utredningen avser att lägga framresultatet av sitt arbete. Jag anser att man böravvakta det och är därför inte beredd att nu föreslånågra lagändringar rörande denna fråga.Anf. 17 ():Herr talman! Jag tackar statsrådet för svaret. Jaghade dock hoppats på ett klart positivt svar tillförslaget att öppet redovisa de förmåner utöverlönen som bolagen lämnar sin VD. Det är heltuppenbart att dessa förmåner uppgår till betydandebelopp. Det har ju avslöjats vadsådana här förmåner kan bestå utav; tjänstebostad,avgångsvederlag och olika oerhört generösafallskärmsavtal.Vi har fått ta del av flera sådana exempel, och deger stöd för kravet att öppet redovisa iårsredovisningar de förmåner som bolagets VD ocheventuellt andra i företagsledningen ges.Jag tror också att detta har stor betydelse föraktieägarnas och allmänhetens förtroende förbolagen och för de personer som har ansvar förföretagets skötsel.I andra länder, som och , har man ettmycket bestämt regelverk, som ger klara besked påden här punkten. I har den myndighet somreglerar handeln med aktier infört nyaregler, som innebär krav på att bolagen offentliggörvad deras direktörer får i lön och i övriga förmåner.Även om det pågår en utredning, skulle jag viljafråga om det är rimligt att statsrådet uttalarambitionen att åstadkomma en förändring avregelverket, så att de här förhållandenaoffentliggörs.c1 > Anf. 18 Statsrådet (-):c0 > Herr talman! Vi talar nu omredovisningslagstiftningen. Syftet med den och medföretagens offentliga årsredovisning är att det skallgå att få en rättvisande bild av företagensekonomiska situation. Självfallet påverkar löneroch annan ersättning till verkställande direktöreroch till företagsledning i övrigt resultatet i rörelsenoch bör därför också redovisas.Det förhåller sig faktiskt annorlunda när det gälleravtal om vederlag vid en eventuell uppsägningnågon gång . Sådana avtal i sig påverkarknappast bedömningen av företagens ekonomiskaställning, åtminstone inte när det gäller störreföretag.Nils T tar upp frågan om förtroendet förföretagen. Jag tror nog att både aktieägare ochallmänhet är mer intresserade av hur företagetsekonomiska ställning är och mindre intresserade avhur eventuella uppsägningsavtal utformas.Till detta vill jag gärna tillägga -- precis somstatsrådet sade i en liknande fråga --att vi från regeringens sida ser med stor oro på deavtal som har träffats. Jag förstår att det är dem somNils T har i tankarna. I förlängningen avdetta resonemang ligger naturligtvis att det är, ominte vår ambition, i varje fall vår allmännainriktning att det inte skall träffas avtal i denstorleksordning som det nu har gjorts.Anf. 19 ():Herr talman! Det som statsrådet avslutade med attsäga inger hopp om att utredningen skall leda framtill att en förändring skall kunna åstadkommas.Det talas här om att vi skall anpassa oss till vad somgäller internationellt sett. Bara för ett par dagarsedan läste jag i tidningen om de nya reglersom införts i . Man säger: ''Reglerna kräver attett företags verkställande direktörs och de fyraövriga högst betalda chefernas löner offentliggörsom de överskrider'' en viss summa. ''Dessutommåste all kompensation i form av aktier och annatuppges i detalj samt dess marknadsvärde, liksombl.a. ''Man refererar till en kommentar lämnad avföreträdare för små aktieinnehavare, som i åratalhar han arbetat för att tvinga fram ettoffentliggörande av chefslöner: ''Vi har gjort någrakompromisser, men i stort sett är vi väldigt nöjda.De nya reglerna kommer att ge aktieägarna mycketstörre inflytande över hur företagen drivs. ''I finns också ett sådant här regelverk. Vilyssnar ju ibland på vad som händer runt omkringoss, inte minst på vad som händer i Amerika.Statsrådet kan kanske läsa på i den här frågan.c1 > Anf. 20 Statsrådet (-):c0 > Herr talman! Jag är ganska väl påläst. Vad vi iförsta hand har studerat är EG:s fjärdebolagsrättsdirektiv, som innehåller en hel del reglerom redovisningen av företagsledningens förmåner.Precis som jag emellertid sade i mitt svar redovisaslöner och annan ersättning redan i dag.EG:s bolagsrättsdirektiv är faktiskt strängare pånågra punkter än de svenska reglerna, exempelvisnär det gäller pensionsförmåner, som tar upp -- visserligen med hänvisning tillUSA. Å andra sidan innehåller direktivet även ens.k. förfångsregel, som jag inte skulle ställa migfrämmande inför att återfinna även i . Den gördet möjligt att i årsredovisningen utelämnauppgiften om storleken av en utbetald lön ochpension, om uppgiften skulle innebära att lönen fören viss person i företagsledningen avslöjas. Dettavisar att man har litet olika regler utomlands, ochatt vi bör studera såväl de positiva som de negativasidorna av reglerna.Anf. 21 ():Herr talman! Jag ser fram emot när propositionen iden här frågan kommer från statsrådet. Vikan kanske få klarhet då. Med tanke på denallmänna opinionen tror jag att det vore bra attrensa upp bland allt det som avslöjas gång efterannan, och som inte är bra vare sig för aktieägarnaeller för allmänheten.c1 > Anf. 22 Statsrådet (-):c0 > Herr talman! Som en slutlig kommentar skull jagvilja tillägga att jag fortfarande inte är riktigt säkerpå att detta är en lagstiftningsfråga.Redovisningslagstiftningen är nämligen enramlagstiftning och man överlämnar åtnormbildande organ att utfärda detaljanvisningar.På det här området har vi , somskall ge anvisningar om god redovisningssed.Jag vill reservera mig i den här frågan och inte avgenågot bestämt uttalande.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på fråga 1992/93:101 om det statligaperson- och adressregistretc1 > Anf. 23 Statsrådet (-):c0 > Herr talman! har frågatfinansministern vilka förändringar regeringen avseratt genomföra rörande villkoren för det statligaperson- och adressregistrets (SPAR:s) verksamhetinnan aviseringsutredningen är klar med sittbetänkande. Arbetet inom regeringen är såfördelat att det är jag som skall svara på frågan.SPAR-registrets framtid utreds avaviseringsutredningen. Dess framtid påverkasockså av ett förslag till EG-direktiv omintegritetsskydd på dataområdet, ett förslag varskonsekvenser bl.a. datalagsutredningen förnärvarande överväger. Både aviseringsutredningenoch datalagsutredningen skall bli klara under år1993.