prot · GF0997 · 1992-04-21 00:00:00 — I det trängdaekonomiska läget bedömde vi då att ettborttagande av stimulansbidraget inte skulleinnebära allvarliga effekter för upprustningen avvåra skolmiljöer, som var huvudsyftet medbidraget.Sedan kommer då detta med arbetslösheten in somen naturlig sak. Självfallet kan olikaarbetsmarknadspolitiska projekt lämpligtvis ocksåägnas åt att rusta våra skolor. Men jag tycker att detvore fel om man skulle ägna sig åt det via skolansbudget så att säga. Det var mot den bakgrundensom den ursprungliga frågan ställdes.Regeringen har redan kommit med en massaförslag till arbetsmarknadspolitiska insatser ochkommer säkert också att framlägga fler sådanaförslag, men jag är inte nu beredd att berättanågonting om dem -- vi vill gärna presentera dem isamlad ordning; det är ju inte så konstigt.Men det viktiga när det gäller stimulansbidragetoch arbetsmiljöförbättringar i skolan är atteleverna har rätt till en bättre miljö, inte att vi skallskapa sysselsättning, även om jag tycker att det äroerhört viktigt.Anf. 47 ():Fru talman! Jag instämmer helt i att det i första hand handlar om attförbättra miljöerna i skolan -- självfallet är det så.Det var också bakgrunden till att densocialdemokratiska regeringen lade fram det härförslaget. Man ville ge kommunerna ettstimulansbidrag på 300 milj.kr. under entioårsperiod.Det var också en långsiktighet i det. Det är precissom säger -- 300 miljoner är i och försig en blygsam summa. Men den kan ge effekter,och mot bakgrund av den ekonomiska situationsom kommunerna befinner sig i har det storbetydelse.Arbetarskyddsstyrelsen satsar nu särskilt påskolans arbetsmiljö, som säkertkänner till. Det är litet märkligt att man i det lägetoch under det arbetsmiljöår som det är tar bortden här stimulansen, som skulle ge en bättrearbetsmiljö för elever och lärare i skolorna,som den skulle ge positivasysselsättningseffekter. Jag har svårt att förstå hurBeatrice resonerar i den här frågan.Anf. 48 (m):Fru talman! Huvudproblemet är att densocialdemokratiska regeringen lämnade efter sig enrysligt dålig ekonomi. Vi är , trots många mycketkännbara besparingar, uppe i ett budgetunderskottpå 100 miljarder. Svensk ekonomi är just nu väldigtbekymmersam. Vi befinner oss i en internationelllågkonjunktur, som vi på något sätt måste hantera.Det tvingar fram en del besvärliga slutsatser ochbeslut. Det har varit grunden till denbudgetproposition som regeringen har lagt fram.Sedan har jag försökt förklara orsakerna till att jagändå tyckt att det har varit acceptabelt att göra denhär besparingen och ta bort de här pengarna. Detär av det enkla skälet att jag tycker attupprustningsprogrammen är i gång och att det gårnågorlunda ute i skolorna.Sedan kan det i arbetsmarknadspolitiskasammanhang vara en poäng -- det håller jag medom -- att säga att om det nu ändå skall byggasbehöver man inte bara ägna sig åt vägar, ruiner ochliknande, utan det vore bra om man då ocksågjorde en insats i våra skolor. Det är ett områdesom behöver prioriteras och där vi skall investera,inte bara innehållsmässigt.Anf. 49 ():Fru talman! I de flesta frågestunder som vi nu harhänvisar de borgerliga statsråden till det storabudgetunderskottet och den enorma kris som densocialdemokratiska regeringen lämnat efter sig. Nuär det ju faktiskt så att vi har en borgerlig regeringsedan den 1 oktober 1991, och måsteväl ändå de här bortförklaringarna ta slut! Det finnsju faktiskt möjligheter att hantera situationen, attpåverka utvecklingen.Stimulansbidraget är en mycket fiffig lösning -- härkan man slå två flugor i en smäll: Dels kan viförbättra arbetsmiljöerna i skolorna för elever ochlärare -- att skolmiljöerna behöver förbättrasmycket kraftigt och under ganska är viju överens om, och genom stimulansbidraget kan vifå till stånd de åtgärderna -- dels kan vi komma tillrätta med det mycket allvarliga sysselsättningslägesom vi nu befinner oss i och som vi ser framför oss.Det är en mycket allvarlig situation, och alla kraftermåste samverka för att göra någonting åt den. ÄvenBeatrice borde ta det ansvaret.Anf. 50 (m):Fru talman! Jag försäkrar att viförsöker att ta ett stort ansvar när det gällersysselsättningsläget också inom skolans område,men det handlar då mer om utbildningsplatser ochliknande -- vi har många ungdomar som annarsskulle tvingas lämna skolan utan att ha någonstansatt gå.När det gäller upprustning av skollokaler, när detgäller lokalfrågor över huvud taget, måstekommunerna ta huvudansvaret. Jag utesluter inteoch tycker inte att det är fel att man använderarbetsmarknadspolitiska åtgärder till detta, mendet stimulansbidrag som fanns och som syftade tillatt få i gång kommunerna är inte nödvändigt för attde insatserna skall fortsätta.Det är klart att regeringen har ansvar. Jag är stoltöver att vi äntligen fick en ny regering, ochjag tänker visst ta det ansvaret. Men ingen -- inteens -- skulle väl beskylla regeringenför att ha satt på sig några spenderbyxor, ingen villväl påstå att det är regeringen som har gjort av medpengarna? Anledningen till dagens läge är enbesvärlig ekonomisk situation internationellt ochdet faktum att vi har strukturproblem som vi intehar tagit itu med tillräckligt tidigt, och det är denförra regeringen som borde ha gjort det. är detvi som har ansvaret, och vi skall göra någonting åtdet, men det kommer att ta tid.Anf. 51 ():Fru talman! Visst har ni spenderbyxorna på,, när det gäller vissa grupper här isamhället, nämligen dem som har det bäst ställt.När det gäller dem är spenderbyxorna minsann på,men när det gäller vanligt folk är de inte på -- dethåller jag med om.När det gäller en så väsentlig sak som det ändå äratt dels förbättra arbetsmiljön i skolorna för eleveroch lärare, dels göra någonting åt den oerhördaarbetslöshet som vi har och som vi vet tenderar attöka, tycker jag faktiskt att skulle görasin del. Det här är en utmärkt idé som tillgodosertvå olika syften: det förbättrar arbetsmiljöerna iskolorna som vi får en positivsysselsättningseffekt.Visst är spenderbyxorna på ibland, men bara förvissa!Överläggningen var härmed avslutad.13 § Svar på fråga 1991/92:608 om förlängningav den tvååriga gymnasieskolanAnf. 52 (m):Fru talman! har, mot bakgrundav nuvarande arbetsmarknadssituation, frågat migvilka omedelbara åtgärder regeringen kommer attföreslå för att förlänga den tvåårigagymnasieskolan.Den fråga som har ställt till migavser sådana åtgärder som behandlas ikompletteringspropositionen. Jag är därför inteberedd att i detalj redovisa vilka åtgärderregeringen avser att vidta. Jag kan dock försäkra attdet är regeringens uppfattning att en förlängning avden tvååriga gymnasieutbildningen med ett tredjeutbildningsår är ytterst angelägen.Anf. 53 ():Fru talman! Jag får tacka statsrådet för svaret.Som jag läser det betyder det att detsocialdemokratiska förslaget att förlänga detvååriga gymnasieutbildningarna, de praktiskalinjerna, med ett tredje år äntligen läggs fram påfredag i kompletteringspropositionen. Jag förståratt inte vill diskutera det i detalj, menjag skulle ändå vilja ställa några frågor.Bakgrunden är alldeles klar: ökande arbetslöshet,som i mycket hög grad drabbar ungdomar. 110 000slutar gymnasieskolan i vår. Av dem är det 40 000som går på de tvååriga linjerna. av dem går påbygg- och anlägg, på vårdlinjer, på fordon, påkontor och administration och på verkstad. Manmåste fråga sig: Hur skall de få arbete? Vi vet attarbetslösheten stiger och stiger, och det är intetroligt att de får något arbete.En lösning för dem vore naturligtvis att höja sinkompetens med . Det är en billiglösning. En plats kostar 25 000 för staten -- det ärden statliga utgiften för ett påbyggnadsår.Dessutom är det lika hög kostnad för kommunerna.Det kan man jämföra med kostnaden för en AMS-utbildning, som ligger på i genomsnitt 80 000 för 40veckor, som är en jämförbar period. Jag vill frågaBeatrice : Hur skall en påbyggnadsutbildning,ett sådant tillfälligt tredje år, se ut?Anf. 54 (m):Fru talman! Jag tänker inte diskutera några detaljeri dag -- det sade jag redan inledningsvis. Det berorju på vilken utbildning det handlar om.Det enda jag har anledning att säga här är attdet är min uppfattning som skolminister att det intebara är priset på ett extra år eller på olika typer avutbildningar som är centralt -- det avgörande för ossatt ta ansvar för är att innehållet håller den kvalitetman har rätt att kräva.Om man inte har möjlighet att få det jobb som manhar försökt utbilda sig till är det viktigt att man haren chans att få en utbildning som håller hög kvalitetoch som man verkligen känner att man har nytta av.Det sämsta vi kan ge ungdomar är en dåligerfarenhet när det gäller vidareutbildning. Detmåste kännas att det är positivt. Det finns ganskamånga exempel på hur man gör, och det varierar,men jag tänker som sagt inte gå in på detaljerna . Men jag vill gärna säga att om regeringen pånågot sätt skulle kunna glädja socialdemokraternagör vi gärna det.Anf. 55 ():Fru talman! Det är inga detaljer som jag har frågatom, utan det är en pricipiell fråga: Hur ser enpåbyggnadsutbildning ut som ger kvalitet för deelever det handlar om? Det är inte en utbildningvilken som helst vi diskuterar, utan det är dentvååriga gymnasieutbildningen. Jag vill gärna veta:Vad är då kvalitet i en sådanpåbyggnadsutbildning?Anf. 56 (m):Fru talman! När vi har lagt fram våra förslag fårKristina återkomma till det, om det dåfinns anledning att förtydliga någonting som vi intehar givit besked om.Anf. 57 ():Fru talman! Det viktiga är ju att man skall höjaungdomarnas kompetens -- det tror jag vi äröverens om. Det gör man genom de allmännaämnena -- svenska, engelska, samhällskunskap ochmatematik; det är kunskaper i det som de härungdomarna behöver, för att sedan ha möjlighetenatt t.ex. välja högskola. Jag vill veta om det är ettsynsätt som kan instämma i.Överläggningen var härmed avslutad.14 § Svar på fråga 1991/92:669 om direktiven tillläroplanskommitténAnf. 58 (m):Fru talman! har frågat mig om jagnu är beredd att ändra direktiven tillläroplanskommittén vad avser ämnena slöjd,hemkunskap och barnkunskap.Läroplanskommittén skall, enligt direktiv beslutadeav regeringen , belysakonsekvenserna av om vissa av de nuvarandeobligatoriska ämnena förs över till de ämnen somkan erbjudas inom ramen för elevernas personligaval eller inom ramen för den profilering denenskilda skolan väljer. Kommittén skall avge sinaförslag i september.Varken regeringen eller jag själv har tagit ställningtill vilka ämnen som skall vara obligatoriska igrundskolan. Jag tycker heller inte att det finnsanledning att låsa sig i den frågan förrän vi, riksdagoch regering, skall ta slutlig ställning tillgrundskolans läroplan.Tvärtom anser jag att en grundläggande diskussionom det obligatoriska innehållet ochämnesstrukturen i är utomordentligtviktig som en utgångspunkt för ochregeringens kommande läroplansbeslut. Enligt minuppfattning är en sådan diskussion nödvändigockså därför att det gäller att åstadkomma ettutrymme för elevernas val av ämnen efter egetintresse och för att ge skolorna möjlighet attprofilera sig.Man kan dra flera slutsatser av den nu pågåendedebatten. Oavsett om hemkunskap, slöjd ellerbarnkunskap kommer att vara obligatoriska ellerfrivilliga kommer de att mycket väl försvara sinplats i skolan. Den slutsatsen är naturlig att dra avdet kraftiga stöd som ämnena fått. Den oro somEva ger uttryck för beträffandelärarutbildningen ser jag därför som obefogad.Anf. 59 ():Fru talman! Jag ber att få tacka för att svarat på den här frågan.Jag är inte säker på att barn och ungdomar äralldeles okänsliga för hur företrädare i riksdag,regering och på andra ställen handskas medgrundskolans ämnen. Jag är inte säker på att barnoch ungdomar vågar välja ett ämne som harnedvärderats, ifall det nu skulle bli på det sättet.Jag är mycket väl medveten om att regeringen ännuinte har tagit ställning till frågan, om de här ämnenaskall vara obligatoriska eller inte. Men baramarkeringen att det är just de här tre praktisktinriktade ämnena som skall göras till föremål förläroplanskommitténs överväganden av om debehövs som obligatoriska har gjort att mångakänner stor oro. Det är elever, det är föräldrar, ochdet är skolans personal, som känner mycket stororo över hur man från regeringens sida villhandskas med det här.Det har föranlett min fråga, och det har jag interiktigt fått något svar på: Är nuberedd att ändra på direktiven, efter det att ocksåhon måste ha tagit del av att alla deutbildningspolitiker som sitter här i kammaren iartiklar som de själva har skrivit och enligt referat imedia har uttalat att de anser att de här tre ämnenaskall finnas kvar som obligatoriska ämnen?Finns det inte anledning för regeringen att nu ändrade här direktiven, eftersom det finns enbetryggande parlamentarisk majoritet för att de härämnena skall fortsätta att vara obligatoriska? Detskulle innebära både att den oro som faktiskt finnsoch som vi har anledning att ta på allvar dämpas ochatt läroplanskommittén slipper en massa onödigtarbete.Anf. 60 (m):Fru talman! Nej, jag är inte beredd att lägga någranya direktiv till läroplanskommittén, eftersom dedirektiv som ligger inte har den inriktning som EvaJohansson och andra försöker påskina. Vi har intepekat ut de här ämnena för att de måste blifrivilliga. Däremot har vi begärt garanteradundervisningstid för vissa ämnen, och vi har -- detär viktigt att säga -- bett kommittén att belysakonsekvenserna om något eller några ämnen skullebli frivilliga. Det är viktigt att man håller fast viddet, därför att det är mycket angeläget att de somär engagerade i dessa ämnen och andra håller sig tilldirektiven och ingenting annat.Jag skulle gärna vilka påpeka att det när det gällerämnens status och ställning vore bättre med enprincipiell diskussion här i om balansenmellan teori och praktik och om moderninlärningsforskning. Då får man nämligen klart försig att ett av skälen till att regeringen har beställtbl.a. kursplaner för musik i de förslag somläroplanskommittén skall lägga fram, är attkreativitet och inlärning kräver att alla sinnenutvecklas. Det har vi försökt markera, men det ärfå som har uppfattat det. Jag beklagar det, och jagvill gärna göra någonting åt det.Regeringen har mer eller mindre fått ägna sig åt vissbrandkårsutryckning därför att tidigare regeringarinte har ansett att t.ex. hushållsskolorna är särskiltviktiga. Man har försökt ta bort en del av deutbildningar som har funnits och som har gett enfördjupning i de ämnen som man just nu säger sigomhulda så starkt. Det är i så fall principiellt minstlika felaktigt. Därför har regeringen nu gjort en delinsatser för att de skall kunna överleva, och det ärviktigt.Några nya direktiv är jag alltså inte beredd attlämna, eftersom de nuvarande direktiven inte inriktning som försökerpåskina.Anf. 61 ():Fru talman! Jag tror att det är på sin plats attregeringen klargör vad de här direktiven faktisktinnehåller. I debatten med nysssade att läroplanskommittén skall seöver alla ämnen i läroplanen vad beträffar fråganom de skall vara obligatoriska eller inte. Detta ärmycket märkligt. Jag hämtade därför direktiven,och där står att kommittén skall ha somutgångspunkt för sitt arbete att garanteradundervisningstid skall anges för en rad ämnen somräknas upp, utom just slöjd, hemkunskap ochbarnkunskap, där det står att man skall belysakonsekvenserna av att göra dem icke obligatoriska.Jag kan inte läsa det här som någonting annat än enbeställning till läroplanskommittén att den inte fårhandskas med frågan om de andra ämnena skallvara obligatoriska eller inte. Är det så, BeatriceAsk, att det finns fler ämnen i den nuvarandeläroplanen som kan göras frivilliga?Anf. 62 (m):Fru talman! Jag svarade i mitt tidigare inlägg påfrågan om vad som står i direktiven om garanteradundervisningstid. Det står läroplanskommittén frittatt föreslå vilken läroplan den vill. Det finns inga''skall'' i våra direktiv, utan det finns ''bör''. Manbör ge förslag om garanterad undervisningstid iolika ämnen. Man bör belysa konsekvenserna. Därär alla ämnen innefattade. Svaret på frågan omandra ämnen kan beröras är ja.Jag har i debatten påpekat vikten av attandra ämnesföreträdare deltar i debatten omundervisningens innehåll. Om det är någonting somhar varit bra med debatten för ämnen somhemkunskap och slöjd, är det att den har belyst vaddessa ämnen syftar till, hur man arbetar med dem.På det viset har man spridit bra och viktiginformation, som gör att folk kan mer omhemkunskap och slöjd . Andraämnesföreträdare borde också göra det. Det ärförst när vi har en allsidig och bra information somvi kan åstadkomma ett bra slutresultat.Anf. 63 ():Fru talman! Jag blir inte särskilt mycket klokare avdet här. Jag skulle därför vilja fråga av följande ämnen som hon är beredd att görafrivilliga i den framtida läroplanen: svenska,matematik, engelska, geografi, historia,religionskunskap, samhällskunskap, biologi, fysik,kemi, teknik, bild, idrott och musik. Det ärnämligen de ämnena som är uppräknade idirektiven och om vilka det står att kommittén i sittarbete bör utgå från att en garanteradundervisningstid skall ges.Anf. 64 (m):Fru talman! Jag sade i en tidigare debatt att jag inteär beredd att uttala mig om enskilda ämnen, menjag har precis samma uppfattning som EvaJohanssons partikamrat , dvs.att man inte nödvändigtvis måste göra hela ämnenfrivilliga. Det kan handla om att ämnen ärobligatoriska i vissa årskurser eller att vissamoment blir frivilliga. Det finns en mängd olikamöjligheter att arbeta med en läroplan och den tidsom finns till elevernas förfogande.Det väsentliga som jag vill understryka i debattenär att vår ambition har varit att kommittén skallkunna lägga ett förslag som ger eleverna en timmeeller två som de kan använda för eget val. Vi vill attelever skall ha större inflytande över sina studieroch att inte varenda timme skall varabestämd av riksdag eller av någon annan.Anf. 65 ():Fru talman! Vad var det då som gjorde att BeatriceAsk inte kunde säga någonting om de härämnena som jag räknade upp men ändå ansåg attdet fanns skäl för att just ta fram slöjd, hemkunskapoch barnkunskap, som är de enda tre ämnen sominte finns med i uppräkningen och som är föremålför översynen? Vad var det som gjorde att BeatriceAsk just plockade fram de tre ämnena för endiskussion om de kunde göras frivilliga eller inte?Det är ett mycket viktigt besked, därför att detsäger så mycket om både kunskapssyn ochkunskaperna om inlärning.Anf. 66 (m):Fru talman! Jag tänker inte redovisa vilkasynpunkter jag hade, men jag kan säga så mycket,att om jag fick bestämma på egen hand skullebetydligt fler ämnen ifrågasättas, av det enklaskälet att det för mig är centralt att eleverna får ettstörre inflytande över sina studier. Jag tror att dehar förmåga att fatta ett och annat beslut om vad devill lägga ner tid på under sina studier. Det , och någonting måste de få säga till om själva.Med riktig och adekvat information kan de nogfatta kloka beslut, som inte enbart handlar ompluggämnen eller estetiska ämnen. Jag tror atteleverna till syvende och sist har förmåga att få enganska balanserad bild. Därför säger jag att allaämnen kan och skall diskuteras i läroplansarbetet.Sedan får vi ett förslag som skall ut påremiss, och kommer regering ochriksdag att kunna fatta beslut om samtliga enskildaämnen och framför allt om helheten.Anf. 67 ():Fru talman! Jag delar uppfattning atteleverna skall ha ett betydligt större inflytande översitt arbete än vad som är vanligt i de flestaskolor, men jag tror inte att det här förslaget gerdetta inflytande. Här har man enbart plockat ut trepraktiskt inriktade ämnen, som regeringen haransett är mindre viktiga, och sagt att det kandiskuteras om de skall göras frivilliga. Någonmening måste det väl ändå ha varit med det somstår i direktiven -- annars hade det inte stått där.Om eleverna skall ha inflytande över sitt arbete,krävs det en demokratiserad skola, där de ivardagen får möjlighet att påverka både hur deskall läsa och vad de skall välja av allt det stoff somfinns -- visst är det en trängsel av stoff. De härdirektiven har skapat mycken oro, och det finns nuall anledning att se till att den oron inte sprider sig.Anf. 68 (m):Fru talman! Jag vill bara säga att det är lätt att prataom demokratisering, men om man hävdar att alltsom är obligatoriskt skall vara det också blir det inte mycket utrymme i praktikenför elevernas val.Anf. 69 ():Fru talman! Jag tror inte att det här meddemokratiserad skola är så enkelt att man bara skallsäga till eleverna: har ni en matsedel medämnen där ni kan välja, och då har ni gjort det niskall i en demokratiserad skola -- sedan är det baraatt plugga. När jag pratar om en demokratiseradskola handlar det om vardagsarbetet iklassrummet, sättet att lära sig på och urvalet av detstoff som finns.Jag tror att fåranledning att ge sig i den här frågan, såvitt inte deföreträdare för partier i regeringskoalitionen somsedan skall fatta beslut om detta får lägga sig plattför . Jag hoppas att de har kurage nogatt inte göra det, då det vore en otjänst både moteleverna och mot hela . Det är viktigakunskaper att ha med sig, som tidigare. Det är kunskaper som man måste hai livet, även som vuxen.Överläggningen var härmed avslutad.15 § Svar på fråga 1991/92:665 ommarknadsanpassade hyrorAnf. 70 Statsrådet (-):Fru talman! har frågat mig omregeringen har planer på att införamarknadsanpassade hyror genom ett system därmänniskor med pengar lättare kan få tag i enlägenhet i attraktiva områden.Lars fråga är föranledd av enradiointervju med mig i Ekot som sändes den 9april. Intervjun gjordes med anledning av att jagaviserat planer på att förändrahyresförhandlingslagen så att en enskild hyresgästskall ges rätt att själv förhandla med sin hyresvärdom hyran och andra hyresvillkor. Förslaget är ännuinte färdigberett i . Hyresgästenskall alltså, om han eller hon så önskar, kunna ställasig vid sidan av det kollektivaförhandlingssystemet. Avsikten med detta är attskapa en ökad valfrihet för hyresgästerna.Det bör framhållas att det som jag sade iradiointervjun bara tog sikte på förändringar avhyresförhandlingslagen och de effekter som enförändring av den lagens regler kan tänkas ge.Bruksvärdesregeln, som reglerar hyrornas storlek,återfinns inte i den lagen, och något avskaffande avbruksvärdesregeln har jag inte förutskickat. Vaddet gäller är alltså att det inombruksvärdessystemets ram kan bli vissa mindreeffekter på hyrorna -- uppåt eller nedåt -- av deförändringar i hyresförhandlingslagen som jag haraviserat.Anf. 71 ():Fru talman! Jag tackar statsrådet för svaret på minfråga.Marknadshyror var, som bekant, en mycket storfråga i valrörelsen. Det kan tyckas märkligt att detblev så oerhört mycket debatt om den frågan, näralla partier lovade att de inte skulle införamarknadshyror. Jag tror att ett skäl var att mångatvivlade på att alla partier var ärliga när de sade attde inte förordade ett system med marknadshyror.Dessutom berodde debatten säkert på att det blandallmänheten finns en mycket brett förankraduppfattning att bostaden inte skall vara enhandelsvara, utan alla människor måste oavsettinkomst kunna få en bra bostad.Det som har föranlett min fråga är alltså enradiointervju, och jag vill läsa upp ett stycke ur den,översatt till riksdagssvenska -- det gör kanske intedet hela bättre. Journalisten ställde frågan så här:Så de hyresgäster som vill betala litet mer skall hamöjlighet att göra det och kanske få en lägenhettack vare det? Alltså: Skall de som är beredda attbetala litet mer kunna gå före och få en lägenhetoch på det viset trissa upp hyrorna? Svaret frånstatsrådet blev: Ja, möjligen.Gäller det svaret fortfarande, statsrådet?Anf. 72 Statsrådet (-):Fru talman! Om man har möjlighet att förhandlaom sin hyra, vilket är den idé som jag har framfört --för mer än en idé är det inte på det här stadiet --,måste i detta ligga att man även kan betala mer ihyra. Men eftersom vi har bruksvärdessystemet,har vi också ett tak för hyrorna.