prot · GF0996 · 1992-04-10 00:00:00 — natten -- på tar man 50 kr.natten därför att man där har en något högrestandard.Men det var inte det som jag tog upp i mitt inlägg,utan det var inackorderingshemmen.Socialtjänsten har inte längre råd att utnyttjainackorderingshemmen somfrivilligorganisationerna driver. harfått resurser indragna. De skall vararesultatenheter, och då har de inte råd att kosta påmissbrukarna inackorderingsplatser. Det ser jagsom ett mycket stort problem.Sedan håller jag med om att denverksamhet med natthärbärgen för kvinnor somStadsmissionen bedriver på är mycketvärdefull. Det skulle bara behövas många flersådana här natthärbärgen. ochFrälsningsarmén skulle behöva mer resurser för attkunna bedriva dagverksamhet.Visst vill missbrukarna fullfölja behandlingen. Viträffade en missbrukare på somvädjade om att få åka på behandling. Man hadeemellertid inte råd att skicka honom. Han var ävenoroad, eftersom han vet vad som händer när hankommer tillbaka. Han har ingenstans att ta vägen,inget inackorderingshem och ingen bostad, vilketleder till att han snart hamnar på härbärget igen.Jag säger precis som att ni måstese till att kommunerna får resurser och att den härverksamheten prioriteras, i stället för sänkaskatterna. Det är positivt att nuhar har lovat att skattestoppet skall upphävas. Detser jag som en mycket positiv åtgärd. Men driv påmer när det gäller de här människorna så även dekan få en valfrihet. Valfriheten skall inte stå mellanStadsmissionen och , utanvalfriheten skall innebära ett eget boende, en riktigordinär bostad.Anf. 15 BO G JENEVALL (nyd):Fru talman! efterlyste förslag.Han fick ett förslag av mig. Vi får se vilket resultatdet kan ge. sade också att detfinns platser. Det kanske finns platser för enskildapå enskilda ställen, men för den grupp som jag talarom -- och som ocksåkvantifierade till 300--400 personer -- finns det intenågot härbärge och inte någon plats.Härbärgen skulle också kunna ge en viss form avsocial samvaro för dessa människor, även omkvaliteten på samvaron inte skulle vara av någothögre slag rent fysiskt. Mänskligt sett skulle detbetyda mycket.Detta handlar inte om partipolitik. Jag tycker att viskall sätta oss över det tänkande och för en gångsskull göra någonting konkret. Jag hoppas och troratt kan tillsätta den här lillaarbetsgruppen. Den kommer ju inte att kostanågonting, men den kan kanske leda fram till ettkonkret förslag.Anf. 16 Socialminister ():Fru talman! Jag kvitterar , som hon visade i sitt första inlägg, medatt säga att hennes senaste replik var pinsamtintetsägande. Av konkreta rekommendationerfanns ingenting. Jag uppmanades att tala med minapartivänner i , men det är intenågonting som jag i egenskap av socialminister ellerledamot av regeringen kan göra.Vad efterlyste var ändå konkretaåtgärder från regeringens sida. Jag vädjarfortfarande om tips och erkänner att jag inte självvet hur jag skall hjälpa de människor som sysslarmed detta. Eftersom efterlystekonkreta åtgärder, kan vi kanske få några tips omvad det skulle vara fråga om.Jag håller med om att ,och andra frivilliga krafter görutomordentliga insatser i de här sammanhangen,och det är inte bara på de här områdena utan ävenpå många andra områden inom det socialarbetsfältet som de frivillliga krafterna kan göra,och gör, mycket bra insatser. har vi isocialdepartementets regi en konferens där vi skalldiskutera just frivilliginsatser på det socialaområdet. Vid den konferensen kommer många avde här organisationerna och många andraorganisationer som inte har nämnts här att delta.Tanken är att vi skall diskutera vad som kan görasfrån statens sida för att uppmuntra och stödjafrivilligorganisationerna.Det är sant att det är brist på pengar i kommunerna.Det är brist på pengar i hela samhället. Vi har haften utomordentligt svag ekonomisk utvecklingunder , och utvecklingen har ännu intevänt. Vi räknar med att till följd av den ekonomiskapolitik som regeringen för få i gång den ekonomiskatillväxten. Vi räknar med att utvecklingen i varjefall skall vända och att vi får en ganska bratillväxt . En god ekonomisk tillväxtunderlättar även för den kommunalaverksamheten.När ekonomisk stagnation råder, är det emellertidsvårt för hushållen, för kommunerna, för staten ochför alla. Därför är det viktigt att med all kraftfullfölja den ekonomiska politiken. Vi får intebörja svaja i det här läget, då blir det aldrig bättre.Inger tog upp frågan om bostadslösa kvinnor.Jag delar hennes uppfattning att det fortfarandefinns ganska betydande brister. En motsvarighet tillbyrån för bostadslösa män, vilken skulle rikta sig tillkvinnor, övervägs här i , och manöverväger också att bygga uppserviceverksamheten för kvinnor. Jag tror att dettaär mycket angeläget.När man började medbyrån för bostadslösa män var det männen som varhuvudproblemet. Man trodde att det egentligeninte fanns några bostadslösa kvinnor. Det fannskanske inte heller några, men finns det avgjortett sådant problem här. Därför är det angelägetmed ett stöd.Anita sade att missbrukarna vill fullföljabehandlingen. Det går nog inte att generellt uttalasig om alla missbrukare. Det är klart att det finnsmissbrukare som vill fullfölja behandlingen, men vivet också att några av dem som har gått ner sig allralängst är svåra att motivera. När jag för någraveckor sedan gjorde ett studiebesök hos byrån förbostadslösa män lät man mig träffa en person somnu är kurerad. Han hade kommit ifrån sittmissbruk, hade slussats in via träningslägenhet tillett eget boende och hade just fått en tjänst inomSamhall som arbetsledare. Hans rehabiliteringhade alltså lyckats. Han hade emellertid varitmissbrukare och åkt ut och in påbehandlingshem. efteråt erkände han själv atthan hade saknat motivation och att han hadefortsätt . Inte förrän han inteorkade missbruka längre gav han sig in i ettrehabiliteringsprogram, och som faktiskt gavresultat. Även de missbrukare som har den härtypen av karriär bakom sig erkänner att de ärsvårmotiverade.För den lilla grupp som är hemlös -- ungefär 400 iStockholm, 75 i och någonting mitt emellani -- som inte finns på inackorderingshem,utan löser sin bostadssituation från natt till natt, ärdet oerhört svårt. Socialarbetarna som arbetar medde här frågorna är mycket skickliga, och deanvänder alla kända metoder för att försökamotivera dessa människor. Det är emellertid intehelt lätt.En kommentar i marginalen. sade attjag hade föreslagit att skattestoppet skulleupphävas. Det är inte riktigt sant. Påståendet måstemodifieras en aning. Jag har sagt att kommunersom drabbas av den nya skatteutjämningsreformenoch som har låg skatt bör kunna få höja sina skatter.Jag tycker målet bör vara att pressa ihopskatteuttaget så att utdebiteringen inte skiljer 7 kr.som den kan göra , utan att den kan pressasned till kanske . Man kan exempelvis sänkaskatten i kommuner med höga skatter och höja deni kommuner med låga skatter, så att det ligger litetnärmare . Det är det som jag har uttalat migom.Anf. 17 ():Fru talman! För att hålla mig till avdelningen godaråd, tycker jag att det var ett mycket konkret ochgott råd som jag gav till iegenskap av socialminister, folkpartist ochmänniska, nämligen att han skulle tala med sinapartikolleger i , detta för att t.ex.Stadsmissionen, en av de frivilligorganisationersom gör ett utmärkt arbete, kan få ett ordentligtstöd för sin verksamhet. Då skulle man då slippa''ragga'' pengar från allmänheten med hjälp avhalvsidesannonser i dagspressen.Ett annat mycket konkret råd till regeringen är:Lägg om den ekonomiska politiken, så att det blirmöjligt att fördela de pengar som finns på ett socialtanständigt sätt. Jag tycker inte att det är rimligt attsäga att vi endast i tider av ekonomisk god tillväxtkan ge pengar till de svaga grupperna, stöd åt svagamänniskor. Måste det inte ändå vara så, BengtWesterberg, att vi, oavsett mängden pengar ochoavsett storleken på tillväxten, har ett ansvar för attfördelningen av befintliga tillgångar sker på detsättet att svaga grupper skyddas och försäkras ettdrägligt liv. Oavsett om man är motiverad att slutamed sitt missbruk eller ej skall man som människai , i dagens samhälle, , varatillförsäkrad tak över huvudet -- i väntan på denmotivation som kan komma, ja, även ommotivationen inte infinner sig.Det är ju faktiskt så, , att detfinns människor som aldrig kommer att kunnamotiveras till att sluta med sitt missbruk, men somändå lever. I kraft av att de är levande varelser ärde också beroende av och värda samhällets skyddoch insatser. Vi måste garantera tak över huvudet,ett mål mat , en säng att sova i ochmöjlighet att hålla sig ren.Det måste vi kunna erbjuda alla människor, oavsettom de ekonomiska konjunkturerna går upp ellerned. Därför har vi en sociallagstiftning i vilken detsägs att detta är samhällets ansvar. Då är det enregerings ansvar att se till att förutsättningarna fördetta också finns i form av kronor och ören. Det ärdetta ansvar som jag utkräver.Mitt mycket goda och konkreta råd är: Se till attdetta sker genom att lägga om politiken på detsättet att det blir möjligt!Anf. 18 ():Fru talman! Visst finns det missbrukare som inte ärmotiverade. Men de som är motiverade och villförändra sitt leverne måste få ett stöd. Det är dåsom man inte kan dra in resurserna försocialtjänsten.Att låta vara en resultatenhet anserjag, med de erfarenheter och synpunkter som jaghar från arbetet inom det sociala, är helt orimligt.Visst är det på det sättet att alla inte klarar av sitteget boende. När vi var hos Frälsningsarménframförde man där en förhoppning om att man påsitt område i skall kunna bygga ettgruppboende för sina inackorderingsgäster. Dettror jag skulle vara mycket bra för de personer somhar klarat av att komma ifrån sitt missbruk mensom inte klarar av ett eget boende på grund av attde har psykiska problem.Jag hoppas också att vi skall slippa se kvinnor somgår omkring med plastpåsar där de förvarar allt somde äger och har.Man får inte låta människor vara helt beroende avfrivilliga insatser. Kommunerna måste ta sittansvar.Bengt , bostadslösheten sprider sig ilandet. Den finns inte bara i , ochGöteborg. Den finns även i och iÖrebro. Detta är oerhört upprörande. Det tycker ialla fall jag.Jag kan hålla med om att vibehöver ekonomisk tillväxt. Men när vi får dennatillväxt, men även , måste vi ha en rättvisfördelning. Men det har vi inte. Jag tycker att BengtWesterberg skall gå ut och pressa kommunerna såatt de verkligen tar sitt ansvar, att de stöderfrivilligorganisationerna och att de tar sitt egetansvar och ser till att även de har alternativ för demest utsatta.Anf. 19 Socialminister ():Fru talman! lyckades egentligenaldrig prestera några konkreta förslag. Lägg omden ekonomiska politiken, säger hon. Det är juprecis det som vi har gjort.Problemet med de hemlösa männen fanns även närden ekonomiska politiken såg annorlunda ut. Dethjälpte ju inte att man förde en socialdemokratiskekonomisk politik för att lösa detta problem. Denpolitik som traditionellt harförordat har ju lett till större bostadslöshet ännågon annanstans i världen. Så den kan vi ju inteheller försöka föra. testar vi denna mer liberalaekonomiska politiken, så får vi se vad resultatetblir.Jag erkänner att den inte haravsatt några resultat. Men innan vi kommer framtill nästa val hoppas jag att vi kan se konkretaresultat av den ekonomiska politiken.Jag anser också att det är viktigt att den som ärbostadslös kan få hjälp med en bostad tillfälligt ellerunder . Det är viktigt att det även fördenna besvärliga grupp, de hemlösa, finnsmöjligheter till härbärgen. Det finns förnärvarande, åtminstone här i . Jag kaninte uttala mig om situationen i varje kommun ilandet. Men jag har förstått att situationen i de trestorstäderna är sådan att man kan få härbärge ochtak över huvudet, även om man befinner sig i dennabesvärliga situation.När jag besökte byrån för bostadslösa män, ställdejag frågan om det hade ställts sådana krav på dennabyrå att man hade dragit in resurser t.ex. förmotivationsarbete gentemot dessa människor. Menfrån byrån hävdade man att det inte hade skett.Det är sant att liksom kommunerna iövrigt är ekonomiskt pressade. Men jag tror att dehar ställt sig helt andra frågor, t.ex. om manutnyttjar resurserna rätt, om man satsar resurser påett riktigt sätt även för dessa personer och om mananvänder rätt behandlingshem.Det blir mycket dyrt om man skickar personer iomgångar till fel behandlingshem. På denna byråredovisade de ett fall med en person som hade åktut och in på behandlingshem och kostat mångamiljoner. De tyckte att det nu fanns skäl att frågaom detta är meningsfullt och om de i stället börsöka hjälp någon annanstans. Jag tror att det ärsådana frågor som man skall ställa.Det är klart att varje krona inte används på rätt sätteller för detta ändamål i dessa socialdistrikt heller.Till sist vill jag säga att jag helt delar att det inte räcker med tillväxt utan attvi också skall ha en rättvis fördelning. Det är ocksåett mål för den regering som jag företräder.Överläggningen var härmed avslutad.5 § Svar på interpellation 1991/92:146 omnarkotikamissbruket bland invandrareAnf. 20 Socialminister ():Fru talman! har frågat mig vilkaåtgärder regeringen avser att vidta för att förhindraspridningen av narkotika på våraflyktingförläggningar. Hon har även frågat på vilketsätt regeringen avser att förbättrabehandlingsmöjligheterna för invandrare mednarkotikaproblem samt om regeringen planerar atti detta sammanhang ta några kontakter ochnarkotikaupplysning, CAN, kommer attgenomföra en kartläggning av det tunganarkotikamissbrukets omfattning i Sverige.Undersökningen, som beräknas vara färdig motslutet av året, kommer också att kunna ge svar påfrågan om det tunga missbrukets utbredning blandpersoner med invandrarbakgrund. Jag hoppas att vidärigenom skall kunna förbättra våra kunskaperinom detta område.De uppgifter som framkommit omnarkotikamissbruk bland invandrare från polis,socialtjänst och även från invandrare och flyktingarsjälva har dock redan föranlett vissa aktiviteter,bl.a. från och invandrarverketssida.Socialstyrelsen har färdigställt en broschyrom svensk narkotikapolitik som kommer atttillhandahållas på fem olika språk. Inom kortkommer också en video om droger, missbruk ochinvandrare.En utbildning i missbruksfrågor för personal påflyktingförläggningar planeras av invandrarverketoch i samarbete medKommunförbundet. Avsikten är att landetssamtliga förläggningar skall ges möjlighet att deltai utbildningen, som kommer att påbörjas undervåren och vara genomförd i samtliga regioner månad. En fördjupad utbildning kommerockså att erbjudas. Avsikten med utbildningen äratt ge förläggningarna den kunskap som krävs föratt de skall kunna utarbeta egna åtgärdsprogrambåde för förebyggande insatser och för att bättrehantera de problem som kan uppstå i enskilda fall.De här redovisade insatserna syftar till attförebygga missbruk av narkotika blandasylsökande och flyktingar. Därutöver skallnaturligtvis polisiära insatser för att förhindraspridning av narkotika göras även på förläggningar,om så är påkallat. Förläggningarna är inteundantagna från de regler som omgärdarnarkotikahanteringen i vårt land.Den pilotstudie som hänvisar tilloch som rör förhållanden på den s.k. Plattan iStocholms city visar bl.a. att en stor grupp av deutländska missbrukarna saknar kontakt medsocialtjänsten och att många aldrig haft någonvårdkontakt på grund av sitt missbruk. Dessauppgifter bekräftar de signaler som tidigarekommit om behovet av att utveckla nya metoder föratt nå denna grupp av missbrukare. Någrakommuner får redan ekonomiskt stöd frånsocialstyrelsen för utvecklingsarbete inom dettaområde.SIMON -- invandrare mot narkotika -- ären organisation som bildats av invandrarna själva isyfte att motarbeta spridning av narkotika- ochalkoholmissbruk bland invandrare. Jag har haft enöverläggning med och uppfattar attorganisationen gör ett positivt arbete för att kommatill rätta med de problem som pekarpå. Regeringens barnoch ungdomsdelegationstöder med medel ur Allmänna arvsfondenorganisationens uppsökande och förebyggandeverksamhet bland ungdomar. , som ocksåverkar för att missbrukande invandrare skall kunnaerbjudas adekvat vård, får ocksåorganisatonsbidrag och särskilda projektmedel frånsocialstyrelsen.Som framgår av mitt svar finns det redan enmedvetenhet om problemen bland ansvarigamyndigheter. Jag är dock övertygad om att vibehöver göra mer för att förhindra en utvecklingliknande den vi kan se i exempelvis , därnarkotikamissbruket är mycket utbrett inom densvarta befolkningen och bland olikaminoritetsgrupper. Jag kommer därför att geregeringens samordningsorgan för narkotikafrågor,SAMNARK, i uppdrag att genomlysa problemenoch föreslå lämpliga åtgärder inom området. I sittarbete kommer SAMNARK att samråda med bl.a.invandrarnas organisationer.Anf. 21 ():Fru talman! Jag tackar för svaretpå min interpellation om narkotikamissbruk blandinvandrare. Till skillnad från svaret i den tidigareinterpellationsdebatten anser jag att svaret i denhär debatten är utmärkt. Det visar att man frånregeringens sida har tagit de här problemen påallvar och att en hel del är på gång på detta områdesom jag inte kände till men som jag tycker ärmycket bra.Bakgrunden till min interpellation är en myckettankeväckande studie som har gjort och som handlar ommissbrukare på Plattan. Bakom studien står AbitDundar, som själv är invandrare i vårt land. Jagrekommenderar de riksdagsledamöter som inte hartagit del av denna studie att skaffa den frånStockholms socialförvaltning.Anledningen till att den här studien har gjorts ärden oro som finns bland invandrarna själva infördet tilltagande missbruket. Som framgår av studienär det väldigt få av de här invandrarna som harbehandlingskontakter. Dessa frågor måsteverkligen tas på allvar.För mig och har det känts väldigtviktigt att ta de här frågorna på allvar, förnaturligtvis är det mycket negativt för den enskildaperson, den enskilda flykting, som missbrukar.Men det är ju också mycket allvarligt förförläggningarna om det förekommer missbruk avnarkotika även där.Men i ännu högre grad är det här, tror jag, också ettstort problem med tanke på att ett ökat missbrukbland invandrare kan leda till att negativa attitydertill invandrare i vårt land förstärks. Från politiskthåll har vi ju i stället all anledning att se till attsådana negativa attityder minskar i omfattning. Vifår vidta konkreta åtgärder, som syftar till attkomma till rätta med missförhållandena.Vad gäller åtgärder tycker jag att det i svaret finnsen rad konkreta exempel på att saker och ting görsoch på kontakter med invandrarorganisationer.Men därutöver kan en hel del annat göras. I enintressant skrift från , ''Ska vi bytaord -- om drogförebyggande arbete förinvandrare'', finns det i efterordet en rad exempelpå olika konkreta insatser. Några nämns i svaret,t.ex. video och information på förläggningar. Detfinns ytterligare exempel. Jag skall inte trötta BengtWesterberg och andra med att läsa upp allt som stårhär. I stället ber jag att få överlämna det härmaterialet till för vidarestudium. Det finns en hel del bra tips där.Jag vill också gärna höra säganågot om förläggningsverksamheten över huvudtaget. Den frågan berörs inte i svaret. Jag hoppasatt jag kan utgå från att med allamedel tillsammans med aktivtarbetar för kortare väntetider och för attförläggningsverksamheten över huvud tagetnedbringas till ett minimum, så att flyktingar istället så fort som möjligt kommer ut i vårtsamhälle.Men det finns också andra problem som jag intetagit upp i interpellationen och som det naturligtvisvore värdefullt om någotkommenterade. Bland de invandrare som rör sig påPlattan finns det nämligen en hel del personer somgenomgår metadonbehandling men som trotsdenna är aktiva narkotikamissbrukare. Kanske gårdet inte att få svar i det avseendet . Men jagville gärna skicka med detta tillsocialdepartementet för vidare diskussioner om vadman skall göra åt det.Slutligen till en sak som vi i en tidigareinterpellationsdebatt här var inne på. Det gällerinsatserna på detta område och frivillig- ochinvandrarorganisationerna. Det är utomordentligtbra att dessa får stöd för arbetet med sådana härfrågor. Men kommunernas resurser och derasekonomiska möjligheter att göra satsningar hör ilika hög grad till i det här sammanhanget. Även närdet gäller det förebyggande och uppsökandearbetet bland invandrare har man i Stockholmskommun, men också i andra kommuner runt om ivårt land, tvingats till vissa nedskärningar. I andrasammanhang har kommun nämnts, därman har ett bra arbete bland invandrare. Men ävendär har man varit tvungen att göra vissanedskärningar.Jag vet att det i de socialdistrikt i Stockholmsom har narkotikasektioner finns ett flertal sommåste göra neddragningar. Jag är väldigt orolig föratt det också så att säga drabbar möjligheten atttränga djupare in i dessa frågor och ta flerkontakter med just invandrare. Man måste såledeskanske hitta nya vägar, andra sätt, att ta upp de härproblemen.Anf. 22 Socialminister ():Fru talman! Jag har inte särskilt mycket att tillägga,. Det är självklart att vi arbetar medsiktet inställt på att nedbringa tiderna påförläggningarna. Det gäller dels att påskyndahandläggningen av alla invandrarärenden, dels attge de människor som har andra sociala kontakter iSverige möjlighet att i större utsträckning utnyttjadessa som ett alternativ till förläggningar.Vidare skall de som väntar på ett beslut fråninvandrarverket eller fåmöjlighet att arbeta ifall väntan drar ut på tiden.Allt detta är sådant som regeringen arbetar med.Naturligtvis stöder jag livligt i detarbetet.Behandlingen av flyktingar eller invandrare är ettspeciellt problem. Många av debehandlingsmetoder som vi använder för attmänniskor skall komma bort från sittnarkotikaberoende är kulturanpassade. Det ärdärför inte alltid så lätt att tillämpa de härmetoderna på invandrare. Detta är ett stortproblem.Som jag nämnde i svaret har jag diskuterat dettamed , som har ett antal personer somkommer från olika länder och som talar olika språk.De kan det här ämnet. Jag tror att vi skall försökautveckla de här kontakterna ytterligare för att detskall vara möjligt att också genom få hjälpi behandlingssituationer. Det är ju svårt att gebehandling när det behövs tolk. Det är också svårtatt behandla personer som kommer från en heltannan kultur.Sedan vill jag kvittera vänlighet attge mig utdrag ur brev genom attöverlämna ett exemplar på svenska av den broschyrsom jag talat om i svaret. Den här broschyren ärockså utgiven på fem andra språk.Överläggningen var härmed avslutad.6 § Svar på interpellation 1991/92:153 omÄDEL-reformenAnf. 23 Socialminister ():Fru talman! har i en interpellatonställt frågor i anslutning till ÄDEL-reformen, bl.a.om vissa konsekvenser av det kommunalabetalningsansvaret och om kommunernasekonomiska problem. Arbetet inom regeringen ärså fördelat att det är jag som skall besvarainterpellationen.Jag besvarade för någon vecka sedan eninterpellation och en fråga som berörde sammaämnesområde; de klinikfärdiga patienternassituation, tolkningstvister kring begreppetmedicinskt färdigbehandlad och i övrigtkonsekvenser av det kommunalabetalninsansvaret. Jag beskrev då bl.a. syftet meddet kommunala betalningsansvaret ochkonstruktionen av systemet och betonade att ettfortsatt välutvecklat samarbete mellan kommuneroch landsting behövs för att inte den enskildapatienten skall komma i kläm om och närtolkningstvister uppstår. Jag vill här betona att jaganser det ytterst angeläget att etiska frågor kringförflyttning av människor i livets slutskedeingående diskuteras mellan berörda handläggare ikommuner och landsting.Jag berörde i mitt svar också den kommitté somregeringen tillsatte med uppgift att följa ochutvärdera det kommunala betalningsansvaret. Jaghar erfarit att kommittén inlett sitt arbete och att enenkät kommer att skickas ut till kommuner ochlandsting .