prot · GF0989 · 1992-04-01 00:00:00 — Det finns en lång rad andra sakernär det gäller samhällets regelverk, avgifter förkontroll osv., hur stora lokaler skall vara, hur deskall vara utrustade och det ena med det andra, denmonopoliserade strukturen osv. Det finns mångaorsaker till att det är svårt för ny småskaliglivsmedelsproduktion att hävda sig. harbeslutat att man skall göra en översyn. Jag tyckeratt det är litet slöseri både med egna och andrasresurser i att då på nytt väcka en frågasom bara för harfattat ett beslut om.Det andra är själva metoden att inte pastöriseramjölk. Det är verkligen inte som sägeratt detta är en ny metod. Det var så man gjordeinnan man hade kommit på att om mjölkenpastöriserades hämmade man tillväxten av en långrad sjukdomsframkallande bakterier. Det är alltsåingen nyhet.Ur konsumentperspektiv är det ytterst tveksamt attdet är odelat positivt att man går från att pastöriseramjölk tillbaka till att inte göra det. Det är inte hellerså att det är just pastöriseringsprocessen somförhindrar en småskalig produktion. Det finnsganska små och ekonomiskt rimliga pastörer somav någon outgrundlig anledning inte harmarknadsförts i -- det kanske fanns de sominte var så intresserade av det -- men som däremothar marknadsförts i andra länder fast de tillverkasav svenska företag.Visst skall människor ha rätt att välja denopastöriserade mjölken. Men då skall det verkligenvara ett medvetet val. Då skall den produceras ochtillhandahållas på ett sådant sätt att det inte skernågon sjukdomsalstring. Mjölken har inte lika långhållbarhetstid och den tål inte lika långa transportersom den mjölk gör som blir pastöriserad.Det kan heller inte vara rimligt att man t.ex.använder den i skolbespisningar eller den typ avstorhushåll där inte alla som konsumerar den ärmedvetna om vad det är för val de faktiskt gör närde dricker mjölken. Nog kan det finnas anledningatt se över regelverket. Men jag tycker att det ärrätt olyckligt att just detta med pastörisering avmjölk har fått bli en symbolfråga när det gäller densmåskaliga livsmedelsproduktionen. Det finnsmånga andra problem som är viktigare attfokusera.Jag tror vi alla kommer att tjäna på en fortsatt godhygien vid produktionen av mjölk. Utskottet harfattat ett klokt beslut när man inte på nytt har tagitupp den här frågan där har fattatett beslut.Anf. 113 (nyd) replik:Herr talman! Detta är ett mycket aktuellt ärende.Jag har refererat till ett fall med en lantbrukare, ochdär har jag försökt att ta reda på saker och ting. Enutredning har gjorts för att pröva en dispens, ochärendet kommer att avgöras av regeringen antingennu eller . Det har tagit enoerhört . Detta är ett sätt att sätta press påregeringen så att någonting händer.När det gäller själva pastöriseringen av mjölk ochbehandlingen av mjölk skall man inte tro att alltsom tidigare är sagt är allena saliggörande. Detfinns enzymer i mjölk. De kan sägas ha enbakteriehämmande effekt. Det innebär att manhåller kvaliteten på mjölken med hjälp av dessaenzym om den inte ärpastöriserad. Däremot finns det metoder för att fåen längre hållbarhet så att man kan få fram ensmåskalig produktion.Vi vänder oss i vårt parti mot dessa stora jättar vilkahar diskuterats . Arla är en utav dem.De går ut ensidigt och skall höja priserna förkonsumenterna. Vi vill ge konsumenternaalternativ. Ett av de alternativen är just att fåtillgång till opastöriserad mjölk, något som nut.o.m. har visat sig ha läkande effekter. Jag tyckerinte att det är något dåligt alternativ att ta fram idebatten.Anf. 114 () replik:Herr talman! Det beslut som regeringen inom dennärmaste framtiden skall fatta i den här fråganberörs nog inte av att det på nytt har väckts enmotion i som man sedan skall hanteraoch fatta beslut om. Det är två olika processer. Jagtror inte att man tjänar den eventuellt goda sakengenom att hantera frågan på det här sättet. Det trorjag däremot att man gör genom att noga sätta sigin i sakfrågorna. Av utläggningar ommjölken och dess enzymer förstår jag att det ännuåterstår en hel del att göra på det området för Nydemokrati.Jag delar uppfattningen att det är viktigt både attförändra det den monopolistiska strukturen, vilketinte riktigt hör till det ärende vi här diskuterar, ochatt se till att undanröja hinder för småskaliglivsmedelsproduktion över huvud taget. Till dendelen är vi ense.Jag tycker att det är synd att pastörisering av mjölkfår bli symbolfrågan och att den hanteras på ett såförenklat och ytligt sätt. Det är urkonsumentperspektiv viktigt att befrämja densmåskaliga livsmedelsproduktionen men också attbehålla höga krav på livsmedelshygien.Såvitt jag kan bedöma är pastörisering av mjölk ettstort framsteg. Det skulle vara beklagligt om mangick tillbaka i utvecklingen och trodde att man vannnågonting när det gäller att vara naturnära ellermiljövänlig genom att sluta att pastörisera mjölken.Det är beklagligt om den uppfattningen skulle fånågon stor förankring. Visst skall möjlighetenfinnas för dem som väldigt gärna vill haopastöriserad mjölk, men större än så tycker jaginte att diskussionen skall behöva bli.Anf. 115 (nyd) replik:Herr talman! Jag tackar för dethon sade i den sista meningen i sitt inlägg. Det skallfinnas möjligheter. Det är det vi är ute efter. Manskall inte trycka ner nya alternativ. Det är ett viktigtställningstagande att våra nyföretagare inomjordbruket skall känna att de har stöd för att prövanya alternativ utan att bli nedtryckta avmyndighetspersoner som till slut tror att de harmakt utöver all annan. Vi måste få en balans närdet gäller deras utövande av storebrorsfasoner.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 12 §. )9 § Upphovsrättsliga frågorFöredrogslagutskottets betänkande1991/92:LU26 Upphovsrättsliga frågor.Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 12 §. )10 § betänkande1991/92:LU34 Länskronofogdemyndigheternasstyrelser.Förste vice talmannen konstaterade att ingen talarevar anmäld. (Beslut fattades efter 12 §. )11 § och dess myndigheter m.m.Föredrogskonstitutionsutskottets betänkande1991/92:KU31 och dess myndigheterm.m. 1991/92:100 delvis).Anf. 116 (nyd):Herr talman! Rubriken på mitt anförande lyder:Även måste spara i svångremstider.Det är lågkonjunktur och strukturell kris i Sverige.Alla myndigheter, kommuner och privata företagmåste spara, rationalisera och effektiviseraverksamheten -- men anser sig intebehöva göra det. Det är anmärkningsvärt attpolitikerna i styrelsen för inte har infört ettsparbeting för sig själva när de kräver det av allaandra.Bil. 16 till budgetpropositionen 1992 upptaranslagen A1 till A9 för samt anslagen B1till B4 för myndigheter.Vi i Ny demokrati har i vår reservation tillbudgetförslaget yrkat på nedskärning avdriftsbudgeten motsvarande ca 30 milj.kr.Besparingarna har föreslagits på anslaget A3 --Bidrag till studieresor, A4 -- Bidrag till IPU ochRIFO m.m., A5 -- Bidrag till partigrupper, A6 --Förvaltningskostnader, A8 -- Riksdagensbyggnader, och A9 -- Riksdagstrycket. Vi har ocksåföreslagit en nedskärning av anslagen tillriksdagens myndigheter.Detta är vad majoritet, dvs.alla utom jag, tillät mig att ta upp i reservationen.Jag hade nämligen inte motionerat med anledningav budgetförslaget.När budgeten skulle behandlas i utskottet komförvaltningskontoret och redogjorde för förslagetoch svarade på utskottets frågor. Informationenföranledde mig att tränga närmare in iunderlagsmaterialet och problematiken. Jag blevmedveten om förhållanden som föranledde mig attföreslå att ta initiativ tillriksdagen. Men jag körde då huvudet i en enigutskottsvägg -- Nej, inga utskottsinitiativ.Eftersom jag inte fått föra fram mina förslag tillutskottsinitiativ någon annanstans tänker jag göradet här i talarstolen.Förvaltningskontoret har ett budgetsystem somkallas nollbas. I detta finns posterna upptagna i s.k.paket som har olika prioritet. Omförvaltningsstyrelsen skulle bestämma sig för attspara 5 > e% skulle man lätt se vad olikaneddragningar skulle få för effekt påverksamheten.Jag har i min reservation mer schablonmässigt lagtut nedskärningar på . Men jag vet att dessanedskärningar kan göras mer grannlaga utifrånnollbassystemet. Jag ville därför att riksdagenskulle uppdra åt förvaltningskontoret attåterkomma med en sparplan.Detta förslag vann inte utskottets gehör eftersomutskottet anser att det inte finns utrymme förbesparingar. Men det finns ytterligare enanledning, fast den är av annan karaktär, som gördet problematiskt att gå till och begära ensparplan. Man är nämligen inte beredd att kritiseraförvaltningsstyrelsen. Det är en ståndpunkt som jaginte kan dela. Jag återkommer senare till denfrågan.Själva budgetunderlaget är svårt för enutomstående att tränga in i eftersomdriftkostnaderna, i strid mot god praxis, ärsammanlagda med investeringar i maskiner ochfastigheter. Jag föreslog därför att riksdagensredovisningssystem skall ändras så att drift ochinvesteringar hålls isär. Detta är ett fögakontroversiellt förslag som jag tycker att utskottetkunde ställt sig positiv till. Förvaltningskontorethar nämligen samma uppfattning som jag omredovisningssystemets brister.Riksdagen har investerat 50milj.kr i datautrustning, och /93 äskasytterligare 20 milj.kr. Skall investeringarnafortsätta i samma takt?, frågar sig vän av ordning.För att få svar på frågan föreslog jag därför entreårsplan för datainvesteringar liksom förinvesteringar i säkerhetssystem, somman nu äskar ytterligare 12 milj.kr. Till sakenhör att för sedan till budgeten1991/92 beviljade 5,7 milj.kr. i tiläggsanslag försäkerhetsanläggningen.En treårig investeringsplan är enligt min meninginget ohemult förslag. Men det tyckteuppenbarligen utskottet. Det är snarare märkligtatt man inte har en flerårsplan. Medframförhållning i planeringen slipper mantilläggsäskanden av det här slaget.Beträffande totala budget ville jag ocksåatt skulle uppdra åt förvaltningskontoretatt vid framläggandet av nästa budget presentera entreårsbudget.Förvaltningskontoret har en besvärligmellanställning när det gäller att jämka mellan enförvaltningstyrelse som består av ledamöter sominte alltid sätter ekonomisk sparsamhet iförgrunden och övriga ledamöter som inte allaalltid är så noga med att jaga kostnader på den egnaarbetsplatsen. beviljar själv sina anslag.Eftersom det inte finns någon som håller tummen iögat på , ville jag att man skulle anlita enutomstående kompetens med erfarenhet avföretagsrationalisering. En sådan person skullekunna bistå i arbetet med att ta fram en realistisksparplan samt över huvud taget se öververksamheten inom förvaltningen.Men inte heller detta förslag vann gehör. I det härsammanhanget vill jag fråga ,varför demotsätter sig att spara i den egna verksamheten näralla andra är tvungna till det.Utifrån min horisont i vet jag att det gåratt spara. Som exempel kan nämnas att 54lokalvårdare städar för mycket. Ledamöterna kanbädda sina egna sängar. Man kan åka taxi mellanArlanda och för . i stället föravtalade . Riksdagstrycket kan delas mersparsamt. får alla allt, och det mesta går tillbakai retur. Kostnaden på 5 milj.kr. för tidningen och Departement är inte rimlig.I bilagan till budgetförslaget redovisas vilkapersonalbehov som finns. säger man atten successiv omfördelning av de samladepersonalresurserna skall kunna tillgodose deredovisade behoven. Trots detta söker nuen biträdande säkerhetschef på långtidsvikariatmed möjligheter till fast anställning. Jag ärövertygad om att uppgifterna skulle kunnadelegeras ut på den 17 man starka fast anställdasäkerhetsstyrkan.Eftersom förvaltningsstyrelsen består avriksdagsledamöter med talmannen som ordföranderiktar övriga ledamöter inte gärna någon kritik motförvaltningsstyrelsens beslut. Att kritiseratalmannen tillhör inte heller god ton. För att på ettenkelt sätt lösa detta problem anser vi atttalmannen bör upphöra att vara ordförande iförvaltningsstyrelsen. Talmannen är rikets andraperson och skall som sådan ges en sådan integritetatt han eller hon står över personalärenden ochaffärstransaktioner. En utomståendestyrelseordförande med tidigare erfarenhet frånriksdagsarbetet kan vara ett lämpligt alternativ. Jagföreslog därför en ändring i riksdagsordningen somsäger att talmannen inte längre skall varasjälvskriven ledamot i förvaltningsstyrelsen. Inteheller detta förslag mötte något bifall i utskottet.Som sammanfattning vill jag säga att riksdagenmåste föregå med gott exempel. Om vi inte här kanvisa nationen att vi kan rationalisera och förbilliga,hur skall vi då kunna uppfattas som trovärdiga närvi kräver besparingar, och kraftiga sådana, inomkommuner, statliga myndigheter och departement.Jag återkommer avslutningsvis till minreservation som innebär nedskärningar påsammanlagt 30 milj.kr.Herr talman! Jag yrkar härmed bifall till minreservation.Anf. 117 FÖRSTE VICE TALMANNEN:Jag får meddela att anslag nu har satts upp om attdetta sammanträde skall fortsätta efter kl. 19.00.Anf. 118 ():Herr talman! Demokrati kostar pengar. För attkunna genomföra beslutsprocessen på ett vettigtsätt och för att kunna ge vettiga arbetsvillkor tillriksdagens ledamöter är det klart att det behövsservice bakom. Då kan man ställa frågan om vivältrar oss i lyx och överflöd. Är vår sekreterarhjälpoch våra politiska assistenter talrika somsandkornen i öknen? Riktigt så förhåller det sigkanske inte, som var och en vet som har blivit valdtill denna ädla församling.Vi har i själva verket brist på det mesta. Lokalernaär alltjämt för trånga. går det treriksdagsledamöter på en sekreterare. Jag tror inteatt menar att vi skall skära nerytterligare på det. Det är snarare så att vi behöverhjälp av inte minst politiska assistenter, något somförts fram gång efter annan, för att göra det möjligtför riksdagsledamöterna att verka på ett effektivareoch bättre sätt.Om man granskar förslagen till nedskärningar frånNy demokrati finner man snart att det är ett rättpopulistiskt förslag som inte har särskilt mycketsubstans. Här talas det t.ex. om att skära ned påstudieresor. Är detta någonting som man verkligenvill göra allvar av, i när vi går mot en alltmerökande internationalisering? De belopp som stårtill förfogande här svarar tvärtom inte alls mot detfaktiska behov som finns.Skall vi upphöra med språkutbildning avledamöterna? Det är något som också är angelägetur internationaliseringssynpunkt. Nej, jag tror inteatt man kan säga att vi har en alltför god service.Det är snarare så att servicen behöver förbättrashela tiden.Om vi ser på det rent tekniska området är det välalldeles uppenbart att datoriseringen inte är någotsom vi skulle vilja avbryta. Vilka ledamöter skallinte utrustas med persondatorer, telefaxer ochmobiltelefoner? I stället skall man väl använda detekniska hjälpmedlen för att förbättra förledamöterna så mycket som möjligt.Ett annat område där och vill dra ner gäller IPU och . ärdet så att har åtagit sig värdskapet för deninternationella parlamentariska unionen iseptember. Detta är inte någonting som man kanhoppa av utan vidare. , samverkan mellanriksdagsledamöter och forskare, är inte heller ettområde som vi vill inskränka på i en situation därman i stället ropar på större och bättre samverkanmellan just politiska beslutsfattare och dem somägnar sig åt forskningsverksamhet.För övrigt kan man när det gäller fastigheter ochlokaler konstatera att Ny demokratis inträde i densvenska alldeles självklart har kostat endel slantar. Det skall det också göra enligt mittförmenande. Ny demokrati skall naturligtvis hasamma fullgoda service som vi andra.Om vi jämför med andra länders parlament kan viinte säga att vi är särskilt väl tillgodosedda. Om vi ser på Bundestag kan vi konstateraatt det finns mycket som återstår att göra här iSverige. Vi kan naturligtvis göra som mitt parti harföreslagit och skära ner antalet ledamöter, men detär inte en fråga som står på dagordningen i dag.Därför vill jag inte heller fortsätta att diskuteraden.Det är däremot alldeles uppenbart att det finns ettområde där vi kanske skulle kunna spara på ettganska enkelt sätt. Det gäller riksdagstrycket. Jumindre vi talar desto mindre riksdagstryck går detåt som kostar pengar.Herr talman! Därför skall jag nu sluta mittanförande med att yrka bifall till utskottetshemställan.Anf. 119 ():Herr talman! stod jag här i kammarenoch diskuterade andelen kvinnor och män inomhögskolan med bl.a. Per och . Då sade utbildningsministern att detvar viktigt med kvinnor och män i forskningen. Detvar viktigt med kvinnor och män över huvud taget.Han skulle göra allt som stod i hans makt för att fåin fler kvinnor.Nu när vi skall fatta beslut om och dessmyndigheter roade det mig att titta litet grand påhur det står till med andelen kvinnor och män inomriksdagsförvaltningen och de olika parlamentariskakommittéer och grupper som finns inom riksdagen.Då kunde jag se att det inte stod så mycket omjämställdhetsarbetet. Det stod litet grand iförvaltningens verksamhetsberättelse . Därstår också att det finns en jämställdhetskommitté,ingenting annat.Jag har tagit fram en del uppgifter och jag skullegärna vilja att de kommer till kännedom här ikammaren. Jämställdheten i den inreriksdagsförvaltningen är faktiskt inte särskilt bra.Ledningen består bara av män. Vi har enkammarsekreterare och tre biträdande. Av utskottens sexton kanslichefer är tvåkvinnor. Förvaltningskontoret leds av en manligdirektör. Det finns tretton enhetschefer, varav tvåär kvinnor. Vid de senaste tillsättningarna som jaghar sett har man valt män. Det finns alltså intenågon seriös ansträngning att få ändring på den härobalansen, vad jag förstår.Sedan gick jag vidare och tittade på deparlamentariska kommittéerna ocharbetsgrupperna. I den s.k. riksdagsutredningenfinns det tre kvinnor av tio ledamöter. Där ärtalmannen ordförande, och där har vi alltså enkvinna. Det finns en kvinnlig expert där, resten ärmän. består av sex män och tvåkvinnor. Tre män är experter. Arbetsgruppen förledamöternas bostäder har fem manliga ledamöteroch två kvinnliga. Det är fyra män som är experter.Biografikommittén består enbart av män. Det ärfem ledamöter och fem tjänstemän.Om man tittar på löneskillnaderna kan man se att90 % av dem som finns på chefslöneplanet är mänoch kvinnor.Jag vill inte säga att detta borde ha stått ibetänkandet eller att detta skulle ha tagits upp, menjag tycker att det är en intressant information ikammaren. Jag hoppas att det är lika viktigt medjämställdhet och kvinnor i riksdagförvaltningensom vi tycker att det är i den högre utbildningen.Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades efter 12 §. )12 § betänkande1991/92:JuU17 Terroristlagstiftningen (skr.1991/92:79).Anf. 120 ():Herr talman! Västerpartiet har inte skrivit någonmotion med anledning av årets redogörelse av hurterroristlagen har använts. Det berorpå tidsbrist från min sida.Vi har varit, och är fortfarande, starkt emot den härlagen. Vi anser inte att man skall ha ensärlagstiftning som bara kan användas påmänniskor som inte har svenskt medborgarskap.Resultatet av det blir bl.a. att man ger signaler omatt människor som inte är svenska medborgare ärså farliga att man behöver en särskild lagstiftningjust för dem. Dessutom anser vi att brottsbalkenslagar och utlänningslagen är tillräckliga för attlagföra eller avvisa personer. Vi anser även att detleder till rena absurditeter i tillämpningen.Jag tänker uppta kammarens tid med att gå in pådet sistnämnda. I regeringens skrivelse och iutskottets betänkande står en enda mening om hurlagen har använts. Det står att ''Regeringen harunder perioden med stöd av terroristlagen utvisatfyra personer med palestinskt ursprung tillhörandepalestinska organisationer eller verkande försådana''.Bakom den meningen döljer sig en familjetragedisom vi politiker från och även vårärkebiskop som finns i med flera harengagerat oss i. En av de fyra som nämns utvisadesi därför att han var bror till en man sombegått terroristdåd. Men hans bror var svenskmedborgare och kunde därför inte utvisas, utanavtjänar nu livstidsstraff här i Sverige.Den utvisade mannen är gift med en svenska. Dehar även en son, som han ännu inte har fått träffa.Mannen studerade i när han greps. Hantilläts inte ta kontakt med sin fru för att meddela atthan gripits. Frun anmälde efter någon dag mannensom försvunnen. När hon kontaktade polisen iUppsala, fick hon svaret att de inte visste något ochatt hon skulle gå hem och vakta telefonen. Efterytterligare efterforskning fick hustrun veta var hanfanns och varför. Sedan följde på häktet iUppsala, närmare bestämt en och en halv månad.Det rådde inga besöksförbud, vare sig för hustruneller andra bekanta. Redan då agerade polisen somom det inte fanns någon terroristrisk. Två av deandra som avses i skrivelsen var mannens föräldrar,två gamla och sjuka människor som inte heller kanbeskrivas som terrorister.Mannen utvisades till , där han fängslades.Han blev till slut fri genom mutor. Hans hustru ochmånga andra har vädjat att han skall ges möjlighetatt återförenas med sin familj. Vid samtal med säpohar uttalats att man nog inte anser att mannen självskulle utgöra en risk som framtida terrorist. Mananger som skäl att man befarar att han kan utnyttjasav de grupper där hans bror är medlem. Det tyckerjag inte är ett fullgott skäl för att splittra en familj.Han har erbjudit sig att underkasta sig vilkarestriktioner som helst för att få leva med sin familj.I november ansökte han om ett treveckorsvisum tillSverige, för att få se sin lille son. Också då ställdeärkebiskopen upp. Möjligheten för säpo att hakontakt och att kontrollera den eventuellariskfaktorn är ganska given, med all denuppmärksamhet som fallet har fått.Jag har, som sagt, inte varit i personlig kontakt medalla de som utvisats eller på annat sätt blivit föremålför denna lags användning. Men de fall som jag harfått insyn i är tillräckliga för att jag än en gång villuttala att den typ av lagstiftning som det här är frågaom, inte är värdig en rättsstat. De fallen gällerdenna man, hans gamla föräldrar och även dekurder som drabbades av lagens bestämmelser.Många av dem blev psykiskt knäckta och ärförstörda för livet.Jag uppmanar den nya regeringen att avskaffalagen. Jag uppmanar utskottet att mera noggrantundersöka hur lagen har använts. Jag vill också atten domstol får bedöma trovärdigheten imisstankarna mot mannen i det enskilda fallet somjag kort redogjort för. Misstankarna går ut på atthan skulle förbereda sig mentalt för att begåframtida terroristbrott eller att det finns risk för atthan kan utnyttjas i sådant syfte. Som det nu är,hamnar varje ansökan som görs på samma ställehos säpo, och det finns uppenbara risker för attprestigeskäl får styra.Anf. 121 ():Herr talman! Jag yrkar bifall till utskottetshemställan, att denna regeringens skrivelse tillriksdagen om tillämpningen av den s.k.terroristlagen från t.o.m. den 30 juni1991, läggs till handlingarna.Det är ett enigt utskott som står bakom dennahemställan, vilket påpekade. Detfinns inte heller någon meningsyttring av suppleantbifogad. Inte heller hade någotannat yrkande än bifall till utskottets hemställan,även om hon framförde kritiska synpunkter, en delmycket kritiska, på tillämpningen av lagen.Herr talman! Tyvärr är inte världen sådan denborde vara. Den är sådan den är. Det är därför vi iSverige liksom i andra länder har en lagstiftning omhur vi skall förebygga våldsdåd med internationellbakgrund.Regeringen brukar lämna en redogörelseöver hur gällande bestämmelser tillämpas. Det ären sådan traditionell redogörelse som utskottetsbetänkande handlar om. Av den framgår bl.a. attfyra personer har utvisats, att ingen hemligteleavlyssning ägt rum och att antaletinternationella terroristdåd har sjunkit. Det kanbero på den förhöjda beredskapen, på ettomfattande internationellt samarbete i dessa frågoroch på demokratiseringen i och iÖsteuropa. Vår slutsats är dock att vi tyvärr måsteha de särskilda regler som terroristlagstiftningeninnebär, trots att det internationella läget ljusnat urdenna synvinkel. Vi behöver terroristlagstiftningenalltjämt.Jag yrkar än en gång bifall till utskottetshemställan.Anf. 122 ():Herr talman!