prot · GG0948 · 1992-12-18 00:00:00 — Det är den väg som vi måste fortsätta att gåom vi skall kunna ta oss ur den kris vars rötter liggeri 1980-talets misslyckanden.Jag lyssnade med uppmärksamhet, som sig bör, påvad hade att säga om denekonomiska politiken och den ekonomiskasituationen. Jag blev litet besviken, eftersom detvar ett historielöst och framtidslöst perspektiv påden ekonomiska politiken.Jag är fullt beredd att föra en inträngandediskussion om efterfrågeutvecklingen . Vi harfört sådana resonemang, och det har lett till vissakorrigeringar av krisuppgörelsen. också väl att jag och regeringen är beredd tillfortsatta sådana resonemang.Men den som reducerar hela frågan om Sverigesekonomiska problem, varifrån de kommer och vartvi skall gå, till bara en fråga omefterfrågeutvecklingen förlorar alldelesförmågan att bidra till att vi varaktigt löser den.Jag skulle vilja fråga en sak. Varförhamnade vi i dessa problem? Om nu sägeratt rötterna ligger och om IngvarCarlsson säger att socialdemokratin har lösningenpå alla de ekonomiska problemen, varförutnyttjade ni inte mandatperioderna 1982--1985,1985--1988 och framför allt mandatperioden --1991 för att lösa dem? Varför överlämnade ni till ossen ekonomi som de facto befann sig i ett tillstånd avnärmast fritt fall när det gäller arbetslösheten,tillståndet i den finansiella sektorn och denaccelererande upplösningen av de offentligafinanserna?Är man historielös är man också framtidslös, ochdet gäller även i den ekonomiska politiken. Det kaninte skyllas på CIA. Det måste skyllas på SAP. Detvar ni som gjorde fel, och det är på er som också endel av ansvaret ligger för att ta oss tillbaka till dentillväxt som är en förutsättning för att vi skall kunnaklara välfärden på sikt.Jag har sagt att åren är av helt avgörande betydelse för vårt landsutveckling . Det gällerden ekonomiska politiken, avmisslyckanden, och det gäller Europapolitiken, därvi också under mer än två decennier stått utanföroch successivt marginaliserats.Det går att se en väg där kommer igenomkrisen påtagligt stärkt i sin ekonomi. Vi leder medtillförsikt och framtidstro in i det öppnaeuropeiska samarbetet. Men det är också självfalletatt se de risker som finns för en utveckling därunderskott, statsskuld och räntor leder till att vi inteklarar arbetslöshet och där rädslan för framtidenoch pessimism leder till att vi stänger dörren till deteuropeiska samarbetet.Jag är övertygad om att vi har mycket godamöjligheter att klara det goda scenariot. Men jagtycker att det är klokt att vara medvetenom de risker för att vi hamnar i det mörka, det ondascenariot som ligger i tendenser till återfall igammal politik, i tendenser till kortsiktighet och itendenser att inte vilja se verkligheten som den äreller tala om det som faktiskt kommer att krävas.Vad är det då som skall göras? Låt mig nämna ettkonkret problemområde som vi måste ta oss an.Det gäller statsfinanserna och budgetunderskottet.Budgetunderskottet är i grunden gapet mellan åden ena sidan orealistiska politiska löften ochföreställningar vad gäller utgifterna och å den andrasidan en verklighet med sviktande ekonomi somdrabbar företagare, tillväxttro och inkomster.Vi kan aldrig komma åt det budetunderskott somnu accelerar, och som genom effekter på skuld ochpå ränta riskerar att förhindra den ekonomiskauppgång som annars förutsättningarna börjar bligoda för, enbart genom att spara i de offentligautgifterna. Vi kommer inte att klara det enbartgenom att satsa på tillväxten. Vi måste både sparaoch arbeta oss ur denna kris. Men det kräver enrealistisk politik.Med spara menas spara. Jag är väl medveten om attde argument som möter varje förslag somregeringen lägger fram för att spara i de offentligautgifterna ofta är riktiga. Det finns problem meddetta. Men invändningarna mot att låna, som äralternativet, är alltid tyngre. Vi måste spara mer,och vi måste låna mindre. Annars sätter vi osssjälva, våra barn och vår nations framtid i allt störreskuld, kanske i en så stor skuld att vi inte klarar avdet.Vi måste satsa på företagande, tillväxt ochframtidstro. Vi kan inte hålla på att säga att vi skallreglera fram denna. Vi måste vara beredda attsänka skatter för de små och medelstora företagenoch ge dem rimliga möjligheter att ge sysselsättningåt alla dem som vill ha sysselsättning, inte minstunga människor. Regeringen är beredd till enöppen och förtroendefull dialog om denekonomiska vägen framöver och om hur politikenskall utformas.Socialdemokraterna säger: Nej, vi skall skjuta påhöjningen av bensinskatten och ytterligare någotannat, och vi skall inte sänka löneskatterna. Närman räknar på detta och ser vad det ger för effekterpå ekonomin, finner man att det ger ökadarbetslöshet -- inte dramatiskt, men dock en ökadarbetslöshet -- 1993 och 1994. Det stramar åt merför hushållen och ekonomin både 1993 och 1994.Då kan inte vi ta ansvar för en sådan politik.När ni de facto vill öka löneskatterna för företageni förhållande till hur det annars skulle bli, ökar niarbetslösheten. Det kompenserar man inte genomatt skjuta på bensinskattehöjningen . Vi kanresonera, och det skall vi göra, men den politikenleder åt fel håll. Vi skall minska arbetslösheten ochöka tillväxten, inte tvärtom. Det är bara genom attgöra detta som vi skapar förutsättningar för att fåner räntorna. Det är ansvar, men detär också marknadens förtroende som avgör omdenna uppgift kommer att varamöjlig.Så till slut några ord om Europapolitiken och denstora utmaning vi där står inför. Edinburghmötetblev en stor framgång. Det var en framgång för ettEG som är mer öppet, mer inriktat på ekonomisktillväxt och mer mottagligt för nationellasynpunkter än vad som kanske har varitfallet. Det var en framgång för , vilketvisar att den lilla nationen har en möjlighet atthävda sin rätt och sina intressen kring bordet i . Det var en framgång för Sverigegenom att vi så tydligt och så snabbt välkomnas iden europeiska kretsen.Nu skall vi går vidare. Det skall vi göra så snabbtsom möjligt, och vi skall göra det i ett så brettnationellt samförstånd som över huvud taget ärmöjligt. Vi eftersträvar inte en dansk lösning, utanen svensk lösning. Det eftersträvar vi på basen avde krav vi har diskuterat här i den 8oktober. Det fanns då en bred uppslutning kringdessa krav som jag utgår från finns också ochsom kommer att finnas . Vi skall göradetta i medvetande om att det är enbart med enplats kring det europeiska rådsbordet som vi harmöjlighet att hävda det vi självabedömer som svenska intressen.Men den europapolitiska uppgiften stannar inte viddetta under det viktiga . tar översom första ordförandeland i det förnyade ochfördjupade nordiska samarbetet. Det gör vi underde närmaste veckorna. har somordförandeland fått ansvaret att föra det viktigaefterarbetet med i hamn. Det har, somIngvar sade, mycket stor betydelse förSveriges välfärd och ekonomi.Vi har sedan början av det viktigaansvaret för hela den europeiska säkerhets- ochsamarbetsprocessen. Utrikesminister möter just i denna stund den serbiskepresidenten för att inte bara på Sverigesvägnar utan på hela vägnar framföra våraprotester mot den oacceptabla, grymma och delvisbestialiska folkfördrivningspolitik som bedrivs iBosnien-Hercegovina.Det är som är det europeiska samfundetsröst och för dess talan när vi nu står upp mot denrödbruna politik som orsakar så mycket lidande.Vår europapolitiska uppgift är bred, viktig och encentral del i våra ansträngningar att ge oss den ljusaframtid som -- efter krisen, efter allaproblemen och efter -- innebärmöjligheter till.(Applåder)Anf. 22 () replik:Fru talman! Jag skall börja med att rikta en alldelesspeciell fråga till statsministern. krävde jagatt en invandrarminister skulle tillsättas på heltid.Efter höstens händelser vill jag ställa den direktafrågan till statsminister : Är det inte dagsatt någon på heltid får ägna sig åt denna mycketsvåra och besvärliga uppgift?Jag kan instämma i allt det sade till LarsWerner. Jag är en försiktig person, och jag tänkernog för säkerhets skull vänta till avgåttinnan jag håller hyllningstal.Till dagens huvudfråga. Det går inte att utforma enekonomisk politik utan kontakt med verkligheten.För några år sedan hade vi hög inflation och lågarbetslöshet. har vi låg inflation och högarbetslöshet. Jag hävdar att det finns en betydandelikhet mellan att inte köra på samma växel iuppförsbacke som i nedförsbacke. Det är beklagligtatt vi inte har kunnat komma fram till en samsyn påden här punkten.Jag envisas med att åberopa andras bedömingar änvår egen. säger i Svenska Dagbladetså här: Visst kan allting underordnas kampen motinflationen. Men vad händer om detta innebär attpraktiskt taget alla finansiella institutioner ochstora delar av produktionskapaciteten i densvenska ekonomin slås ut?Om ni inte vill lyssna på oss, så läs ändå , . Det gör jag på morgnarna.Jag vaknar hur sömnig jag än är och blir glasklar närjag läser . Om litet av sammaklarsyn drabbade , fastän åt andra hållet,skulle det vara ett framsteg för Sverige.Framställ det inte som att det inte hände någonting,, under den senare delen av vårregeringsperiod. Det var då vi med den förträffligeBengt genomförde den storaskattereformen. Det var då vi fick till stånd entrepartiöverenskommelse om energin med denpålitlige och återigen BengtWesterberg. Det var då vi möjliggjordeRehnbergavtalet som växlade ner inflationen på etthistoriskt sätt. Det var då vi förändradesjukförsäkringen. Vi decentraliserade skolan ochlade om livmedelspolitiken. Vi fattade beslut omatt bygga , satte i gång förhandlingarom och lämnade in en ansökan om ettsvenskt medlemskap i projekt avmotsvarande slag kan den moderatleddaregeringen redovisa ?Detta är den faktiska verkligheten. När det börjadekärva till med överhettning, på vilka punkter gickdå in och stödde densocialdemokratiska regeringen, på samma sätt somvi nu har gjort? sade: Vi stöder inte enregering på fallrepet. Jag vill inte säga att vi stöderen regering på fallrepet, men vi stöder en regeringsom har det ganska skakigt. Det gör vi inte för atträdda , utan för att rädda landet. Det ären annan avgörande skillnad mellan moderater ochsocialdemokrater.(Applåder)Anf. 23 Statsminister ():Fru talman! Först till invandrarpolitiken,flyktingpolitiken och frågan om ett särskilt statsråd.Jag tycker att detta är en fråga som borde göras tillföremål för seriös diskussion. Det är min bestämdauppfattning att det är ett misstag att göra invandrar-och flyktingpolitiken till ett reservat för enbart ettstatsråd. Det säger jag inte polemiskt. Jag tror attdet är så.Detta är frågor som griper in i nästan varjestatsråds ämbetsutövning. När vi engagerar oss föratt lösa krisen i är sambandet mycketuppenbart. När jag åker ner till våra FN-styrkor nupå onsdag har jag också med mig dem som arbetarmed dessa frågor på . NärBengt ägnar sig åt de sociala problemenhandlar det också mycket om de effekter vi får avatt vi nu går mot ett mer mångkulturellt ochmångfasetterat samhälle. Det går inte att klaradetta genom att göra det till ett reservat för bara ettenda statsråd.Så till historieskrivningen. Det finns, IngvarCarlsson, inte en enda ekonom i detta land som inteär beredd att skriva under på att krisens rötterligger misslyckanden. Det varmisslyckandet med eftervården viddevalveringarna och misslyckandet medöverhettningspolitiken . Jagtror alldeles säkert -- det har jag sagt tidigare, ochdet kommer jag att fortsätta att säga -- att det ocksåbegicks misstag från de borgerliga partierna. Mendet är alldeles självklart att huvudansvaret för denekonomiska politiken vilar påSocialdemokraterna. Därmed har ni skyldighet attforma er ekonomiska politik med utgångspunktfrån insikten om era egna misstag.Det var som började att tala om''stålbadet'' som skulle följa efter den tredje vägensmisslyckande. Han skrev en stor tjock bestseller påenbart detta tema. Den förtjänar att läsas om.Men det är inte med strid om det förgångna som viskall föra det hela framåt. Vi är fortsatt öppna fören dialog med socialdemokratin om hur denekonomiska politiken, sparpolitiken ochsaneringspolitiken skall utformas. När ni emellertidlägger fram förslag om att skjuta på bensinskatten,att möjligtvis skjuta på matmomsen och att integenomföra löneskattesänkningar, något som vårakalkyler säger leder till ökad arbetslöshet ochsämre ekonomi för hushållen både 1993 och 1994,är det alldeles självklart att vi är skeptiska. Detfinns förvisso ekonomer som är oroade förefterfrågeutvecklingen, men samtliga dessaekonomer säger också: Hållinflationsförväntningarna nere, se till atttillväxtpolitiken hålls på kurs och se till att genombesparingar sanera de offentliga finanserna.Det är sparpolitiken: att sanera de offentligafinanserna och att ha förmågan att ompröva när detgäller de offentliga utgifterna. Det är nyckeln till attfå ned räntan, att få upp tillväxten och att klara deekonomiska och politiska uppgifter som liggerframför oss. Det är svårt med sparpolitik, specielltför en socialdemokrati som har sett som hela sinpolitiska uppgift att bara vräka på medmyndigheter, utgifter, bidrag och subventioner.1990-talet erbjuder emellertid inget alternativ. Juförr socialdemokratin inser det desto bättre.Anf. 24 () replik:Fru talman! Jag beklagar att statsministernfortfarande inte inser att det viktigainvandrarområdet kräver en person som på heltidägnar sig åt dess frågor. Jag tycker atterfarenheterna visar att jag hade rätti min bedömning , och jag tror att det ärett stort misstag av regeringen att inte göra dennabedömning till sin.Under borgerliga regeringar ökar statsutgifternasandel av bruttonationalprodukten. Undersocialdemokratiska regeringar minskar andelenstatsutgifter av BNP. Tänk på det ! Så vardet , och så är det nu också.Det beror nog på att Socialdemokraterna har litetbättre hand med statsutgifterna, än en borgerligregering.Problemet var inte finanspolitiken . Problemet var avregleringen avkreditmarknaden, vilken ledde till en våldsamlånefinansierad konsumtion. I det avseendet skallModeraterna inte svära sig fria. Om det var någrasom krävde avreglering och liberalisering avkapitalmarknaden, så var det Moderaterna.Men det var tre partier som försökte göra något åtdetta. Det var , ochSocialdemokraterna, som gick in och tog ansvar föråtstramningar. Alla dessa tre partier gick tillbaka ivalet . Vi fick faktiskt en negativ dom avväljarna då. När väljarna ser tillbaka, tror jagemellertid att de inser att det var riktigt av dessa trepartier att fatta dessa impopulära beslut. Detförhållandet försökte faktiskt Moderaternautnyttja. attackerade ochCentern för att de gjorde upp medSocialdemokraterna och för att vi gick in med dehär åtstramningspaketen.Carl Bildt attackerar när det gällerprognoser och bedömningar. Alla har vi väl svårtmed att ställa prognoser. Men en gång har CarlBildt faktiskt träffat rätt. Jag läste i Resumé, därCarl Bildt gjorde ett uttalande sedan.Carl Bildt sade att inte skulle fungera iVästtyskland, att inte skulle fungera iStorbritannien -- det är jag ganska övertygad om --,att ingen av dem skulle fungera i och att jag,, nog skulle vara en katastrof i bådaländerna, kanske i alla tre. Det var en prognos sominte slog alldeles fel.Till slut vill jag ta upp de överenskommelser som vihar träffat. I dagens finner manatt Per har tappat -- som jag ser det --respekten för uppgörelsen. Han säger att det nuåterigen är dags att sälja företag och att regeringentänker återuppta denna verksamhet oavsett vadSocialdemokraterna har för uppfattning. Jag villställa en direkt fråga, och jag hoppas att tillfället. Det här är viktigt, och vi harutestående frågor. Kan nu ge mig ettklart besked om huruvida uppgörelsen i fråga omutförsäljningar fortfarande gäller, eller inte? Viskall ju, som här har antytt,förhandla om eller tala om allvarliga problem förlandet . Det här är viktigt när det gällerhur jag skall kunna agera mot min riksdagsgrupp.Anf. 25 Statsminister ():Fru talman! Det blev väl kanske så, att luftenbörjade gå ur oppositionsledaren när debattenbörjade handla om de konkreta problemen i denekonomiska politiken. Det går bra att stå italarstolen och vara allmänt orerande, så längetalarordningen gör att man kan vara ensam påplanen. Men när det krävs litet mer konkretabesked, blir det hela lätt litet futtigare.Jag skall inte i oändlighet föra debatten om . Det är bara litet tragiskt för socialdemokratinsjälvt att man saknar denna förmåga till självinsiktom felet i den egna politiken. Som ,med citatet ur en gammal intervju i Resumé, välillustrerade tillhör jag inte dem som saknar förmågatill självironi, självkritik och ibland självinsikt.Insikten om och behovet av att också värdera sinegen politik är nyckeln för framgång för framtiden.Så länge socialdemokratin inte förmår att ta itu medsitt förflutna, kommer den heller aldrig att kunnaforma framtiden. Jag skall inte göra ett störrenummer av detta än vad som redan är gjort. Jagtyckte dock att det var närmast skakande att höraden här diskussionen, som ocksåtog upp -- och som i och för sig inte är ny -- omIngvar felbedömning av kommunismenoch Sovjetväldet, där CIA beskylls. Har ett svagareförsök till försvar av en allvarligare felbedömningnågonsin presenterats i denna kammare?När vi skall gå framåt skall vi gå framåt medinsikten om var problemen ligger, men också medöppenheten om hur vi skall gå vidare. ställde en konkret fråga till mig om hur detförhåller sig med de uppgörelser som vi har träffat.Han har ställt frågan tidigare, ochhan får samma svar: Regeringen står för dessauppgörelser, för varje bokstav och varje ord -- intemindre, men heller inte mer. Det vi har upplevt ärnågot av socialdemokratiska försök att ständigtflytta fram positionerna, att tolka in iuppgörelserna något som inte ligger däri. Jagmoraliserar inte över detta. Förmodligen hade jaguppträtt på exakt samma sätt såsomoppositionsledare. Jag vet att socialdemokratin viaflygblad och internt har marknadsfört uppgörelsenpå ett sätt som inte överensstämmer i alla delar medvad vi faktiskt har kommit överens om. Jag vetvilka problem som detta kan skapa i enriksdagsgrupp, i en partistyrelse och för enpartiordförande.Mitt besked är entydigt: Regeringen står för varjebokstav, varje ord och varje mening. Regeringenstår alltså för alla bokstäver, inte mindre men inteheller mer. Så sluter vi uppgörelser, och det tänkervi fortsätta att sträva efter. Allvaret i de problemsom vi har när vi går över från 1980-taletsmisslyckande möjligher är så stort attdet också kräver öppenheten för samverkan.Anf. 26 (nyd)replik:Herr talman! Jag hoppas inte att fru talmannenavgår.Medan budgetunderskottet och arbetslöshetenökar dyker den ena efter den andra upp och räddarlandet. Det är på något sätt rörande, men det tycksinte hjälpa. Det är bara att läsa i tidningen dag fördag vad som sker.Jag har några frågor till statsministern. Jag tyckeratt regeringens Europapolitik är bra -- den behöverinte diskuteras. Men vi lever i en annan verklighetockså, och vi lever famför allt i en värld. I vårt hörnav denna värld finns , och på andra sidanÖstersjön finns en del länder.Jag tror att vår Östeuropapolitik är utomordentligtviktig och väl i klass med Europapolitiken. Deländer som ligger på andra sidan är för allframtid våra grannländer -- vi glömde det ett tag.Det är inte alls bara problem, även om problemenär jättestora just . Det finns mycket storamöjligheter. De baltiska staterna plus ochRyssland borde i förlängningen vara störrehandelspartner för än vad de nordiskaländerna är. Vi skulle kunna exportera istorleksordningen till de länderna.Framtiden är alltså otroligt spännande ochintressant där.Vad kan vi göra nu? Ja, vi kan aktivera vår hjälp ditoch se till att de får exportkreditgarantier. Jag villhöra statsministerns kommentar på den punkten.Sedan skall jag ta upp en annan sak. Tänk så tystdet blir så fort man talar om partistöd ochorganisationsstöd, som berör hela gänget här! Desom inte redan har gått ut blir alldeles tysta när mantalar om det. Även om det inte är fråga om belopppå , finns det någonting somheter att föregå med gott exempel. Jag skulle viljahöra vad statsministern säger om den saken.Jag kan ge ett litet tips i all välmening. ryker,flyter eller rullar jättebelopp ut via vissa kanaler,via SIDA, och . Vad det nuhandlar om är ''management'' från regeringenssida. Det gäller att verkligen se upp. Vi talar ombelopp i storleksordningen , ihänderna på folk som inte alltid är så vana attadministrera så mycket pengar.Till sist vill jag kommentera dialogen mellanCarlsson och Bildt, om det skall vara ett statsrådeller inte för invandrarpolitiken. Varför kan detinte vara ett statsråd som har hand om katastroferoch katastrofhjälp, både där och här, dvs.flyktinghjälp, FN-koordinering osv. ?Därmed skulle man också uppnå något annat,nämligen att en person skulle kunna syssla medkulturen. Jag tror inte att det är så . Det kommeratt bli mycket viktigt en vacker dag, när vi närmaross , att ta upp just kulturfrågorna på ettannat sätt än att baka ihop dem med någontingannat.Anf. 27 Statsminister ():Herr talman! Jag skall snabbt göra någrakommentarer till det som hadeatt säga.Det är trevligt att se honom iklädd propragångkläder här i kammaren, i motsats till under endel uppträden som vi har haft den tveksammaförmånen att bevittna den senaste veckan.Jag delar helt och fullt uppfattningen attöstpolitiken i vidaste bemärkelse är mycket viktigför framtid. En av de saker som vi gjordeförst var att sluta frihandelsavtal med ,och . Det gjorde vi som förstavästeuropeiska nation. Ingen annan var snabbareän att sluta frihandelsavtal. Ingen annanvar generösare än när det gällde dennapolitik.Vi får då och då på regeringens bord ansökningarfrån olika företag, som säger att de är utsatta förillojal konkurrens då det dyker uppkonkurrenskraftiga företag i , ochLitauen. De tycker att det är dumpning, att dessaländer har låga löner, att det är det ena eller andra.De vill att regeringen skall vidta åtgärder. Vi sägermed stor konsekvens nej; detta är fri konkurrens.Det som är problem här är möjligheter för dem,och det är också möjligheter förutvecklingen av svensk industri och svenskföretagsamhet.Jag kan nämna något om vad vi konkret gör. Denlettiske premiärministern kommer hit påett snabbt arbetsbesök -- sådanaförekommer ofta -- och vi skall då diskutera bl.a.kreditgivning av olika slag. På den punktenkommer det att bli vissa intressanta öppningarunder , som jag hoppas skallvara av betydelse.Ian säger att det behövs mer''management'' när det gäller AMS ochInvandrarverket. Det är inte helt fel. Det är viktigtatt inse att varje verksamhet som vi tvingasexpandera så snabbt som bådearbetsmarknadspolitiken -- det är en exempellösexpansion -- och flyktingmottagningen -- också deten exempellös expansion -- ställer strukturer och depersoner som arbetar med detta inför ibland heltövermänskliga utmaningar. Det begås misstag, ochde misstagen skall rättas till. När en verksamhetexpanderar blir kraven ibland så stora att manhamnar i sådana här situationer.Jag vill gärna säga det, därför att jag har vissförståelse för synpunkt,som jag känner en betydande motviljamot den personförföljelse mot vi har sett från Ny demokratis sida . Hon har på svåraste ochtuffaste jobb gjort en bra och hedervärd insats,längre än man kanske hade anledning att förväntasig. Hon förtjänar säkert kritik på någon punkt --det gör vi alla -- men hon förtjänar också åskilligtav uppskattning och av tack.(Applåder)Anf. 28 (nyd)replik:Herr talman! Jag måste nog komplettera minatidigare vänligheter till statsministern med enmindre vänlig kommentar. Jag tycker att hansuttalande om kläderna var dumt. Bildt är eninternationell person, och jag hoppas att han integör sådana här uttalanden i Europaparlamenteteller på andra ställen, där folk går omkring kläddai kilt och allt möjligt. Det kunde se mycket illa ut.Jag beklagar givetvis om jag inte är tillräckligt gråoch trist. Jag tänker inte bli det, så ni får väl ta uppdetta omigen.Jag skall ta upp en fråga som är väsentlig, som intehar diskuterats här.