prot · GG097 · 1992-10-15 00:00:00 — Det kännsbra att kunna konstatera att två områden inombiståndet inte kommer att beröras. Stödet tillkyrkornas, Röda korsets och andrafrivilligorganisationers biståndsinsatser på 875miljoner och katastrofanslaget på 1 115 miljonerkvarstår på nuvarande nivå. Förhoppningsviskommer minskningen av anslagen till FN och avländerramarna inte att slå lika hårt om man ser tillatt de fattigaste länderna inte berörs.För det andra gäller det ökad effektivitet. Jag skullegärna se att större delar av biståndet handläggs avBITS och SwedeCorp. Det är värdefullt attregeringen på det sättet tar del av dessaorganisationers kompetens.Det finns inget som garanterar att enbart finansiellaoch tekniska resurser omvandlas till en beståendeutveckling. För en del länder har detta framkommitganska tydligt. För att motverka detta harregeringen i stora delar inriktat biståndet till stödför ekonomiska reformer och demokratisering. Jagnoterar också med tillfredsställelse att regeringentillsatt en utredning syftande till en översyn avstyrnings- och samarbetsformerna i biståndet. Utanatt vilja föregripa resultatet misstänker jag att denkommer att peka på ett visst behov av åtgärder. Detkan till och med vara så, att det finns ett behov avmera permanent och löpande översyn ochuppföljning av biståndet. Ja, visst behövs det ettutvärderingssekretariat.Herr talman! Det är viktigt att se till atttillgängliga resurser används så effektivt sommöjligt, att det satsas på vettiga projekt inomramen för en utvecklingsfrämjande ekonomiskpolitik. Varje biståndskrona måste ge maximalutdelning för det enskilda mottagarlandet.I det sammanhanget vill jag framföra någrasynpunkter på det jag vill kalla en sund bindning avbiståndet. Duktiga svenska företag medkonkurrenskraftiga produkter borde kunna bli endel av vår u-hjälp. Det vore bra både för u-ländernaoch för svensk exportindustri. Sambandet mellansvenskt bistånd och svensk industri måste stärkas.Den mycket omskrivna miljö- ochutvecklingskonferensen i FN:s regi i emotsågsmed varierande förväntningar, men resultatetmedförde viss besvikelse. Naturligtvis kunde manha hoppats på mer, men deklarationen om uthålligutveckling, klimatkonventionen, konventionen ombiologisk mångfald, skogsprinciperna och Agenda21 angående teknologisk överföring är ändåframgångar och bör ses som början till ett djuparesamarbete. Jag hoppas att regeringen företar engedigen uppföljning av ochuppvaktar de rika länder som under konferenseninte tog det ansvar som man kunde förvänta sig.För det tredje gäller det skuldlättnader. Insatsernavia biståndsarbete och stöd till utveckling kan i dagbara ha en begränsad effekt så länge man låter vara kvar i världens största skuldfälla. Sålänge som den fattigare delen av världen är skyldigöver till den rikare delen,kommer nästan allt stöd till utveckling att gå åt tillatt endast stärka ekonomi så mycketatt de i alla fall kan betala räntorna på lånen. Närdet gäller skuldlättnadsinitiativ till de fattigareländerna har varitpådrivande.Herr talman! harframgångar gjorts som har förbättrat u-ländernasskuldsituation, men än finns det mycket att göra.Jag ber regeringen att ytterligare förstärka sinainsatser inom området. Borttagande av tredjevärldens skuldfälla är ett centralt moment i arbetetatt minska motsättningarna mellan Nord och Syd.För det fjärde gäller det frihandel. Det är viktigt attSverige är pådrivande i frihandelsvänlig riktning.Trots generösa regler utgör den andel av densvenska importen som kommer från u-ländernabara , medan importandel ärca . Aktivare insatser från svenskt näringslivmåste eftersträvas. Men den största effekten för ekonomi har alla de åtgärder som syftartill att eliminera tullar och tariffära handelshinder.Alla åtgärder som den kan vidtaför att uppmuntra andra länder till att undertecknadet sista måste vidtas.Herr talman! Låt mig med glädje fåunderstryka den framskjutna och aktiva roll somSverige spelar när det gäller att förbättraförhållandena i de fattigaste länderna.Anf. 45 ():Herr talman! , den 18 december1987, efter ett sammanträde med utrikesnämnden,krävde en ny . Det somhänt understryker det berättigade i dettakrav. Men motsätter sig tillsättandetav en ubåtskommission.Han har stått här i kammaren ochförsökt motivera sitt nej. Regeringspartierna ochnydemokraterna röstade mot ettsocialdemokratiskt förslag om en oberoendeubåtskommission.Ända har medstor energi slagit vakt om sin position som landetsfrämste försvarspolitiske ubåtsjägare.Höjdpunkten på den banan nåddes vidhans inträdesanförande i . Det Bildtskaubåtskunnandet upphöjdes till vetenskap.Under det senaste året har statsminister inomsitt kansli, statsrådsberedningen, bildat ettubåtstriumvirat tillsammans medinformationssekreteraren ochkommendören . Den egotrippadeförsvarsministern släpps inte in i denna innerstacirkel.ÖB, jag själv och många andra har trott attubåtsproblemen skulle tona bort som en följd av destora politiska omvälvningarna i och upplösningoch Sovjetmarinens förfall som det fattigaRysslands flotta, med bara och S:tPetersburg kvar vid borde rimligen fåkonsekvenser på detta område.Så blev det nu inte. Inför slutbehandlingav det femåriga försvarsbeslutet på senvåren i årkunde våra ubåtsjägare registrera massivaubåtsintrång på svenskt territorialvatten. Och närden ekonomiska krisen framtvingadeen rejäl besparing även på försvarsbudgeten, komockså ett antal främmande ubåtar på besök iStockholms skärgård och utsattes för skarpbeskjutning.Det hjälpte inte att både och högst personligen deltog i den senasteubåtsjakten. Resultatet blev lika nedslående somtidigare. Statsministern kunde dock identifieraubåtarna som ryska, något som marinens experterinte klarade av. Försvarsministern kom tillslutsatsen att det behövs effektivare vapen.Detta skådespel inger naturligtvis inte något störreförtroende varken inom eller utom landet.Internationell ubåtsexpertis ifrågasätter numeraöppet den svenska trovärdigheten. RegeringenBildt har målat in sig i ett hörn i ubåtsfrågan.Sådan är nu den politiska verklighet vi har atthantera. Därför upprepar jag på nytt vårt krav påen civil oberoende ubåtskommission.Den bör få i uppgift att kritiskt granska detomfattande material som svenska myndigheter harsamlat in under det senaste årtiondets ubåtsjakter.Vidare bör den skaffa sig ett internationelltperspektiv på de svenska ubåtsproblemen, inteminst mot bakgrund av den radikalt nya politiskaoch militära situationen längs stränder.Slutligen bör kommissionen naturligtvis görarekommendationer för hur vi skall hanteraframtida ubåtsproblem.Herr talman! Under den debatt som föregickriksdagens femåriga försvarsbeslut dristadejag mig att beklaga att alltför mycket pressats inmellan de ekonomiska ramar som styrverksamheten.Försvarsminister kontrade med ett våldsamtpersonangrepp och satte sitt nyförvärvadeförsvarskunnande i pant på att pengarna minsannskulle räcka för alla de brigader, flygdivisioner ochmarinenheter han bestämt sig för. Dessutom skullede räcka till för att fullföja den materiellaupprustning som förberetts och inletts under RoineCarlssons tid.När ÖB , ,lade fram sin plan för hur det femårigaförsvarsbeslutet skall genomföras, ÖB93, berömdehan som sig bör den borgerliga regeringen. Menhan tvingades också konstatera att det saknas , när han nu skall försökagenomföra allt som regeringen har ålagt honom. Såvar det alltså med trovärdighet påden punkten.Enligt vad vi förstår av annan information som nåttoss från olika militära staber, så är kassabristen iverkligheten betydligt större än den ÖB i sinvälvilja velat redovisa.Lösningen på detta dilemma är att uppbådande av all den ödmjukhet han ärmäktig, medger att Försvarsbeslut 92 innehåller enrad svåra politiska misstag. De kan bara rättas tillgenom att regeringen genomför flertalet avde socialdemokratiska förslag somriksdagsmajoriteten röstade ned i våras.I rättvisans namn skall det också sägas att det ävenfanns klarsynta borgerliga försvarspolitiker.Folkpartiets lämnade in en skriftligprotest mot linje och föreslog bl.a.krympning av arme n med två brigader och avmarinen med en ubåt.Försvaret åderlåts nu för var dag som går genomden alltför stora organisation sig för. Därför hotas nu genom bristen påpengar den satsning på bättre materiel och kvalitetsom vi varit överens om.Till detta kommer sedan krispaketets sparbeting,som regeringen och vi socialdemokrater är överensom, på 1,2 miljarder på försvaret. AndersBjörcks omedelbara reaktion på detta blev,huvudlöst nog, att flyga ned til och därutlova nya stora investeringar.Men, herr talman, till hanteringen av krispaketetssparkrav på försvaret får jag återkomma längrefram i höst.Anf. 46 (nyd):Herr talman! I den politiska debatten har det längehetat att är alliansfritt i fred och neutralt ikrig. vill stå utanför. Uppfattningen byggerkanske på rädsla för angrepp från yttre fiender.Men var en stormakt,stormaktstiden, som den kallas i vårahistorieböcker. var fruktat i somerövrare och krigsmakt, inte minst i nuvarandeTyskland och . Men vi tycker nog alla attdet är skönt att är förbi.Sverige har i maktpolitiskt hänseende genomgåttpositiva förändringar och anpassat sin politik efterstorleken. Ingen i vår värld är längre rädd för attSverige ensidigt skall inleda ett anfallskrig. I ställethar anträtt en fredlig väg ut i , viaEES-avtal och en förmodad anslutning till EG, iframtiden EU. Det är mycket positivt.Tyskland är inte längre, som Nej till EG-vännernaså gärna vill påskina, ett hot. Det är inte heller deandra länder som omfattas av närmandet.Tyskland är en levande demokrati. Det gäller ocksåmånga andra länder, inte minst EG- och EFTA-länderna i . Det är inte diktaturen somsegrat i utan demokratin.EG är demokratiskt. En del, särskilt EG-nej-sägarna, kan tycka att det råder ett demokratisktunderskott i EG genom att EG-parlamentet inte ären lagstiftande beslutande församling. Det kanskekan ligga något i kritiken, men det förtar intehelhetsintrycket av EG - intrycket av en levandedemokrati. har tydligen självkritiserat demokratin inom EG. Dettaunderstryker att han är lyhörd för bristerna. Det ärett uttryck för demokratin.Genom får en närmareknytning till denna europeiska demokrati, ochgenom förhoppningsvis senare medlemskap iEG/EU är vi helt och hållet med. Vi blir delaktigai och måste ta ansvar för framtid. MenEG/EU innebär inte bara något för demokratinsutveckling i utan något större.EG/EU är egentligen världens största fredsrörelse.För första gången i historien ligger den varaktigafreden inom räckhåll. Vi måste ta chansen och göravårt, här i , för att bidra till fred inte bara ivår tid utan också för framtiden.Detta innebär att freden och säkerhetspolitikenmåste komma i förgrunden. Historien har lärt ossatt den sagt sig vara alliansfrioch neutral, men trots det haft allskönskonstigheter för sig, vilket avslöjats inte minstunder de senaste åren.Alliansfriheten och neutraliteten kan därförifrågasättas. Var och en har rätt att ställa sig fråganom man kan behålla något som man egentligen intebryr sig om, eller med andra ord ha normer ochregler som man friskt bryter mot bara tillfället ärdet lämpliga. Det måste alltså bli ett slut pånormhyckleriet - det är ju inget annat än flagrantaexempel på dubbelmoral, men inte bara det:Dubbla budskap! I ord är alliansfritt ochneutralt, men har inte varit det i handling.Med det nya demokratiska och fredliga blirläget ett annat, och befrias fråndubbelmoralens och de dubbla budskapenshyckleri och kan i stället tala klarspråk och bör såsnabbt som möjligt ta sitt ansvar för freden.I säkerhetspolitiskt hänseende bör söka sigmot EG/EU-länderna . Om vi ger upptilltron till den falska alliansfriheten ochneutraliteten, har vi möjligheter att omgåendeöppna en fruktbar försvarspolitisk dialog medövriga . skall självfallet inte varafrämmande för ett försvarssamarbete med EG/EU.I stället kan det t.o.m. vara så att bör drivapå en sådan utveckling - att ta ett initiativsom kan gynna freden i , inte bara på kortsikt utan också på lång sikt.EG/EU- och EFTA-länderna är förutsägbara. Allaär fredliga demokratier. Demokrati och fred hörihop. Från dessa länder finns inga hot mot Sverige.Det som hänt i öst inrymmer en demokratiskutveckling, men det är för tidigt att ha någonbestämd uppfattning därom. Framtiden är där svåratt förutse. Det pågår också väpnade konflikter ivissa delar av det forna , menutvecklingen i vårt närområde - i de baltiskastaterna , och - är medsvenska säkerhetspolitiska ögon sett i stort settpositiv. Konflikten i det tidigare fårdäremot inte underskattas.Vid säkerhetspolitiska bedömningar är det alltidbättre att se på omvärlden med misstro än meddumhet - det borde vi ha lärt oss av historien.Misstron eller en klarsyn, grundad på fakta om manså vill, leder mig till slutsatsen att snabbtmåste närma sig och EG/EU-länderna ochkasta av sig alliansfrihetens och neutralitetens ok.Sverige måste ta aktiv del i den europeiskafredsrörelsen. För detta behöver egentligeninte invänta medlemskap i /EU.Sverige måste naturligtvis kunna garanterasäkerheten i sin del av men också aktivtkunna delta där freden hotas.En öppnare hållning innebär också att Sverigemåste ompröva sin krigsmaterielpolitik och att densvenska försvarsindustrin måste ges förutsättningartill ett långtgående samarbete med och dedelar av övriga världen där demokrati råder.Vi måste alla inse att demokratin och dedemokratiska värdena måste kunna försvaras medvapenmakt var helst de hotas, om inget annathjälper. Det går inte längre att krypa bakom tal omalliansfrihet och neutralitet. I förhållande tilldemokrati och fred går det inte att vara neutral - attinte ta ställning. Demokratin och freden i Europaoch övriga världen kräver ett klart och tydligtställningstagande av Sverige.Anf. 47 ():Herr talman! Årets allmänpolitiska debatt råkarkomma vid då vi rör oss i något av ettingenmansland avseende vad vi har att vänta oss.Då tänker jag naturligtvis på den krisuppgörelsesom också - och det kommer jag att ägna mig litetåt - olyckligt nog enligt mitt förmenande berörförsvarsområdet.Riksdagen fattade, som alla vet, för drygt fyramånader sedan ett långsiktigt försvarsbeslut.Grundkonceptet innehöll för det första ett visstökat ekonomiskt tillskott och för det andra enkrympning av krigs- och fredsorganisationen.Dessa två åtgärder avsågs tillsammans ge denvärdefulla profilen på försvarsbeslutet, nämligenatt volymminskningen i organisationen tillsammansmed medelstillskottet skulle ge utrymme för nödigmateriell förnyelse.Omdömet om detta försvarsbeslut har varitutomordentligt positivt. Man har ansett att dennaprioritering i riktning mot materiell förnyelse ärsynnerligen angelägen. Att man på de orter somberördes av flyttningar och nedläggningar inte harvarit lika glad är en självklarhet.Flera av oss uttalade här i kammaren den 3 junivikten av att man , såväl i den militäraorganisationen som inom materielindustrin,slutligen fick arbetsro oro iförsvarspolitiken. Jag tillstår gärna att jag nu ärrädd för att förhoppningen om arbetsro och om attkunna fullfölja försvarsbeslutet på grund av denekonomiska krisen mer eller mindre kommer påskam. Detta beklagar jag djupt.Det är naturligt att beslut om ett åtgärdspaket i enkrissituation som denna fattas av en mycket litengrupp människor. Men våra partiledare ochpartiföreträdare måste ha, och har också,förtroendet att göra det. Skulle alltför många av ossfå ett ord med i laget och få sina prioriteradeintressen invägda, skulle en överenskommelse avdet här slaget aldrig ha kommit till stånd. Det villjag oförbehållsamt medge.Men, herr talman, det förhållandet att vi stöder ochförsvarar uppgörelsen betyder rimligen inte att viockså måste tycka om den. Således ligger det skillnad i att ändra på förhållanden som liggerframför oss och att vidta åtgärder avseende ettredan fattat beslut. Det kanske man har förbisett.Det förhållandet att vi, som sagts, så sentsom fattade ettfemårigt försvarsbeslut borde enligt min mening haställt försvaret rent av utanför denna uppgörelse.Nu gick inte detta av olika skäl. En av orsakernavar att försvarsområdet fanns med, dessutomganska högt prioriterat, på den lista av besparingarsom Socialdemokraterna faktiskt litet skrutit med.Jag anser, herr talman, att vi litet för lätt glömmerbort att fred, frihet och oberoende för folkinte en gång för alla är oss givet. Ett försummatförsvar tar bortemot att återigen få på fötter,med rimliga möjligheter att vara fredsbevarande.Vi påminns måhända för sällan om att vårt försvarär det landstäckande paraply under vilket all annanverksamhet till människornas nytta och gläde kanutvecklas. Svenskarnas frihet och nationellaoberoende är grunden, på vilken allt annat vi tar ossför vilar. En lång fred som vi i har kunnatåtnjuta kan aldrig tas som intäkt för att vi inte i enoförutsebar framtid också måste ha ettrespektingivande försvar. er som då och dådyker upp, starkt präglade av lättsinne eller kanskebara av kort minne, måste därför alltid avvisas.Under de senaste veckorna har det rått vissosäkerhet om vad uppgörelsen för försvaretsvidkommande innebär. Det är väl nästan bara StureEricson som vet vad den innehåller, då han nysssade: Regeringen och vi socialdemokrater äröverens om att vi skall spara 1,2 miljarder per år.Jag vill gärna säga att det uttalandet är ganskaövermaga, så mycket mer som propositionen ännuinte är lagd på bord och inte har någon som helst bättre kunskapom den än vi andra. Men osäkerheten kvarstår, ochden kommer förmodligen att kvarstå tillspropositionen läggs fram . Härav följeratt vi inte kan diskutera uppgörelsens olikakomponenter. Tre inslag har nämnts. FlygflottiljenF 6 i har utpekats, och vissa besparingarpå det civila området och vissa värnpliktsförmånerhar ifrågasatts.Herr talman! Att F 6 utpekats än en gång kanknappast betecknas som annat än en synnerligeninhuman handling. Det är på ett årsom flottiljen föreslås för nedläggning. Gemensamtför dessa tillfällen är att beslutet fattats efter ennatts överläggningar och saknar minsta beredning.Herr talman! Eftersom min taletid är slut, ber jagatt få återkomma med ett par synpunkter om enliten stund.Anf. 48 () replik:Herr talman! fann för gott att ägnasig åt historieskrivning. Han sade att anledningentill att försvaret kom med i krispaketet var att visocialdemokrater presenterade en lista. Förhistorieforskningens skull vill jag bara tillägga attdet fanns även en lista från regeringen, sompresenterades före uppgörelsen. Viden presskonferens läste bl.a. finansminister upp denna lista, som senare dementeradesav försvarsministern.Arne sade att han inte vet vad som ståri uppgörelsen. Protokollet är ju publicerat och finnstillgängligt, så det är bara att läsa innantill. Det gårockså bra att lyssna på försvarsministernspresskonferenser, vilka också refereras i pressen.Han har bekräftat att beparingen rör sig om 1,2miljarder . Att försvarsministern sedansprattlar och försöker undvika att uppnå sparmåletunder är ju, som väl känner till, föremål för förhandlingar.Att F 6 återigen har kommit in i bilden i dessaförhandlingar är ju entydigt ett initiativ från ArneAndersson.Anf. 49 () replik:Herr talman! Varken eller jag deltogi denna överläggning, och jag är inte heller säker påatt vi borde ha gjort det. Att, som , fälla den typen av omdömen är märkligt. Jagbara framhöll att besparingar inom försvaret fannssom punkt tre på den socialdemokratiskasparlistan. Jag pekade inte ut den punkten.Förvisso har regeringspartiernas företrädare gåttmed på besparingarna, för inte var det väl så, att nidikterade den uppgörelsen så självständigt som detibland kan låta?Jag gav uttryck för den inhumanitet som ligger ifallet , men för att undvika allamissförstånd vill jag säga att jag, oberoende av vaddet står i den proposition som kommer att avlämnaspå måndag, tisdag , stöder jag självfalletregeringspolitiken. Men det finns ett drag iregeringens och socialdemokraternas uppgörelsesom jag uppriktigt sagt tycker väldigt illa om.Anf. 50 () replik:Herr talman! Det gläder mig att ordet inhumanitet när det gälleruppgörelsen och nedläggningen av F 6. Jag tar dettasom ett litet löfte om att vi i försvarsutskottetgenom olika beslut kanske skall kunnamildra effekten av nedläggningsbeslutet, som - ochdet vill jag upprepa - inte tillkom påsocialdemokratiskt initiativ.Anf. 51 () replik:Herr talman! Jag vill återkomma till om att det rör sig om en besparing på 1,2miljarder . Om den uppgiften är riktig, är detinte fråga om någon sparåtgärd, , utanom ett nytt försvarsbeslut baserat på ett helt nyttförsvarskoncept. Jag trodde att hadeförstått vidden av detta. Ni socialdemokraterförstod det inte, då ärendet bereddes för två årsedan. Ni insåg inte vidden , då motionenavgavs, och ni inser den inte heller . Men ombesparingen skall vara i den storleksordningen,förestår det ett nytt försvarsbeslut.För mig är det viktigare att nu försöka dämpaeffekterna av denna åtgärd, som är ett ingrepp gammalt beslut. Det är också viktigtatt kunna behålla det gamla konceptets profil,nämligen att så mycket som möjligt avorganisationen skall bevaras och att tyngdpunktenskall ligga på materielförstärkningar inomförsvaret.Förste vice talmannen anmälde att att till protokollet få antecknat att han inteägde rätt till ytterligare replik.Anf. 52 ():Herr talman! fattadevi i denna kammare ett femårigt försvarsbeslut. Viddet tillfället trodde vi näppeligen att det så snartskulle bli aktuellt att återigen diskutera frågor somrör det svenska försvaret och det svenska försvaretsframtid. Men den föränderliga världen och ocksåden i sanning föränderliga ekonomin har gett oss nyanledning till att se över de ekonomiskabetingelserna när det gäller stora delar avsamhällets områden. Det är troligtvis inte någonsektor som kommer att gå fri från besparingar.Herr talman! Det är viktigt att slå fast attde målsättningar som fastställdes i försvarsbeslutetockså skall gälla och att de inte pånågot sätt kommer att rubbas. Jag vill citeraföljande ur försvarsbeslutet: ''Totalförsvaret skallsålunda i första hand vara fredsbevarande genomatt ha sådan styrka, sammansättning, ledning,beredskap och uthållighet, att en angriparesförluster och andra uppoffringar i samband medförsök att utnyttja vårt land inte ter sig rimliga iförhållande till fördelarna''.Vidare vill jag anföra den beskrivning som gjordesav de huvuduppgifter som skall åliggatotalförsvarets civila del. Uppgifterna skall såledesvara:''- att värna civilbefolkningen mot verkningarna avkrigshandlingar och under kriser och i krig tryggaen livsnödvändig försörjning,att under kriser och i krig stödja försvarsmakten,samt-att, för fullföljandet av dessa uppgifter, underkriser och i krig upprätthålla de viktigastesamhällsfunktionerna. ''Det är viktigt att slå fast att dessa betydelsefullagrunder skall gälla även för framtiden.Genom försvarsbeslutet fattades också ett delbeslutom att det skulle tillsättas en beredning som skullefölja beslutets genomförande och se till attresultatet blev som det var tänkt, både i utskottetoch här i kammaren. Jag vill understryka behovetav att denna beredning snabbt kommer i gång,givetvis också för att följa de besparingar somkommer att ske i anledning av denöverenskommelse som har träffats mellanregeringen och socialdemokraterna.Det är viktigt att beredningens arbete bedrivsförutsättningslöst och att det inte på något sättföregrips. Dessutom är det viktigt att helaförsvarssektorn ses över, och att man inte bara utanvidare friskriver en eller annan del från översyn ochöverger eventuella tankar på att rationalisera ocheffektivisera även där.Det pågår just nu mycket förändringsarbete inomförsvaret. Jag vill inte minst peka på som kommit fram till en del förslag,vilka har lett till olika beslut här i kammaren. Ochfler beslut om omstruktureringar ochrationaliseringar kommer att fattas. att inrättas ett nytt högkvarter för den militäraledningen.Pliktutredningen bedriver ett arbete med att seöver hur rekryteringen till försvarsmakten skall gåtill .