prot · GG0928 · 1992-11-20 00:00:00 — Svaret på den första frågan är att jagredan har dessa kontakter via Konsumentverket.Det är så det går till, attKonsumentverket har de direkta kontakterna medhandeln, medan jag har kontakterna medKonsumentverket.Jag tycker också att det är viktigt att betona atthandelns företrädare i de allra flesta fall ärlaglydiga. I en sådan här debatt kan man lätt fåkänslan att alla försöker smita undan regler ochlagar. Så är det ändå inte, även om det förekommeri en del fall.Vi talade om signaler som är viktiga. Om vi förett eller några ärenden till ochgenom en rättslig prövning får svart på vitt vad somgäller, är det en mycket viktig signal till andranäringsidkare. Det är alltså inte meningen att allaskall behöva dras inför . Etteller ett par fall kan ge en mycket viktig signal.Jag kan inte stå här i och tala om hurKonsumentverket skall bedriva sinupplysningsverksamhet. harnu gett ett tips, som säkerligenkommer att gå fram. Man får i taställning till det förslaget, men jag kan inte stå häroch och ge uppmaningar till . Jagvet att man på alla tänkbara sätt försöker att nå utmed information, inte minst genom de kommunalakonsumentvägledarna, som just nu håller på attsammanställa listor bl.a.över prismärkningen iskyltfönstren. avvaktar nu dessalistor.Anf.55 ():Fru talman! Eftersom inte harrätt till ytterligare inlägg, kan jag utnyttja mittinlägg till att säga att det är pengar till informationsom saknas. Statsrådet borde kanske fundera överatt i kommande budget begära medel för dettaändamål.Anf. 56 Civilminister ():Fru talman! Det får jag ta ställning till om detkommer ett äskande härom. Vi ser ändå tillbudgeten i dess helhet, och i budgeten finns medelför upplysningsverksamhet.Överläggningen var därmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1992/93:17 omregeringens planer för gymnasieskolanAnf. 57 (m):Fru talman! har frågat mig om jagär beredd att dels undanröja oklarheter genom ettotvetydigt uttalande att regeringen avser fullföljagymnasiereformen, dels garantera dem som börjatgymnasieskolan 1992 ett tredje utbildningsår.Vid ett antal tillfällen har regeringen för riksdagenredovisat sin avsikt att fullfölja beslutet omgymnasieskolans reformering.Det första tillfället var i regeringsförklaringen förrahösten.Den var i budgetpropositionen.Regeringen föreslog visserligen att den höjning avsektorsbidraget som beslutat om medanledning av gymnasieskolans reformering inteskulle genomföras 1992/93 men gav detmycket klara beskedet att beslut omgymnasieskolans och vuxenutbildningensreformering i övrigt låg fast. När isin interpellation säger att regeringen ibudgetpropositionen valde att försenagymnasiereformens genomförande ger hansåledes en felaktig beskrivning av förslaget ibudgetpropositionen.Det tredje tillfället jag vill referera till ärpropositionen om vissa gymnasie- ochvuxenutbildningsfrågor m.m., som lades påriksdagens bord . Inte ensIngvar har kunnat påstå att dennaproposition ger uttryck för annat än regeringensavsikt att fullfölja gymnasiereformen. Han citerarmig t.o.m: ''Det är ingen tvekan om att dennareform kommer att höja utbildningens kvalitet. ''Jag har även vid andra tillfällen gett sammabudskap, i svar på frågor i och i tal imånga andra sammanhang.Regeringen har vidare fattatbeslut om revidering av läroplan förgymnasieskolan, om programmål och omkursplaner för kärnämnen för den reformeradegymnasieskolan, vilka skall tillämpas i år.Jag kan med tillfredsställelse konstatera att ettsjuttiotal kommuner har startat utbildningar inomden nya gymnasieskolan och att ytterligare ettstort antal kommuner planerar att starta nästa höst.Enligt uppgift kommer flertalet kommuner attstarta hösten 1993.När det gäller fråga om ett tredjeutbildningsår för dem som börjat en tvåårigutbildning i gymnasieskolan vill jagförst påpeka att en majoritet av de elever sombörjat gymnasieskolan har börjat en treårigutbildning. Ett stort antal ungdomar har börjat entreårig utbildning i de sjuttiotal kommuner somstartade utbildning inom den nya gymnasieskolan ihöst. De studieförberedande utbildningarna ärtreåriga redan i den gamla gymnasieskolan.Detsamma gäller försöket med yrkesinriktadestudievägar.Regeringen har av arbetsmarknadsskäl gettarbetslösa ungdomar som gått ut en tvåårigutbildning /91, 1991/92 eller går ut en sådanutbildning möjlighet att få ytterligareett års gymnasial utbildning. Enligt uppgifter frånSkolverket genomförs och planeras nu sådanutbildning för ca 13 000 ungdomar. I den alldelesnyligen presenterade propositionen om åtgärderför att stabilisera den svenska ekonomin föreslårregeringen att AMS får medel för ytterligare 5 000platser i kompletterandeutbildning i gymnasieskolan. Regeringen har ävenföreslagit att AMS får resurser för utbildning avarbetslösa i komvux och vid folkhögskolor. Jag villbetona att dessa utbildningar anordnas avarbetsmarknadsskäl. Jag kan naturligtvis inte nugöra någon bedömning av arbetsmarknadsläget ochett eventuellt behov av särskilda åtgärder hösten1994, dvs. då de ungdomar lämnar gymnasieskolansom börjat en tvåårig utbildning hösten 1992.Anf. 58 ():Fru talman! Jag får tacka statsrådet för svaret. Densenaste tidens dramatiska besked påarbetsmarknaden kan vara en bra utgångspunkt fören diskussion om vår gymnasieskola. Det som harhänt förstärker argumenten för den nyagymnasieskolan. Skall vi klara förnyelsen av vårtnäringsliv är det viktigt med en skola anpassad tillframtidens krav; treårighet även för yrkesinriktadeutbildningar och möjligheter för vuxna att bygga påsina kunskaper.När företag läggs ned på en ort är det bra med engymnasieskola som har gett breda kunskaper.Smala utbildningar ger sämre förutsättningar förjobb. När företag läggs ned är det bra att samhällethar huvudansvaret för gymnasieutbildningen. Vadskulle en storsatsning på lärlingsutbildning ha letttill för ungdomar på orter där företagen läggs ned?Insikten om ökade krav på kunskaper ochflexibilitet låg bakom gymnasiereformen, somstöddes av både LO och SAF. Det moderatagymnasiealternativet däremot hade ställt oss illarustade inför dagens förändringar. Moderaternasskola har aldrig varit folkets, nu var den inte ensdirektörernas, den var bara Moderaternas.Gymnasiereformen höjer kvaliteten mycket genomtreårigheten. Den ger utrymme för bättreyrkeskunskap, mer språk och allmänkunskap. Denger också allmän behörighet. Kvaliteten igymnasieskolan ökar när vi får mer valfrihet förelever och lärare i en mindre detaljstyrd skola somger breda kunskaper, som har en gemensam kärnaoch som i övrigt är kursutformad. Kvaliteten ökar ien gymnasieskola där eleverna inte hamnar iåtervändsgränder.De moderata reservationerna vid gymnasieskolansinförande visar klart att har ändrat sigpå nästan alla punkter. Det är bra. Men omBeatrice så ofta som hon säger har talat väl omden nya gymnasieskolan och om hon har haftambitionen att skapa entusiasm för reformen, hardetta inte lyckats så bra. Har inte hörtatt hennes partivänner fortfarande ofta beklagar sigöver att man fick vika sig för ? nu ansvaret för beslutet att skjuta uppfinansieringen av reformen. Det skapade osäkerhetom regeringens avsikter. Det gav fel signal.Beatrice hänvisar till regeringsförklaringen.Men hon kan väl ändå inte påstå att statsministerndirekt lyfte fram gymnasiereformen. Inte har dentreåriga yrkesutbildningen haft någon stor plats idet storvulna pratet om bästa skola. Jagtycker faktiskt inte heller att själv harlyft fram gymnasiereformen särskilt starkt. Hon harlåtit litet mer som biskop , nödd och tvungen.Det har gett fel signal.Dessutom har de kosmetiska förändringarna avreformen överdrivits. Man har satt på litet blåkamouflagefärg för att lugna . Jagmenar att detta inte håller. Skall en sådan här viktigreform lyckas, måste de ansvariga driva på ochentusiasmera. Det är bra att ministern nu uttalar sigklart, men det behövs mycket mer.Statsrådet borde exempelvis lyfta fram att OECDberömmer det nytänkande visar medgymnasiereformen, liksom den positivabedömningen av vuxenutbildningen. Satsningen påutbildning är det viktigaste verktyget när vi nu skallta oss ur krisen.Vi socialdemokrater anser att vi långsiktigt behöverytterligare en årskurs också i vuxenutbildningen. Vikräver därför att regeringen lägger fram enplan för att höja utbildningsnivån och kompetenseni arbetslivet.Den socialdemokratiska regeringen föreslog hösten1991 att de som lämnar tvååriga gymnasielinjerskulle erbjudas ett tredje år. I opposition har vidrivit på för att samma erbjudande skall gesföljande år. Regeringens beslut att skjuta uppfinansieringen av reformen leder till att delar avytterligare en årskurs bara får en tvåårig utbildning.En av mina frågor var därför om skolministern ärberedd att utlova att även de som lämnar tvåårigalinjer 1994 får ett tredje år.När jag läste det avvisande svaret tänkte jag:Behagar statsrådet skämta? Här erbjuds ungdomarsom börjar tvååriga utbildningar , 1990 och1991 ett tredje år av arbetsmarknadsskäl. De sombörjar gymnasieskolan 1993 gör det allmänt påtreåriga linjer. Men just de som börjar 1992 får ingalöften. De kan därför bli de enda som bara får gymnasieutbildning. Jagtycker detta är helt orimligt.I det läge som har uppstått är det heller inte rimligtatt bara göra detta till en arbetsmarknadsfråga, somstatsrådet gör i sitt svar. Jag vill därför följa uppfrågan med att säga: Är inte svaret ett misstag?Tänker statsrådet ändå inte ompröva dettaolyckliga uttalande?Anf. 59 (m):Fru talman! Mycket av frågandet är ett slagsrecension av hur man lyckas eller inte lyckas. Detär sällan man får något beröm från oppositionen.Däremot tycker jag att jag i mitt svar har pekatganska ordentligt på det faktum att jag vid mångatillfällen har klarlagt att regeringen avser at fullföljaden reform som har fattat beslut om.Vi har också gjort en del justeringar, som jag dockicke vill beteckna som kosmetiska. Tvärtom tyckerjag att vi har kommit ganska långt i arbetet med attåstadkomma ett förverkligande av den härreformen. För egen del har jag lagt tyngdpunktenpå det arbete som måste göras avseende kursplanerm.m. och på fullföljandet av arbetet med denkonkreta utbildningsverksamheten.Jag tycker att det är bra att veta att kommunernanu redovisar planer för /94 som talar omatt av kommunerna kommer attordna något eller några program i den nyagymnasieskolan. Vi har inte, såvitt jag kan bedömadet, som konsekvens av att vi sköt på finansieringenett år fått en senareläggning av den här reformen.Det är mitt intryck att kommunerna är mycketengagerade i att införa den.Som en andra fråga tar upp demsom nu har valt en tvåårig utbildning och tycker attjag borde säga att vi självklart skallåstadkomma ett tredje år.Jag vill börja med att säga att även min företrädarelade fram en proposition som innebar attkommunerna, inom den givna tidsramen, skulle fåinföra den nya gymnasieskolan i den takt de självafann möjlig och nödvändig.Jag skulle vilja påpeka att om regeringen inte hadegjort de insatser den gjort, hade vi haft färre eleversom gått i tre år.Anledningen till att jag påpekar att det här är enutbildning som anordnas främst avarbetsmarknadsskäl är att man inte bara genom atthaka kan åstadkomma en helhet. Det vetIngvar , som ju är kunnig påutbildningsområdet också. Det bästa är naturligtvisatt gå det treåriga programmet från början. Det kanvara svårt att hitta ett innehåll som är perfekt ochsom är det eleven har önskat. har vi gjort det,och fått bra resultat. Men jag tycker inte att det finns anledning att säga att de som har valten tvåårig utbildning med automatik skall gå etttredje år. Det får vi pröva efter hand.Det är klart att man kan diskutera historia och sägaatt det var fel att skjuta på beslutet om resurserna.Samtidigt vet vi att våra resurer ärbegränsade. Jag tycker att den här reformengenomförs i en takt som är bra. Jag tycker också attden kvalitet som börjar uppnås i de olikautbildningsprogrammen är bra.När det gäller reservationen och den debatt somfördes före beslutet vill jag säga att det gjordesbetydelsefulla justeringar i utskottet. Det fanns endel synpunkter som jag fortfarande anser varakorrekta. Det är viktigt att stärka språkens ställningi gymnasieskolan. Det ingår i direktiven tillläroplanskommitténs arbete.Det finns anledning att ställa frågor kring en deldetaljer i programmen. Jag skulle inte vilja påstå attgymnasieskolan så att säga är färdig bara därför attden är ny. Det kommer att krävas ganska mycketvidarearbete. Det sker i stor utsträckning också ikommunerna, som ju mer och mer närmar sig enverkligt kursutformad gymnasieskola.Jag tycker att de svar jag har givit är svar på frågorna. De visar också vadsom är rätt att göra i det här läget.Anf. 60 ():Herr talman! Jag tycker att det är bra att BeatriceAsk nu uttalar sig positivt om gymnasiereformen.Men jag vidhåller att man inte har prioriterat attlyfta fram dessa frågor. Jämfört med vad som harsagts om t.ex. skolpeng och hur hårt man harprioriterat arbetet med och informationen omreformer som lett till överkompensation förfristående skolor, har gymnasieskolan fått enundanskymd plats när regeringen deklarerat vadden vill.Så till frågan om förändringarna i förslaget omgymnasieskolan och vad stod för. Jagskall bara ta ett exempel. Vi socialdemokraterinförde en gymnasieskola som skulle varakursutformad, innebära större lokalt inflytande skolgång för alla och som skulle ge allmänbehörighet. I och Folkpartietsreservation sades då faktiskt att det var viktigt medtydliga utbildningsvägar, att den gemensammakärnan skulle vara liten, att inte alla skulle gå iskolan , att man skulle ha smalareutbildningsvägar och att man inte skulle ha allmänbehörighet. Det är en oerhört stor skillnad mellandetta och vad man säger . Jag tycker att det ärbra att resultatet har blivit att imycket fick vika sig när det gäller gymnasieskolan.Sedan till detta med kosmetiska förändringar. Deförändringar som genomfördes innebar attindividuella program uppdelades i just individuellaoch specialutformade program och att företagenskulle bli huvudmän för yrkesdelen ilärlingsutbildningen. Dessutom föreslog BeatriceAsk av någon obegriplig anledning att man skulleriva upp beslutet om fasta kompletteringskurser.Det gick ju hela utskottet emot.När det gäller det kompletterande året vill jag sägaatt det nu är en ny situation. Man tänkte sig ettsuccessivt genomförande, men då förutsågs det välinte att dessa satsningar i realiteten innebar att manunder tre erbjöd alla möjligheter till ettkompletterande år. Sedan uppstod situationen attden årskull som började skolan 1992 var den endasom inte erbjöds detta. Den sveks egentligen avregeringen, som inte plockade fram finansiering tillreformen. Det tycker jag är ganska orimligt.På tal om läroplansdebatten vill jag säga attgymnasieskolan där har en ganska obemärkt roll.Jag tror att det är mycket viktigt att gymnasieskolanockså lyfts fram i det sammanhanget.Anf. 61 (m):Herr talman! återkommer till dendebatt som var inför genomförandet av reformen.Vi har olika inställning i vissa principfrågor. Vimoderater tycker att det är väsentligt med tydligautbildningsvägar. Vi står fortfarande för det. Det ärockså därför som jag säger att det arbete som vi nulägger mest tyngd på är kursplanearbetet ochuppföljningen av det utvecklingsarbete som skerute i kommunerna när man förverkligargymnasiereformen.Det är mer än kosmetiska förändringar som hargjorts i reformen. En sådan viktig förändring föreleverna är att man nu kan välja gren redan närman väljer till den första årskursen på gymnasiet.Det var en tokighet i det beslut som IngvarJohnsson var med om att fatta. Om man valde detestetiska programmet därför att man hade tänkt attbli t.ex. kammarmusiker, kunde man riskera att iårskurs 2 inte komma in på grenen musik utanhamna bland skulptörerna. Det blev naturligtvislitet tokigt. Om man redan från början känner attdet just är musiker man vill bli är det viktigt attkunna fortsätta.Vi har infört en del ganska viktiga förändringar,även om de kan tyckas vara små, men framför alltför eleverna är de viktiga. Vi har också tittat pålärlingsutbildningen, vilket är väsentligt.Beträffande vidarearbetet med gymnasieskolan ärdet centrala att komma ihåg att även om den härreformen är bra, vi genomför den och försökeråstadkomma ett bra innehåll, så finns detbekymmer. Jag tycker det är tråkigt att IngvarJohnsson inte på något sätt tar upp detta att vifaktiskt har problem. Det vet vi av den utvärderingsom gjordes före beslutet, men det märker vi ocksåunder hand. Man kan tycka att de är små, men definns där. Ett sådant bekymmer är att det nu förs endiskussion om huruvida den allmänna behörighetenär tillräcklig för att man skall klara studier påhögskolan.Vi vet inte heller särskilt mycket ännu om hur dennya gymnasieskolan fungerar när det gällerelevernas val. Men det finns signaler som tyder påatt många avstår från att välja ettstudieförberedande program, trots att deegentligen är intresserade av att läsa vidare påhögskolan. Möjligen är det signaler som vi börfundera över. En del har kanske trott att man kanbåde klara högskolestudier och få enyrkesutbildning genom att välja ett visst program.Det är inte riktigt så i verkligheten.Den här reformen är bra. Jag talar alltid om den imina allmänna anföranden -- det kan jag tala omför . Dess värre är mediernakanske mer intresserade av förändringar som ännuinte är beslutade än av dem som vi håller på attgenomföra. Det är dock någonting som jag interåder över men som jag försöker att hantera.Sedan några ord om dem som går tvåårig utbildningi dag. Självfallet kan man inte begära att jag i dagskall säga att vi av arbetsmarknadspolitiska skälkommer att göra de och de insatserna. Men detfinns anledning att fundera över det. Det har blivitså att den här årskullen är den enda som inteerbjuds ett tredje år. Även om det blivit så, är jag inte beredd att vidta någon förändring, för mankan i alla fall hoppas att situationen påarbetsmarknaden skall bli något bättre. Det finnsinom utbildningssystemet faktiskt ganska mångakompletteringsvägar utöver dem som erbjuds viatredje gymnasieår. Låt oss fundera på fråganframdeles.Anf. 62 ():Herr talman! Alla reformer måste naturligtviskompletteras. Vid beslut om stora reformer händerdet att resonemangen inte håller på någon punkt.Det är en sak.En annan sak är att man tar fram ganska småsådana exempel för att ge intryck av man inte haranslutit sig till reformen. Det är vad jag harkritiserat och fortfarande kritiserar.När det gäller på vilket sätt regeringen lyfter framgymnasiereformen har jag läst allapressmeddelanden från Utbildningsdepartementet.Dessutom läser jag också i tidningar vad säger om skolan. Jag vill påstå attden här frågan inte är den som man har valt att göratill den mest centrala i sin information. Förstår intestatsrådet att det ger ett intryck av att de frågor somman mer spetsar till i sin argumentering är viktigareän frågan om gymnasiereformen?Det är bra att statsrådet tog upp detta medbehörigheten. Jag har med oro noterat dentveksamhet som statsrådet har visat. Det här är enviktig fråga för den enskilde och också faktiskt förnäringslivet. Om vi inte bara skall få sådana eleversom väljer att i tredje eller fjärde hand söka sig tillindustrinriktade linjer till svensk industri, är detviktigt att eleverna inte upplever dessa linjer somåtervändsgränder. Det är viktigt att elevernakänner att de kan söka sig till en utbildning somleder fram till ett yrkesarbete. Om man sedansenare i livet skulle vilja utbilda sig tillmellaningenjör, har man inte gått in i enåtervändsgränd, där det är alltför svårt attförverkliga det målet.Jag tycker att ofta betraktar dessafrågor från en strikt akademisk utgångspunkt. Detär litet bekymmersamt, både för den enskilde ochför näringslivet.Jag har två gånger sagt att man inte avarbetsmarknadsskäl skall erbjuda dem sompåbörjade sin utbildning ett tredje år. Det haruppstått en helt ny situation. Kan inte statsrådetinse det? Den gör det orimligt för dessa ungdomarom de skulle hamna i det läget att de inte kanerbjudas ett tredje år -- en möjlighet som tidigarehar funnits och som kommer att finnas för de eleversom kommer senare.Vad tycker statsrådet att man i kommunerna skallsäga till de elever och deras föräldrar som undrarvarför precis de som påbörjat sin utbildning 1992inte skall kunna erbjudas denna möjlighet? Varförskall de stå sämre rustade när det gäller utbildninginför kommande värv i arbetslivet?Anf. 63 (m):Herr talman! Vi skulle ha behövt extra tid för attdiskutera frågan om allmän behörighet.Vad försökte säga, vad jag tycker och vad jagkommer att fortsätta att framhärda är att det finnsanledning att diskutera den här frågan. Jag hållerhelt med om att man skall haambitionen att inte låsa några vägar. ärdet väldigt viktigt att ingen elev känner sig lurad,därför att den allmänna behörigheten kanske interäcker till för att han eller hon skall komma in påhögskolan och klara av den. Det är det viktigt attfundera över, i synnerhet som högskolorna kommeratt få större möjligheter att själva välja hur de skallorganisera sin antagning.Varje avhopp från högskolan -- ofta av någon sominte kommer från ett icke studiemotiverat hem -- ärett misslyckande. Man har gett eleven fel beskedoch fel signal, och det finns anledning att analyseradetta. Jag vill inte att någon i onödan skall tro atthögskolan kan ge mer än vad den faktiskt ger. Vihar fått Riksdagsrevisorernas rapport, där de tyvärralarmerande påpekar att man inom högskolan ochäven inom näringslivet har en del synpunkter pågymnasieskolan. Man säger att gymnasisterna intehar tillräckliga kunskaper för att klara av att upfyllade krav som ställs i högskolan. Då finns detanledning att analysera den delen av den nyareformen, eftersom det är ett bekymmer. Detbehöver inte innebära att man är emot reformen,tvärtom.Det är naturligtvis väldigt viktigt att signalera för att klara en kvalificerad yrkesutbildningmåste ha teoretisk bildning. Det är vad det handlarom. Man kan inte jobba i en industri utan att kunnaspråk. Vi försöker nu att skicka ut alla dessasignaler. Man får inte leda elever, som kanskeredan från början har yrkesambitioner som kräveren högskoleutbildning, till en utbildning som gerför dåliga förkunskaper eller som ger sämreförkunskaper än vad de annars skulle ha haft. Jagär väldigt noga med att vägledning och informationskall vara korrekta.När det gäller frågan om det tredje året harjag gett de svar som jag kan ge. De flesta somhar valt en tvåårig utbildning har också haftmöjlighet att välja en treårig utbildningsväg. Allainser inte värdet av att gå en längre utbildning ellerkänner att de vill göra det. Vi har inte vunnit allamed våra argument om behovet av den gedignareoch längre utbildningen. Men, som sagt, de flestahar i alla fall haft vissa möjligheter.Frågan om vad regeringen skall göra förarbetsmarknadspolitiska insater får vi välåterkomma till när läget är mera klarlagt.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Svar på interpellation 1992/93:24 omstandardproven i skolornaAnf. 64 (m):Herr talman! har ställt en rad frågortill mig med anledning av årets standardprov isvenska, bl.a. om jag har medverkat eller kommeratt medverka till befrielse från standardprov.Enligt grundskoleförordningen skall standardprovanvändas i i ämnena engelska,matematik och svenska som underlag för enanpassning av betygsnivån vid den enskilda skolanefter förhållandena i landet som helhet. föreskrifter är deltagande i provenobligatoriskt. Rektor kan dock besluta om befrielseför enskild elev, medan befrielse för större grupperbeslutas av Skolverket.Konstruktionen av standardprov och val av tema äroch kommer framgent att vara en uppgift förSkolverket. Framtagande av prov går till så, attSkolverket uppdrar åt en expertgrupp -- i detta fallGruppen för svenskprov i -- att konstrueraoch utvärdera ett prov. Provet skall utformas så, attdet svarar mot kursplanens mål och innehåll.Provkonstruktion och utprövning sker i flera stegoch med hjälp av lärare.