prot · GF0951 · 1992-01-14 00:00:00 — Det finns också miljökrav somsäger att man skall använda så litet avisningsvätskasom möjligt.Jag tycker för min del att det kanske inte är skäl attvidta åtgärder, men att regeringen aktivt bordehålla sig informerad och skaffa sig en överblick översäkerhetssystemen.Anf. 23 Kommunikationsminister ():Herr talman! talar om att SAS skulleha svagare rutiner. Det finns därför anledning attmarkera vad som egentligen står i skrivningen i denMaintainance Manual som används i dessasammanhang. Den svenska skrivningen förflygplanstypen och DC 9 tolkar begreppet''touch'' som fysisk beröring. Det är detta som itidningarna anses vara en svagare skrivning än denamerikanska tolkningen av touch ochhandpåläggning. Enligt SAS kan kontrollen görasantingen med handen eller med ett verktyg. Mananvänder båda metoderna. Som verktyg använderman en stång med fiberskrapa för att inte skadasjälva vingen.Det finns dessutom -- vilket kanskehar sett själv -- en liten tofs på flygplansvingen.Denna tofs skall dallra om det inte finns is. Denskall då synas. SAS flygplan har sådana tofsar. Devisar vid beröring om det finns eller inte.Finnair har en annan princip. På deras flygplanfinns en målad linje som ger en optisk brytninggenom isen.En avisning kan inte heller helt garantera attklarisen försvinner. Därför kontrollerar man alltidefter avisning att klarisen har försvunnit genom denfysiska kontrollen, så som jag har beskrivit den.SAS har skärpt sina rutiner i så måtto att mandubbelkollar om finns. Man gör en fysiskkontroll efter avisningen, även om man inte har settnågon före avisningen.Jag kan bara konstatera att säkerhetsåtgärderna ärmycket omfattande när det gäller att kontrolleraom det finns is eller inte på vingarna.Anf. 24 ():Herr talman! Jag kan hålla med om att man nunaturligtvis har vidtagit säkerhetsåtgärder. Detvore ytterst märkligt om man inte gjorde det efterolyckan i Gottröra.Enligt de uppgifter jag har sett har inte alla plan entofs. Passagerare har också rapporterat att denmanuella kontrollen, touch-kontrollen, inte hargenomförts. Om detta beror på den mänskligafaktorn, tillsynssystemet eller något annat kommernaturligtvis att klarläggas . Menfaktum är att en rad incidenter och senastolyckan i har inträffat. Det borde därmedfinnas anledning att se över hela systemet.Det kanske är så att vi tror att den modernatekniken och den organisation vi har medgenomarbetade föreskrifter och instruktioner alltidär en garanti för att allting skall fungera. Mensamtidigt sker stora förändringar i villkoren förflygtrafiken. Volymen ökar, verksamhetenomorganiseras mer eller mindre ständigt, personalbyts ut, de ekonomiska kraven ökar, osv. Jaghoppas att regeringen noga följer denna utveckling.Anf. 25 Kommunikationsminister ():Herr talman! Jag kan försäkra att regeringen följerdetta mycket noggrant. Vi är glada över att allt talarför att de rutiner som finns och de ytterligarerutiner som läggs in kommer att garantera enfortsatt hög och ökad flygsäkerhet.Det har här talats om att myndigheten itillverkarlandet, i det här fallet i , skall kommamed nya direktiv. Jag har inhämtat att så är fallet.Jag har också förstått att dessa direktiv i praktikengår ut på att det skall finnas tofsar på flygplanen.Detta är något som vi kan konstatera att SAS redanhar på sina plan.Anf. 26 ():Herr talman! Om SAS har ett bättre och meromfattande säkerhetssystem än andra bolag är detsannolikt därmed också dyrare. Konkurrensen påden internationella luftfartens område skall öka.Då kommer den ekonomiska pressen att ökaytterligare på SAS. Det finns då en risk för att manförsöker åstadkomma billigare säkerhetsrutiner.Jag har uppfattningen att vi inte får lämna alltförmycket till ekonomerna när det gäller att avgörafrågorna om luftfartens säkerhet i framtiden.Anf. 27 Kommunikationsminister ():Herr talman! parti är inne i en snabbomvandling när det gäller bl.a. synen påmarknadens funktionssätt. Jag kan förstå om hanännu inte har hunnit förfina sin uppfattning om hurmarknaden fungerar. Vår debatt här är ettexempel på att olika intressenter i enmarknadsekonomi verkligen ser till att det ärflygsäkerhet och säkerhet i det system som manutnyttjar. Jag har uppfattningen att marknadenverkar för en ökad flygsäkerhet. Däri ligger ocksåkonkurrensen. Jag tror att SAS har mycket godamöjligheter att komma ut ur detta med en stärktkonkurrensfördel vad gäller flygsäkerheten.Anf. 28 ():Herr talman! Jag är också anhängare av att vi skallha en marknad. Men den måste fungera inom detramverk som vi politiker och myndigheter tvingasatt konstruera.Anf. 29 Kommunikationsminister ():Herr talman! Avslutningsvis vill jag säga att jaginte har för avsikt att vidta några ytterligareåtgärder. Det system som finns fungerar även i dethär sammanhanget. När harkommit med sitt förslag får vi se om det behövsytterligare åtgärder. Om den av delrapporteringar finner att det behövsförändringar så kommer man att se till att rutinernaförändras.Anf. 30 ():Herr talman! När det har skett ett antal incidenter,smällar har förekommit i motorerna och efterhaveriet i kan man inte helt och fullt påståatt säkerhetssystemet har fungerat.Överläggningen var härmed avslutad.7 § Svar på fråga 1991/92:297 omhögskoleutbildning i VästeråsAnf. 31 Utbildningsminister ():Herr talman! har frågat mignär regeringen avser att fatta beslut i frågan omförslag till ny lokalisering av högskoleutbildningeni Västerås.Regeringen har i budgetpropositionen redovisat enplanering för förbättring av högskolans lokaler,bl.a. i , som innebär ett årligtresurstillskott om 300 milj.kr. För att klara dehyresökningar m.m., som följer av den avseddalokalförbättringen för högskolan iEskilstuna/, behöver medel tas i anspråkfrån de 300 miljonerna, såvida inte annanfinansiering kan åstadkommas.Jag kan inte nu ta ställning till om det är möjligt förregeringen att besluta om förhyrning av nya lokalerför utbildningen i , eftersom riksdagenännu inte tagit ställning till lokalplaneringen.Kommunen kan naturligtvis påbörjabyggnadsarbetena enligt eget bestämmande omman finner detta motiverat.Anf. 32 ():Herr talman! Jag ber att få tackautbildningsministern för svaret på min fråga. Det ärnaturligtvis inte så positivt som jag kanske hadeönskat, även om man kan göra en positiv tolkninggenom att läsa mellan raderna iutbildningsministerns svar och också i denbudgetproposition som utdelades efter att jag hadeinlämnat denna fråga.Låt mig dock understryka att det är betydelsefulltför intressenterna i byggprojektet att få ett beskedså snart som möjligt. Det här är en paketlösning,med en mycket ambitiös tidsplan, och om det skallvara möjligt att starta utbildningen i den nyahögskolan behöver ett beslut komma föratt byggnadsarbetena skall komma i gång iseptember.Per tar i sitt svar upp frågan omhyresökningar föranledda av de nya lokalerna.Man får då akta sig för att göra jämförelser mellandagens hyreskostnader, dvs. under höstterminen1991, och tänkta hyreskostnader 1993. Den s.k.mellaningenjörsutbildningen kommer att överförastill statens ansvar, och räknar man in dekostnaderna är skillnaden faktiskt inte mer änungefär 1 milj.kr. Det är alltså en mycket godekonomisk insats.Jag understryker alltså att behovet av ett beslut ärmycket stort, både för högskolan och förintressenterna i projektet men också för debyggnadsarbetare som kan få arbete.Anf. 33 Utbildningsminister ():Herr talman! Regeringens förslag i denna del ingåri en utomordentligt ambitiös satsning påupprustning och nybyggnationer för högskolornarunt hela landet. Det handlar om nybyggnad här iStockholm för , ominvesteringar i en handelshögskola och dentekniska högskolan i , om insatser iVästerås, --och --, med just ingenjörsutbildningarna somutgångspunkt.Jag tror inte, herr talman, att jag avförfattningsmässiga skäl är tillåten att vara merapositiv gentemot än vad jag faktisktär i det svar som jag nu har redovisat. Som fruIsraelsson säkerligen vet saknar regeringen egenmajoritet i och är beroende av riksdagenstillstyrkan till det förslag som vi visligen framladesamma dag som inlämnade sin frågatill kammaren. I den mån som jag kan påräkna stödför det regeringen har föreslagit ibudgetpropositionen är svaret på den fråga somMargareta har ställt entydigt positivt.Anf. 34 ():Herr talman! Om det ankommer på mig attuttrycka stöd för tilldelningen i just denna del iregeringens budgetproposition kan jag nog lova ettstöd på den punkten.Anf. 35 Utbildningsminister ():Herr talman! Jag vill inte vara grinig, men jagbehöver några flera röster till stöd än var härmed avslutad.8 § Svar på fråga 1991/92:292 om regeringenskontakter med näringslivetAnf. 36 Näringsminister ():Herr talman! har frågat mig påvilket sätt kontakterna med näringslivet ifortsättningen skall äga rum och om jag inte sernågon fara i att dessa kontakter nu kommer attprivatiseras.I samband med att den nya regeringen tillträdde,inledde jag en genomgång av departementetsorganisation och arbetssätt. Denna genomgång harresulterat i beslut att lägga ner de permanentaorgan som fanns för kontakter mellandepartementet och näringslivet, fackligaorganisationer etc. De samrådsorgan somavvecklats har som mest sammanträtt några gångerper år. Mötena har ofta haft karaktär av allmäntinformationsutbyte.Jag har uppfattningen att kontakterna mednäringslivet är synnerligen väsentliga. Innehåll ochformer måste emellertid avpassas till de olikasakfrågor som diskuteras. Det är bara på det sättetsom kontakterna med näringslivet kan ge konkretaresultat.Jag kommer i fortsättningen att ha omfattandekontakter med näringslivet.Anf. 37 ():Herr talman! Jag vill tacka näringsministern försvaret.Varje regering är naturligtvis fri att välja hur manvill arbeta, vilka kontakter man vill ta och hurmycket man är beredd att lyssna på andra. Men jagbeklagar djupt att den nuvarande regeringen är påväg att fördärva det goda samarbetsklimat,samtalsklimat, som vi av tradition har haft i Sverigemellan regeringen och andra delar av det svenskasamhället.Jag ser främst avvecklingen av näringslivsrådensom ett uttryck för systemskiftet och förregeringens egen självtillräcklighet -- jag kan ocksåuttrycka det som regeringens övermod.Synpunkter från t.ex. fackliga organisationerpassar inte in i samhällsbild, och inteens synpunkter från den socialdemokratiskaoppositionen verkar passa in i deras världsbild. Detär oroande att regeringen inte vill lyssna på andra --mer än på Ny Demokrati, får jag väl tillägga.Att avskaffa de permanenta näringslivsråden äroklokt också av andra skäl. Som industriminister tyckte jag att det var oerhört värdefullt att fåidéer, synpunkter och förslag från ledamöterna i dettekniskt-vetenskapliga rådet och de andra råden.Det var nyttigt för regeringens eget tänkande ochregeringens egna förslag. Det är en god regel här ilivet, Per , att aldrig säga nej till att fåinformation och råd.Men det kanske är så att dagensdepartementsledning på --antydde det i TV -- är så klokoch så fullärd att man inte behöver några råd ochsynpunkter från andra, från folk utanfördepartementet. Det kanske är så att man intebehöver lyssna. Näringsministern kan väl tala omhur det är.Anf. 38 Näringsminister ():Herr talman! I departementet värdesätter vipåtagligt ett gott samtalsklimat. Jag kan meddelaThage G att vi och ivinter har haft ett mycket stort antal kontakter,såväl med näringslivet som med ett antal fackligacentralorganisationer och fackförbund. Jag hardagligen kontakter med olika typer avforskningsråd och organisationer som uppvaktar.Jag har även för avsikt att i större fora vid speciellatillfällen ha mer breda diskussioner.Jag förbehåller mig rätten att bestämma vilkakretsar och vilka människor som bjuds in från falltill fall, beroende på vad som diskuteras och vadsom är aktuellt. Jag vill därför inte binda mig vidnågon form av fasta råd, som skall vara särskildasamtalspartner för departementet.Jag vågar säga att kontakterna gentemotomvärlden är utomordentligt omfattande, och viförsöker verkligen testa våra idéer och ta intryck avde tankegångar som kan komma fram.Anf. 39 ():Herr talman! Tillfälliga samtal kan aldrig ersätta depermanenta råden. Det är viktigt att samtalen förskontinuerligt. Ledamöterna i råden vet att de skallträffas regelbundet, och de kan mellansammanträdena samla upp idéer och förslag somsedan framförs vid mötena.Min erfarenhet är att de som företräderorganisationer, myndigheter, högskolor och företagständigt har samlat upp idéer och förslag som sedanframförts till regeringen. Därför är det inte heltkorrekt när statsrådet i sitt svar säger att mötenaofta har haft karaktär av allmäntinformationsutbyte. Det var ofta fråga om direktasynpunkter på regeringsförslag. Många människorblev på så sätt indragna i rådets arbete, vilket var avstort sakligt värde, eftersom man på det sättet fickfram fler synpunkter och fler som granskade.Dessutom hade detta ett stort demokratiskt värde,som enligt min uppfattning inte skall underskattas idetta sammanhang.Anf. 40 Näringsminister ():Herr talman! Vi har mycket omfattande kontaktermed näringslivet, näringslivets organisationer,fackliga organisationer, forskare,forskningsrådsnämnder och ett mycket stort antaludda organisationer, som uppvaktar oss.Jag har även tagit initiativ till ett antal samlingar,där vi har träffat företrädare för olika delar avsamhället. Ett stort antal av dessa har kommittillbaka, och de har även återkommit i sambandmed mina inbjudningar. Jag vill dock understrykaatt jag , till skillnad från hur det har gåtttill vid sådana inbjudningar, varierar vilka somdeltar vid resp. sammankomst. Vilka som deltarberor på vilken fråga som skall diskuteras och påvilket syftet är. Dessutom har behovet av vissförnyelse bidragit till denna nyordning.Samtidigt försöker jag självfallet upprätthållaregelbundna kontakter med människor som kantillföra åsikter, idéer och tankegångar som kanstärka näringspolitiken som sådan.Anf. 41 ():Herr talman! Det räcker inte med att bara säga har omfattande kontakter med näringslivet.Jag vill gärna veta hur det skall gå till, vilkenomfattning de ''hemliga kontakterna'' skall ha. ÄrPer beredd att lämna en redovisningöver de informella och formella samtal ochöverläggningar som han som näringsminister sedantillträdet har haft med , medSvenska arbetsgivareföreningen och med andranärings- och arbetsgivarorganisationer? Och är PerWesterberg på motsvarande sätt beredd attredovisa kontakterna med de fackligaorganisationerna? Även dessa utgör ju i det härfallet intressanta samarbets- och samtalspartner.Jag är, herr talman, ändå orolig över regeringenstilltagande ovilja att lyssna på grupper och politiskapartier som så att säga inte ingår i regeringskretsen.Det skall bli intressant att få höra en kommentarfrån Per på den punkten.Anf. 42 Näringsminister ():Herr talman! Jag har inga ''hemliga kontakter'',och jag har inte heller för avsikt att hanågra sådana. Jag är heller inte beredd att redovisavilka människor som besöker eller uppvaktar mig.Det är inte rätt mot de personer som kommer. Dehar rätt att själva avgöra om de vill vara offentliganär de lämnar sina synpunkter.Däremot diarieförs självfallet alla inbjudningar, allannan korrespondens, alla minnesanteckningar ochalla protokoll som finns för cirkulation. Detta skerav förklarliga skäl, i och med att regelverket ärsådant.Mina kontakter är omfattande. Jag bedömer detsom värdefullt att ha kontakter med alla delar avsamhället. Den metod och den arbetsmetodik jaghar valt -- som skiljer sig från min företrädares -- ärden som passar mina syften och mina möjligheteratt i högsta möjliga grad ta till vara synpunkter frånomvärlden.Anf. 43 ():Herr talman! Jag ifrågasätter inte statsrådets rättatt ha alla dessa kontakter eller att själv välja denarbetsform som han tycker är bäst. Också jag hadeunder alla mina år som industriminister mångaenskilda och informella kontakter. Men detviktigaste var att jag öppet kunde redovisa dediskussioner och de kontakter vi hade inom denäringspolitiska råden. Detta kunde vi i olikasammanhang redovisa för . Jag tror attdet är en fördel i vår demokrati om så mycket sommöjligt sker öppet, så att vi kan få en bredarediskussion mellan tekniker och vetenskapsmän,myndigheter och organisationer.Nu sluter Per den här kretsen. En heldel av samtalen kommer att ske i hemliga rum pånäringsdepartementet eller på regeringskansliet.Riksdagen får väl snoka reda påvilka kontakter som har förekommit. Jag tyckeremellertid att det är till skada för demokratin att slåin på den väg som regeringen och Per Westerbergnu har valt.Anf. 44 Näringsminister ():Herr talman! Det förekommer inga ''hemligakontakter''. Att människor kan besöka ochuppvakta näringsministern eller något annatstatsråd utan att behöva ange detta offentligt tillhörockså den vanliga, normala demokratin. Deinbjudningar och större samlingar av människorsom blir aktuella är offentliga. Inbjudningarna äroffentliga, och de minnesanteckningar som förs äroffentliga. Detta gäller om man har fasta råd, mendet gäller precis på samma sätt om de människorman sammanträffar med varierar, vilket är denarbetsmetod jag har valt.Anf. 45 ():Herr talman! Jag bestrider inte denarbetsmetoden; statsrådet skall välja denarbetsform han anser vara bäst. Men det är ettdemokratiskt intresse att den verksamhet som ägerrum i kanslihuset och i också kanbli föremål för medborgarnas insyn och granskning.Jag skall ge två exempel på det som jag menar ärregeringens ovilja att ta emot goda råd.Det första exemplet gäller byggandet. Densocialdemokratiska oppositionen, byggindustrinoch facken varnade regeringen för att genomföradråpslaget mot byggandet. Detta har lett till enkris inom bygg- och bostadssektorn, med enrekordarbetslöshet. I detta sammanhang hadesamtal och råd varit värdefulla, om regeringen hadevelat lyssna.Det andra exemplet gäller författningen. Det ärfaktiskt, Per , första gången i denmoderna svenska demokratins historia som ensvensk regering har struntat i synpunkter ocherinringar från den politiska oppositionen om vilkafrågor som skall grundlagsutredas. Trots vårakraftfulla avrådanden fastställde regeringendirektiven till de nya författningsutredningarna.Jag tar dessa exempel som två bevis på att en ny tidhar kommit till regeringsarbetet och tillkanslihuset. Man struntar där i att lyssna på andrassynpunkter och erinringar.Anf. 46 Näringsminister ():Herr talman! Vi redovisar öppet det som finns,precis som man har gjort tidigare. Om minaföreträdare har haft olika typer av näringspolitiskaråd och sammankomster, har självfalletinbjudningarna till dessa varit offentliga.Minnesanteckningar har under min företrädares tidoch under tid varit offentliga,liksom protokoll som cirkulerats och -- förutsätterjag -- varit registrerade och därmed offentliga.Samma tingens ordning gäller för de inbjudningarjag gör och de diskussioner jag för. Ingenting ärhemligt mer än det som har varit hemligt tidigare,nämligen att det av förklarliga skäl finns ettanonymitetsskydd för dem som önskar uppvaktadepartementet men som inte önskar varaoffentliga.Vi försöker ta till oss alla goda råd, men sedan finnsdet naturligtvis åsiktsskillnader, som kan vara klaraoch entydiga. Detta framgår inte minst av synen påbyggandet.Anf. 47 ():Herr talman! Jag lovar att jag i annat sammanhangskall komma tillbaka i den här frågan. Jag vill nubara notera följande: Det har blivit mycket mer avslutenhet och mycket mer av ovilja att lyssna sedanmoderaterna och den borgerliga regeringen togplats i . Det viktiga i dettasammanhang är inte bara att man skall vara positivtill att lyssna på råd, utan det är också fråga om enanständighet.Jag tog upp författningsfrågan, och jag gjorde detdärför att det är mycket anmärkningsvärt att vi i upplever att mantillsätter en författningspolitisk utredning omdemokratins spelregler och att regeringen, denborgerliga regeringen med i spetsen,så till den milda grad förkastar oppositionenssynpunkter och erinringar på de författningsfrågorsom skall tas upp av utredningen. Det ärillavarslande för framtiden, Per Westerberg.Anf. 48 Näringsminister ():Herr talman! fråga avserprivatiseringen av regeringens kontakter mednäringslivet, och detta är vad jag tänker svara på.Vi har samma öppenhet som tidigare, men vi harandra arbetsformer . Vi har mycket storakontaktytor, och vi har för avsikt att fortsätta att hadessa, eftersom vi tycker att de är värdefulla och attde kan tillföra beslutsprocessen helt nyadimensioner och nya intryck.Överläggningen var härmed avslutad.9 § Skrivelse 1991/92:103Föredrogs och lades till handlingarnaSkrivelse1991/92:10310 § Anmälan om interpellationAnmäldes att följande interpellation framställts.1991/92:83 av (fp) till näringsministernom kärnkraftverken i f.d. Sovjetunionen:Kärnkraftverken i det forna har påsenare tid öppnats för säkerhetsexperter från väst.Trots vissa säkerhetshöjande åtgärder efterTjernobylolyckan kvarstår sådana fundamentalabrister att fortsatt drift utgör ett påtagligt hot ocksåför grannländerna. Två verk av Tjernobyltyp --i och Sosnovy Bor utanför S:tPetersburg -- finns på ca 500 resp. 600 kilometersavstånd från . En nedläggning av verkenvore från många synpunkter det klart bästaalternativet men torde vara orealistisk med tankepå det prekära energiförsörjningsläget i deomedelbart berörda länderna.Hjälpprojekt har redan inletts under medverkan avbl.a. svenska säkerhetsmyndigheter ochkärnkraftsindustrin. Dessa projekt syftar till attöverföra avancerat säkerhetstekniskt kunnande.Detta är dock en process som tar relativt lång tid.Det akuta hotet skulle kunna mildras genom vissakonkreta åtgärder, såsom införandet av brand- ochöversvämningsskydd i vitala utrymmen ianläggningarna. De berörda kraftverken saknar resurser också för sådana näraliggande ochpåtagliga åtgärder.Min första fråga är därför om regeringen är bereddatt medverka till att hjälpinsatser av detta slagkommer till stånd?Den berättigade uppmärksamheten kring dendåliga säkerheten vid kärnkraftverk i våragrannländer lyfter fram kraven på radiologiskberedskap i . En beredskapsaspekt som ärallvarligt eftersatt är den psykologiska ochkunskapsmässiga. Denna brist kan vid en olyckaleda till panikreaktioner som medför störreskadeverkningar än den eventuella radioaktivaföroreningen. Att så blev fallet i stora delar avSovjetunionen efter framgick påett skakande sätt av den stora FN-undersökningsom offentliggjordes i maj i år.En färsk SIFO-undersökning visar att den svenskaallmänhetens uppfattning om strålningsrisker äröverdriven, vilket kan få allvarliga följder vid enolycka. Att i en akut situation motverka ogrundadstrålningsskräck torde vara mycket svårt.Jag vill därför också fråga om, och i så fall på vadsätt, regeringen vill förbättra informationen tillallmänheten om strålningsrisker?11 § Anmälan om frågaAnmäldes att följande fråga framställtsden 10 januari1991/92:299 av (nyd) tillstatsrådet om tunga fordons måttoch vikt:Sverge står inför viktiga förhandlingar om ett fulltmedlemsskap i EG. I samband med detta kommeratt krävas att anpassar sig till de regler somgäller i EG.Inom EG diskuteras attharmonisera de regler som gäller imedlemsländerna för tunga fordons mått och vikteri nationell trafik. I internationell trafik kommer attgälla från fordonslängder påhögst 18,35 m och 40/44 tons bruttovikt. Vid ettsvenskt medlemskap i kan alltså vårafordonskombinationer om och 56--60 tonsbruttovikt komma att ifrågasättas.Konsekvenserna av en så drastisk förändring avtransportvillkoren i är oroande. Den förlandets ekonomi och sysselsättning så viktigaskogsnäringen har beräknat att derastransportkostnader stiger med 1 400 milj.kr.årligen. Även miljön tar skada genom många flerlastbilar och ökade avgasutsläpp. Den sannolikautvecklingen är att den svenska skogenkonkurreras ut i delar av och i ställetersätts med import.Avser regeringen att i kommandemedlemskapsförhandlingar begära undantag frånEGs regler för transporter i landet med längre ochtyngre fordon?12 § Kammaren åtskildes kl. 14.59.Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen.