prot · GF09119 · 1992-05-25 00:00:00 — Det redovisas t.ex. i en försöksverksamhetsom har pågått i Landskrona.En lågkonjunktur, som för det mesta ställer till medbesvär, kan också erbjuda möjligheter att t.ex.utbilda personal och genomföra investeringar ochförändringar som inte är möjliga i enhögkonjunktur.Regeringen har inte förmått att ta tillfället i akt ochföreslå den typen av stöd som skulle göra detmöjligt för företagen att komma längre i detavseendet.Miljöministern berörde frågan om . Detär en mycket viktig fråga. Vi vet att det kommar attkosta i storleksordningen attrestaurera . Jag skulle gärna vilja höralitet mer om denna fråga. Jag tar inte upp dennafråga för att jag skulle sitta inne med några bra svar,utan för att det här är en oerhört svår fråga som vibehöver diskutera mer. Vilka förslag avser densvenska regeringen att lägga fram för att bidra tillatt fylla detta oerhörda behov av resurser på 130miljarder kronor?Anf. 31 Miljöminister ():Fru talman! Den sista frågan är typisk förmiljöpolitiken, dvs. att vi hardragit på oss stora miljöskulder. De behöver intealltid vara lika dramatiska som när det gällerÖstersjön. Men när det gäller , är detfråga om havets överlevnad.Det är klart att marginalerna smalnar med åren.Det är därför så viktigt att bevakamiljökonsekvenserna, beskriva och miljöpröva --t.ex. när det gäller . Det här skall intebli en fråga för lokala och regionala intressenmellan och . Det handlar härom hela och alla Östersjöländer.Den andra genomgående frågan, förutom demiljöskulder vi har ådragit oss, är de långatidsperspektiven. säger då att detsom sägs i en regeringsförklaring skall uppfyllasunder innevarande . Men i så fall hademan gjort miljöpolitiken den största otjänst somdet går att göra. Det gäller att även ta tag i de storafrågor som inte ryms inom det nästkommanderiksmötet. De är nästan alla av samma karaktär.Vidare har vi frågan om planeringen avpropositionerna. Jag har här en promemoria somberör planeringen av propositionen om biologiskmångfald. Här behandlas allt det som harfattat beslut om, en uppföljning av denlivsmedelspolitiska reformen, anslagen förlandskapsvården, lagstiftning för hotade arter. Påalla dessa områden förekommer ofta utredningar.När det gäller skogspolitiken finns det frågor somgäller miljön. Det finns ju som sagt en skogspolitiskkommitté. Precis som sade skallgenteknikberedningen bli klar . Det är klartatt den beredningen måste tas med här. Nattenmellan i förra veckanförhandlades konventionen om biologisk mångfaldtill skydd för hotade arter färdigt i Nairobi.Det är här fråga om ett enormt arbete. Då frågarAnnika varför inte några förslag har lagtsfram . Det hade varit fel att lägga fram förslagnu. Jag beklagar att arbetet inte startades tidigare,och jag hoppas att det här svaret är tillräckligttydligt. Så arbetar regeringen på område efterområde. har faktiskt fel när honhävdar att det är bara att genomföra saker. För detmesta krävs faktiskt utredningar, bedömningar ochsamordning. Miljön är inte ett sektorsområde. Härmåste ske en samordning med en rad andra delar avsamhället för att få bästa möjliga lösningar. Det äralltså inte fråga om någon beslutsvånda, utan viarbetar i planerade former. Det borde AnnikaÅhnberg känna igen sitt eget parti -- åtminstone närdet gäller att hålla ordning och reda på saker ochting, även om det inte gäller Vänsterpartiet.Jag skall också nämna HCFC som ett exempel. Detär självklart att jag har för avsikt att försöka lösafrågan om de avlagda kylskåpen och frysarna, somhar lämnats åt denna regering. Det har ju integjorts tillräckligt mycket tidigare. Det är ju frågaom som redan finns i befintliga kylskåpoch frysar, och ingen har talat om hur detta skallbetalas. Ingen har heller betalat dessatjänster från kylar och frysar har konsumerats, ochdet är ju den vanliga situationen på miljöområdet.Den här regeringen har ärvt frågorna, och vi skallta tag i dem. Det är därför jag har föreslagitmiljöavgifter på HCFC plus att pressa hastighetenpå annan teknisk utveckling för att få framalternativ. Alla vet att HCFC inte är någon uthålliglösning på ersättningen av CFC.Jag kan naturligtvis använda min tid för att svara påolika frågeställningar. När det gäller ekonomiskastyrmedel pågår ett arbete som omfattar mängderav olika saker. Det gäller inte bara sådant som äraviserat som utredningar ikompletteringspropositionen. Regeringen visarockså intresse för andra farliga ämnen såsomarsenik och krom.Annika tog upp frågan om att förbjudablyad bensin. Det är tyvärr inte så enkelt. Jag harockså varit inne på den linjen. Men experternaavråder från något sådant. Därmed får man se omderas argumentation är hållbar och vilka problemsom skapas för de ungefär en miljon trafikantersom kör bilar med blyad bensin. Jag tyckerinte att man skall bortse från detta och därmedskapa kaos. I så fall motarbetar man endastmiljöpolitikens intressen. Folk i allmänhet blir merretade än miljövännerna. Det har jag inte tänkt attmedverka till, utan det får i så fall andra stå för.Anf. 32 ():Fru talman! Jag begär inte att regeringen skall halöst miljöproblemen under innevarande riksmöte.Det kravet tror jag inte någon har ställt på vare sigdenna eller den tidigare regeringen.Men om man i regeringsförklaringen hävdar -- ochregeringsförklaringen avser väl ändå dettariksmöte -- att regeringen kommer att ange tydligamiljömål, ställa bestämda miljökrav och användaeffektiva styrmedel, t.ex. miljöavgifter, men sedaninte gör så utan ständigt kommer med förslag omytterligare utredningar, är det inte så konstigt blir besviken. Uppenbarligen sträcker sigbesvikelsen in i de egna leden, med tanke på dendebattartikel jag tidigare hänvisade till.Det är klart att det behövs utredningar. Men jagtvivlar på att utredningarna skall behöva göras om.Det gäller t.ex. de avgifter som finns påhandelsgödsel och bekämpningsmedel, där det ärfråga om att få fram en samlad miljöavgift som inteunderstiger dagens nivå. Där fanns för flera årsedan en bred politisk enighet om den frågan i denlivsmedelpolitiska arbetsgrupp som jag själv deltogi. är det något som plötsligt måste utredas pånytt. Det är den typen av glidningar på väg bort frånkonkreta förslag och i stället till ökat antalutredningar som jag tycker att det finns allanledning att vara mycket kritisk mot.Miljöministern säger att blyad bensin inte kanförbjudas därför att experterna avråder från detta.Men om inte miljöministern också i så fall redovisarvilka deras sakargument är, blir diskussionenomöjlig att föra. Man kan ju inte avfärda fråganbara genom att tala om att experterna anser detvara fel. Flera stora bensinbolag saluför nu bensinsom inte är blyad men som är anpassad även tillfordon som tidigare bara kunde köras på blyadbensin.Den här typen av vag argumentation frånmiljömininstern kan jag inte vara nöjd med.När det gäller diskussionen om : Javisst,det är ett arv som vi alla har. Det är inte så att heladen samlade miljöbördan vilar enbart påregeringens axlar. Vi försöker väl alla ta vår del avansvaret, som politiskt förtroendevalda, somenskilda konsumenter osv.Jag fick inget svar när det gäller frågan omÖstersjön och de stora miljöproblemen där. Detbehövs 130 miljarder. När man först diskuteradedetta vid , var detekonomiska läget litet annorlunda i flera av deberörda länderna, och det fanns större entusiasmoch större tro på att man skulle få loss pengarna.Men verkar det här arbetet att gått i stå; det gårmycket långsamt. Vad gör för att driva på?Vad tänker vi oss att vi själva kan göra, utöver detvi redan gjort, för att vara med och få fram de härnödvändiga resurserna?Till sist vill jag ställa ännu en fråga. Närmiljömininstern informerade om lägetinför , redovisade han att det enligtkonferenssekretariatet per åratt föras över från rika till fattiga länder för att klaradetta med miljö och utveckling. Men han sadesamtidigt: Denna siffra är inte realistisk. Då undrarjag: Vad menar miljömininstern med att den intevar realistisk?Anf. 33 Miljöminister ():Fru talman! Nej, det finns ingen glidning på vägbort, utan det är en mycket handlingsinriktadverksamhet som pågår både i miljö- ochnaturresursdepartementet och i desektordepartement som också hanterar s.k.miljöstörande verksamhet. Jag räknade upp en delav alla dessa verksamheter och de planer som finns.De är tidsbestämda, och de kommer efter hand attredovisas för riksdagen.När det gäller bensin och bly är miljöklassning ettsätt att hantera både inblandning av motoralkoholoch blyfrågan i ett sammanhang, och därförkommer ett förslag på det området.När det gäller är det tidsperspektiv somhar nämnts 20-årigt; det är den bedömning som hargjorts av andra länder än . Jag konstaterarbara att vi sannolikt inte har på oss. Försvenskt vidkommande har vi anvisat öststatsanslagi särskild ordning -- i tre år.Det är naturligtvis bara en början. Men det ärviktigt att man avgränsar detta så att man inte haren ständig konflikt med de fattiga sydländerna.Det är felaktigt att påstå att det här arbetet har gåtti stå. Jag har bara konstaterat att arbetet inte komi gång så fort som det borde har gjort efterRonnebykonferensen -- nu när jag har insyn i dessafrågor. Därför har det tagit , och därförvar det en preliminär rapport som vi fick den 8--9april i . Därefter gjordes den rapportenfullständig, och vi har sagt att kring kommandeårsskifte skall vi vara färdiga för att ha en''insamlingskonferens'' när det gäller resurser.Det är därför som jag i olika sammanhangförbereder mig för de här ökade insatserna genomatt också nämna att man som en del av de 500miljonerna skall kunna satsa på när detär kostnadseffektivt. På samma sätt är det medmiljöavgifter. Exempelvis kloravgiften är ju avseddatt kunna bekosta en del av detta gigantiskaarbete -- och så skall det vara på område efterområde.Jag tror inte att det finns särskilt mycket lediga ochlösa pengar, utan det krävs en finansiering som slårtvå flugor i en smäll -- både förbättrar miljön ochfinansierar de reparationer som är nödvändiga.Överläggningen var härmed avslutad.8 § Svar på interpellation 1991/9:191 om depolitiska fångarna i ChileAnf. 34 Statsrådet ():Fru talman! har frågat mig vilkaansträngningar gör för att skall frigede återstående politiska fångarna och omregeringen avser att genom biståndsinsatser stödjaden sociala återanpassningen av f.d. politiskafångar i . Hon har också frågat om regeringenavser att genom andra insatser stödjauppbyggandet av politisk demokrati i Chile.Sedan sitt tillträde har dendemokratiskt valda regeringen under presidentAylwin strävat efter nationell försoning.Ett problem för den chilenska regeringen vidbehandlingen av frågan om de politiska fångarna äratt vissa vänstergrupper har vägrat att accepteraövergången till demokrati. De betraktar Aylwin-regeringen som en fortsättning på militärregimen.Ett annat problem har varit militärens och denpolitiska oppositionens motstånd mot frigivning avsärskilt hårt belastade förövare av brott medpolitiska motiv.Redan från början gavs högsta prioritet åt att gealla kvarvarande politiska fångar rättvisbehandling. Vid Aylwin-regeringens tillträde i mars1990 fanns drygt 380 politiska fångar kvar i dechilenska fängelserna. Många av fångarna var intedömda och hade genomgått tortyr. En del hadedömts till extremt hårda straff av militärdomstolar.Nästan alla fall med politisk anknytning hade underdiktaturen överförts till det militära rättsväsendet.Amnesti i samband med maktövertagandetövervägdes. Men amnestin hade också måstomfatta brott mot de mänskliga rättigheterna.Detta var, enligt den chilenska regeringensbedömning, inte en politiskt sett möjlig väg.Den demokratiska regeringen ansåg i stället att allade politiska fångarna skulle ges möjlighet att få sinafall prövade i civil domstol. Efter en långdragenbehandling i kongressen antogs en ny lag meddenna innebörd i februari 1991.För närvarande granskas fallen enskilt. Presidentenkan ta ställning till ansökan om benådning efterdom. När benådning inte är möjlig finns lagligmöjlighet att erbjuda s.k. straffomvandling. Dettainnebär att fången frivilligt accepterar att underbestämd tid bosätta sig utomlands. Sådanstraffomvandling förutsätter att fången själv begäratt få straffet omvandlat till exil i särskilt angivetland. Givetvis förutsätter denna lösning också ettvilligt mottagarland.Den 30 april hade, enligt uppgift, de politiskafångarnas antal sjunkit till ca 50 personer.Vad som återstår att pröva är i huvudsak sådana falldär personer misstänks för s.k. blodsbrott, som oftalett till dödlig utgång.Som svar på första fråga om vilkaansträngningar gör för att skall frigede återstående politiska fångarna vill jag särskiltframhålla att den ej haranledning att ifrågasätta det sätt på vilket denchilenska regeringen valt att ta itu med arvet frånmilitärdiktaturen.Den intämmer i den chilenskaregeringens förhoppning att problemet med depolitiska fångarna skall få en snar lösning.Beträffande frågan om eventuellt stöd för depolitiska fångarnas återanpassning vill jag erinraom att lämnat humanitärtbistånd till Chile.Sådant bistånd har under en övergångsperiodfortsatt att utgå efter demokratins seger i mars1990. Biståndet motiveras med behovet av attstödja rehabilitering av dem som föll offer förmilitärregimens brott mot mänskliga rättigheter.Ett omfattande humanitärt bistånd till ärenligt regeringens mening inte längre motiverat. Viförutser emellertid fortsatt stöd framöver tillsvenska enskilda organisationer, vilka sedan längebistått med bl.a. insatser för social återanpassningav förutvarande politiska fångar i Chile.Den tredje frågan är om regeringen genom andrainsatser avser att stödja uppbyggandet av politiskdemokrati i Chile.Sverige lämnar redan ett ansenligt bistånd till Chilei syfte att stärka demokratin. Detta bistånd riktarsig huvudsakligen till de sociala sektorerna. Bl.a.stöder ett projekt för bostadsbyggande iområden av kåkstäder utanför städerna ,och . Stöd har även lämnats tillrehabilitering av eftersatta skolor.Det svenska biståndet understöder därmed denchilenska regeringens ansträngningar atttillmötesgå uppdämda förväntningar om att landetsdemokrati också skall medföra materielltförbättrade villkor.Fru talman! Den demokratiska regeringen i Chilehar genom en rad åtgärder visat att den vill göraupp med de oförrätter som begicks undermilitärdiktaturen. Jämfört med diktaturåren blirkränkningar av de mänskliga rättigheterna nu imycket stor utsträckning föremål för utredning ochdomstolsbehandling. Två generaler har lagförtssom misstänkta för delaktighet i detuppmärksammade mordet på förreutrikesministern senaste tiden har demokratin i Latinamerikautsatts för påtagliga hot. Därför är det destoviktigare för den att uttryckasitt stöd för demokratins konsolidering i . Attdöma av utvecklingen finns det anledning attuttrycka beundran över hur väl det chilenskasamhället klarat övergången från diktatur tilldemokrati.Anf. 35 ():Fru talman! Jag vill först tacka försvaret på min interpellation. Inledningsvis vill jagockså konstatera att det är bra att regeringen aktivtstöder, och aktivt har stött, det chilenska folketskamp för att återupprätta demokratin i sitt land.När den demokratiskt valda regeringen tillträdde imars 1990 var det ett stort steg framåt för detchilenska folket, men också också en stor glädje föralla dem som ute i världen och här hemma i Sverigeaktivt hade stött kampen mot den mångårigamilitärdiktaturen.När det gäller arvet från diktaturen, de politiskafångarna, hoppas jag att och jag äröverens om att det är en brist i demokratin att detöver huvud taget förekommer politiska fångar. Jagtycker att det hade varit bra att få det bekräftat isvaret på min interpellation.Det är självfallet glädjande att antalet politiskafångar nu har sjunkit jämfört med när regeringenAylwin tillträdde och är nere i drygt 50 personer.Men räcker det, ? Skall inteambitionerna vara högre -- att över huvud taget inteha några politiska fångar?I svaret talar om dem som har begåtts.k. blodsbrott, men faktum är att det finns en heldel personer kvar som ännu inte har fått juridiskprövning av de anklagelser som riktas mot dem.Det finns också flera exempel på politiska fångarsom är villkorligt frigivna, men som t.ex. inte kanresa ut därför att de inte har fått ett mottagarland.De saknar vissa medborgerliga rättigheter underden tid de lever kvar i Chile.Det finns flera sådana exempel. , och är exempel på sådanapersoner. Det finns flera. Jag undrar om statsrådetAlf anser det tillfredsställande attmänniskor som anklagas för våldsbrott inte ensskall få sin sak prövad i domstol. Det måste ändåvara ett brott mot de mänskliga rättigheterna.I interpellationssvaret talar statsrådet om att detinte är regeringens sak att gå vidare och att man ärnöjd med den chilenska regeringens behandling.Jag tycker att vi kan kräva en mer aktiv roll av densvenska regeringen och dess sändebud i påambassaden. Skulle inte den svenska ambassadenkunna spela en mer aktiv roll genom att exempelviserbjuda dem som skulle få en straffomvandling attkomma till ? Bara det faktum att man harvisum till ett land skulle kanske möjliggöra för endel personer att få resa ut.Fru talman! I svaret på min interpellation nämnerstatsrådet att regeringen med kraft har tagit itu medarvet från diktaturen. I mina ögon är det en kraftigöverdrift. Jag vet att det är en svår avvägning motintresset att skapa nationell enighet ilandet.Exemplet att regeringen i har lagfört de tvågeneralerna som misstänkta för mordet på denförra utrikesministern tycker jag är mycketlitet. Vad jag känner till, är det en eller ettytterst litet antal personer som över huvud taget harblivit dömda för brott mot de mänskligarättigheterna under militärdiktaturen. Det ärmycket små anspråk vi ställer på den chilenskaregeringen när vi säger att den har tagit itu medarvet från diktaturen.Det finns färska Amnestyrapporter från septemberoch om mer än 40 fall därmänniskor har blivit utsatta för tortyr, sexuelltmissbruk, våldtäkter m.m. Det är alltså efter det atten demokratisk regering har tillträtt. Det har skettmot människor som har blivit häktade eller sombefinner sig i fängelse. Dessa Amnestyrapportertalar sitt tydliga språk om att detta fortfarandeförekommer. Även om regeringen har velat ta itumed frågan genom vissa dekret, är inte den delenlöst.Fru talman! De andra frågorna som jag tog upp imin interpellation gällde möjligheter till biståndoch det bistånd som existerar för att återanpassapolitiska fångar, humanitärt bistånd och bistånd föratt befrämja den politiska demokratin.Det humanitära biståndet minskar faktiskt ,vilket jag beklagar. Det finns ju många brabiståndsprojekt. Jag är övertygad om att AlfSvensson vid sin resa hade möjlighet attta del av vilket värdefullt bidrag de utgör tilldemokratin och för att skapa bättre levnadsvillkorför människor i Chile.Därför är det beklagligt att de insatserna dras ner . Det strider litet mot den borgerligaregeringens övriga politik, eftersom den ibiståndssammanhang minskar biståndet till ländersom inte uppfyller demokratiska krav. Då bordeChile vara ett viktigt land, eftersom man där ävenenligt regeringen har klara demokratiska mål ochförsöker leva upp till dem. Skulle inte det vara ettbra sätt att aktivt stödja de demokratiska insatsernai ?Anf. 36 Statsrådet ():Fru talman! Låt mig först på en gång svara EvaZetterberg att jag tycker det är en brist idemokratin att det finns politiska fångar. Samtidigtfinns det problem som man har att hantera, somEva var inne på. Även en person somgår under beteckningen politisk fånge kan ha begåttbrott, och har det av och till, som man också måsteta hänsyn till. Det gäller dessa blodsbrott som jagnämnde.Jag är övertygad om att det är nödvändigt att visätter in den chilenska regeringens situation i sitträtta sammanhang. Det känner säkert EvaZetterberg till. Vi vet att den här demokratiskaregeringen har sin rörelsefrihet begränsad. Detgäller även när den skall behandla de politiskafångarna. Den avgående militärjuntan stiftade enrad lagar för att kringskära manöverutrymmet förden tillträdande regeringen.Dessa lagar innebar bl.a. att ett antal militärennärstående personer t.ex. utsågs till senatorer. Dehär lagarna innebar också att den civila maktenförhindrades att avsätta general , attmilitären gavs vetorätt i det nationellasäkerhetsrådet och att ledamöterna iförfattningsdomstolen skall utses i odemokratiskaformer. Den var den ena sidan.Å den andra sidan har regeringen att ta hänsyn tillde vänstergrupper som fortsätter den s.k. väpnadekampen. De använder sig av attentat och ävenpolitiska mord. Dessa våldsdåd inverkarnaturligtvis negativt på möjligheterna attkonsolidera den unga demokratin. Om presidentenbenådar personer som öppet sympatiserar medgrupper som vill fortsätta den väpnade kampenriskerar han att några av dessa f.d. fångar senarekan bli inblandade i nya blodiga attentat. Det skullenaturligtvis omgående utnyttjas av oppositionen.Regeringen har alltså att ta hänsyn både till högeroch vänster. Den befinner sig i en till dels klämdsituation. Den måste då ta hänsyn till armén sommed kraft kan motsätta sig varje benådning avfångar som är dömda för mord på militärer. Det ärlikväl så att president har benådat betydligtfler personer än man haft anledning att förvänta sig,särskilt om man beaktar den kompliceradeinrikespolitiska situationen.Fru talman! Jag håller också med om att det ärviktigt att nu finnas till hands för den nyungademokratiska regimen i och hjälpa till medhumanitärt bistånd. vet vi att haren relativt hög BNP per capita. Det rör sig om ca1 . Vi har begränsade resurser. Denresurs vi har att hantera räcker inte till allt som viskulle önska. Det är likväl så att de satsningar vigör, görs för att förstärka demokratin och förbättrademokratin. Jag vill påstå att var mycketsnabbt framme inne i för att visa presidentAylwin och hans regering att vi inte sitter pååskådarläktaren längre, utan att vi vill vara med ochhjälpa till.Som också antyddes av finns detanledning att vara mycket tillfreds med de insatsersom gjort och som görs. Jag är personligenövertygad om att dessa insatser främjar dendemokratiska utvecklingen.Anf. 37 ():Herr talman! Vad gäller frågan om våldsbrottbegångna av vänsterextremister i , är detsjälvklart att sådana brott skall bedömas som debrott de är. Det är fråga om kriminella handlingar ide fall där det har skett våldsaktioner ochmänniskor blivit dödade eller allvarligt skadade.Det är inte politisk opposition. Jag menar därför attdet inte kan komma i fråga att detta skall jämställasmed övriga politiska brott.Vad det handlar om i är att människor sedanflera år tillbaka blivit falskeligenanklagade för att ha begått våldsbrott som de intehar begått. De människorna måste ha rätt att krävaen politisk rättegång och få sin sak prövad, och deskall ha vårt stöd. Det är inte vår sak att i förväggöra bedömningen att anklagelserna är riktiga. Detbör prövas vid en domstol. Det trodde jag att vikunde vara överens om, gäller de personer som finns i fängelse, iexempelvis Cárcel pública i , finns 48politiska fångar. Ca 10 av dem kan fåstraffomvandling om de får resa till ett annat land.De har fått vissa löften från andra länder. Men dethar krävts påtryckningar för att de skulle få enmöjlighet att göra den resan och tillfälligt lämna sittland. Det är i och för sig något att beklaga att de ärtvungna att lämna sitt land, men för dessa personervore det mycket värdefullt.Det finns också personer som är villkorligt frigivnaoch som pga. byråkrati och olika processer somförsvårar det hela får vänta mycket för att fåsin sak helt avgjord, för att därefter kunna avtjänaeventuellt straff eller som fria personer lämmaChile eller stanna kvar där.Jag menar att insatserna från svensk sida vad gällerde mänskliga rättigheterna trots allt är för svaga.Jag tycker att det borde vara en hjärtefråga för AlfSvensson att stärka de mänskliga rättigheterna.Sverige skall stå upp runt om i världen där demänskliga rättigheterna kränks. Jag vill än en gångfråga om det inte finns anledning för aktivt ingripa i dessa frågor.